mot · GI02K218 · 1995-01-25 00:00:00 — roll och uppgifter i EU regeringskonferensI samband med regeringskonferens kan EUkomma att besluta om att gå vidare och upprätta engemensam försvarspolitik och armé, fullt ut förverkliga denekonomiska och monetära unionen, göramajoritetsomröstningar till huvudsaklig beslutsregel iministerrådet, öka de stora ländernas makt, avskaffamedlemsländernas vetorätt vid traktatändringar, öka makt på de nationella parlamentens bekostnadoch införa en gemensam EU-polis.Går utvecklingen i denna riktning inträder en helt nysituation. bör uttala att en sådan utveckling kräveren ny folkomröstning.Alleuropeiskt och frivilligt samarbeteEU är en västeuropeisk sammanslutning sombegränsar ett verkligt alleuropeiskt samarbete och som reserhandelsmurar mot östra bör arbeta för att EU skall ha en mer öppen attitydtill hela och världen. Ett nära ochickediskriminerande samarbete skall erbjudas de länder iEuropa som väljer att inte bli medlemmar.Medlemsländer i EU som skulle finna att unionen går in påen oacceptabel väg måste ha möjlighet att lämna EU. Därförmåste en utträdesparagraf inarbetas i Romfördraget.Sverige bör verka för ett omfattande internationelltsamarbete för att lösa gemensamma problem i och ivärlden. Alleuropeiska lösningar finner sin bästa plats iorgan som samlar merparten av , till exempeli , , och i FN:sekonomiska kommission för , ECE.Överstatlighetens problemEU har ett demokratiskt underskott. EU:s överstatlighethindrar länder att utveckla en mer progressiv politik ochsaknar avgränsningar på vilka områden dess överstatlighetfår användas.Sverige bör arbeta för att EU skall demokratiseras ochpräglas av offentlighet och öppenhet och att EU:sbeslutanderätt skall avgränsas och inskränkas.I de fall det krävs bindande EU-regler skall de varaminimiregler som tillåter en mer progressiv nationelllagstiftning. På andra områden bör förorda frivilligtoch mellanstatligt samarbete.EU:s utveckling mot en förbundsstat, somMaastrichtfördraget är ett uttryck för, kan försvaga ochurholka demokratin. Därför måste inom EU arbetaför att införandet av gemensam valuta, utrikespolitik, försvaroch polis ej kommer till stånd eller deklarera att sådanöverstatlighet icke kommer att accepteras av Sverige.Demokratisering, öppenhet och offentlighetDemokrati bygger på människors aktiva deltagande isamhällsbygget och på deras möjlighet att kunna kontrollera,välja och vraka de demokratiskt valda politikerna.EU:s struktur och uppbyggnad präglas av slutenhet och detstyrs till stor del av ämbetsmän, jurister och diplomater, vilkadessutom till övervägande del är män. EU-systemetsbeslutsformer är dessutom komplicerade och juridisktsnåriga. Detta avskärmar folken från systemet och ökarutrymmet för lobbyister, vilka till övervägande deldomineras av det europeiska storkapitalet.Sverige bör arbeta för att EU demokratiseras. Det kräverbland annat full insyn i lagstiftningsprocessen ochoffentlighet i EU:s förvaltning.Inför folkomröstningen lovade ja-sidans företrädare attoffentlighetsprincipen inte skulle rubbas av ett EU-inträdeoch att vi skulle kunna upprätthålla en ''svensk''offentlighetsnivå för EU-handlingar. har detta inteinfriats.Ett minimikrav är att regeringen regelbundet redovisarvilka handlingar som helt eller delvis bedömts varasekretessbelagda av hänsyn till EU och dess medlemsstater.Därmed kan fortlöpande ske en kontroll av huruvida densvenska offentlighetsprincipen urvattnas eller ej.Med anledning av de nya villkor för offentlighetsprincipensom av allt att döma följer av EU-medlemskapet -- men äventill följd av den kommunikationstekniska utvecklingen -- börövervägas någon form av ''offentlighetsombudsman'' iSverige som skall bevaka att offentlighetsprincipen inteurgröps utan förstärks.Sverige bör arbeta för att lobbyisterna inom EU registrerasoch kontrolleras. Inte minst bör det europeiska bank- ochindustrikapitalets påverkan på EU-systemet redovisas öppet.RomfördragetRomfördraget, EU:s ''grundlag'', måste