mot · GJ02Ju11 · 1995-11-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:85 Hemlig kameraövervakning KriminalpolitiskutgångspunktEtt rättssamhälle karaktäriseras av en rättssäker balansmellan effektivitet i brottsbekämpningen och integritet föroskyldiga medborgare.I dagens situation ifrågasätter många effektiviteten i brottsbekämpningen.Sedan fyrtio år tillbaka har antalet anmälda brott ökat. Även om det totalaantalet har minskat har antalet våldsbrott undersamma tid ökat. Det föreligger alltså ett starkt samhällsintresse av att istörreutsträckning än förebygga brott, men också av att ge polisen bättretekniska möjligheter att utreda brottsligheten. Polis och åklagare måstesjälvklart ha effektiva medel i kampen mot grov brottslighet. Men inte minstnär det gäller den motorcykelanknutna organiserade brottsligheten, som dettorde vara väl känt att företrädare för liberalerna engagerat sigkraftfullt emot, är det uppenbart svårt för polisen att hålla jämna steg med dekriminella. Mot det starka samhällsintresset att ge polisen effektiva medel ikampen mot brottslighet står dock de enskilda (läs oskyldiga) medborgarnasberättigade intresse av skydd mot statsmakten för otillbörliga integri-tetskränkningar.I propositionen föreslår regeringen att ett nytt tvångsmedel, nämligenhemlig kameraövervakning, införs. Förslaget innebär att polisen skall kunnaanvända dolda fjärrmanövrerade övervakningskameror mot den som ärskäligen misstänkt för brott för vilket minimistraffet inte understiger två årsfängelse.Mot bakgrund av den grova brottsligheten och de allvarliga samhälls-problem som denna ger upphov till måste, också enligt Folkpartietliberalernas uppfattning, hemlig kameraövervakning i någon form accepteras- trots de starka integritetsaspekterna. En sådan lagstiftning måste dockföregås av ett ingående och noggrant utredningsarbete.Forcerat utredningsarbeteDen statliga utredningsapparaten påstås ibland vara långsam.Det kan man emellertid inte anklaga utredningsarbetetbakom den nu aktuella propositionen för. I mittenav tillsatte regeringen en särskild utredare föratt se över frågor om användningen av övervakningskameror.Efter fyra månaders utredande lades det delbetänkande framsom utgör underlag till regeringens förslag. Efter enremissbehandling, där flera tunga remissinstanser - somHovrätterna för och samtGöteborgs tingsrätt - anmärkt mot den korta remisstiden,remitterade regeringen ett lagförslag till Lagrådet, som redaninom avgav ett yttrande.Utredningen, som i skrivande stund fortsätter med att se över lagen(1990:480) om övervakningskameror m m, har i delbetänkandet förklarat attdet hade varit mer naturligt att först göra en översyn av den lagen och förstdärefter ta ställning till vilket behov polisen har av att få använda doldaövervakningskameror i sitt arbete. Emellertid har regeringens direktivforcerat fram ett delbetänkande med förslag till en provisorisk lagstiftning omhemlig kameraövervakning.Regeringen erkänner också att det gått fort fram. I en nyckelpassage anförregeringen:När det gäller regler om straffprocessuella tvångsmedel är det särskilt ange-läget att dessa är tydliga och inte lämnar utrymme för godtycke. Det är ensvår avvägning men det borde enligt regeringens mening inte vara omöjligtatt utforma reglerna så att de lämnar utrymme för en bedömning i det en-skilda fallet och där man således kan ta hänsyn till hur övervakningen är tänktatt gå till i praktiken, t.ex. vilken plats som skall övervakas, och hurövervakningen kan komma att drabba tredje man. Utredningen har medhänsyn till den snäva tidsram som givits utredningen inte haft någon möjlig-het att närmare analysera den nu angivna problematiken. Det finns såledesinget underlag för att nu gå fram med ett förslag där bestämmelserna utfor-mas med hänsyn till de olika situationer som kan aktualiseras vid en över-vakning med dolda övervakningskameror. (sid 24 m, kurs. här).Enligt vår uppfattning har den oförklarliga tidspressenmedfört att utredningens betänkande har uppenbara brister.Vi menar att det är angeläget att en lagstiftning som hardirekt betydelse för medborgarnas fri- och rättigheter är välgenomtänkt och inte får en utformning som lämnar utrymmeför en från integritetssynpunkt oacceptabel tillämpning. Våruppfattning är att integritetsaspekterna inte har beaktats itillräcklig mån när det gäller övervakningens omfattning,särskilt vilka platser som får övervakas.Närmast obegränsatanvändningsområdeEnligt 3 § andra stycket i lagförslaget får åtgärden "endastavse sådan plats där den misstänkte kan tänkas komma attuppehålla sig" (kurs. Enligt regeringens motiv innebärdetta inte att den misstänkte ständigt måste uppehålla sig påplatsen och således finnas med på bild. Ett sådant krav,menar man, skulle reducera användningsområdet i alltför storutsträckning, utan det skall vara tillräckligt att det kan tänkasatt det kommer att vara fråga om ett kort besök.Enligt vår uppfattning är det uppenbart att ett sådant lågt krav påanknytning mellan den misstänkte och den plats där övervakningen skall ägarum, innebär en påtaglig risk för att övervakningen huvudsakligen kommer attomfatta personer som inte har något som helst samband medbrottsutredningen. Många oskyldiga personer kommer alltså att bli utsatta förbetydande integritetskränkningar.Vi skall inte blunda för att ett tillåtande av hemlig kameraövervakninginnebär en toleransförskjutning när det gäller användningen