mot · GI02U206 · 1995-01-25 00:00:00 — Det måste vara möjligtatt se och bedöma om man är på rätt väg, om insatserna fyllerde syften som är planerade.I regeringens biståndsproposition nämns begreppetlandstrategier, men ingenting om regeringen tänker fullföljaden strategi, som den borgerliga regeringen angivit. Dockföreslås, att samarbetsavtal återinföres, vilket innebär riskerför att mottagarländerna återigen kommer attuppfatta, att svenskt bistånd erhålles med automatik, utan attkompletterande krav och villkor på ett mer effektivthandhavande kan resas under avtalperiodens längd.Kristdemokraterna anser att ett återgående till flerårigasamarbetsavtal riskerar att leda till samma inflexibilitet ochineffektivitet, som präglade biståndet innansamarbetsavtalen togs bort.Kristdemokraterna föreslår vidare att en nybiståndsorganisation, under avdelningför internationellt utvecklingssamarbete, bildas, beståendeav två myndigheter. En myndighet -- SFID -- inriktad pånäringslivs- och infrastrukturfrågor, den andra -- SIDA -- påforsknings- och sociala frågor. När den nya organisationenbildats läggs BITS, SAREC och ner.Kristdemokraterna förespråkar vidare att landstrategierbibehålls med tillhörande planeringsprocess, utgöranderegeringens styrinstrument gällande det bilateralautvecklingssamarbetet med tjugo störstabiståndsmottagande länder, dock med ett exkluderande avsamarbetsavtal.II.5 Asylkostnader som belastar biståndsbudgetenNär den borgerliga regeringen tillträdde 1991 angavs iregeringsdeklarationen en målsättning att begränsafinansieringen av asylkostnader -- kostnader förflyktingmottagande i -- via biståndsbudgeten. Pågrund av de besvärande ekonomiska förutsättningarna somförelåg vid regeringsövertagandet kom denna begränsningatt inskränka sig till att utgöra , dvs. 35 miljoner kronorper år . Detta kommenterades avsocialdemokraterna i en partimotion inför budgetåret1993/94 under rubriken ''De fattigas rätt. En biståndspolitikför en gemensam framtid'' enligt följande:När det gäller avräkning för asylkostnader finner vi detanmärkningsvärt att regeringen under hela mandatperiodenhar lagt sig på en nivå av . Näravräkningarna introducerades byggde dessa på beräkningaroch /DACs definitioner av vad som får räknas sombistånd. För detta fick den socialdemokratiska regeringenutstå mycket kritik. Den nuvarande regeringen utfäste sig iregeringsdeklarationen att successivt lyfta ut sådanaasylkostnader. Så har emellertid inte skett. Det är nuuppenbart att ingen egentlig budgetberedning av dennaavräkning äger rum. som 665 miljonerkronor avräknas har nämligen antalet asylsökande från tredjevärlden minskat. Andelen är nu bara . Uppskattningarvisar att detta motiverar avräkningar om högst 140 -- 200miljoner kronor enligt DAC-reglerna.Trots denna kritik, så sent som förra budgetåret, föreslården socialdemokratiska regeringen att biståndsbudgetenskall belastas med ytterligare förtäckande av asylkostnader. Någon ökad invandring fråntredje världen under nästa budgetår, som står i proportion tillden av socialdemokraterna, utifrån egna beräkningaruppräknade kostnaden från till totalt965 , är svårfunnen och torde inte existera.Istället låter man medvetet de fattigaste och mest utsattamänniskorna i tredje världen vara med och betala det svenskabudgetunderskottet.Kristdemokraterna anser att ett sådant handlingssätt ärovärdigt och oacceptabelt. ''De fattigas rätt'' kan inteinnebära att de fattiga också måste ta ansvar förupprätthållandet av standard och välfärd vid sidanom kampen för sin egen överlevnad. Hungerns ochfattigdomens rot är orättvisa. För att komma till rätta meddetta krävs en politik som kräver genomgripandeförändringar för att skifta balansen till förmån för de fattiga.Ekonomisk tillväxt och en rättvisare inkomstfördelningförutsätter en utvecklingspolitik, som bygger på solidaritetoch respekt för individen. I en sådan utvecklingspolitik finnsinte plats för tricksande med budgetanslag.Kristdemokraterna yrkar därför avslag på regeringensbegäran att höja avräkningen från biståndsbudgeten medytterligare 300 miljoner kronor.II.6 KatastrofbiståndDe har präglats av ett antal svåra katastrofer.Katastrofer som blivit mer komplexa och som kräver alltstörre resurser. Svältkatastrofen i , torkan i södraAfrika, kriget i det , inbördeskrigen iBurundi och , samt nu senast kriget i ärexempel på katastrofer som inneburit stora lidanden ochomänskliga umbäranden för hundratusentals människor.Alltför ofta sätts hjälpinsatserna in , långt efter detatt många människor hunnit dö i krig och svält.Att förebygga katastrofer har funnits med pågivarsamfundets agenda , men ändå inte givitså mycket av synliga resultat. Det kan paradoxalt nog varalättare att få fram pengar efter det att katastrofen är ett faktumän före. Men vetskapen om att katastrofer kan förebyggasmåste driva oss till att satsa mer finansiella resurser påexempelvis förvarningssystem inom FN:s ram eller enskilt iolika länder, i syfte att begränsa konsekvenserna avkatastrofer i katastrofbenägna områden.En annan viktig aspekt av katastrofbiståndet ärlångsiktigheten. Att återuppbygga ett land eller en regionefter det att en katastrof har inträffat kräver ofta lika mycketresurser och engagemang, som vid det akuta katastrofläget.Detta långsiktigt inriktade arbete kan också kopplas ihopmed det förebyggande arbetet genom att man byggerdammar och fördämningar, cyklonskydd och etablerarvarningssystem. Inför risken av militära konflikter kandiplomatiska resurser ställas till förfogande. , somhar kompetenta och erfarna diplomater, bör här kunna spelaen betydelsefull roll i olika konflikthärdar, exempelvis iBurundi och . Ett problem som växer i styrka är densvåra balansgång mellan biståndet och ibland nödvändigamilitära aktioner. Ofta kräver dessa militära aktioner, varssyfte är att skapa fred och stabilitet och ge möjlighet tillhumanitära insatser, mångdubbelt mycket mer resurser ändet reguljära biståndet. Ett exempel på detta är , därden militära närvaron kostade tio gånger mer änbiståndsinsatserna.Kostnadsaspekten gör också att samordning dels mellan deolika multilaterala institutionerna, dels mellan länder ochenskilda organisationer är fundamental. Det måste därförvara av högsta prioritet att stärka (Departement of Humanitarian ) i dess roll somkoordinator av katastrofinsatser inom FN-familjen.II.7 Det multilaterala utvecklingssamarbetetEn tredjedel av biståndsbudgeten avsätts för detmultilaterala utvecklingssamarbetet. De uttalade kraven påökad effektivitet inom det bilaterala utvecklingssamarbetetmåste också gälla det multilaterala. Situationen i världenidag med växande ömsesidigt beroende, ökad fattigdom,växande flykting- och migrationsströmmar, miljöproblemoch befolkningsökningar visar behovet av internationelltsamarbete och samförstånd. harSverige agerat kraftigt vad gäller en ökad effektivitet inomFN. Tillsammans med de övriga nordiska länderna har olikaförslag till reformer redovisats genom det så kallade nordiskaFN-projektet. Flera av dessa förslag har också accepterats avFNs medlemmar och implementeras inomFNs operativa verksamheter på det ekonomiska och socialaområdet. Detta reformarbete måste fortsätta och förstärkas.I egenskap av stor givare till FN-systemet har unikamöjligheter till påverkan.Att, som regeringen gör, hota med framtidatjugoprocentiga neddragningar till FNs olikautvecklingsorgan är en högst tveksam strategi. I synnerhet itider då FN, trots sin skröplighet och svaghet ändå utgör denkanske enda multilaterala institution med brett medlemskap,som har möjlighet till global påverkan. FN blir vad dessmedlemmar gör det till, är en ofta upprepad slogan. Dettamåste fortsättningsvis gälla även roll i FN-arbetet.Kritik riktades ofta från socialdemokratiskt håll mot denborgerliga regeringen för bristande intresse för FN och dessverksamhet. Att då själva hota med en tjugoprocentignedskärning av bidragen till FN innebär att man riskerar attytterligare begränsa FNs möjligheter till insatser inom deekonomiska och sociala sektorerna.Sverige bör även efter FNs 50-årsjubileum och efterpresentationen av haen positiv och generös inställning till FN och dess arbete.Genom en konstruktiv dialog och konkreta reformförslag nårvi säkerligen längre än med hotfulla antydningar om kraftigabidragsnedskärningar.III. förslag till biståndsbudget /96 (mkr)Multilat. och soc.verksamhet1994/95anvisat1995/9612 mån1995/9618 månregeringensförslag12 månUNDP610600900600UNFPA140120180140UNICEF 350340510340WFP270250375252UNWRA146150225150UNHCR275280420270ITC15121812FN:s