ändras på flerapunkter. I fördraget skall unionens rätt att fatta beslut påolika områden begränsas och klargöras. Unionens rätt attfatta beslut utanför sina egna kompetensområden (art. 235)skall avskaffas. Den mycket oklara subsidiaritetsprincipen,som ibland felaktigt kallas ''närhetsprincipen'', skall ersättasav tydliga regler om vilka områden som EU inte får styra.Exempel på detta finns (art. 222 som rörnationella egendomsordningar och art. 223 om vapenhandelm.m. ), men betydligt fler avgränsningar bör ske.I EU:s mål skall hänsynen till miljö och social rättvisaöverordnas den fria rörligheten och den inre marknadens fyrafriheter.MinisterrådetEU stiftar lagarna i ministerrådet. Beslutsunderlag,diskussioner och protokoll från rådet är inte offentliga.I praktiken sker en stor del av lagstiftningsarbetet iCoreper (Comité des Représentants Permanents), en slutenambassadörskommitté med osedvanligt stor makt. Corepersförslag tas oftast inte ens upp till sakbehandling av rådet,utan beslutas rakt av.Sverige bör verka för att offentlighet införs och att insynges i lagstiftningsarbetets alla delar. Sedan de slutligaförslagen till beslut lagts måste en tidsperiod på någramånader gå till dess att beslutet tas. Detta för att möjliggöraen offentlig debatt om förslagen och hur de olika ministrarnaskall rösta.Alla förslag till unionslagar bör realbehandlas i rådet.Coreper bör vara ett rent beredande organ. För att underlättadetta krävs att de nationella parlamenten ges förslags- ochinitiativrätt till EU-lagar.KommissionenEU:s kommission är i grunden ett tjänstemannaorgan.Kommissionärerna får inte ta instruktioner frånmedlemsländerna. Den har till uppgift att ensamt initiera,utarbeta och lägga förslag till nya normgivningsärenden(lagar) och att övervaka att unionens regelverk följs.Sverige bör verka för en avbyråkratisering av EU. Ett sättär att initiativ- och förslagsrätt i EU-normgivningsärendenförläggs till de folkvalda nationella parlamenten.Kommissionen och Coreper skall då ha till uppgift att beredaförslagen. Kommissionens byråkrati bör bantas och allakontakter med lobbyister måste, som sagt, redovisas öppet.Sverige bör arbeta för att offentlighetsprincipen präglarkommissionens arbete och dess förvaltning.DomstolenDomstolens beslut skall inte, som , kunna åsidosättanationella grundlagar. Domstolens politiska roll skallbegränsas genom att görs tydligare. Enspeciell instans för miljö- och hälsoskydd bör dock inrättas.EU-parlamentetEU-parlamentet är det enda direkt folkvalda organet i EU.Förhandlingarna och handlingarna i parlamentet är tillskillnad från andra EU-organ offentliga. Men harparlamentet stora problem. Valdeltagandet i EU-valen är lågtoch närvaron bland parlamentarikerna är dålig.Att ge lagstiftande makt är en dåliglösning för att komma till rätta med EU:s ''demokratiskaunderskott'', eftersom det skulle ske på de nationellaparlamentens bekostnad och i realiteten leda till ett EuropasFörenta stater.Vid valen till parlamentet kan svenska väljare endastpåverka sammansättningen fragmentariskt, för 22 avsammanlagt 625 ledamöter. I det svenska riksdagsvalet kanen majoritet av väljarna byta riksdagsmajoritet som i sin turkan stifta nya lagar, anta nya budgetar med mera. Det ärsjälva kärnan i parlamentarismens och folkrepresentationensprinciper.Sverige bör verka för att de nationella parlamentensinflytande ökar, inte att ge lagstiftningsrätt.Makt bör i stället återföras från ministerrådet till den svenskariksdagen.EU-parlamentet bör i fortsättningen begränsas till en platsdär åsikterna mellan de folkvalda parlamentarikerna brytsoch där det ges utrymme för att komma med ändringsförslagtill ministerrådet. Parlamentet skall dessutom ha insyn i ochmöjlighet till att granska unionens myndigheter ochförvaltning.Kostnaderna för parlamentet i form av traktamenten ocharvoden bör minskas kraftigt. Hela parlamentets verksamhetbör förläggas till en ort för att bli mer effektiv och billigare.Riksdagens rollMålet är