ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02Ju709 · 1995-01-25 00:00:00 — I har misstänkta brottslingar möjlighet att fåekonomisk ersättning om de suttit häktade och släppts i bristpå bevis. har enligt uppgift justitiekanslernbetalat ut mellan sex och i skadestånd tillmisstänkta brottslingar.För att pengarna skall betalas ut så behövs attförundersökningen är avslutad. Tyvärr så har det sedan visatsig att ersättning beviljats till misstänkta som genom nyauppgifter kunnat bindas vid och dömas för samma brott. Nären sådan situation uppstår är det enligt min mening självklartatt pengarna skall återbetalas. Detta sker inte på grundav dålig uppföljning och samordning inom detta område. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om återbetalning av skadestånd.
mot · GI02Ju710 · 1995-01-25 00:00:00 — När den allmänna rättshjälpen infördes sades iförarbetena till rättshjälpslagen syftet vara ''att rättshjälpskulle ges i sådan utsträckning att ingen av ekonomiska skälskulle vara förhindrad att tillvarata sina intressen''. Undanför undan har emellertid rättshjälpen urholkats genombesparingar på anslaget.Om förslagen i proposition 1992/93:109 om ändring avrättshjälpslagen m.m. godtas av innebär det attytterligare en spik slås i kistan för systemet med allmänrättshjälp.Allmän rättshjälp beviljas i synnerligen begränsadomfattning i socialförsäkringsärenden. Många människoravstår från att driva ärenden som gäller ersättningar frånsocialförsäkringen på grund av de höga ombudskostnaderna.Det gäller bland annat personer med olika funktionshindersom är mycket beroende av ersättningar frånsocialförsäkringen. Rättshjälpslagens § 8 a bör därförkompletteras genom att funktionshindrade som driverprocess om socialförsäkringsersättning förs in som en nygrupp i denna bestämmelse. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om ändring av 8a § rättshjälpslagen enligt vad i motionen anförts.
mot · GI02Ju711 · 1995-01-25 00:00:00 — jarl stiftade enligt traditionen de så kalladefridslagarna: Kvinnofrid, , Kyrkofrid och Tingsfrid.Dessa lagar bekräftades genom stadga . Sedandess har lagarna i många avseenden förfallit. När det gällerhemfriden och kvinnofriden har vi i sedan längekända problem som lagarna ofullständigt behandlar. Påsenare år har det visat sig att inte heller kyrkofriden hartillräckligt lagskydd. Polisen kan tränga in i kyrkor ochhämta ut människor som inte gjort sig ''skyldiga'' till annatän att ha flytt från en för dem outhärdlig verklighet i det egnalandet. När de hotas av polisen har de tagit sin tillflykt tillkyrkan som sedan gammalt i betraktats somokränkbart heligt rum. Men okränkbarheten gäller ej iSverige.KyrkofridPå jarls tid var det de styrandes uppgift att skyddadem som tog sin tillflykt till kyrkan och de som förgrep sigpå dem som tog sin tillflykt till kyrkans skydd skulle straffas.I dag tillåter lagen statens representanter att gå in i kyrkoroch med våld föra ut dem som sökt kyrkans skydd. Så harskett i . harmånga flyktingar tagit sin tillflykt till kyrkan, men deriskerar då att polisen med tvång skall föra dem därifrån.Återupprätta lagarnaMycket av de gamla lagarna behöver återupprättas.Givetvis i modern form, men med samma syfte. Regeringenbör återkomma till med sådana förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om flyktingar som söker tillflykt ochskydd i kyrkor,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att jarls fridslagar börförnyas och bli gällande i ,3. att hos regeringen begär ett förslag till en lagom kyrkofrid.
