mot · GI02Ju702 · 1995-01-25 00:00:00 — Att vittna i rättegång är en medborgerlig skyldighet. Detgäller både tvistemål och brottmål. För att tvinga någon attfullgöra sin skyldighet att vittna får s.k. processuellatvångsmedel användas. Det som står till buds är vite,hämtning och häkte.Hittills har vi inte den uppfattningen att tvångsmedel ärvanliga gentemot vittnen. Människor brukar beredvilligt gesig till känna och ställa upp som vittnen.Den senaste tiden har dock märkts att vittnen i flera falluteblivit eller ändrat sina vittnesmål av rädsla efter hot frånden eller dem som vittnet är tänkt att lämna uppgifter om.Detta är helt oacceptabelt. Vittnen måste garanteras säkerhet.Om vittnen av rädsla inte vågar ge sig till känna ärrättssäkerheten i fara. Att vara vittne i en rättegång kan varamycket påfrestande för den enskilde. Påfrestningen kan blimindre om mera omtanke ges åt mottagande av vittnen vidrättegång. Det bör till exempel vara möjligt att vittnenanvisas väntrum så att de inte mot sin vilja behöverkonfronteras med den eller dem som vittnesmålet berör. Detär naturligtvis också viktigt att domstolarna i möjligaste månplanerar verksamheten så att väntetider minimeras.En annan omständighet som visat sig göra vittnen mindrebenägna att framträda är den låga ekonomiska ersättningen.För förlorad arbetsförtjänst erhålls ersättning med högst 300kronor per dag. Denna ersättning är visserligen skattefri frånden 1 januari 1987.För de flesta människor inträffar det förmodligen enenstaka gång i livet att man behöver vittna i en rättegång. Dåkanske ersättningen inte spelar så stor roll. Det händer dockinte sällan att vittnen inkallas genom att målöverklagas eller att någon övrig person inte inställer sig såatt rättegången ställs in, vilket betyder en ny inkallelse. Omvittnet då dessutom är från annan ort blir förlusten ännustörre. En god tidsplanering i domstolarna har naturligtvisockså här sin betydelse.Exempel finns också på att människor behövt uppträdasom vittne i flera olika mål och att den ekonomiskauppoffringen då upplevs så stor att de uttryckt tankar som:''Nästa gång jag blir vittne till något kommer jag inte att gemig till känna, det har jag inte råd med.'' Ger sig inte vittnentillkänna är ju sanktionsmöjligheter inte till någon som helstnytta. En utveckling mot att sanktioner mot vittnen blir oftaförekommande är också en dålig utveckling som vi villföregripa.Det kan anses skäligt att ett vittne inte åsamkas enekonomisk förlust när en lagstadgad plikt fullgörs. Det bordeåtminstone finnas laglig möjlighet att när särskilda skäl finnsge vittnesersättning utöver den nu högsta nivån på 300kronor per dag. En sådan möjlighet finns redan när det gälleratt ersätta den som är bosatt på utrikes ort (förordning1988:323).Det är viktigt att allmänheten har en positiv inställning tillatt uppträda som vittnen när det behövs. Det gagnarrättsmedvetande och rättssäkerhet. Därför anser vi det viktigtatt situationen för vittnen skyndsamt ses över både vad avserderas säkerhet och regler för ekonomisk ersättning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en översyn av vittnenssituation vad gäller såväl säkerhet som regler för ekonomiskersättning.