mot · GJ02Fi15 · 1995-11-21 00:00:00 — För oss är utvidgningen av EUtill Öst- och den viktigaste politiska uppgift EU står införunder det närmaste decenniet. Det är genom integration i det europeiskasamarbetsprojektet vi bäst kan stabilisera den politiska demokratin ochtrygga den långsiktiga ekonomiska tillväxten i dessa länder.Utvidgningen är dock inte en enkelriktad väg där ekonomiska fördelarendast kan vinnas av de central- och östeuropeiska staterna. Ökadetillväxtmöjligheter öppnas även för de länder som redan är medlemmar i en öppning av ekonomierna i öst får svenska och andra företag iVästeuropa tillgång till marknader som varit stängda eller på annatsätt reglerade. Än viktigare är att dessa ekonomier sannolikt kommer att växasnabbt, något som hela har nytta av.Sverige har genom traditionella och historiska band - bl.a. med de baltiskastaterna - och sitt geografiska läge vid goda möjligheter attframgångsrikt exploatera dessa nya exportmarknader i . Vi hardessutom en industristruktur som är relativt väl anpassad efter denefterfrågan som finns och som rimligtvis kan tänkas utvecklas. En tredjedelav vår samlade produktion går på export av vilken hälften består av varorfrån verkstadsindustrin. Det är i exporten av verkstadsprodukter,telekommunikation och annan form av infrastruktur, samt kapitalvaror sombilar och vitvaror, som vi kan antas ha en stor potential i vår handel medCentral- och Östeuropa.För att skall ha råd att köpa dessa varor från oss måste deemellertid få möjlighet att sälja någonting till oss. har EU s.k.Europaavtal med praktiskt taget alla de central- och östeuropeiska länderna.Europaavtalen innefattar frihandelsavtal. Dessa har dock övergångs-bestämmelser eller till och med skydds- och undantagsklausuler på deområden där dessa länder är mest konkurrenskraftiga och där EU traditionellthar varit mest protektionistiskt. Det gäller framför allt jordbruksprodukter,som ligger helt utanför frihandelsavtalen, men även teko och stål.EU:s protektionism, framför allt i form av jordbrukspolitiken, har inte baravarit skadlig för de länder som vill exportera sina jordbruksvaror till EU utanär även mycket kostsam för EU-ländernas konsumenter, som fått betalahögre livsmedelspriser och skatter för att finansiera jordbrukspolitiken.Vi vill därför att skall verka för en ökad frihandel mellan EU ochövriga världen, en reformering av EU:s jordbrukspolitik samt en snarutvidgning av EU till länderna i . Frigörelse av offentliga resurser gerökad produktivitetEn förutsättning för den snabba svenska tillväxten sedan1870-talet och framåt var att den del avarbetskraften som blev överflödig i jordbruket, när dettarationaliserades, kunde användas till mer produktivverksamhet i industrin. En överflyttning av resurser från denoffentliga till den privata sektorn kan få liknande positivaeffekter på tillväxten som en gång överflyttningen avarbetskraft och kapital från jordbruket till industrin.De positiva effekterna kan uppstå på tre sätt. För det första kanproduktivitetstillväxten väntas bli snabbare i en given verksamhet, när dennaflyttas ut till privat från offentlig regi. Även de delar av samma verksamhetsom blir kvar i offentlig regi kommer att utsättas för konkurrens, varförproduktiviteten kan väntas öka även i dessa. Privatiseringen av delar avbarnomsorgen har exempelvis lett till att produktiviteten för flertalet daghem,även de i offentlig regi, har ökat. Barnomsorg har kunnat erbjudas till lägrepriser men med lika god kvalitet som tidigare.För det andra kan de frigjorda resurserna användas till någon helt annanverksamhet i den privata sektorn.För det tredje möjliggör en bantning av den offentliga sektorn lägreskatter, vilket minskar de snedvridande effekterna på resursanvändningen iden övriga ekonomin. Det behöver därmed inte ske en fysisk utflyttning avverksamhet från den offentliga sektorn för att en positiv effekt skall uppståpå tillväxten. Även en nedskärning av de offentliga transfereringarna