att skall ha initiativ- och förslagsrätt tillnya lagar inom EU. Ett första steg till detta mål är attreformera så att sekretessen helt bryts. bör kunna besluta om uttalanden som ger en ramoch en riktning för de ministrar som skall delta på EU:sministerråds möten. Detta förslag avvisade en majoritet isamband med beslut om att inrätta EU-nämnden.Utvecklingen visar att det varit en styrka för nämndenoch därmed position i ''samrådet'' medregeringen om man gått med på motionen. Allt tyder därförpå att detta förslag måste ställas på nytt då den prövning avnämndens arbete som skall äga rum sker.Rätt till arbete, människovänlig miljö och jämställdhetRom- och präglas av en blandning avnyliberalismen och marknadens överhöghet och snårigaregelverk. EU:s inre marknad och dess regelverk skaparklass- och könsklyftor som den regionalaobalansen ökar.EU:s grundlagsfästa ekonomiska politik leder tillmiljöförstöring och massarbetslöshet, som slagit särskilt hårtmot kvinnor och ungdomar.Sverige bör verka för att mål som full sysselsättning, godmiljö och jämställdhet mellan könen överordnas den inremarknadens krav.MiljöfrågorInom EU tas beslut i miljöfrågor i huvudsak på två sätt.Antingen beslutar EU om minimiregler där varje land frittfår ha bättre regler (art. 130) eller så har man maximiregler(art. 100A) där det krävs lika regler för varor. Maximireglerhindrar medlemsländer att förbättra sina lagar och kanframtvinga direkta försämringar.Sverige bör verka för att alla beslut som rör miljöfrågorskall tas som minimiregler. På så sätt upphör EU att vara etthinder för att medlemsländerna kan bli föregångare imiljöfrågor.För att avgöra om en fråga om varor även är en miljöfrågaskall en speciell miljöinstans upprättas i . Denskall bestå av miljöexperter och skall alltid tillåta strängareregler om det finns miljöskäl som talar för detta. För attunderstryka detta bör därför en substitutionsprincip skrivasin i och att miljön överordnas kravet på frirörlighet för varor. Detta skulle innebära att vid t.ex.upphandling miljöaspekten ses som den viktigaste aspekten.För att bestämmelserna skall kunna efterlevas krävs attmedlemsländerna har rätt att upprätthålla kontroll vidgränsen.I allt fler internationella sammanhang talar EU med engemensam röst. Det gäller även flera delar av detinternationella miljösamarbetet. Det kan hindra ettmedlemsland från att i internationella miljöorgan föra framkrav på förbättrade miljöregler.Sverige bör verka för att unionens medlemsländer skall harätt att i internationella fora föra fram krav som ärmiljömässigt bättre än EU:s.Sverige bör även motverka att EU satsar stora delar av sinaresurser på en jordbrukspolitik och regionalt stöd som ärdirekt miljöskadliga. Exempel på detta är de massivasatsningarna på motorvägar och projekt typ Öresundsbron.Miljöperspektivet måste genomsyra alla stöd till jordbrukoch regional utveckling. Det samma gäller EU:s bistånd ochanslag till forskning.KonsumentskyddÄven på konsumentområdet skall ett medlemsland ha rättatt ställa hårdare krav på varors innehåll än andramedlemsländer. skall bara vara minimiregler. Föratt reglerna skall fungera krävs en fungerande gränskontroll,det gäller inte minst på livsmedelsområdet. Reglerna fördjurskydd och djurtransporter bör skärpas och övervakasbättre. För att få använda CE-märket, som är bevis pågodkända produktnormer på varor, skall de först prövas motmiljö- och konsumentskyddskrav.Varor, tjänster, kapital och arbetskraftDet är viktigt att underlätta handel och utbyte övernationsgränserna. Därför är det betydelsefullt atthandelshinder avlägsnas, att det blir lättare att arbeta i olikaländer och att onödiga hinder på tjänsteområdet avlägsnas.Men den fria rörligheten kan inte få vara överordnad hänsyntill miljö, social utveckling, regionala hänsyn etc. Därförmåste EU:s inre marknad reformeras i grunden.Några av de förändringar som bör verka för är:Statliga monopol av hälsoskäl vad gäller exempelvis alkoholoch läkemedel skall vara