narkotika-bekämpn.50406044Intern. utv.fonder105131196,5131Övr. samarbeteMiljöinsatser150150225145IPPF897010572WMU18182718Multil.rekryt.62487248FN:s aktioner förfred/återuppb.150145217,5100Övriga insatser9383124,583TOTALT3 2953 2074 810,53 175Bilat.bistånd1994/95anvisat1995/9612 mån1995/9618 månregeringensförslag12 månAfrikaAngola60150225140Botswana55406040Eritrea30406020Etiopien130140210130Guinea-Bissau0101535Kenya806597,565Moçambique245245367,5245Namibia857010575Sydafrika220240360230Tanzania295260390260Uganda9595142,595Zambia135130195125Zimbabwe135120180120Övriga länder65000Reg. insatser1657010570Bilat.bistånd1994/95anvisat1995/9612 mån1995/9618 månregeringensförslag12 månAsienBangladesh130120180120Indien305290435300Kambodja1008012080Sri Lanka50609040Laos1008012090Vietnam180170255170Västbanken/Gaza104120180120Reg. insatser201522,515LatinamerikaCentralamerika & Karibien260260390260Nicaragua155150225120Sydamerika125120180120Demokrati, MR & konfliktslösning206200300185Tekn.sam. & Kap utv.Tekn. & Int kurser335375562,5375Näringslivssamarbete135125187,5115Särskilda miljöinsatser230230345205Forskningssamarbete425400600400Särskilda program305260390240Katastrofer ochåteruppbyggnad1 1401 1401 7101 000Folkrörelser ochEnskilda org.1 0001 0001 500850Ekon. & skuldlättnader1 0009501 425800Krediter för utvecklingU-krediter430350525340Biståndskrediter50507550Kostn.fältpers.605582,555Information252537,524,4TOTALT8 6658 30012 4507 724,4Bilat.bistånd1994/95anvisat1995/9612 mån1995/9618 månregeringensförslag12 månRamanslag för de nyamyndigheternaSIDA317,2305,7458,6378,8SFID74,773,1109,6--Sandö32,334,551,834,5Bidrag till EU:sgemensamma bistånd0609060Swedfund Intl.0000NordiskaAfrikainstitutet66,19,16,1Övrigt66,948,973,4AvräkningarAsylkostn.665665997,5965EU-avgift07071 060,5707Löner.adm.avg m.m237,9252,7379260,3TOTALT13 36013 66020 49013 360III.1 Kommentarer till förslag tillbiståndsbudget för /96Huvudinriktningen i kds förslag till biståndsbudget /96 är en ökad prioritering av detfattigdomsbekämpande biståndet.Förslaget innebär att det totala biståndet för nästa budgetår(12 mån) blir vilket innebär enhöjning med jämfört med innevarandebudgetår. I och med medlemskapet i EU från och med 1januari 1995 är det nödvändigt att 707 miljoner kronoravsätts till EUs gemensamma biståndsinsatser.Till skillnad från regeringen föreslår inte kds att ytterligaremedel tas från biståndsbudgeten för att bekosta flyktingarsasylkostnader i . Tvärtom borde målsättningen varaatt undvika att använda biståndsmedel för att täcka den typenav kostnader.När det gäller det multilaterala utvecklingssamarbetethar stödet till FNs ekonomiska och sociala verksamhetavseende FNs flyktingkommissarie, , FNsbarnfond, , samt UNRWA, FNs organ för bistånd tillpalestinska flyktingar, prioriterats. Stöd till flyktingar,gatubarn och indirekt fredsuppgörelsen mellan PLO ochIsrael förtjänar, som kds ser det, särskild uppmärksamhet.Uppföljningen och integreringen av de beslut som fattadesvid miljökonferensen 1992 är av stor betydelse. Defattiga länderna måste, bl.a. genom konkreta insatser frånGEF, få erfara att den rika världen menar allvar med sinautfästelser om insatser på miljöområdet. Kds föreslår därfören fortsatt hög prioritering av miljöinsatser. En väsentlig delav FNs arbete är konflikthantering. Effektivare och merkoordinerade insatser för fred och återuppbyggnad, somsyftar till att fokusera på de civila och humanitäraaspekterna, är därför av stor vikt. FNs aktioner för fred ochåteruppbyggnad bör därför även fortsättningsvis få starktstöd.Avseende det bilaterala utvecklingssamarbetet anserkds att större vikt bör läggas vid att stödja de fattigasteländerna i . Vi noterar med förvåning regeringensförslag, att stödet till asiatiska mottagarländer, några av demsocialistiska enpartistater, får en växande del av det totalabilaterala biståndet jämfört med afrikanskasamarbetsländer. Detta trots att de flesta samarbetsländernai kan uppvisa en starkare ekonomisk tillväxt än deafrikanska och därmed ett mindre beroende av bistånd.Dessutom uppvisar några av dessa länder en mycket långsamutveckling mot demokrati och pluralism. Kds anser, imotsats till regeringen, att de fattigaste länderna i ,som redan är demokratier eller befinner sig i en demokratiskprocess, även fortsättningsvis