mot · GI02Ju712 · 1995-01-25 00:00:00 — Brottsligheten blir allt råare i vårt land. Den blir alltmerförslagen och sofistikerad när det gäller att begagna tekniskutrustning. Och den blir alltmer hänsynslös och råbarkad,skjutvapen förekommer i en tidigare inte skådad omfattning.För tio år sedan uppgick antalet anmälda brott till ca 1miljon/år, nu uppgår de till ca 1,2 miljoner ochBrottsförebyggande Rådet (BRÅ) förutspår att de fram till år2000 kan ha ökat till 1,5 miljoner/år. Enligt BRÅ får vi ocksåräkna med att andelen uppklarade brott fortsätter att minska.Medan man i omvärlden låter polisen i brottsförebyggandeoch brottsutredande verksamhet användaövervakningskameror, s.k. buggning, och att upprätta ochanvända olika databaser så medger inte våra långtgåendekrav på rättssäkerhet och personlig integritet att vår polis fårsamma möjlighet. Därför framstår vårt land för deninternationellt organiserade brottsligheten som ett bra landatt verka i och från.Vi har en brottsutvecklingskris i vårt land. Till dettakommer att vi har en ekonomisk kris, som i sig medför ökadbrottsbelastning. Därtill kommer en tilltagandeförtroendekris för makthavare från folkets sida, ellerpolitikerförakt som det också brukar kallas, för påståddflathet gentemot brottslingar och försämradelevnadsbetingelser för vanligt folk. I av storarbetslöshet och då vanliga människor har svårt attnödtorftigt klara sin dag är toleransen mot människor somlever flott på brottslig verksamhet mycket låg. Om denbrottslige sedan är invandrare kan den bristande toleransenta sig rent rasistiska uttryck.Det är viktigt att vi ställer frågan om vi har råd att bakbindavår polis med sådana restriktioner när det gällerbrottsbekämpning som inte finns i andra länder. Ett viktigtområde med en markant brottsökning är väpnade rån motbanker och postkontor.Jag har haft samtal med kassörskor som haft skarpladdadeautomatvapen riktade mot sig. De kan inte förstå varför vipolitiker inte ger banken tillstånd att sätta upp en kamerautanför banken där rånarna drar på sig sina luvor. Manbehöver inte någon kontinuerlig bevakning av enkamera utanför en bank. Det finns videokameror som är lättaatt dölja och som under bankens öppettider kan köras med1--2 timmarsband som går runt och spelar över dettidigare inspelade. Inträffar ett rån kan man stanna kameranoch polisen kan ta ut kassetten. Det föreligger härmed störremöjlighet att identifiera rånare. Den största effekten kommerdock bevakningen ha i preventivt avseende.Den störning av någon utomståendes personliga integritetsom en sådan kamera kan ge upphov till måste vara ytterstmarginell. Men ett sådant arrangemang -- som kanske skullekunna halvera antalet bankrån -- godkänner inte lagstiftaren.Detta har folk i allmänhet, och rånutsatt bankpersonal isynnerhet, väldigt svårt att förstå. förekomett mord i samband med ett bankrån, som fortfarande inte äruppklarat. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till lag somtillåter kamerabevakning utanför bank- och postlokaler.
mot · GI02Ju713 · 1995-01-25 00:00:00 — beslutade efter förslag från dendåvarande regeringen om ett antal åtgärder för att stärkabrottsoffrens ställning (1993/94:JuU25). De beslutadeändringarna i förundersökningskungörelsen innebär bl a attförundersökningsprotokollet normalt inte skall innehållauppgifter om målsägandes eller vittnes ålder, yrke ochbostadsadress. Ändringarna trädde i kraft den 1 juli 1994.Syftet med denna lagändring var att stärka skyddet förmålsäganden och vittnen genom att göra det svårare för denmisstänkte i ett brottmål att leta reda på dem och utsätta demför övergrepp i rättssak eller någon annan form avtrakasserier. Detta var i och för sig en angelägen reform.Redan efter kort tid visade det sig emellertid att de nyareglerna ledde till ett betydande merarbete i trafikmål.När polisen kommer till platsen för en händelse i trafiken,där brott kan misstänkas, skall ett blankettset --trafikmålsanteckningar -- fyllas i med uppgifter om tid ochplats, vägtrafikant, fordonsägare, fordon, vittnen med mera.Samma blankett användes tidigare för att fullgöra denrapportering som polisen är skyldig att fullgöra, bland annattill och Statistiska Centralbyrån.Sedan de nya reglerna trädde i kraft måste sist nämndaredovisning ske på andra, lösa blanketter eftersom detexemplar som skall ingå i en eventuell förundersökning intefår innehålla personuppgifter på andra än den misstänkte.Detta upplevs av polisen som onödigt och byråkratisktkrångel.Mål om vårdslöshet i trafik är speciella på det viset attparterna inte så sällan byter plats under utredningens gång,dvs den som först uppfattades som gärningsman blirmålsägande och tvärtom. slutar det med att bådaåtalas och fälls till ansvar. Även detta förhållande kan iblandleda till olägenheter efter lagändringen.De nya reglerna står också i strid mot reglerna itrafikskadelagen som bygger på en skyldighet för dem somblir inblandade i ett försäkringsfall att lämna de uppgiftersom behövs för försäkringsbolagens handläggning.På grund härav, och då hot eller våld torde vara mycketsällsynt vid enklare förseelser mot trafiklagstiftningen, anserjag att förundersökningskungörelsen bör bli föremål för enöversyn med inriktning att undanta målsägandeuppgifter itrafikmål från de nya sekretessreglerna. Det är angeläget attpröva varje möjlighet till rationalisering, som kan leda till attpolismännen tillbringar mer tid ute på fältet och mindre vidsitt skrivbord. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn avförundersökningskungörelsen.
