mot · GI02Fi219 · 1995-01-25 00:00:00 — bedömer t ex att denprivata konsumtionen inte minskar , trots deföreslagna åtstramningsåtgärderna.Det finns allvarliga tecken som tyder på attinflationstrycket i ekonomin ökar. Det finns därför ocksåbetydande risker för att räntenivån kommer att ligga kvar påen alltför hög nivå liksom räntedifferensen mot utlandet.Regeringen räknade med, som en konsekvens av detta, attarbetslösheten kommer att ligga kvar på en oacceptabelt högnivå.Det finns en fortsatt risk att tudelningen av den svenskaekonomin ytterligare förstärks.Enligt vår uppfattning kommer således omläggningen avden ekonomiska politiken att hämma investeringar ochtillväxt för småföretagen. Det sker som de mycketstora vinsterna i den exportberoende industrin, riskerar attdriva upp lönekraven.AvtalsrörelsenArbetsmarknadens parter har ett mycket stort ansvar för attden kommande avtalsrörelsen inte leder till en löne- ochkostnadsspiral som rycker undan grunden för dennödvändiga konsolideringen av den svenska ekonomin.Avgörande är emellertid också att statsmakterna inte vidtaråtgärder som innebär att löntagarkollektiven uppfattar attredan vinstrika företag omotiverat får ökat stöd, som t.ex.förslaget om införandet av ett nyanställningsstöd (NYS). Detär väsentligt att utfallet av avtalsrörelsen blir sådant attkompensatoriska lönekrav inte uppstår.En fortsatt positiv utveckling i den svenska ekonominförutsätter således åtgärder som pressar ned räntor ocharbetslöshet och skapar förutsättningar för en lugnavtalsrörelse. Insatser måste därför ske som befrämjar detinhemska näringslivet, framför allt de små och medelstoraföretagen. Dynamiken i den inhemska svenska ekonominmåste öka. Inriktningen av regeringens förslag ger inte dessaförutsättningar.Regeringens förslag till förstärkning av de offentligafinansernaRegeringen beskriver i finansplanen sitt förslag tillomläggning av den ekonomiska politiken som det störstaprogram som någonsin lagts för att sanera statsfinanserna.Detta är inte sant, eftersom den föregående regeringen ladeprogram till förstärkningar av de offentliga finanserna isamma storleksordning.Regeringen hävdar att -- tillsammans med tidigare beslut,varav t.ex. fattats under föregåendemandatperiod -- programmet leder till en förstärkning av deoffentliga finanserna med ca . I dessasiffror medräknas bl.a. minskade ränteeffekter på statskuldenoch opreciserade aviserade förslag på mer än 20 miljarderkronor. Detta är knappast att anse som reella förstärkningarav de offentliga finanserna. Vi kommer dock nedan att, förjämförbarhetens skull, utgå från regeringens sätt att redovisasina åtgärder.Regeringen hävdar att man introducerar det största ochmest ambitiösa åtgärdsprogrammet för att ökasysselsättningen. I den arbetsmarknadspolitiska motionenhar vi visat att de beräkningar av sysselsättningseffekterm.m., som programmet påstås ge, är mycket kraftigtöverdrivna. Regeringen förvanskar fakta genom att påstå attökningen i sysselsättningen sker först , när sanningenär att ökningen började . ökadearbetslösheten med 8 000 medan sysselsättningenminskade med 13 000 . , inför valet,var situationen den omvända.Samtidigt som man hävdar att programmet tar hänsyn tillde mest utsatta grupperna på arbetsmarknaden läggs förslagsom drabbar bl.a. ungdomar och barnfamiljer mycketkraftigt, dvs grupper med mycket smala ekonomiskamarginaler.Regeringens förslag till förstärkning av de offentligafinanserna motverkar ökad sysselsättning, eftersom skatte-och avgiftsuttaget i första hand koncentrerats tillarbetskraften, såväl i höstpropositionen som ibudgetpropositionen. Dessutom läggs förslag som ärfördelningspolitiskt oacceptabla.Vi kommer nedan att föreslå att inriktningen av denekonomiska politiken förändras så att angivna mål om sänkträntenivå, lägre arbetslöshet och en balanserad avtalsrörelsekan uppnås. Det ställer krav på korrigeringar i regeringensförslag. Med hänsyn till behovet av långsiktighet och fastaspelregler föreslår vi enbart förändringar, där