mot · GI02Jo609 · 1995-01-25 00:00:00 — Åtgärderna för att minska närsaltläckagetmåste inriktas på alla källor, åtgärder mot enbarthandelsgödsel kommer inte att lösa problemet.Som ett led i strävan att minska kväveläckaget harkommunerna ålagts att bygga ut kvävereningen ireningsverken. Tack vare redan långt genomförd rening ärdetta emellertid en dyr reningsmetod med marginellaeffekter för miljön. Kostnaden för reduktion av ett kg kvävei ett reningsverk varierar mellan och ,vilket ger mycket höga totala kostnader. Därför finns godaskäl att inventera andra möjliga vägar att minska läckaget avnäringsämnen. Betydligt större kostnadseffektivitet kanuppnås genom exempelvis våtmarksrening.Enligt beräkningar gjorda av blirkostnaden för reducerat kväve upp till fem gånger lägre,per kg, om man i stället investerar ianläggandet av våtmarker och skyddszoner utmedvattendrag. Det finns alltså goda skäl att från statligt hållstimulera denna typ av rening för att snabbare och till enlägre kostnad uppnå en kväveminskning. Dels minskarbehovet av investeringar i reningsverk, dels är utdikningenav landskapet styrd av staten genomstimulanser och rådgivning. I , som delarproblemen med närsaltläckage, har man haftett statligt anslag för bl.a. återupprättande av förstördavåtmarker på i storleksordningen årligen.Genom våtmarksinvesteringar och skyddszoner fångarman inte bara upp eventuellt närsaltläckage frånhandelsgödsel utan också läckage från stallgödsel samtkällor utanför jordbruket. Utöver reduktionen avnäringsämnen skulle landskapet tillföras fler värden vidanläggandet av våtmarker, nämligen ökad biologiskmångfald samt jakt- och fiskemöjligheter. En ökad andelvåtmarker i jordbrukslandskapet kan ge en miljömässigparaplyeffekt. Fler våtmarker ger plats för flervåtmarkslevande djur, t.ex. grodor, vilket i sin tur kanunderlätta andra arters återkomst.För del finns olika möjligheter att stödjavåtmarksinvesteringar. Kommunerna som åläggs att satsa påreningsverk bör få möjligheter att i stället minskakväveläckaget genom våtmarksinvesteringar.Länsstyrelserna bör därför uppmanas att i sintillståndsgivning låta kommunerna göravåtmarksinvesteringar i stället för satsningar på reningsverk,om man kan visa på bättre effekter för miljön.När det gäller våtmarksinvesteringar i direkt anslutning tilljordbrukslandskapet har EU-medlemskapet givit nyamöjligheter. EU:s miljöprogram för jordbruket kan användasför att öka investeringarna i våtmarker och antaletskyddszoner utmed vattendrag. En stimulans förinvesteringar i våtmarker inom detta miljöprogram skulle påfrivillig basis kunna återskapa en betydande andel av deförlorade våtmarkerna.Regeringen har visat sig ointresserad att utnyttja EU:smiljöprogram för jordbruket. Enligt vår mening försvårardenna inställning våra möjligheter att minskanärsaltläckaget. Regeringen bör därför återkommatill med ett förslag till hur EU:s miljöprogram förjordbruket kan utnyttjas i syfte att ökavåtmarksinvesteringarna.10 Miljöproblemen måste lösasFörutom de stora globala eller gränsöverskridandemiljöfrågor som behandlats tidigare i denna motion finns enrad andra mycket viktiga miljöfrågor. Flera av dessa är avnationell karaktär, andra kräver internationella lösningar.Sverige måste ensamt driva miljöarbetet vidare vad gäller denationella frågorna. Målet för detta arbete är att läggagrunden till en långsiktigt hållbar utveckling med etteffektivt resursutnyttjande.Naturvårdsverket har utsett 13 miljöområden mot vilka deframtida insatserna skall inriktas: klimathotet, uttunningenav ozonskiktet, försurningen, marknära ozon, tätortsmiljön,övergödningen, metaller, organiska miljögifter, spridning avfrämmande organismer, mark och vatten urförsörjningssynpunkt, exploatering av mark och vatten,anspråk mot värdefulla områden och brutna kretslopp.Vi har givit en särskild belysning åt problemen medklimatpåverkan, försurning och övergödning samt EU-frågan. Detta innebär emellertid inte att övriga områden äroviktiga. Tvärtom kan dessa miljöfrågor spela en betydligtstörre roll på det lokala planet.På en del av ovanstående områden börjar nu flera årsansträngningar på miljöområdet att ge resultat. Ett sådantområde är utsläppen av freoner som orsakar uttunning avozonskiktet. Flera länder, däribland , har snabbtminskat eller avvecklat användningen av freoner som enföljd av egna beslut och lyckade internationellaöverenskommelser. Enligt ommiljötillståndet har ökningstakten av freonhalterna iatmosfären avtagit.De miljöproblem som presenterar i sinlista måste lösas med en politik som tar sikte på enfungerande marknadsekonomi och skärpta normer.10.1 Skärpta utsläppskravFör att minska