bör ha ett kraftfulltekonomiskt stöd. , , , ochMoçambique är exempel på stater för vilka det reguljärabiståndet och stöd till ekonomiska reformer tillsammans medskuldlättnadsåtgärder kan vara betydelsefulla instrument,som förstärker och stöttar svaga demokratier. Kdsföreslår därför ökat eller oförändrat bistånd till dessa länder.SAU, sekretariatet för analys av utvecklingssamarbetet,redovisade några mycket uppmärksammadeutvärderingar av det svenska biståndet och dess effekter tillbl.a. Resultatet var minst sagtnedslående och måste beaktas i de landstrategier somplaneras att upprättas för dessa två länder. I avvaktan på attlandstrategierna färdigställs bör biståndet anpassas till enrimlig nivå. Bristen på framgång författigdomsbekämpningen i dessa länder, trots stora insatserfrån givarsamfundet, kan till viss del härledas till de långasamarbetsavtalen, vilka innebar en automatik ibiståndsgivningen utan att handfasta utvärderingar eller kravrestes under de år avtalen löpte. beklagarregeringens förslag att återinföra dessa samarbetsavtal.När det gäller bistånd till övriga samarbetsländer föreslårkristdemokraterna en ökning till som ett stöd förden pågående fredsprocessen och det försoningsarbete sominletts efter valet . Flertalet av de fattigaste länderna ivärlden genomgår någon form avstrukturanpassningsprogram. Det innebär en kombination avpolitiska, ekonomiska och sociala förändringar och medfören ekonomisk liberalisering och utvidgning avmarknadsmässiga mekanismer. Målsättningen med dessaprogram är att bygga upp en ändamålsenlig och slagkraftigindustri, som kan ge sysselsättning, generera exportintäktersamt ge en ekonomisk tillväxt. Ett kraftfullt biståndspolitisktinstrument som kan och bör användas är, förutom stöd tilldessa strukturanpassningsprogram, användandet av denkompetens och professionalism som sedan en följd av årfinns inom den svenska biståndsapparaten när det gällernäringslivsfrämjande insatser. BITS, ochSwedfund har fått ökat utrymme i ettbreddat svenskt bistånd och skapat förväntningar hos våramottagarländer om ett växande framtida samarbete.I den organisationsmodell som föreslårgälla för det svenska biståndet skulle den erfarenhet ochkunnighet som finns samlad hos BITS och Swedecorpkomma mer till sin rätt än vad som är fallet idag.Kristdemokraterna föreslår därför högre anslag till dessamyndigheter än vad regeringen anför i sitt budgetförslag.Kristdemokraternas förslag för anslagen till katastrofbistånd,enskilda organisationer, ekonomiska reformer ochskuldlättnadsprogram samt asylkostnader har lämnatstidigare i motionstexten. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om 1-procentsmålet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de enskilda organisationernasbetydelse,3. att till enskilda organisationer anslår 150miljoner kronor utöver regeringens förslag och såledesanslår ,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att huvudansvaret förvärldsbanksfrågorna återgår till Utrikesdepartementetmedan ansvaret för internationella finansiella frågor fortsatthanteras i ,5. att till stödet för ekonomiska reformer ochskuldlättnader anslår utöver regeringensförslag och således anslår ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ny biståndsorganisation somdelas upp i två enheter,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att landstrategier bibehålls medtillhörande planeringsprocess för störstabiståndsmottagande länder,8. att avslår regeringens begäran att höjaavräkningen från biståndsbudgeten med ytterligare 300miljoner kronor för ökade asylkostnader,9. att i övrigt bifaller den fördelning avbiståndsanslaget som föreslås i motionen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om demokrati, mänskliga rättigheteroch bistånd,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnornas roll ibiståndspolitiken,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om världshandelns,marknadsekonomins och rättssamhällets betydelse förekonomisk utveckling,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljöåtgärder som en väsentligdel av svenskt bistånd,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av ett brettperspektiv på befolkningsfrågan,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uthållighet beträffandekatastrofbiståndet.