vi anser attregeringens förslag motverkar sänkt ränta, ökadsysselsättning och en balanserad avtalsrörelse.Vi föreslår mot denna bakgrund, t.ex. på skatteområdet,bara de allra nödvändigaste förändringarna. Vi bedömersamtidigt att den förbättrade ekonomiska aktiviteten underde närmaste åren skapar förutsättningar för en stramarebudget utan att de disponibla inkomsterna minskar ochåtstramningen därmed blir alltför hård. Det viktiga är attåtstramningen får effekt innan konjunkturen dämpas på nytt.Politik för decentralisering, grundtrygghet och kretslopp --för en moderniserad och bevarad välfärdDen ekonomiska politikens inriktningKretsloppssamhälle för hållbar utvecklingEn hållbar ekonomisk utveckling ställer krav på attsamhället formas i harmoni med naturen -- ettkretsloppssamhälle. Det förutsätter att de lösningar som väljsinte vältrar över problemen på kommande generationer iform av en stor statsskuld och dessutom miljöskuld. Det ärdärför nödvändigt att den ekonomiska politiken utformas såatt kostnader i form av miljöförstöring och resursförbrukningblir synliga. vältras kostnaden över på staten ellerpå kommande generationer. Det ekonomiska systemet måsteförändras så att det håller sig inom hållbara ekologiskaramar. I annat fall är det inte möjligt att få till stånd enlångsiktigt hållbar ekonomisk tillväxt för full sysselsättning,tryggad välfärd och god miljö.Människan i centrumEn långsiktigt stabil ekonomisk utveckling förutsätter enpolitik som tar till vara människors engagemang och vilja tillsamverkan och personligt ansvar. Den bygger på mångfaldoch personligt ägande. Förutsättningar måste skapas förboende, utbildning, service och arbete, för alla i hela landet.Vägen till en stabil ekonomi och ett långsiktigt hållbartsamhälle i samspel med naturen går via decentralisering avbefolkning, näringliv, politisk och ekonomisk makt.Rättvis fördelning och grundtrygghetEn sundare ekonomi förutsätter systemförändringar i denuvarande välfärdssystemen med syfte att skapa en bättrefungerande ekonomi och en starkare välfärd. Förändringaroch moderniseringar krävs. Många av välfärdssystemen harbyggts upp i en annan tid och för ett annat samhälle.Måluppfyllelsen blir annars allt sämre. De människor somverkligen behöver stöd och omsorg riskerar att bli utanberättigat stöd, medan de som har det bättre ställt får del avdetta. Kostnaderna för systemen har också ökat kraftigt.Samtidigt har tillförlitligheten i trygghetssystemen minskat.Det är nödvändigt att förändringar i systemen sker sombryter automatiken i statens kostnadsutveckling. Sådanaåtgärder blir i sig starkt inflationsdämpande. Långsiktiga ochsvåröverblickbara subventionsåtaganden från statens sidamåste undvikas. Vägledande för saneringen av de offentligafinanserna bör vara att staten skall sörja för garanterademiniminivåer i välfärdssystemen, kombinerat med attarbetslinjen hävdas.Förnyelsen av välfärdssystemen måste bygga på denekonomiska verkligheten. Resurser skapas genom arbete ochproduktion. Enligt uppfattning måste en långsiktigtbevarad välfärd ha grundtrygghet och rättvisa som bas. Ettsystem som bygger på grundtrygghet innebär att människormed bättre ekonomiska marginaler får bära en tyngre bördai förhållande till de stöd som utgår. Individer med storförsörjningsbörda och smala ekonomiska marginaler fårdärmed en större andel av samhällets stöd. Det är dennainriktning som ger förutsättningar för en rättvis fördelning.DecentraliseringEn fungerande ekonomi förutsätter också att politiken somnu bedrivs läggs om. Med en socialdemokratisk regeringriskerar på nytt få uppleva en av statsmakternastimulerad och förstärkt koncentration av befolkning ochnäringsliv. En central del i den socialdemokratiskaregeringens ekonomiska politik är åtgärder för att främja enökad geografisk rörlighet. För att skall komma tillrätta med obalanserna i ekonomin krävs attproduktionsresurserna i hela landet tas tillvara.Med många expansiva små och medelstora företagminskar risken för överhettning på