problemen med marknära ozon, tätorternasluftföroreningar och buller, övergödning, spridning avmetaller måste bl.a. utsläppskraven skärpas på olika fordon.Moderata Samlingspartiet anser att insatserna främst börkoncentreras på utsläppen av kväveoxider från arbetsfordon.Utsläppskraven från dessa fordon är relativt låga jämfört medde hårda krav som ställs på personbilar.Utsläpp av metaller är i mycket ett gränsöverskridandeproblem som måste hanteras inom ramen för EU-arbetet. andel av nedfallet av metaller över kommer frånutsläpp utomlands.När det gäller övergödningen och omsorgen avvattenresurserna i krävs också internationellalösningar eftersom en stor del av utsläppskällorna finns iÖsteuropa. en omfattande kartläggning avutsläppen i . Kartläggningen visade tydligtatt miljö i mycket hög grad påverkas av utsläpp somsker i andra länder. Om den svenska miljön skall kunnaförbättras krävs följaktligen att utsläppen minskas i andraländer. De svenska utsläppen är -- både bildligen ochbokstavligen -- en droppe i havet i förhållande till vissa andraländers utsläpp.På vissa håll tycks det även finnas en naiv tro att om baradessa länder inför en modern miljölagstiftning kommerproblemen snabbt och smidigt att lösas. Troligen är det inteså enkelt. Många av miljöproblemen är intimt förknippademed ett ekonomiskt system som är byggt på rovdrift,storskalighet, centralism och avsaknad av personligtansvarstagande. Om övergången till väl fungerandemarknadsekonomi inte genomförs kommer inte degrundläggande orsakerna till miljöförstöringen i dessa länderatt undanröjas.Sverige måste verka för att EU skall öka sitt intresse fördenna region, enligt vad som anförts tidigare. Men dessutommåste i de bilaterala kontakterna se till attomvandlingen mot marknadsekonomi och stabiltdemokratiskt styre fortskrider.10.2 Biologisk mångfaldMiljöområdena som rör skyddet av och brukandet av markoch vatten har stark koppling till frågan om biologiskmångfald.En viktig framgång på detta område under den förramandatperioden var den nya skogsvårdslagen. Genom dennajämställdes miljömålet med produktionsmålet. En radregleringar som varit negativa för den biologiska mångfaldentogs bort. Den ensidiga inriktningen mot barrskog upphörde.Röjning och gallring blev frivilligt. Tvånget att slutavverkaupphörde.Bland skogsbolag och privata skogsägare finns tydligatecken på att man hörsammat de nya signalerna och inlett enny epok inom skogsbruket med större hänsyn till ömtåliganaturvärden. Vi anser att arbetet för ett ökat ansvar för denbiologiska mångfalden inom skogsbruket måste fortsätta, t.ex. genom informationsinsatser och utbildningar inaturvårdsfrågor för dem som brukar skogen.I finns en stor del av den biologiska mångfalden ianslutning till kulturlandskapet. Den nuvarande regeringenhåller på att försitta en mycket god möjlighetatt verka för dess bevarande. Genom att inte utnyttja detdelfinansierade miljöstödet inom ramen för EU:sjordbrukspolitik går vi miste om att kunna införa stimulanserför en mängd åtgärder, t. ex. bevarande av betesmarker ochslåttermarker, våtmarksinvesteringar, ersättning försprutningsfria kantzoner och miljöåtgärder i skogsmark.10.3 Kretsloppsarbetet bör drivas vidareUtan ett personligt ansvar hos varje medborgare kommermiljöarbetet att misslyckas. Kretsloppsarbetet förutsätter attvar och en tar ett ökat ansvar för miljön i det vardagliga livet.Detta gäller inte bara . Även inom de företag somnu givits ansvar att utveckla produkterna så att återvinning,återanvändning och energiutvinning underlättas måste varjemänniska känna ett personligt ansvar för miljön.Kretsloppsarbetet måste drivas vidare för att minskaavfallsproblemen. Statsmakternas roll är att ange mål ochriktlinjer, vilket tydligt framgår av kretsloppspropositionen:'' Detta är en ordning som innebär att marknaden självmantutformar och tillämpar system som leder till de uppsattamålen. Statlig detaljreglering skall helst inte behövatillgripas. ''Resurseffektivitet bör vara vägledande för det fortsattakretsloppsarbetet. Frånvaron av detaljreglering underlättaratt nå det slutliga målet. Det är viktigt att den meständamålsenliga lösningen för ökat kretslopp används i varjeenskilt fall. Såväl ökad återanvändning, återvinning somenergiåtervinning är möjliga vägar för att minskaavfallsproblemen. I en del fall kan återanvändningen av varorleda till kraftigt ökade transporter med negativa följder förmiljön.I ett glesbefolkat land som är energiåtervinning uravfall därför att mycket intressant alternativ. Fleraundersökningar pekar på att detta är det mest miljövänligasättet att omhänderta vissa typer av avfall. Särskildamiljöfördelar uppnås