eller enavgiftsfinansiering av offentlig verksamhet som innebär att skatterna kansänkas kan bidra till högre total produktivitet i samhällsekonomin.För att återvända till daghemsexemplet, så skulle en ökad avgifts-finansiering som möjliggör lägre skatter kunna få en positiv effekt på till-växten. subventioneras varje daghemsplats med omkring 50 000 kronor.Det innebär att skatter av samma belopp måste dras in för att finansierasubventionen.En radikal minskning av den offentliga sektorn skulle förbättraförutsättningarna för ekonomisk tillväxt. Därmed skulle välståndet förbättrasför ekonomin som helhet. De skattesänkningar som vi förespråkar skulledessutom medföra att fler skulle kunna få jobb och flertalet dessutom få enbättre ekonomisk levnadsstandard än . De som har behov av offentligtstöd måste kunna erbjudas detta också . Stabila spelregler för ökadproduktivitetFör att främja produktivitetsutvecklingen kan politikerundanröja lagar och regler, som bromsar förändring ochutveckling. De kan även värna om "spelregler" eller"institutioner" - i bred bemärkelse - som stärker bådestabiliteten i ekonomin och motiven för att ta egna initiativoch risker.Institutioner kan i detta sammanhang vara allt från allmänna moralregleroch lagsystem till de myndigheter som är satta att tillämpa dessa lagar.Viktiga institutioner för marknadsekonomin är exempelvis regler som att"avtal skall hållas" och att "man skall arbeta för sitt uppehälle" samt lagarsom reglerar detta. Institutioner kan även vara sådant som växelkurssystemeller om att staten inte skall låna till konsumtion utan enbart tillinvesteringar. fasta växelkurs gentemot omvärlden utgjorde fram tillbörjan av då Bretton Woods-systemet bröt samman eninstitutionell restriktion för finans- och penningpolitiken.Vår förmåga att bygga upp institutioner som främjade stabilitet ochentreprenörskap var en viktig anledning till att svensk ekonomi växte såsnabbt under . Att vi sedan har halkat efterövrigaOECD-länder beror till en del på att vi varit så dåliga på att värnamarknadsekonomins institutioner. Politiken har dessutom präglats av allttvärare kast. Det har blivit svårare att förutsäga vilka regler som skall gällanästa år. Kravet på förutsebarhet innebär inte att lagar och regler aldrig skalländras. Dåliga sådana skall ersättas av bättre. Men den politiska makten skallalltid hålla sig till grundprincipen att inte införa regler med retroaktivverkan.Man skall ha rimlig tid på sig att förbereda sig inför en förändring.Lagar som reglerar äganderätten och avtalsfriheten utgör grundbulten i enmarknadsekonomi, eftersom det är ur dem som en rad av den fria ekonominsandra institutioner växer fram, exempelvis bolagsformer och konkursinstitut.Den viktigaste funktionen hos äganderätten i detta perspektiv är inte att denmöjliggör privat ägande av saker vi besitter utan att den definierarrättigheter,exempelvis i form av hyra eller lån av saker vi inte äger. Den störstainskränkningen i det privata ägandet i är det höga skattetrycket.Människor har helt enkelt inte möjlighet att kontrollera frukterna av sittarbete eller sina investeringsbeslut. Sänkta skatter är därför det bästa sättetatt stärka det privata ägandet som institution och därmed förbättra ekonominsfunktionssätt. Ett annat sätt att stärka marknadsekonomin är att minskaregleringarna och utvidga avtalsfriheten. Det område där en friareavtalsbildning är mest påkallad är arbetsmarknaden.En avancerad marknadsekonomi kännetecknas även av en omfattandehandel med rättigheter i olika former och av ett ständigt utvecklande av dessainstrument, något som förutsätter avtalsfrihet. Det gäller att hitta lösningarsom närmar sig en situation där den som vid ett visst givetögonblick har störst nytta av en resurs utnyttjar den. Det är här entreprenörenkommer in. Förbättrad entreprenörsmiljö förökad produktivitetEn entreprenör är enligt vårt sätt att se inte nödvändigtvis enperson som uppfinner nya produkter eller upptäcker