tillåtna,Regionalpolitiskadriftstöd, till exempel transportstöd, skall vara tillåtna för attuppväga nackdelar som klimat och geografiska avstånd förmed sig,Förvärvslagar skall kunna upprätthållas som göratt man kan behålla nationell kontroll över viktiga resursersom skog, malm, vattenkraft och jord. Det gäller även viktigakommunikationer som järnväg och telekommunikation,Respekten för nationella kollektivavtal måste garanteras.Utländska entreprenörer skall tillämpa svenska avtal frånförsta dag,Den fria rörligheten av kapitalet skall kunnabegränsas av åtgärder mot valutaspekulation,För att hindrainförsel av illegala droger skall en nationell gränskontrollvara tillåten.EU bör låta medlemsländerna framträda varför sig i internationella fora, men då en EU-mening skalluttalas bör verka för att den skall ha en inriktning påsolidaritet med de fattiga folken i tredje världen.EMU, budget och ekonomisk politikDen ekonomiska och monetära unionen, EMU, är självagrundvalen för Europeiska Unionen. EU-länderna skallsamordna den ekonomiska politiken genom att låsa fastväxelkurserna, låta kapitalet röra sig helt fritt över gränsernaoch likrikta ländernas ekonomier vad avserbudgetunderskott, räntor, inflation och statsskuld. Dennalikriktning sker genom utarbetade s.k. konvergensreglervilka inte tar hänsyn till ländernas sysselsättning eller socialaoch miljömässiga villkor.EU:s finansministrar utarbetar bindande riktlinjer förmedlemsländernas ekonomier. Målet är en gemensamekonomisk politik styrd av en från parlamentarismenoberoende centralbank, där prisstabilitetsmålet ges enöverordnad ställning. EU:s länder är för ekonomiskt olika föratt en ekonomisk och monetär union skall kunna fungerautan oacceptabla konsekvenser för folken inom unionen.Maastrichtfördragets konvergensregler om ensidiginflationsbekämpning leder till att massarbetslöshetenpermanentas. Det visar erfarenheter från EU-länderna.Sverige bör verka för att övervägs i sinhelhet. I stället genomförs frivilligt växelkurssamarbete ochåtgärder mot spekulation. EU-länderna bör verka för insyn imedlemsländernas banker för att komma åt skattefiffel m.m.Mellanstatliga program mot arbetslöshet och förräntesänkningar är andra ekonomiska krav bör förafram inom EU. Det är också viktigt att genomdrivanedskärningar i EU:s budget, i synnerhet påjordbruksområdet.SkatterSkattepolitiken bör i huvudsak beslutas nationellt. Sverigebör dock kunna stödja beslut om miniminivåer, t.ex. förmiljö-, företags- och kapitalbeskattning.Medlemsavgiften till EU baseras till stor del påmedlemsstaternas inkomster från mervärdesskatten. Deländer som har en hög moms får genom detta automatisktbetala en hög medlemsavgift, medan länder med ett lågtskatteuttag gynnas. anser att det bör införasandra beräkningsgrunder för medlemsavgiften.På momsområdet finns EU-direktiv som skall underlättaprincipen om varors fria rörlighet. Direktiven omfattar såvälbasen för mervärdeskatten som antalet nivåer och vissaminimiskatter.Inom EU pågår en diskussion om att mjuka uppmomsdirektiven så att det t.ex. tillåter sänkt moms förtjänsteproduktion. anser bl.a. därför att enöverdriven och snabb anpassning av momsregler tillEU:s bör undvikas. Detta gäller bland annat momsreglernaför undervisning, idrott och kultur.Genom internationella transaktioner och skatteplaneringkan kapitalägare styra beskattningen dit skatten är så låg sommöjligt. Detta gör att det är viktigt att iinternationella sammanhang och inom EU verkar för bättresamordning och kontroll av skatteundandragande. Ettinstrument som då bör prövas är att inom EU få till stånd enminimiskattesats för kapitalbeskattningen.Inom EU har en särskild utredning,, föreslagit en minimiskattesats på30 % för beskattningen av bolag. Ruddingkommissionensförslag har inte föranlett några initiativ inom EU.Vänsterpartiet anser att inom EU bör förslag om en minimiskattesats på30 % för bolagsbeskattningen.Sociala frågorDe sociala frågorna skall avgöras i de olikamedlemsländerna. De