mot · GI02T211 · 1995-01-25 00:00:00 — De fem länsstyrelserna i (S, N, O, R, P)presenterade en gemensam västsvenskstrategi för förbättrade västsvenska kommunikationer. Idenna sägs bl.a. att transportsystemet skall utvecklas så attdet främjar en god miljö med utgångspunkt från riksdagensmålsättningar och miljösituationen i regionen. Strategininnebär sammantaget att det ca. 17miljarder kr föreslås satsas på vägar i och ca 11miljarder på järnvägar. På föreslås ytterligare ca12 miljarder kr satsas, fördelat på ca 6 miljarder på vägar ochca på järnvägar.Länsstyrelserna framhåller att det finns storainvesteringsbehov på infrastruktursidan i och attdessa tidigare åsidosatts i jämförelse med t.ex. Mälardalenoch Stockholmsregionen.I mångt och mycket är detta en riktig bedömning. Inteminst på järnvägssidan har och Stockholmfavoriserats. Risken är betydande att förlorar iattraktionskraft om inte motsvarande förbättringar avinfrastrukturen genomförs i . Därför är det välmotiverat att skattebetalarnas pengar också får bidra till attinfrastrukturen förbättras i motsvarande mån i Västsverige.Frågan är däremot hur man bäst åstadkommer dennainfrastrukturförbättring och vilka trafikslag som därmedkommer att gynnas.Länsstyrelserna betonar i sina målsättningar för strateginatt miljön skall främjas och antagna miljömål uppfyllas, attgodstransporter i ökad utsträckning kan ske med järnväg ochfartyg och att kollektivtrafiken kan stärkas. I den praktiskautformningen av strategin förefaller man dock ha glömtmålsättningarna. Länsstyrelsernas strategi reflekterar ipraktiken i stället ett statiskt synsätt med fortsatt kraftigbetoning av vägtrafiken. Detta framgår t.ex. av att manfortfarande vill satsa mer investeringsmedel på vägar än påjärnvägar. Detta kan jämföras med den omsvängning somskett i flera kontinentala länder, t.ex. , där man nuför första gången på satsar merinvesteringsmedel på järnvägar än på vägar.En brist i länsstyrelsernas dokument är att man inte ens fören diskussion huruvida miljömålsättningarna kan uppfyllasmed de förslag som ställes.För att klara koldioxidmålet -- oförändrade utsläpp år 2000jämfört med -- är utgångspunkten att biltrafiken totaltinte bör öka. En viss fortsatt ökning i glesbebyggda områdenkan dock kompenseras av minskningar i stråk in mot storabefolkningscentra där spårburen trafik har stora möjligheteratt byggas ut för regional pendling.För att klara kväveoxidmålet -- en minskning tillår 1995 jämfört med nivå -- är bedömningen härliksom i länsstyrelsernas dokument att tidpunkten 1995 intekan . På bör kväveoxidutsläppen minskasmed eller mer. En sådan kravnivå är omöjlig att klaramed nu känd teknik enbart genom åtgärder på fordonen, utanförutsätter dessutom en viss reduktion i trafikarbetet, särskiltför tunga dieseldrivna fordon där förutsättningarna för attgenom tekniska åtgärder minska utsläppen är sämst. Av detskälet bör tung busstrafik undvikas i korridorer där spårburentrafik kan utvecklas och utnyttjas.På -- bortom -- måste dessutommiljömålen ställas högre även beträffande utsläppen avkoldioxid. Att ligga kvar på nuvarande utsläppsnivå äregentligen en alldeles för blygsam målsättning med tanke påatt koldioxidhalten i atmosfären ökar. För attuppnå detta är det viktigt att den långsiktiga strategin förtransporterna utformas så att det finns förutsättningar för enövergång till trafikslag med mindre utsläpp av koldioxid --d.v.s. bl.a. järnväg och sjöfart -- samt en ökad användning avbiobränslen i vägtrafiken.FlygetMiljöpartiet de gröna anser att flyget ska bära sinamiljökostnader, inte bara för de miljöskador det orsakar inärheten av flygplatsen, utan också påverkan på ozonskiktet.Flygets konkurrenskraft försämras därmed genom ökadepriser. En utbyggnad av snabbtågstrafiken konkurrerarockså.SjöfartI länsstyrelsernas strategi betonas en fortsatt utveckling avhamnverksamheten. Vidare betonas att hamnarnas väg- ochjärnvägsanslutningar måste förbättras. är pådenna punkt ense med länsstyrelserna. och GötaKanal kan i större utsträckning användas för att avlastatransporter på väg.JärnvägLänsstyrelsernas strategi betonar en satsning på de storatrafiktäta stråken. de gröna anser att det ärviktigt för godstrafiken på stomjärnvägsnätet att ävenlänsjärnvägarna rustas upp, främst vad gäller tillåten axellast.Utan matningen från länsjärnvägar skulle stomnätet förlorai stort sett hälften av godstrafiken på järnväg. Möjligheternaatt förbättra personpendeltrafiken är goda och skulle minskamiljöbelastningen som kostsammavägutbyggnader kan undvikas. anser vidare atten utbyggnad av snabbtågstrafiken ska ske. Förbindelsernapå helgerna behöver förbättras då de inte tillgodoserföreningars och andras behov av träffar och möten.VägtrafikLänsstyrelserna utgår i sin skrivning från att bilen är viktigför och att det inte finns alternativ vare sig närdet gäller större delen av inomregionala resor med personbileller de godstransporter som går med lastbil.Miljöpartiet de gröna anser att biltrafiken måste minskas omde av staten uppsatta miljömålen ska kunna uppnås.Om biltrafiken skall minskas (genom skatter och avgifterav olika slag) bör det räcka med ett investeringsprogram påvägsidan som omfattar förbättringar av vägar ur framförallttrafiksäkerhetssynpunkt. Några omfattande investeringar inya motorvägssträckor behövs självfallet inte med en sådanmålsättning.KollektivtrafikMiljöpartiet de gröna anser att det är viktigt att iVästsverige i allmänhet och i i synnerhetvidareutveckla kollektivtrafiken, eftersom den är av lågstandard och därför utnyttjas i väsentligt mindre grad än it.ex. Stockholmsregionen.För att genomföra förslagen krävs i första hand en annanfördelning av de statliga anslagen till väg- ochjärnvägsbyggande. de gröna föreslår att statenökar anslagen till länstrafikanläggningar i de västsvenskalänen. Vidare föreslås en omarbetning till ''Adelsohn-överenskommelsen'' som gör det möjligt att fördela statligamedel till den utbyggnad av kollektivtrafiken i somföreslås.Investeringarna i järnvägar och kollektivtrafik föreslåstotalt uppgå till i regionen, jämförtmed enligt länsstyrelsernas förslag.Denna utgiftsökning balanseras i en minskning avinvesteringarna i vägar, som föreslås uppgå till 13 miljarderkronor jämfört med 23 miljarder kronorenligt länsstyrelsernas förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvidgade anslag tilllänstrafikanläggningar i de västsvenska länen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioriteringar av anslag tillinvesteringar.