mot · GI02Jo237 · 1995-01-25 00:00:00 — Det äldsta funna dokumentet angående fäbodar visar attsådana fanns i . Ett annatdokument visar att ett väl utvecklat fäbodssystemdå fanns i och . Glansperioden inföll såsent som och , då detfanns ca 20 000 levande fäbodar i . finns färreän 150 kvar och antalet sjunker med en skrämmandehastighet, . Några av våra gamla rötter hållerpå att förintas och en kultur håller på att dö ut. De levandefäbodar som finns kvar håller äldsta traditionlevande. Genomsnittsåldern på brukarna är och den nyageneration som vill ta över ges mycket ringa möjlighet tilldetta. Tvärtom motarbetas de ibland t.o.m. avmejeriföreningarna som en gång bildades för att värna omde små mjölkleverantörerna. Men fäbodfolket är mer änkultur, det är ett sätt att leva och dessutom en form avekologiskt anpassat jordbruk. I , där man värnar omfäbodbruket, finns väl fungerande fäbodar i drift. ISverige satsas framförallt på en handfull stora ochvälreklamerade fäbodar som stöds av samhället. De ägs avkommuner och drivs av turistföreningar ellerhembygdsföreningar. Besökarna är många. De få verkligt levande fäbodarna, som ägs ochbrukas av dem som bor i bygden, kommer snart att vara dödafäbodar. Kvar blir endast några turistjippobetonade projektoch fäbodar ombyggda till sommarstugor, trots att det finnsmänniskor som vill bli fäbodbrukare. Med utveckling mot ettbiologiskt jordbruk, utan kemikalier och konstgödning kanfäbodarna bli en såväl lönsam som praktisk nisch. Medandjuren betar på fäboden kan marken på gården användas tillatt odla det foder djuren behöver . Somen liten del av Landsbygd 90-projektet bör stöd tillfäbodsverksamhet vara en naturlig del. Blir det för fådjurhållare kvar, så upphör snart förutsättningarna för dekvarvarande. T.ex. mejeriernas mjölkhämtning,seminorganisationen, veterinärverksamheten och inte minstvetskapen om sedvanerätten och det fria mul- och klövbetet.Redan nu är allmänhetens kunskaper näst intill obefintliga.Därav alla onödiga ''stridigheter'' med fritidsfolk ochmyndigheter. Jordbrukspolitiken med bl.a. handläggningenav förvärvstillstånd har gjort att det i princip är den sombetalar bäst, som får köpa jordbruksfastigheter.Fäbodbrukens fastigheter är som regel lagom små ochpopulära som investeringsobjekt för storstadsregionensinvånare. ''Hästgårdar'' och fritidsbostäder prioriterasframför fortsatt småjordbruk. Detta utgör ett stort hinder förkommande yngre brukare att förvärva jordbruksfastigheter.Fäbodbruket utgör sista utposten för Svensk Rödkulla,fjällkor och lantrasgetter i ursprunglig miljö. Deras fria betehjälper även till att bevara de sista resterna av en urgammalsvensk flora och fauna liksom lokala traditioner. Försvinnerdetta är det sedan borta i vårt land. Lokalt stödtill fäbodbruket hjälper föga, när det nu alltmer drabbas avriksdagsbeslut och EUs regler.Taggtrådar, som sätts upp skadar djuren, som i fäbodbruketgår fritt i skogen. Skador av taggtråd är vanliga även blandvilda djur och fritidsfolk. När trådarna slaknar och blir lägreän de ursprungligen var ämnade att vara, kan djuren klivaöver och få skador på både juver och ben. Förbud mottaggtråd på ängsmark och i skog borde införas. Urberedskaps- och sårbarhetssynpunkt kan fäbodarna betydamycket med bibehållandet av gamla kunskaper. De spriddabrukningsenheterna ger också gott underlag att växa vidbehov av ökad produktion av kött- och mjölkprodukter medresurssparande ekologiskt riktig djurhållning.Skälen för att inte utarma fäbodkulturen är många:sysselsättningsskäl: fler arbetstillfällen i glesbygdlandskapsvård: djuren håller efter sly och håller landskapetöppet, kulturlandskapet hålls levandeturistnäringen: iglesbygdskommuner har turismen kommit att få en allt störrebetydelse -- levande fäbodar är en kulturell tillgångbevarande av SKB: svensk kullig boskap (fjällkor ochrödkulla) är den ursprungliga och uthålliga gamla svenskalantrasen, som är lämpad för valldrift och hårda klimat- ochterrängförhållandendet kulturhistoriska värdet: enhantverkstradition hålls levande med allt vad det innebär avmat, musik, berättartradition och rötter.Norge har till och med nyodlare när det gäller extensivboskapsskötsel. Enligt är extensiv boskapsskötseloch potatisodling i stort sett de enda delarna av svensktjordbruk som ger mer energi än insatsen. De små jordbrukenoch fäbodarna slås ut bland annat av hur jordbruksstöden iSverige varit utformade, och EUs stöd ger för många densista nådastöten. Man får inte längre transportera slaktadedjur till kontrollslakterier. Rennäringen har fått undantag förslakt till husbehov, vilket också småbrukare ochfäbodbrukare borde få. För att få EU-stöd behövs 2 tjurar/årmed slaktvikt. Den vikten kommer intelantraserna upp i , då de vidslakten ska vara 10 månader eller 23 månader (ungdjur). Omden åldern ska behållas måste slaktvikten reduceras förlantrasdjur. Där kan miljöstödet också vara aktuellt. Genomnedläggningen av slakteriet i måste man iNorrlands inland åka till eller . Ingen tänkerpå djuren. De får stå omjölkade kanske, och detblir för komplicerat för brukaren att ta hem kött ens för egetbruk. Småbrukaren måste ha minst 10 modertackor för att fådjurstöd. Här behövs undantag. Getter har helt kommit borti byråkratin. Det finns dålig kunskap om sedvanerätten bådepå och inom , men framföralltbland allmänheten. Fäbodbrukarna har inte ekonomisktunderlag för en maskinpark och köper oftast vinterfoder ochlåter djuren gå ute med mindreavkastning som följd. Man får inte räkna in betesmark iarealen med ris, skog, myrmark eller dylikt och kan inteheller av denna orsak få EU-stöd. Man måste undersöka ompengar kan tas ur miljöstödet eller glesbygdsstödet. Det rörsig inte om stora summor. Kraven på mjölktank ochvarmvatten för att få sälja mjölk innebär också för storainvesteringar då genomsnittet för djurhållningen är 3--4 kor,3--4 getter och 3--4 får. Här behövs också undantag förfäbodbrukare och samarbete med miljönämnderna ikommunerna.Då fäbodbrukare och vissa småbrukare inte kan kommaupp i EUs mjölkkvoter borde de undantas vid beräkningenav mjölkkvoter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fäbodbruket och dess roll i ettlevande kulturlandskap,2. att hos regeringen begär förslag om hurfäbodbruket skall kunna utvecklas,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vad en ökning av antalet fäbodarbetyder ur sårbarhets- och beredskapssynpunkt,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en snabb handläggningav frågan då antalet fäbodar minskar katastrofalt ,5. att hos regeringen begär en översyn avförvärvstillståndshandläggningen rörande försäljning avfäbodar och jordbruksfastigheter,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att fäbodarnas betydelse böruppmärksammas vad gäller gamla lantraser,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om undantag för fäbod- ochsmåbrukare angående husbehovsslakt,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om slaktvikten för att få EU-stöd,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen angivits när det gäller behovet av annan synpå arealstödet vid betning,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen framhållits om fäbodbrukares undantag frånmjölkvoterna.