nyaanvändningssätt för gamla produkter. En entreprenör kan likagärna vara en person som utnyttjar möjligheten att göravinster genom att handla med varor, tjänster och rättigheterpå ett sätt som ingen har handlat med dem förut. Vår tidsentreprenörer är, till skillnad från förra seklets, mer inriktadepå att sälja tjänster än varor. Det kännetecknande förentreprenören är dock fortfarande att han, och allt oftare hon,gör det på något helt nytt sätt.Att entreprenören går med vinst förutsätter att någon är beredd att betalaför dennes tjänster, d.v.s. att entreprenören upptäckt ett sätt att bättretillfredsställa människors behov än vad någon kommit på tidigare.Entreprenörens verksamhet leder om den är framgångsrik med andra ord tilltillväxt, såsom vi tidigare definierat begreppet.För att entreprenörer skall kunna verka får vinster inte beskattas för hårt.Får man inte behålla frukterna av sina idéer, är det knappast lönt attförverkliga dem. Det förutsätter också att det inte finns regleringar somhindrar konkurrens från nya aktörer. En förbättrad entreprenörsmiljöinnefattar med andra ord lägre skatt på företagande, färre regleringar ochmindre krångel.I den s.k. neoklassiska nationalekonomin finns det inte mycket plats förentreprenörer. Anledningen är bl.a. att denna teori förutsätter att alla kan fåfullständig information om behoven på marknaden utan att det kostar något.Eftersom det dessutom råder fullständig konkurrens, förverkligas nyaaffärsmöjligheter . Priset och därmed vinsten för entreprenörensjunker . Enligt denna teori går det enbart att göra vinster påmarknader där det råder ofullständig konkurrens.Nyare ekonomiska teorier menar däremot att information inte ärkostnadsfri och att man kan ha större eller mindre talang vad gäller attbehandla den. Med ett sådant synsätt går det att göra vinster även på enmarknad med konkurrens, bara man ser till att använda informationen pånågot nytt sätt. Exempel på entreprenörer från vår tid är de som sett till attanvända och sälja information om de finansiella marknaderna på ett nytt ochmer effektivt sätt. Om de offentliga monopolen på vård- ochomsorgsområdet bröts upp, skulle det säkerligen finns stora möjligheter förentreprenörer att sälja vård- och omsorgstjänster i nya former. Det skulleleda till ökad tillväxt och till fler arbeten. Tillväxt och nya arbetenTillväxt är normalt en förutsättning men inte i sig en garantiför fler arbetstillfällen. I vissa länder har arbetslösheten tilloch med ökat med god tillväxt. Omvänt är detnaturligtvis tänkbart att också vid låg eller ingen tillväxt ökaantalet arbetstillfällen, men då till priset av sjunkandereallöner.Begreppet "job-less growth" har präglat utvecklingen inom EU under1970-talet och större delen av . Stelheter på arbetsmarknaden ochhöga totala arbetskraftskostnader har lett till att investeringar i storutsträckning syftat till att minska arbetskraftsintensiteten. I har, somframgår av diagram 6.1 nedan, en mera flexibel arbetsmarknad och lägreskatt på arbete medfört en kraftig expansion av antalet arbetstillfällen.Samtidigt har reallönerna ökat förhållandevis långsamt.Diagram 6.1Sysselsättning och reallöner i respektive EUDet krävs i flertalet europeiska länder särskilda åtgärder föratt tillväxt också skall leda till så många nya jobb attarbetslösheten kan pressas tillbaka. Det ställer krav på enmera dynamisk lönebildning, på insatser för att höjakunskapsnivån och på nya villkor för kontinuerligt lärande,det sistnämnda inte minst för att främja rörligheten påarbetsmarknadenEn snabbare produktivitetstillväxt i svensk ekonomi kommer att ökaefterfrågan på arbetskraft men skärper också kompetenskraven. När detbehövs färre människor och maskiner för att klara av ett visst jobb, frigörsresurser som kan användas till annan verksamhet. Avgörande för att en ökadproduktivitetstillväxt inte skall leda till ökad arbetslöshet är attarbetsmarknaden blir mer flexibel. För detta krävs dels en avreglering av delagar som gäller på