lokala arbets- ochbostadsmarknader och risken för kostnadsdrivande inflation.Samtidigt skapas förutsättningar för jobb även i de delar avlandet som av hävd haft en svagare arbetsmarknad.Påståendena om att en lägre inflation förutsätter engeografisk rörlighet är felaktiga.Investeringar för ''gröna'' jobbNytillkommande sysselsättningstillfällen måste främstkomma till stånd inom den privata sektorn. Det är därförviktigt att ökade statliga utgifter i form avinvesteringsstimulanser främst inriktas på områden, där delångsiktigt gynnar en hållbar ekonomisk utveckling t.ex. påmiljö- och energiområdena samt satsningar för att ta tillvaratillgängliga produktionsresurser i hela landet. Vi har i ensärskild motion lagt förslag om investeringssatsningar förskapa nya ''gröna'' jobb.I övrigt måste restriktivitet iakttas med utgiftsökningar avdenna karaktär. Investeringsstimulanser, motiverade avarbetsmarknadsläget, måste utformas så attsysselsättningseffekten ligger nära i tiden. I annat fallriskerar dessa stimulanser att öka inflationen och bidra till enöverhettning av ekonomin vid en kommande högkonjunktur.Det är endast med en politik med ovan angiven inriktningsom även i fortsättningen kan förbli en välfärdsstatmed generell trygghet, där välfärden delas av alla och betalasav alla. Det bör ges regeringen till känna.Finans- och penningpolitikenFinanspolitiken måste ha en inriktning som möjliggörlägre räntor och låg inflation och därmed en låg realränta.Detta är i sin tur mycket viktiga förutsättningar för ökadsysselsättning, tryggad välfärd och en stabil arbetsmarknadmed lugna avtalsrörelser. Den förutsätter också ettdecentraliserat samhälle, som tar till vara resurserna ibefolkning och näringsliv i landets olika delar.En sådan inrikning ger förutsättningar för en balanseradekonomisk utveckling och att långsiktigt pressa nedarbetslösheten. Det av riksbanksfullmäktige definieradeinflationsmålet bör ligga fast. En ökad inflation är ingenlångsiktig lösning på de samhällsekonomiska problemen.Vi har ovan understrukit nödvändigheten av attunderskotten i den svenska ekonomin minskar. Det är ocksåviktigt att de åtgärder som vidtas fasas in i då företagoch enskilda bättre förmår bära de ökade bördorna. Detinnebär att utgiftsminskningar och intäktshöjningar bör skei ett läge där konjunkturen är god, i syfte att kunna dras nednär konjunkturen viker.Omfattningen av åtgärderna måste anpassas tillmålsättningen att statsskulden skall ha stabiliserats senast1998. En fortsatt långsiktig ökning av statsskulden innebäratt det höga ränteläget blir bestående. Arbetslöshetenkommer att ligga kvar på en hög nivå och välfärden kan inteförsvaras. I sämsta fall riskeras även folkstyret att urholkasgenom att tvingas anpassa sig till de internationellalångivarnas villkor. Underskotten i den svenska ekonominriskerar att leda till att handlingsutrymmet för regering ochriksdag blir minimalt. kreditvärdighet har också avinternationella bedömare alltmer ifrågasatts.Underskotten i statens ekonomi medför vidare att Sverigetvingas leva med högre räntor än omvärlden. Detta hämmarnäringslivets investeringar och försvagar hushållensekonomi. Ränteläget riskerar också leda till att uppgången iekonomin försvagas och att dagens underskott i statensekonomi belastar kommande generationer. Det är för centernen oacceptabel utveckling.Underskotten i ekonomin måste således angripas medbesparingar, systemförändringar och inkomstförstärkningar.Besparingar i de offentliga utgifterna ställer också enligt våruppfattning extra krav på en rättvis fördelningspolitik. Vi gerinte avkall på att det skall finnas en grundtrygghet lika föralla.Det är således väsentligt att som nation i tidförsöker bemästra de ekonomiska problemen och få balans iden ekonomiska utvecklingen. Den socialdemokratiskaregeringens förslag har inte i tillräcklig utsträckning tagithänsyn till detta förhållande. Ett flertal av åtgärderna föreslåsträda i kraft då konjunkturen kan antas varapå nedgång. Trots de löften regeringen