mot · GI02So44 · 1995-04-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:195 Primärvård, privata vårdgivare m.m. Regeringen föreslår i propositionen att den husläkarlagsom infördes av den tidigare fyrklöverregeringen skaupphävas. Grundtanken i husläkarlagen var patientens rätttill eget val av läkare. som regeringen nu upphäverhusläkarlagen föreslås en ändring i hälso- ochsjukvårdslagen, HSL, som innebär att det egna valet av fastläkarkontakt lagfästs i denna lag. Detta innebär attpatienternas grundläggande rättigheter tillgodoses i HSListället för i husläkarlagen. Den ändring som föreslås innebäratt landstingen ges möjlighet att utforma sin primärvårdutifrån lokala förutsättningar istället för att det regleras vialag. Vi ser positivt på att regeringen tydligt markerarpatientens valfrihet. Detta är en positionsförändring frånregeringspartiets sida som vi hälsar med tillfredsställelse.Centerpartiet accepterar den föreslagna förändringen dågrundtankarna i hur primärvården ska organiserasöverensstämmer med uppfattning. Det är intehusläkare som begrepp som är avgörande utan den enskildesrätt till val av läkare.För att uppnå en för patienten trygg och säker vård krävsen väl fungerande primärvård. För att detta ska realiseras påett bra sätt måste patienten erbjudas ett brett utbud av hälso-och sjukvårdstjänster. Detta innebär att olika yrkeskategoriermåste samverka och den kompetens som finns inom olikayrkeskategorier tas tillvara på ett optimalt sätt. Patientens valav läkare och trygghet inom primärvården skapar detförtroende som innebär att ett bättre resultat kan uppnås. Vivill också poängtera vad som framförs i propositionen om atthelhetssyn, samverkan och ansvar samt god kännedom omde lokala förhållandena skall prägla primärvårdensverksamhet och utgöra grunden för ett framgångsriktförebyggande arbete.Den försöksverksamhet som pågår i fem kommuner medkommunal primärvård föreslås förlängas till utgången av1998. Det är dock upp till varje huvudman att besluta om devill utnyttja denna möjlighet. Det är viktigt att skapa ett såbrett underlag som möjligt för utvärdering av verksamheten.Det har visat sig ta än den först fastlagdafemårsperioden för att initiera förankra och genomföra enutvärdering av detta slag. Det är viktigt att detta arbete inteforceras fram. Därför instämmer vi i regeringens förslag omförlängd försöksperiod.Sjukvårdshuvudmännens övergripande planeringsansvarför hälso- och sjukvården innebär att alla resurser tas tillvarapå ett effektivt sätt. För att detta ska ske på etttillfredsställande sätt föreslår regeringen attsamverkansskyldigheten preciseras så att den alltid omfattarprivata vårdgivare. Det är viktigt att uppmärksamma att detenligt HSL är som har ansvaret för att ta initiativtill samverkan med andra vårdgivare. Detta kan bestå av attde privata vårdgivarna deltar i gemensam jour- ochberedskapsverksamhet, ges möjlighet att använda sig avlänssjukvårdens maskinella utrustning samt att de gesmöjlighet att delta i olika former av fortbildning.Regeringen föreslår att ett samverkansorgan bör inrättasinom varje landsting med representanter för landstingen ochde privata vårdgivarna. En överenskommelse medLandstingsförbundet om inrättande av sådana organ harredan godkänts av regeringen. I propositionen sägerregeringen att ett samverkansorgans huvuduppgifter bör varaatt bidra med underlag inför beslut omresurstilldelning inom hälso- och sjukvården på kortrespektive lång sikt. Andra frågor av betydelse för relationenmellan offentlig och privat vård såsom att yttra sig överansökningar om etableringar, dispenser m.m. bör ocksåhänskjutas till ett samrådsorgan.Mångfald berikar vården. Det är önskvärt och viktigt attdet inom varje lansting finns ett brett utbud av vårdgivare, ioffentlig såväl som i privat regi. Patientens möjligheter attvälja och att ställa krav ökar då det finns enkonkurrenssituation mellan vårdgivarna. somhar rollen av att både ha planeringsansvar och varavårdgivare har en mycket viktig uppgift att sörja för dennamångfald. ska därför visa stor öppenhetgentemot de privata vårdgivarna. Verksamhetens inriktning,tillgänglighet, kvalitet och kostnadseffektivitet ska styravalet av vårdgivare. Olika driftsformer inom hälso- ochsjukvården