mot · GI02Ju808 · 1995-01-25 00:00:00 — Ersättning från staten till oskyldigt häktade, anhållna ochdömda m.fl. regleras i lagen (1974:515) om ersättning vidfrihetsinskränkning. Av 2 § kungörelsen (1972:416) omstatsmyndigheternas skadereglering i vissa fall framgår attanspråk på ersättning med stöd av nämnda lag skallframställas hos justitiekanslern.Förra kriminalinspektören hari ett flertal tidningsartiklar uppgivit att hon i sitt arbete funnitfall där ersättning med stöd av ovan angivna lag utbetalatstill personer som sedermera befunnits skyldiga och dömts förde brott med anledning av vilka de varit frihetsberövade ocherhållit s.k. oskyldig-ersättning.Justitiekanslern har vid närmare förfrågan uppgivit att detinte förekommer någon uppföljning av de ärenden somhandläggs enligt lagen om ersättning vid frihetsinskränkningoch att det därför inte är möjligt att ge något besked om i hurmånga fall dömda personer kan ha erhållit ersättning enligtnämnda lag.En utredning bör göras beträffande de förhållanden somrefererats ovan. Det bör inte vara möjligt för brottslingar attbehålla ersättning som de erhållit enligt lagen om ersättningvid frihetsinskränkning. Den som fått sådan ersättning ochsenare döms för brott bör betala tillbaka de pengar hanerhållit med anledning av frihetsberövandet. Pengarna bör pålämpligt sätt komma brottsoffren till del. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ersättning som utbetalats tillbrottslingar enligt lagen (1974:515) om ersättning vidfrihetsinskränkning.
mot · GI02K12 · 1995-01-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:129 Kommunallagsanpassning av kyrkolagen m.m. I proposition 1994/95:129, Kommunallagsanpassning avkyrkolagen m.m., behandlas frågan om kyrkokommunaltpartistöd. Regeringen skriver: ''någon möjlighet att gepartistöd bör inte nu införas på det kyrkokommunalaområdet''.Jag anser att regeringen bort följa kyrkomötets uppfattningsom kom till uttryck senast vid kyrkomöte, därkyrkomötet framförde uppfattningen ''att det bör införasnågon form av partistöd eller mandatbidrag''.Den rätt som jag menar bör erkännas de kyrkligakommunerna är alltså samma rätt som de borgerligakommunerna redan har att ge ekonomiskt bidrag och annatstöd (partistöd) till de politiska partier som är representeradei fullmäktige. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om rätt att införa kyrkokommunaltpartistöd.