givit om''framtunga'' besparingar, är förslagen synnerligen''baktunga'' som t.ex. förslaget om sänkta ersättningsnivåeri föräldraförsäkringen, där ikraftträdandedatum är först1/1 1997.De nödvändiga förstärkningarna av de offentligafinanserna måste därför i större utsträckning ske tidigareunder perioden. Därmed blir risken mindre att den uppgångsom inleddes under den förra mandatperioden bryts, genomatt åtstramningen kommer för sent.Miljöpolitik för hållbar tillväxtVi har ovan understrukit att ekologi och ekonomi måsteförenas för att vi skall få ett samhälle med hållbar utveckling.En ekonomisk tillväxt utan miljöhänsyn eller med överuttagav ändliga naturresurser blir inte hållbar över tiden. Underfyrklöverregeringens tid såg till att miljöskulden sombegrepp introducerades. Att övervältra en skuldbörda påkommande generationer är lika oacceptabelt på miljöns sompå ekonomins område.För att undvika ständigt ökande miljöbelastningar ochmiljöskuld måste den som förorenar åläggas kostnadsansvar.På samma sätt måste den som producerar en vara ta ansvarför denna även sedan den tjänat ut. På så sätt täcks även deexterna kostnaderna in. Annars blir de istället skatter elleravgifter för medborgarna för att städa i efterhand, men utanatt vi som konsumenter fått veta hela priset för en vara ellerverksamhet, som belastar miljön.Miljöpolitiken måste således inriktas på att förebyggaistället för att reparera i efterhand. Fler ekonomiskastyrmedel måste introduceras, bl. a. som ett led i enomfattande skatteväxling fram med sänktskatt på arbete och höjda miljöskatter. Kretsloppsarbetetmåste drivas vidare.Miljöpolitiken är i högsta grad internationell. Sverigemåste vara pådrivande i FN, EU och samt andrainternationella fora för mer långtgående och bindandeöverenskommelser, inte minst när det gäller miljöhänsyn ide internationella regelsystemen för handel. ochmiljöåtgärder i prioriteras av -- tillskillnad från regeringen.Vi utvecklar dessa frågor både i partimotioner omkretslopp för hållbar utveckling samt om skatteväxling.Totalt innebär våra förslag att vi förstärker miljöinsatsernamed . I skatteväxlingens kortaperspektiv införs miljöskatter på totalt 5 miljarder kronor.Arbetsmarknad och sysselsättningArbetsmarknads- och regionalpolitikenVi har från sida vid upprepade tillfällenframhållit vikten av en ekonomisk politik som tar tillvarahela landets produktionsmöjligheter.Arbetsmarknadspolitiken måste vara en del av denekonomiska politiken och bygga på målen om fullsysselsättning, låg inflation och regional balans.Många människor har självfallet naturliga skäl för att flyttamellan olika delar av landet. Det finns dock ingen anledningatt staten av centraliseringsskäl och med ekonomiskastimulanser skall förmå enskilda männniskor att flytta.Jobben skall skapas där människorna bor. Hela landetsproduktionsförmåga måste tas tillvara.Vi vill även understryka att det på landsbygden och imindre städer och tätorter finns betydandeproduktionsmöjligheter som bl a med ny och småskaligteknik och informationsteknologi måste tas tillvara ochutnyttjas.Av såväl den ekonomisk-politiska propositionen sombudgetpropositionen framgår att en central del isocialdemokraternas ekonomiska politik är att främja engeografisk rörlighet och stimulera en inflyttning tillkoncentrationsområden. Vi har utförligt beskrivit de negativakonsekvenserna av en sådan politik i våra motioner medanledning av prop 1994/95:25.Den nedrustning av regionalpolitiken som regeringenaviserar i budgetpropositionen måste stoppas. Vi föreslårdärför i vår regionalpolitiska motion att den regionalpolitiskaramen ökas med i förhållande tillregeringens förslag.Den omläggning av den ekonomiska politiken som densocialdemokratiska regeringen nu genomför, riskerar att fåbetydande negativa konsekvenser för den ekonomiskatillväxten. Omläggningen är en återgång till den misslyckadepolitik som förde in i den djupaste ekonomiskakrisen . Samma politik som förde ini krisen kan inte föra ur den.Vid regeringsskiftet var