arbetsmarknaden och att den enskildes avtalsrätt hävdas,dels möjlighet till kontinuerlig vidareutbildning under arbetslivet. Finanspolitik Finanspolitik som ger stabilitetFinanspolitiken måste styras över från aktiv konjunkturpolitikmot långsiktig strukturpolitik. En sänkning av den offentligautgiftskvoten gör de offentliga finanserna mindrekonjunkturkänsliga.Internationella och svenska erfarenheter visar att detlångsiktigt inte går att skapa nya jobb genom finanspolitiskafinjusteringar. Keynesianismen i dess uttolkning som aktivkonjunkturpolitik har visat sig skapa mer störningar än stödvad gäller den ekonomiska utvecklingen. Däremot spelarbåde finans- och penningpolitiken viktiga roller för att skapastabilitet i ekonomin, något som främjar såväl tillväxt somsysselsättning på lång sikt.För att finanspolitiken skall kunna verka stabiliserande krävs enligt vårmening att den offentliga sektorn inte är för stor. Med en offentlig sektorsom är större än den privata är det svårt att få stabilitet i ekonomin. Ettlångsiktigt mål bör därför vara att de offentliga utgifterna inte överstigerhälften av BNP att jämföra med . En så storöverflyttning av resurser från den offentliga till den privata beslutssfärenkommer att kräva stora strukturella förändringar. För att själva övergångeninte skall medföra instabilitet krävs att förändringarna sker successivt ochenligt en långsiktig plan. Människor skall inte få sin ekonomi raserad, därföratt bestämmelser förändras från dag till annan. Det skulle leda till att folkinte vågar planera för framtiden, vilket i sig leder till instabilitet.Höga ersättningsnivåer i de svenska socialförsäkringssystemen till-sammans med höga marginalskatter har gjort att de offentliga finanserna harsvängt kraftigt med konjunkturen utan att regering och riksdag fattat någrabeslut därom. Sådana s.k. automatiska stabilisatorer har ansetts verkadämpande på konjunktursvängningarna. Under den genomgångnarecessionen fick de automatiska stabilisatorerna dock underskottet att växapå ett okontrollerat sätt i . De offentliga finanserna fungerade därmedsnarare som automatiska destabilisatorer än stabilisatorer. Även efterskatteomläggningen och förändringarna i socialförsäkringssystemen är desvenska offentliga finanserna mest känsliga för konjunktursvängningar iOECD. Vi vill skapa mer stabilitet i ekonomin genom att minskamarginaleffekterna i skattesystemet samt öka inslaget av egenavgifter isocialförsäkringssystemen.För ett litet och öppet land som kan det verka stabiliserande attkoppla finans- och penningpolitiken till den som gäller i omvärlden. Deperioder då kronan var knuten till pundet och därefter till dollarnkännetecknades av låg inflation och stor ekonomisk stabilitet. Anledningenhärtill var att den svenska finans- och penningpolitiken anpassades till denhos våra viktigaste handelspartner. perioder med försök till fastväxelkurs har inte inneburit samma ekonomiska stabilitet, helt enkelt därföratt finanspolitiken varit mer expansiv och lönehöjningarna större än iomvärlden, vilket lett till återkommande devalveringar. Det var därmed inteden fasta växelkursen som gjorde att vi började få problem på 1970-taletutan snarare det faktum att regering, riksdag och arbetsmarknadens parterinte längre respekterade växelkursen som en restriktion.Vi anser att en återgång till ett system där finanspolitiken, penning-politiken och lönebildningen kopplas närmare till vad som gäller i utlandetskulle främja den långsiktiga tillväxten i . Det förutsätter dock attkopplingens hållfasthet framstår som trovärdig. Ett deltagande i denekonomiska och monetära unionen, EMU, uppfyller detta krav. Dels skulledet vara svårt att lämna det monetära samarbetet. Dels skulle det ekonomisk-politiska samarbetet mellan regeringarna, inklusive de s.k. konvergens-kriterierna, förhindra en skatte- och utgiftspolitik som skulle undergrävatillväxtens drivkrafter.Konvergenskraven att vi måste minska den offentliga skuldsättningen