mot · GI02K14 · 1995-01-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:129 Kommunallagsanpassning av kyrkolagen m.m. I en ledare i nr 50, 1994 skriverChristina Genholm, som också är ledamot i kyrkomötetsläronämnd följande:Handlingar talar tydligare än ord. Det säger kyrkomötet. Det säger biskoparna. Detsäger rikskyrkans nya framtidsstudie. Handlar vi därefter?En upprörd mormor stoppar mig i läsesalen på biblioteketoch frågan vad kyrkan håller på med. Barnbarnet ska döpasi den församling på där släkten bott och verkati generationer och den nyblivna mamman får som svar på sinfråga om det är möjligt att få döpa barnet i släktkyrkan attdet kostar för icke församlingsbor.Mormor är inte upprörd över kostnaden, men överbemötandet. Varför frågan man inte först en ''ickeförsamlingsbo'' efter anknytningen till kyrkan? Varför tarman inte till vara den frågandes känsla av tillhörighet ochåtervändande till hemtrakten? Varför förvandlar man detstora ögonblicket till en ekonomisk fråga?Vilka är folkkyrkans folk? Är det de som har vett att vändasig till rätt församling vid familjehögtider? Måste det varapris på dopet?Även om mormor mest var upprörd över bemötandethänger detta samman med att församlingen enligt gällandebestämmelser inte får ta hänsyn till annan anknytning tillförsamlingen än bosättning. Regeringsrätten har fastställt ien dom, att kyrkofullmäktiges beslut att medge dop,konfirmation och vigsel utan kostnad för personer som intevar kyrkobokförda i församlingen varbefogenhetsöverskridande.Det är nödvändigt att ges möjlighet attvara den öppna folkkyrka den vill vara. Människor måste fåmöta en generös och inbjudande kyrka. Det bör bl a innebäraatt församlingarna när det gäller kostnaderna för att få delav de kyrkliga handlingarna -- dop, konfirmation, vigsel ochbegravning -- kan ta hänsyn till människors känsla avsamhörighet med en församling där man inte är bosatt.Därför bör det inte finnas alltför snäva gränser när det gällermöjligheterna för en församling att låta människor med vissanknytning till församlingen kostnadsfritt få del av dessahandlingar.På förslag av i dess betänkande(1994/95:KU15) Kyrkliga frågor, avslog förra åretett förslag till utvidgning av församlingarnas kompetens pådetta område. I utskottsbetänkandet liksom i debattenhänvisades till den nu föreliggande propositionen. finnsden och de sakliga skälen för en viss utvidgning av denkyrkokommunla kompetensen, i syfte att öka förutsättningar att fullgöra sin uppgift somfolkkyrka, är starka. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om en sådan ändring i 11 kap. 1 §kyrkolagen som möjliggör för en församling att besluta omatt den som inte tillhör församlingen men har särskildanknytning till denna, kostnadsfritt skall få del av de kyrkligahandlingarna.
mot · GI02K16 · 1995-01-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:129 Kommunallagsanpassning av kyrkolagen m.m. skall fatta ett principbeslut om deframtida relationerna mellan staten och Svenska kyrkan.Jag anser att inte bör ges någonoffentligrättslig ställning i framtiden.Kyrkoberedningen har i sitt slutbetänkande Staten ochtrossamfunden (SOU 1994:42) föreslagit att församlingarnaskommunstatus bör upphöra i samband medrelationsförändringarna mellan staten och Svenska kyrkan.Regeringen skriver i propositionen att man naturligtvis ibelysning av kyrkoberedningens förslag kan ifrågasätta omdet nu finns anledning att fullfölja traditionerna med en näraanpassning av den kyrkokommunala lagstiftningen efterkommunala förhållanden. Jag delar denna uppfattning ochanser således att förslagen i propositionen bör avslås. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avslå proposition 1994/95:129.