genom att man tack vareenergiåtervinning ur avfall kan ersätta kol, olja eller andrabränslen som bl.a. bidrar till växthuseffekten.Vi anser därför att energiåtervinning av avfall bör utgöraen viktig del i en ökad kretsloppsanpassning, liksomåteranvändning av varor och återvinning av material.10.4 uppmuntrar miljöansvaretDe senaste årens olika satsningar på konsumenterna ochmiljövänliga, märkta produkter visar hur långt man kan någenom att underlätta för den enskilde konsumenten att väljaalternativ som är bättre ur miljösynpunkt. Den extremtsnabba försäljningsökningen av miljömärkta tvättmedelvisar att konsumenterna hemma från köksbordet har lyckatsförmedla ett budskap till de stora utländskatvättmedelstillverkarna som ingen svensk myndighetnågonsin skulle kunnat framföra med samma effekt.Miljöarbetet som riktas till de enskilda människornabygger på tillgången till bra information. Miljömärkning kange sådan information och marknaden kan kommunicerakonsumentens krav på mer miljöhänsyn till producenterna.Men det är också viktigt att myndigheterna och regeringenser till att lämna löpande information om tillståndet förmiljön i Sverige.Handlingsprogrammet som arbetades fram vidFN:s konferens om miljö och utveckling i utgör en bra grund för att föra ner miljöarbetet på denenskilde individens nivå. De flesta svenska kommuner hareller är på väg att besluta om en lokal . I mångakommuner bygger Agenda 21-arbetet på att förbättrakontakterna mellan medborgare, näringsliv och föreningarför att öka engagemanget i miljöfrågor.Ett effektivt och framgångsrikt miljöarbete måste bygga påmångfald och ett aktivt deltagande på det individuella planet.Därför är det viktigt att kommunerna i sitt arbete med lokalaAgenda 21 tar tillvara och uppmuntrar mångfald ochpersonligt ansvarstagande på miljöområdet. underlätta källsortering och tillåta kompostering.Kommunal detaljreglering bör undvikas. Mångfald kanuppmuntras genom att exempelvisrenhållningsverksamheten läggs ut på entreprenad genom attövergripande mål för verksamheten sätts upp, istället fördetaljerad reglering av hur verksamheten skall bedrivas.Arbetet med är inte endast en angelägenhet förmiljönämnderna. Det är viktigt att arbetet integreras medandra kommunala nämnders verksamhet.Agenda 21 utgör inget regelverk utan en mycketomfattande samling rekommendationer för miljöarbetet. Dekommuner som satt igång ett lokalt arbete med Agenda 21har därför möjlighet att styra detta på lokal nivå och anpassaarbetet till de lokala förhållandena. I de rekommendationersom återfinns i finns både sådana som innebärborttagande av subventioner och avregleringar samt sådanarekommendationer som innebär att myndigheter måste ställahårdare krav och lagstiftningen skärpas.Vi anser att det är mycket viktigt att Agenda 21-arbetetleder fram till effektivare resursanvändning och faktiskamiljöförbättringar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökad konsumentstyrning påmiljöområdet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioriteringar i miljöarbetet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ekonomiska styrmedel,4. att hos regeringen begär förslag som innebäratt överlåtelsebara utsläppsrätter prövas även i ienlighet med vad som anförts i motionen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om skatteväxling,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om strategi ochprioriteringar i miljöarbetet inom EU,8. att beslutar om nationellt mål för de svenskakoldioxidutsläppen i enlighet med vad som anförts imotionen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en offensiv svenskklimatvårdsstrategi,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om normer för energieffektivitet påfordon,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om klimatvårdandeuppgifter vad gäller klimatpolitiken inom EU,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om krav på införande av ekonomiskastyrmedel för kväveoxider inom EU,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om miljökrav på fartyg som löpermellan hamnar inom EU,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett system för kommunerna medöverlåtelsebara utsläppsrätter för kväve,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kommunernas ålägganden för attminska kväveläckaget,16. att hos regeringen begär förslag om hur EU:smiljöprogram för jordbruket kan utnyttjas i syfte att ökainvesteringar i våtmarker,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om energiåtervinning ur avfall somen naturlig del i kretsloppsanpassningen,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om och det lokala arbetetmed att förbättra miljön.