tillhögst av BNP och det löpande underskottet till högst avBNP före inträdet i EMU utgör en positiv restriktion för finanspolitikenredan nu. Det har dock anförts att dessa konvergenskrav inte räcker somriktlinjer för finanspolitiken i de länder som deltar i . Det tyskaförslaget, som även har fått bifall av , att skapa ettstabiliseringsråd med deltagande av EU-ländernas finans- ochekonomiministrar är därför ett steg i rätt riktning. Tanken är att detta rådskall svara för en ömsesidig övervakning av finanspolitiken i länderna.Exempelvis skall rådets medlemmar gemensamt eftersträva att minskabudgetunderskotten till av BNP i skall ses som ett absolut tak i lågkonjunktur. Mot bakgrund av attde svenska offenliga finanserna svänger så kraftigt med konjunkturen skullevi ha svårt att klara sådana krav. Därför krävs en mer omfattandeomstrukturering av ekonomi. Skuldkonsolidering viautgiftsminskningar ger mer tillväxtBudgetsaneringen bör baseras på utgiftsminskningar och ej påskattehöjningar. En sådan politik förbättrar ekonominstillväxtmöjligheter.Den förra borgerliga regeringen genomfördebudgetförstärkningar på under sinmandatperiod. beslutade medanledning av kompletteringspropositionen om ytterligare 80miljarder kronor i långsiktiga budgetförstärkningar fram till1998. Därefter presenterades under valrörelsen förslag om20 miljarder kronor i nya budgetförstärkningar. Sammanlagtgenomförde, beslutade och presenterade med andra ord denborgerliga regeringen budgetförstärkningar på 190 miljarderkronor. Drygt tre fjärdedelar av dessa utgjordes avutgiftsnedskärningar. Därefter har den socialdemokratiskaregeringen fått igenom i egnabudgetförstärkningar i . Dessa budgetförstärkningarbestår till av skattehöjningar.Internationell erfarenhet och forskning visar att budgetkonsolidering sombygger på utgiftsnedskärningar snarare än skattehöjningar har större chans attbli framgångsrik med avseende på omfattning och uthållighet. En viktiganledning är att höga skatter försämrar tillväxtkraften i ekonomin, vilken äravgörande för att skulden skall minska i förhållande till BNP. I den moderatapartimotionen med anledning av vårens kompletteringsproposition föreslogsspecificerade utgiftsminskningar på netto mer änregeringen samt skattesänkningar på netto 37 miljarder mer. Skatte-sänkningarna är till skillnad från regeringens momssänkning inriktade på attfrämja arbete och företagande, med andra ord på att främja tillväxt. Starkare saneringsplan skaparlångsiktigt förtroendeRegeringen bör specificera återstående iden egna saneringsplanen samt de ytterligare 16 miljarderkronor som aviserades i konvergensprogrammet, d.v.s.sammanlagt i ytterligare besparingar.Uppslag till besparingar kan hämtas i den moderatapartimotionen med anledning av vårenskompletteringsproposition.Att tillväxten var starkare änvad de flesta bedömare trodde så sent som fårnaturligtvis en positiv effekt även på statsfinanserna. Enligtregeringen betyder detta att den offentliga sektornskonsoliderade bruttoskuld i förhållande till BNP når sin toppredan i år på nivån av BNP. Därefter sjunker densuccessivt.Man bör dock vara medveten om att förbättringen av den offentligasektorns konsoliderade bruttoskuld till stor del beror på bokföringsmässigaförändringar. Sålunda räknas avsättningarna till premiereservsystemet i detnya pensionssystemet som statliga tillgångar, fastän det i själva verket rör sigom en skuld till framtida pensionärer. Avsättningarna, och därmed denredovisade minskningen av statsskulden, uppgår till perår . Vidare har de statliga bostadslånen lyfts ut, vilket resulterar iatt den redovisade skulden sjunker med . Förvaltningenav Kärnbränslefonden flyttas från till , vilketleder till ytterligare en sänkning av bruttoskulden med 18 miljarder kronor.Försäljningen av Nordbanken minskar den konsoliderade bruttoskulden med6 miljarder kronor och förändringar i den offentliga sektorns internaskuldförbindelser, framför allt AP-fondens ökade innehav av statspapper,med