mot · GI02K201 · 1995-01-25 00:00:00 — Fiskefrågor och sjöfart i ett departement har i motsats till och en del andra länderinget eget departement för fiskefrågor, samma ärförhållandet på sjöfartssidan. Fiskefrågorna sorterar sedanlänge under och sjöfarten underkommunikationsdepartementet. Enligt min mening är detdags för ett nytänkande på området -- fiske- ochsjöfartsdepartementet. Skälen härför är flera varav någraskall redovisas i det följande. Inledningsvis finns allanledning att betona att det sedan gammalt finns starka bandmellan handelssjöfart och fiskenäringen. Utefter landetskustområden har befolkningen sedan urminnes tider valt sinutkomst på vattnet; som fiskare eller ombord på båtar ifraktfart. Detta förhållande är fortfarande för handen.När det gäller sjöfarten och dess betydelse bör några siffrorbringas till kännedom, som klargör näringens omfattningidag. Således transporteras av utrikeshandel över svensk hamn, eller viaNarvik. Endast passerar gränserland- eller flygvägen. Över de svenska hamnarna skeppasårligen utrikes gods (varav 23 miljoner tonmed färja) samt malm över . Av densamlade svenska utrikeshandelns värde skeppas med färjor. Den svenska inrikessjöfarten omfattar 12,5miljoner ton. Vidare: två lastfartyg anlöper svensk hamnvarje timma året runt, dygnet runt. , dygnetrunt året runt, anlöps svensk hamn av en färja från utlandet.Det gör drygt 100 000 anlöp per år.Vilken annan näring med så stor betydelse för landet skulleicke haft en stol i regeringskretsen för länge sedan?När det gäller fiskefrågorna kan dessa av förklarliga skälinte jämföras med sjöfarten i omfång och betydelse. Snarareär det så att fiskets utövare i käntsig arbeta i motvind och med regeringar som man ansett intetill fullo stått upp till försvar för fiske- och konservindustrinsönskemål och problem.Också fiskenäringen, men framföralltkonserv/beredningsindustrin, kommer att gynnas av EU-inträdet. Det finns dock många problem kvar förfiskenäringen som behöver lösas, och orosmolnen är många.Arbetet på EU-planen, som berör det svenska fisket, pågåroch skall läggas på kommissionens bord under 1995.Jämfört med fisket i och ligger Sverigeefter. Därtill har fiskets utövare i grannländerna gynnats genom skatteförmåner, vilket lett till bristandekonkurrensneutralitet. Under 1993-94 uppkom en svårfinansiell situation för många båtlag, där hjälpen från bankeroch samhällsorgan var sekundär.Det är enligt min uppfattning så att miljöfrågorna skullehanteras på ett aktivare sätt om fisket delade plats medsjöfarten. Inte minst situationen i med väntadenorska oljeprospekteringar är djupt oroande för fisketsutövare, där man känner brist på stöd och uppbackning frånregeringshåll. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att fiske- och sjöfartsfrågorsamordnas i samma departement.
mot · GI02K202 · 1995-01-25 00:00:00 — Alltmer information om enskilda individer lagras i allt flerregister. Datortekniken ger allt vidare möjligheter attsamköra olika register och att snabbt få fram ochsammanställa omfattande kartläggningar av enskildaindivider. Detta är ett för den personliga integriteten mycketkänsligt område. Datainspektionen har till uppgift att medtillståndsgivning till olika upprättare av dataregister försökahålla någon slags kontroll på den information som lagras idatabaser. Verksamheten har inte undgått berättigad kritik.Andra register hanteras mera legärt.Det är registren som är informationsbärarna, alldelesoavsett mediet de lagras i (disk, band, hålkort, pärmar,papper eller dylikt).Det är därför angeläget att lagstiftningen inriktas pånyckelfrågorna: vad skall få registreras och för hur ?Bör inte kundregister avvecklas efter genomfördaffär? När behöver register innehålla personnummer? Hurlänge får ett register innehålla tidigare mindre försyndelser?När lagstiftningen koncentreras till nyckelfrågorna kan viskapa en allmän informationslag som ger regler för allregistrering oavsett vilket medium som används förlagringen.Därmed kan datainspektionen avvecklas. Dessa resurserkan sedan i stället användas för att förstärka polisens resurserför kvalificerad bekämpning av databrottsligheten; ettområde som allvarligt försummats, och där man medhjälp av tidigare ''hackers'' kan göra väsentliga insatser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag tillinformationslag i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar att Datainspektionen läggs ned närdenna lag antas.