enda beslut i sociala frågor som EUskall fatta är sådana som krävs för att förhindra socialdumpning, dvs. att försämrade sociala villkor används somkonkurrensmedel mellan medlemsländerna. Därför skall desociala besluten begränsas till minimiregler på välavgränsade delar av arbetsmarknadsområdet.JämställdhetInom EU yrkesarbetar endast av kvinnorna.Detta beror på många olika saker, allt från en förlegadkvinnosyn till en underutvecklad offentlig sektor ochbristande prioriteringar av den fulla sysselsättningens politiki EU-länderna. EU har regler om lika lön för likvärdigtarbete, främst genom artikel 119 i . Men trotsdetta har löneskillnaderna ökat i EU-länderna.Sverige bör verka för att görrekommendationer till EU:s medlemsländer om allakvinnors rätt till förvärvsarbete. bör också verka fören reformering av EU-systemet för att uppnå en jämnfördelning mellan könen i de olika institutionerna och debeslutsfattande organen inom EU.HandelspolitikEU är en tullunion. Det innebär att EU har en gemensamhandelspolitik gentemot omvärlden -- gemensammatullsatser, kvoter med mera. Inom EU, mellan länderna, råderdet däremot tullfrihet och där saknas i huvudsak andrahandelshinder. EU:s tullunion favoriserar handeln med vissaländer. Det gäller särskilt EFTA-länderna, och i vissaavseenden de forna kolonier som varit knutna till EU:sländer. Detta diskriminerar andra länder och strider motGATT:s huvudprincip om ''mest gynnadnationsbehandling'' för handelspolitiken, dvs. att sammaförmåner som tillämpas i avtal med tredje land också skallomfatta icke avtalsslutande länder.EU:s tullunion förstärker handeln mellan EU-länderna,den så kallade internhandeln. Den försvagar å andra sidanEU:s handelsutbyte och samarbete med de områden därekonomin förväntas växa och utvecklas , tillexempel länderna i och östra . Risken föratt stagnerar ekonomiskt är därför påtaglig.EU:s jordbrukspolitik och industripolitik är betydligt merprotektionistisk än den svenska handelspolitiska traditionen.EU har satt i system att kraftigt subventionera det egnajordbruket och betala ut rikliga anslag i exportsubventioner,vilket lett till att jordbruksvaror dumpats påvärldsmarknaden, vilket i sin tur inneburit stora problem förjordbruket att överleva i tredje världens länder.För att skydda den egna industrin har EU införtimportkvoter och genomfört andra handelsbegränsningar förländer utanför EU, till exempel antidumpningstullar och''frivilliga'' exportbegränsningsavtal.Sverige bör motverka unionens protektionism och verkaför att underlätta handeln mellan olika länder och folk i helavärlden. bör EU:s tullunion avvecklas. Ett första stegär att åstadkomma bibehållna gränskontroller, vilket skaparett visst, om än begränsat, utrymme för avvikelser från EU:shandelspolitik.Sverige bör också kräva att fritt få kunna föra fram vårtlands åsikter inom WTO, , dvs.t.ex. kunna driva en med tredje världens länder merasolidarisk handelspolitik än EU:s -- och dessutom kunnaavvika från EU:s eurocentrerade protektionism.Men bör också driva krav på att handel fårbegränsas om det finns sociala, fackliga och miljöskäl somtalar för detta. Tredje världens länder måste också ha rätt attunder en utvecklingsfas skydda sina ekonomier mot den rikavärldens länder och transnationella bolag.JordbrukEU:s nuvarande jordbrukspolitik har stora brister. Den ärmycket dyr. Den slukar nära hälften av unionens budget. Den är orättvis och gynnar vissa typer avjordbruk medan den missgynnar andra. En betydande del avstödpengarna förskingras på olika sätt.Därför bör verka för att den gemensamtfinansierade och reglerade jordbrukspolitiken förändras. Dejordbruksregler som EU bör ha skall inriktas på att stödja ettmiljöinriktat kvalitetsjordbruk, jordbruk för lokalamarknader. Det bör inriktas på en omläggning av vin- ochtobaksproduktion till produktion av nyttiga grödor. Vadgäller stödnivåerna är medlemsländerna bundna avöverenskommelser i /WTO.EU:s medfinansieringsgrad av olika jordbruksstöd börminskas