är också positivt ur ett arbetstagarperspektiv.Sjukvårdspersonalen ges större möjlighet att välja enarbetsform och arbetsgivare som passar dem.Regeringen föreslår att verksamhet somprivatpraktiserande läkare inom primärvården och denersättning som lämnas för sådan verksamhet skall regleras ivårdavtal mellan parterna. För att på ett positivt sätt kunna utvecklaprimärvården krävs en viss läkartäthet. Det riktmärke somanges i propositionen är en läkare på 2000 invånare.Detta överensstämmer i stort med den dimensionering somfinns och detta innebär att de privatpraktiserandehusläkarna framgent skulle kunna sluta vårdavtal medlandstinget. Slutsatsen av detta är att ingen av deprivatpraktiserande husläkarna skulle behöva upphöra medsin utövning med anledning av att husläkarlagen upphävs.I propositionen föreslås en åldersgräns vid förprivatpraktiserande läkare och sjukgymnaster. Detta förslagöverensstämmer med de regler som gäller för läkare ochsjukgymnaster i offentlig regi. Dessa kan dessutom fåbehålla sin anställning , om huvudmannengodkänner detta. Möjlighet finns att ytterligare förlängatiden även . Det är rimligt att deprivatpraktiserande läkarna och sjukgymnasterna omfattasav samma regler. Detta är dels en fråga om att alla sorterarunder samma regler, dels möjlighet till en goddimensionering. Det är viktigt att poängtera att nya regler förpensionering kommer att införas med anledning av den nyapensionsreformen. Då måste även reglerna som avser läkareoch sjukgymnaster ses över.Regeringen föreslår att om det krävs remiss för att anlitaspecialistläkare inom offentlig verksamhet ska detta ävenomfatta privatpraktiserande specialistläkare. Det är rimligtatt samma regler tillämpas inom samma landsting oavsett omvårdgivaren är offentlig eller privat. Inom vissa specialitéerär det dock olämpligt att införa remissförfarande. Det gällerframförallt psykiatriker och gynekologer. Vi menar att dessabåda specialiteter ska undantas från remissförfarande. Likasåmenar vi att de patienter som behandlas avprivatpraktiserande specialistläkare ska undantas frånremissförfarande. Det är inte rimligt att de patienter som haren väl fungerande läkarkontakt med en privatpraktiserandeläkare ska behöva en remiss för att kunna fortsätta sinkontakt. Det ska tilläggas att remissförfarandet tillämpas ilångtifrån alla landsting. Orsaken till detta kan vara flera. Föratt nämna en så råder det tveksamheter om remissförfarandeti sig är kostnadseffektivt.Vi delar regeringens uppfattning om att det administrativaansvaret för privatpraktiserande läkare och sjukgymnastersersättningar ska föras över till landstingen frånförsäkringskassorna. Det är en logisk följd av attfinansieringen av ersättningarna förts över till landstingen.Primärvården har genomgått storaförändringar. Det är därför angeläget att följa verksamhetennoga. Den delegation som föreslås för att bedömavårdutbudet av specialistläkare och sjukgymnaster iöppenvård i förhållande till resurser och vårdbehov bedömervi som mycket angelägen.De förändringar som den privata vården genomgår måstenoga följas. Det är inte möjligt att nu i sin helhet överblickaresultatet av dessa förändringar för patienter och läkare. Viföreslår med anledning av detta att en årlig översyn görs därde privatpraktiserande läkarnas situation redovisas förriksdagen. Detta bör ske i samband med redogörelsen tillriksdagen om överenskommelser om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen. Detta ges regeringen till känna.För de privatläkare som fyllt och väljer att fortsättasin verksamhet upphör möjligheten att remittera patienter tilllaboratorium, röntgen etc. Ur ett patientperspektiv är dettaen nackdel. I samband med ovan nämnda översyn börregeringen belysa detta problem och återkomma med förslagtill åtgärder om så erfordras. Detta ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar göra sådan ändring i förslaget till3 §, lag om ändring i lagen om läkarvårdsersättning somanförts i motionen om undantag från remiss för vissaspecialister och patienter,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en årlig översyn av deprivatpraktiserande läkarnas situation,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om remissmöjligheter för privatläkaresom fyllt .