mot · GI02K207 · 1995-01-25 00:00:00 — Demokratin är ytterst en besluts- och styrelseform där allagörs delaktiga i, och får möjlighet att påverka,framtidsutvecklingen. Delaktighet, förankring och hänsyntill minoriteter är viktiga moment i den demokratiskaprocessen. Den demokratiska medverkan har för denenskilde både verkligt och symboliskt värde.Ungdomar har, som alla andra medborgare, en viktig rolli det demokratiska arbetet. För att öka ungdomarsengagemang och inflytande i den demokratiska processenanser jag att rösträttsåldern ska sänkas till . 16 är dennormala åldern för genomgången grundskola och det kananses vara en lämplig avvägning. Det finns flera skäl tillsänkt rösträttsålder.Unga människor är bättre utbildade och informeradeom samhället och grundläggande samhällsfrågor än någonannan tidigare generation. känner mångaungdomar utanförskap gentemot det politiska livet och deinstitutioner man har kontakt med. sker reaktionenmed avståndstagande och förakt.Till den parlamentariska demokratins väsen hör attargumentera för och konkurrera om väljarnas förtroende. Förbarnen sker den argumentationen genom föräldrarna. Menför dem som håller på att bli vuxna, som är på väg att brytasig loss från föräldrainflytandet, fungerar inte föräldrarnasom kanal för inflytande på samma sätt.Det seriösa och ambitiösa arbete många ungdomar visat iEU-kampanjen, visar att det finns en demokratisk potentialoch mognad, vilken inte kommer till uttryck i vårt samhälletill fullo på grund av bland annat rösträttsåldern. De politiskaungdomsförbunden försöker, med viss framgång, att varakanaler för ungdomarnas frågor. Men det räcker inte för attalla ungdomar på ett individuellt plan skall kännadelaktighet, och därmed ansvar, i den demokratiskabeslutsprocessen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring i 3 kap. 2 §regeringsformen att rösträttsåldern .
mot · GI02K208 · 1995-01-25 00:00:00 — Könskvotering till politiska uppdrag Kvinnorna utgör av befolkning. I nästan allabeslutande församlingar är kvinnorna dock i kraftigminoritet, vilket inte är rimligt. I riksdag, landsting ochkommuner är kvinnorna i minoritet. 40,av riksdagensledamöter är kvinnor, med endast ett parti med enkvinnorepresentation på . Trots att ett flertal partierkvoterade sina riksdagslistor blev andelen kvinnor i de flestafall betydligt , beroende på att det översta namnetpå riksdagslistorna oftast varit en man. Givetvis fårkvoteringen av en riksdagslista endast en symboliskbetydelse, om endast det överst stående namnet från listankommer in, och det översta namnet alltid är en man!Drygt 40% kvinnor i är internationellt sett enmycket hög andel, men vi ser inte det som någon anledningatt därför sluta anstränga oss att göra merjämställd. Av ministrarna är 11 män och 11 kvinnor, vilketär föredömligt.Kvinnorepresentationen är mycket dålig inomuniversitetsvärlden, med kvinnliga professorer.Här ligger dåligt till vid en internationelljämförelse -- långt efter till exempel , som ändåknappast kan anses som ett exempel på ett jämställtsamhälle. Kvinnorepresentationen är än lägre i det svenskanäringslivet. Bland de 600 största företagen i har99% en mansdominerad ledning. Två tredjedelar avföretagen har företagsledningar som enbart består av män.Regeringen har aviserat ambitiösa planer för att ökajämställdheten mellan kvinnor och män. Det hälsar vi medstor tillfredsställelse, men noterar att några planer på en ökadlagstiftning på området inte tycks finnas. Erfarenheter avtidigare önskemål som inte åtföljts av lagstiftning antyderannars att de ambitiösa och vällovliga målen lättare nås omde kompletteras med relevanta lagar.I våra grannländer och har lagstiftningvisat sig vara ett verksamt medel för att öka andelen kvinnori offentligt tillsatta utskott och kommittéer. Vi tror att det ärnödvändigt att också i lagstifta om kvinnokvotering.Kvoteringen skall därmed inte ses som ett mål sig, utan somett medel att åstadkomma en bättre jämställdhet mellankönen. Lagstiftningen skall omfatta alla politiskt beslutandeförsamlingar, även internationella sådana dit sänderdeltagare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att könskvotering skall gälla till allapolitiskt beslutande församlingar.