antalet varsel och konkurserav mycket stor omfattning. Arbetsmarknadspolitiken ställdesinför en unik situation och en förnyelse av politiken varnödvändig för att den svåra arbetsmarknadspolitiskasituationen skulle kunna bemästras. Avgörande för dendåvarande regeringens politik var dels att undvikalångtidsarbetslöshet dels ge förutsättningar för ungdomar attta sig in på arbetsmarknaden. På centerinitiativ vidtogs enrad åtgärder som medför att arbetsmarknaden förbättras.Regeringen bedömer att arbetslösheten ligger kvar på 10%-nivån, varav är öppenarbetslöshet. Med de långsiktigt varaktiga skattehöjningarför produktionen och en återgång till en stelbentarbetsrättslig lagstiftning försitter regeringen chansen attutnyttja de möjligheter den ökande ekonomiska aktiviteten iekonomin nu ger. Detta är allvarligt inför en kommandelågkonjunktur. Den konjunkturellt betingade arbetslöshetentenderar därför att bli strukturell (permanent) med åtföljandevaraktiga ekonomiska påfrestningar på samhällsekonomin.Den kvarstående höga arbetslösheten ställer stora krav påden ekonomiska politiken, närings- ocharbetsmarknadspolitiken. Inriktningen av de åtgärder somvidtas inom dessa områden måste ha ett regionalt perspektiv.I annat fall kan aldrig öka sysselsättningen ochpressa ned arbetslösheten.I en särskild partimotion om arbetsmarknadspolitikensinriktning redovisar vi vår syn på arbetsmarknadspolitikenoch regeringens förslag. Vi understryker i denna partimotionatt arbetslinjen skall vara vägledande förarbetsmarknadspolitiken. Det innebär att arbete, utbildningoch arbetsträning m.fl. aktiviteter skall ha företräde före ettpassivt kontantstöd. De olika stödsystemen skall ha enutformning som främjar denna målsättning.Vi påtalar vidare vikten av att arbetsmarknaden måste blimera flexibel och mer lättillgänglig för de arbetssökande.Det ställer krav på förändringar i främst arbetsrätten ochlönebildningen.Lönebildningen är främst ett ansvar för parterna påarbetsmarknaden. Parterna har därför ett stort ansvar för attåstadkomma lösningar som innebär att arbetsmarknanden ärtillgänglig för alla. Detta är särskilt viktigt för såväl nyagrupper på väg in på arbetsmarknaden som för de somförsöker ta sig tillbaka efter en lång arbetslöshet. Mycketavgörande för en positiv utveckling är hur parterna förmåratt lösa ungdoms- och introduktionsvillkoren.Vi framhåller även att den enskilde individens ställning påarbetsmarknaden måste förstärkas. Det gäller generellt, t.ex.kompetensutveckling och möjligheter till förnyelse ochansvarstagande. Det gäller framför allt för grupper som harsvårt att få tillgång till arbetsmarknaden eller har att hanteraen förändrad arbetsmarknadssituation. Vi anser därför attsärskilda åtgärder måste vidtas för att stärka delångtidsarbetslösas situation.De konkreta förslagen i budgetpropositionen innebär attden arbetsmarknadspolitiska arsenal som skaparförutsättningar för att pressa ned arbetslösheten nästan heltraseras, t. ex. systemen med ungdomspraktik ocharbetslivsutveckling. Regeringen inför nya system varseffekter för arbetsmarknaden kraftigt överskattas och blirväsentligt dyrare. Arbetsmarknadspolitiken måste varakostnadseffektiv, dvs. man måste få mesta möjliga utbyte avinsatta ekonomiska resurser. Vår bedömning är attregeringen överskattar effekterna av sina förslag med ca200 000 personer.ArbetsrättenI korthet innebär de förslag som vi lägger i denarbetsmarknadspolitiska motionen att den arbetsrättsligalagstiftningen ges en mer flexibel och modern utformning.De försämringar som den socialdemokratiska regeringengenomfört bör därför rivas upp. Vidare är det viktigt attkommande förändringar i arbetsrätten tar särskild hänsyn tillde villkor som gäller för småföretagen.ArbetslöshetsförsäkringenVi kräver vidare att såväl den allmänna obligatoriskaarbetslöshetsförsäkringen som övriga regler, som gälldeandra , återinförs. Det innebär dels ett generelltsystem, dels ett system som utesluter en evig passiviseranderundgång inom