av straff-processuella tvångsmedel. Den går inte att jämföra med hemligteleavlyssning (dvs avlyssning av en misstänkts telefon och telefax). Enövervakningskamera kan användas för en mer omfattande, och för denenskilde mer besvärande, dokumentation. Den kan riktas mot utrymmen iprivata hem som på goda grunder varit skyddade från intrång, såsomsovrum, gästrum och toaletter. Som vi påpekat ovan öppnar lagförslaget förövervakning inte bara av misstänkta utan också av dem som inte ärmisstänkta för något brott. Till detta kommer att det - till skillnad frånreglerna om hemlig teleavlyssning i 27 kap 22 § - inte finnsnågon begränsning av den hemliga övervakningen av en misstänkts kontaktermed sin advokat. Att tillåta hemlig kameraövervakning av advokatkontor,men också exempelvis tidningsredaktioner, inger självklart kraftigabetänkligheter, inte minst som lagförslaget ger möjlighet till fullständigdokumentation av samtliga aktiviteter vid den övervakade platsen dygnet runtunder en månads tid.Trots detta avvisar vi inte hemlig kameraövervakning som medel i detpolisarbetet. Enligt vår uppfattning har dock den föreslagna lagstiftningen enför svag koppling mellan den misstänkte brottslingen och den plats som kanövervakas så att lagstiftning av integritetsskäl inte kan godtas i föreslagetskick.Mot bakgrund av vad som sagts menar vi att omfattningen avkameraövervakningen måste begränsas för att lagförslaget skall kunnaaccepteras. Enligt vår uppfattning bör endast hemlig kameraövervakning varatillåten av vad som skulle kunna beskrivas som "kriminella miljöer". Vitänker då på platser där yrkesmässig grov brottslighet bedrivs, till exempelbostaden där den misstänkte bor, MC- och spelklubbar. Den fortsattabehandlingen i måste således ha som utgångspunkt att 3 § andrastycket i lagförslaget ges en sådan lydelse att användningsområdet för hemligkameraövervakning begränsas. Om en sådan begränsning inte kommer tillstånd kan vi inte tillstyrka propositionen.Redovisning till riksdagenPå grund av de integritetsinvändningar som kan riktas mottvångsmedlet biträder liberalerna förslaget somlämnas i propositionen om att regeringen till skallredovisa de brottsutredande myndigheternas tillämpning avbestämmelserna. Vi vill understryka vikten av att det i denutlovade redovisningen även belyses i vilken omfattningpersoner som är ovidkommande för en brottsutredning hardrabbats av tvångsmedlet. Redovisningen bör dock inteårsvis lämnas i en skrivelse till utan kvartalsvis.Detta bör regeringen ges till känna.Det fortsattautredningsarbetetUtredningen måste också i det fortsatta arbetet följa upp det idelbetänkandet redovisade behovet av doldaövervakningskameror med en analys av i vilken mån dettabehov verkligen svarar mot den nytta man kan ha av hemligkameraövervakning.Därvid måste utredningen - som det uttryckligen anges i regeringensdirektiv - göra en jämförelse med förhållandena i andra länder. En sådanutgör ett naturligt underlag vid en bedömning av verkningarna och nyttan avhemlig kameraövervakning - inte minst mot bakgrund av den bedömningsom regeringen gjorde i prop 1988/89:124: "De argument som åberopats tillförmån för att använda dolda [...] kameror i det reguljära polisarbetet motnarkotikabrottslighet och annan grov brottslighet har inte övertygat mig omatt dessa metoder är försvarliga med hänsyn till de tunga invändningar somkan riktas mot dem. Jag anser därför att dessa metoder inte bör införas ipolisarbetet." Den gången menade regeringen att den höga uppklarings-procenten i när det gäller de grova brotten visar att goda resultat kanåstadkommas genom ett kompetent bedrivet kriminalpolisarbete även utanfullt så sofistikerade tekniska hjälpmedel och underströk att någon väsentligthögre uppklaringsprocent inte torde kunna påvisas i länder med mindrerestriktiv syn.Vidare måste en ytterligare faktor belysas, nämligen tvångsmedletsförenlighet med åtaganden på grund av den europeiska konventionentill skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. 23 § regeringsformen stadgas att lag eller annan föreskrift inte fårmeddelas i strid med åtaganden på grund av den europeiskakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund-läggande friheterna (närmast artikel 8 i konventionen). Vår bedömning är att ivart fall vårt förslag till uppstramad lagstiftning inte står i strid medkonventionen.Avslutningsvis vill vi understryka att den föreslagna lagstiftningen ärprovisorisk och tidsbegränsad. Det måste vara klart att det inte kan komma ifråga att den nu aktuella lagstiftningen slentrianmässigt skall förlängas. Sommånga remissinstanser påpekat talar starka skäl för att reglerna om hemligkameraövervakning skall föras in i . Det fortsatta utrednings-arbetet bör inriktas på att ett sådant förslag kan lämnas till iställetför ett förslag till förlängning av den nu aktuella lagen. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att antar regeringens förslag med den ändring av 3 §andra stycket lagen om hemlig kameraövervakning i enlighet med vadsom har anförts i motionen,2.3. att , vid avslag på yrkande 1, avslår regeringens pro-position 1995/96:85,4.5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo-tionen anförts om redovisning av tillämpningen av lagen om hemligkameraövervakning,6.7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det fortsatta utredningsarbetet om hemlig kame-raövervakning.8.Stockholm den 14 november 1995Siw ()()