sammanlagt 48 miljarder kronor.Tabell 7.1Reduceringar av den konsoliderade bruttoskulden,ackumulerade beloppDå tillväxten nu verkar komma in i en lugnare fas ochmöjligheterna till engångsvisa bokföringsmässigaförbättringar av bruttoskulden successivt reduceras, är depositiva överraskningarnas tid vad gäller budget- ochskuldutvecklingen sannolikt över.I regeringens huvudalternativ som kan betecknas som relativt gynnsamtligger skuldkvoten fortfarande kvar på av BNP vidingången till nästa sekel. En så stor offentlig skuld kan knappast utgöra enstabil kärna i ekonomin. Den innebär att de offentliga finanserna är extremtkänsliga för förändringar i den internationella räntenivån samt förförändringar i kronkursen. Regeringen understryker gärna storleken på debudgetförstärkningar som föreslagits, men sanningen är att det fortfaranderåder oklarhet kring en betydande del av budgetpolitiken.I propositionen redovisas prognostiserade budgetöverskridanden på 4,3miljarder kronor som, enligt förslaget, skall täckas med tillkommandeutgiftsminskningar. Dessutom kvarstår 2 miljarder att konkretisera frånkonvergensprogrammet, och enligt uttalanden av finansministern kommerden s.k. tillväxtpropositionen att medföra ett ökat finansieringsbehov påytterligare , som måste täckas genom minskade utgifter.Slutligen kvarstår 8,4 miljarder i aviserade, men ännu ej beslutade,utgiftsminskningar. Sammantaget innebär detta att det fortfarande saknasbeslut om utgiftsminskningar på för attregeringen skall kunna fullfölja vad som utlovats.Utöver detta besparingsbehov är ytterligare budgetförstärkningarnödvändiga för att etablera en tillräckligt stor trovärdighet för den ekono-miska politiken. I kompletteringspropositionen aviserade regeringenbesparingar på ytterligare men väljer nu att skjutabeslutet . har i sin senaste granskning av svensk ekonomirekommenderat regeringen att fatta beslut om ävendessa utgiftsminskningar.Vidare bör noteras att finansieringen av åtgärder beträffandedubbelbeskattningen skall ske inom ramen för företagsbeskattningen, d.v.s.genom att andra skatter höjs. Detta leder till att det höga skattetrycketbibehålls. I stället borde förslaget finansieras genom utgiftsminskningar,vilket ställer krav på uppskattningsvis ytterligare cirka 7 miljarder ibesparingar.Bland förslagen till utgiftsminskningar på sammanlagt 64 miljarder kronorbrutto i vårens moderata partimotioner kan regeringen finna uppslag tillbesparingar. Vi har lagt fram förslag - och följaktligen i huvudsak stöttregeringens förslag i - om minskade ersättningsnivåer vidföräldraledighet, arbetslöshet och sjukdom. Dessa åtgärder har inte baraminskat statens direkta utgifter utan gör det också mer lönsamt att arbeta änatt inte arbeta. En allmäninkomstbortfallsförsäkring börutredasRegeringen bör ge Sjuk- och arbetsskadeberedningen direktivatt utreda förslag om en allmän inkomstbortfallsförsäkring. Viser med tillfredsställelse att regeringen har övergett tanken omen riksnorm för socialbidragen.Regeringen säger sig ha inlett ett arbete som syftar till attsammanföra och renodla sjukförsäkringen ochförtidspensionen till en ohälsoförsäkring. En av de åtgärdersom den borgerliga regeringen vidtog var att tillsätta en bredparlamentarisk utredning vars uppgift var att se övermöjligheterna att samordna olika socialförsäkringssystem,göra dessa mer enhetliga och att utreda möjligheten att införaett grundläggande trygghetssystem. Tyvärr har den nyasocialdemokratiska regeringen ändrat och snävat indirektiven, vilket inneburit att utredningsarbetet blivitavsevärt försenat.För att få en bred översyn av socialförsäkringssystemen är det angeläget attberedningen får direktiv som innebär att man skall studera även ett förslagom en allmän försäkring mot inkomstbortfall till följd av sjukdom ocharbetslöshet, som ger ett gott grundskydd och som möjliggör enskildatilläggsförsäkringar. Även frågan om inrättande av möjlighet till s.k. med-borgarkonto bör utredas närmare.