arbetsmarknadspolitiken. Förslaget omsärskild åldersgräns vid i arbetslöshetsförsäkringenavvisas. Behovet av skärpningar, som understrykerskyldigheten för den enskilde att ta anvisat arbete, framhålls.Arbetsmarknadspolitiska åtgärderDe arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har somutgångspunkt att arbetslinjen skall upprätthållas -- inteavskaffas. Vi motsätter oss därför att företagsutbildningen,ungdomspraktiken och systemet med arbetslivsutveckling(ALU) kraftigt skärs ned. Vi skapar utrymme för ett betydligtökat antal jobb genom regionalpolitiskt motiveradesatsningar respektive småföretagsutveckling.Rekryteringsstödet föreslås bli ett mer aktivt ochindividinriktat stöd för att få varaktiga jobb.Vi föreslår vidareinförande av ett nytt, individanknutet, personligtrekryteringsstöd för långtidsarbetslösa (PR) samt ettregionalpolitiskt stöd för vissa högskoleutbildade.AnställningsstödVi yrkar avslag på förslaget om införande av ett särkiltnyanställningsstöd, (NYS). Förslaget är till stora delar ensubvention till starka och expansiva företag, som oberoendeav stöd är i färd med att nyrekrytera. Stödet blir således ettrent bidrag till företag för de personer, som de i vilket fallsom helst skulle ha anställt till en kostnad om 7 miljarderkronor för samhället. Det kommer främst att utnyttjas avföretag som uppvisar stora vinster.ArbetsmarknadsfondenRegeringen föreslår att utbetalningarna avarbetslöshetsersättningen skall redovisas över statsbudgetoch att arbetsmarknadsfonden avskaffas. Motivet för detta äratt angivet budgetunderskott skall spegla statens lånebehov.Vi avvisar detta förslag.Enligt vår uppfattning skall en allmän obligatoriskarbetslöshetsförsäkring bekostas av egenavgifter från deförsäkrade, arbetsgivaravgifter från arbetsgivarna samt avstaten. Med hänsyn till de skilda finansieringskällorna förarbetslöshetsförsäkringen är det logiskt om medlen inbetalastill ett från statsbudgeten fristående konto. Den återinfördafinansieringsavgiften blir, t.ex. med det system regeringenföreslår, en ren skatt.Vårt förslag innebär att något nytt anslag, Bidrag tillarbetslöshetsersättningen, om inteskall föras upp under Arbetsmarknadsdepartementetshuvudtitel utan att fonden skall finnas kvar som ett konto iRiksgäldskontoret.Sätt samhället i arbeteSammantaget innebär våra förslag i jämförelse medregeringens att den totala arbetslösheten bedöms kunnaminska med av arbetskraften, varav hälftenutgör en minskning av den öppna arbetslösheten. De åtgärdersom vi föreslår underlättar framför allt för ungdomar ochlångtidsarbetslösa att få jobb, men breddar också kvinnorsarbetsmarknad.Våra förslag innebär en kraftig effektivisering avde arbetsmarknadspolitiska åtgärderna sombelastningen på de offentliga finanserna blir betydligt lägre.Förutom de ovan redovisade förslagen föreslås att AMSförvaltningskostnader centralt minskas, vidare att 800miljoner kronor av den föreslagna medelsanvisningen tillAMS ställs till länsstyrelsernas förfogande förlandsbygdsutveckling och småföretagsutveckling i likhetmed föregående budgetår. Vi föreslår i en särskildregionalpolitisk motion att insatserna för regionalpolitikenåterställs till föregående budgetårs nivå, somanvisade medel för flyttbidrag reduceras.Förslaget om sänkta lönebidrag avvisas liksom införandeav det särskilda s.k. N/T arvodet. Vi föreslår även att avupplupna outnyttjade reservationer på AMS budget 2,6miljarder kronor dras in utöver regeringens förslag.NäringspolitikenAvgörande för en ekonomisk utveckling i hela landet ärgynnsamma villkor för de mindre och medelstora företagen.Det är inom dessa företag som huvuddelen avnytillkommande jobb måste skapas.I dagsläget är det ytterst angeläget att villkoren förhemmamarknadsbaserade små och medelstora företagförbättras. Dessa har inte den draghjälp som de storaexportföretagen har av uppgången i den internationellakonjunkturen.Istället för regeringens förslag om nyanställningsstödet(NYS) föreslår vi ett stöd som är riktat mot de små ochmedelstora företagen.