kraftigt och bör aldrig överstiga . Den övrigadelen får medlemsländerna själva finansiera. Detta kan ocksåleda till att förskingringen av EU:s jordbruksmedelreduceras. Allt stöd till vin- och tobaksodling bör upphöraomedelbart.BiståndDet finns ingen anledning att upprätthålla en gemensambiståndspolitik inom EU. Den bör därför avskaffasoch ersättas av frivillig samordning kring konkreta projekt.EU har i olika internationella sammanhang aldrig ställt sigpå sida när det gäller globala regler för råvaror,skuldkris eller internationell handelspolitik. EU:s bistånds-och handelsrelationer med utvecklingsländerna präglasfortfarande av tidigare koloniala relationer, där bland annathöga tullar på bearbetade produkter låser fast de fattigaländerna i ett råvaruexportberoende. Krångligaursprungsregler försvårar också handeln för de fattigaländerna. EU:s biståndsadministration präglas av centralism,tröghet och ogenomträngliga beslutsstrukturer och ärdessutom uppsplittrad på två kommissionsdirektorat.EU:s särbehandling av sina forna kolonier bör upphöra ochstor öppenhet visas mot hela tredje världen. För att underlättautvecklingen i tredje världen är en mindre orättvis handel avstor betydelse. EU:s fonder för utjämning av råvarupriser,SYSMIN och STABEX, bör därför först reformeras så att deinte missgynnar nya exportsatsningar, och därefter utvidgas.Sverige bör verka för att bryta EU:s protektionistiskabiståndspolitik. Krav bör föras fram om att gemensamt ochfrivilligt bistånd går till fattigdomsbekämpning, kvinno- ochmiljöprojekt, jordbruksutveckling och livsmedelsförsörjningi Afrika.Utrikes-, säkerhets- och försvarspolitikEU har klara stormaktsambitioner för att konkurrera medUSA och om marknader och politiskt inflytande ivärlden.Sverige bör motverka att EU utvecklas till en europeisksupermakt. Den redan beslutade gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken genom tillkomst böravvecklas.Utrikespolitiken kan dock samordnas, men då enbart påfrivillighetens grund. EU skall inte som organisation vararepresenterat i till exempel FN:s säkerhetsråd.Medlemsländerna skall ha rätt till att självständigt kunnaagera i internationella fora. EU skall inte heller övertauppgifter från de redan existerande alleuropeiskaorganisationerna.EU:s utveckling till en militärunion måste förhindras.Kopplingen till Västeuropeiska Unionen (VEU) börupphöra. skall varken vara medlem eller observatörav VEU. Varje sådan koppling skadar trovärdighetnär det gäller återupprättandet av svensk neutralitetspolitik,dvs. militär alliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig.Den kollektiva säkerhetspolitiken i bör främstbedrivas inom Europeiska säkerhetsorganisationens ()ramar och verksamhet.EU-medborgarskapEU:s utveckling av ett gemensamt unionsmedborgarskapär en del av den federalistiska utvecklingen. Än så länge ärmedborgarskapet begränsat till gemensamma röstregler vidlokala val och val till . Men EU kan genomenhälliga beslut utvidga de skyldigheter och rättigheter somunionsmedborgarskapet kan komma att omfatta.Unionsmedborgarskapets konsekvens kan dessutom blidirekt diskriminerande mot invandrare som inte kommer frånEU:s medlemsstater. Till exempel skulle en EU-medborgaredirekt efter mantalsskrivning få rösträtt i kommunala val dåhan/hon bosatt sig i annat EU-land, medan invandrare frånandra länder i flertalet fall inte alls får rösträtt, och i några fall(t.ex. i och ) får vänta . Vänsterpartietarbetar för att avskaffa EU-medborgarskapet och att likademokratiska rättigheter skall gälla för alla invandrare.Rättsliga och polisiära frågorVänsterpartiet tar i annan motion upp de flyktingpolitiskafrågorna. När det gäller polisiärt samarbete behandlas dettadelvis i motion om narkotikabekämpning.Utbildning, kultur och forskningVänsterpartiet ställer sig positivt till det gemensammastudentutbytet med övriga EU. Vi ser också de gemensammareglerna vad gäller examen i olika länder, som likställersamma sorts utbildning, som värdefulla.