mot · GI02Jo617 · 1995-01-25 00:00:00 — InledningEtt av de allvarligaste hoten mot mänskligheten är densuccessiva och accelererande försämringen av vårgemensamma livsmiljö. Alltmer av miljöförstöringen berorpå en stor mängd små utsläppskällor. Därför kan intemiljöpolitiken enbart fokuseras på fabrikernas utsläpp utanmåste också mer allmänt inriktas på vad vi människorkonsumerar. Det handlar om vår livsstil! Därför är det viktigtatt nu gå från den linjära resurshanteringen till enkretsloppsbaserad hantering av alla olika produkter. I dennamotion berörs de elektroniska apparaterna.Sverige är per person ett av världens mest elektroniktätaländer. importerade vi ca 45 000 tonelektronikapparater. Prognoser visar att importen av sådanaapparater kommer att fortsätta öka. Livslängden på dessa är,enligt branschen, mellan fem och . Det innebär att 1980-talets importerade elektronikapparater blir 1990-talets skrot.Det är uppenbart att mängden apparater som kommer attskrotas blir allt större.I de flesta svenska hem finns bl.a. TV-apparat, stereo, radiooch eventuellt video samt kanske dator med skrivare. Trotsatt dessa apparater då de tjänat ut utgör en stor mängd skrotfinns ingen lagstiftning om hur dessa produkter ska tasom hand. Konsumenten är hänvisad till de kommunalaavfallsupplagen. Få av dessa har kontakt medåtervinningsanläggningar för elektronikskrot.Det finns flera anledningar till att elektronikskrot inte börläggas på ett avfallsupplag. I en rapport tillmiljövårdsberedningen () motiveras dettamed fyra skäl:1. Materialet i sig är miljöfarligt. Om man återvinnermetall innebär det att man minskarmetallmängden i miljön. I en annan rapport tillmiljövårdsberedningen (Kretsloppet och vitalamaterialflöden, ) visas vilka vinster, bådeföretagsekonomiskt och miljömässigt, man kan göra om manåtervinner metaller.2. Materialet i sig är ofarligt, men har iproduktionsprocessen orsakat miljöstörningar.3. Materialet är en knapp resurs.4. Materialet är ett volymproblem. Det är skrymmande ochförfular naturen.Utvecklingen i SverigeVåren 1993 lade den dåvarande regeringen ett förslag omen kretsloppsanpassad samhällsutveckling i den s.k.kretsloppspropositionen. Det ledde till att man fr.o.m. denförsta införde ett producentansvar, både fysisktoch ekonomiskt. Producenterna blev ansvariga för sinaprodukter från tillverkning tills de har förbrukats.Detta producentansvar gäller än så länge enbart förförpackningar. Kretsloppsdelegationen arbetar nu medförslag om producentansvaret ska vidgas. är dettänkt att gälla också t.ex. bilar, däck, plast, möbler, textilier,lysrör samt elektroniska och elektriska produkter.Kretsloppspropositionen gav en anvisning till hurkretsloppsarbetet borde prioriteras. Det innebär attåteranvändning prioriteras före materialåtervinning,energiutvinning och i sista hand deponering.Naturvårdsverket arbetar f.n. med förslag till hurelektronikskrot ska definieras samt hur ett utformande avproducentansvar kan komma att se ut.Situationen i EUI EU finns inga regler för elektronikskrot. Däremotgäller regler om miljöfarligt avfall och batterier även för endel av de använda elektronikapparaterna. Det pågår också ettarbete med att ta fram förslag till hur elektronikskrot skaomhändertas . Detta utförs av en arbetsgrupp(Priority projectgroup on wastefrom electrical and electronical equipment) under detitalienska miljöministeriets ledning -- ett arbete som ävenSverige deltar i. Gruppen ska ge förslag till lagstiftning. Manpresenterar sitt förslag för i juli 1995.Det är viktigt att nu skynda på den pågående processen pålagstiftningsområdet. Återvinning av uttjänt elektronik är ettnytt område. Det krävs därför nytänkande och nya former föråtgärder. Utvecklingen i bör påskyndas för att fåfram ett fungerande system för en kretsloppsanpassadelektronikåtervinning.Producentansvarets problembildDet är troligt att ett producentansvar kommer att införasför uttjänta elektronikapparater. Fördelen med ett sådantförfarande är att producenterna av elektronikproduktertvingas att miljöanpassa sina produkter. Det kan innebära attmiljövänligt material används i större utsträckning, attdemonteringen förenklas så produkten blir lättare attåteranvända och att produktionsprocessen blir mermiljövänlig.Det finns emellertid olösta frågor kopplade till ettinförande av ett producentansvar för elektronikskrot. Någraexempel: Vem har ansvaret för de uttjänta produkter somredan idag finns hos konsumenterna? Kommer det att införasett retroaktivt producentansvar? Hur uppnår man i så fallrättvisa med ett införande av ett retroaktivt producentansvar?Det är förhållandevis lätt att införa ett producentansvar påförpackningar -- eftersom deras livslängd är . Idet sammanhanget finns ofta en tydlig producent ellerdistributör som är lokaliserad i . Enelektronikproducent är mer otydlig. Produktens livslängdvarierar mellan fem och och tillverkningsindustrin ärmycket internationell. Detta är faktorer som grundligt måstediskuteras.Förslag till åtgärderDet behövs ett paket av åtgärder som genomförs samtidigtför att en nödvändig elektronikåtervinning och enmiljövänlig produktion ska komma till stånd. I detta paketingår ett deponiförbud för elektronisk utrustning, deklarationav miljöfarliga ämnen i all ny elektronikutrustning,miljöavgift på miljöfarligt avfall och auktorisation avåtervinningsföretag.DeponiförbudEtt förbud mot att deponera uttjänt elektronikutrustningbör införas. Att deponera sådan utrustning är ett slöseri medsamhällets resurser som visst elektronikskrotorsakar miljöskador.Kommunerna måste lösa sin hantering av uttjäntelektronik. Det finns fleraelektronikåtervinningsföretag som har brist påelektronikskrot. Det är en oacceptabel hantering av knapparesurser att uttjänt elektronik deponeras, inte minst medtanke på de miljöskador detta innebär.Som alternativ kan man överväga att införa en mycket högavgift för att deponera uttjänt elektronikutrustning. Dettaskulle skapa incitament för ett miljövänligtomhändertagande.Deklaration av miljöfarliga ämnenAlla tillverkare och leverantörer ska deklara innehållet i nyelektronikutrustning. Denna deklaration kan innehålla enlista på miljöfarliga ämnen, märkning av plaster samt hurskroten är sammansatt för att demontering ska underlättas.Eftersom det finns olika typer av miljöfarligt avfall i detuttjänta materialet och ytterst sällan någon deklaration ominnehållet är det f.n. ett arbetsmiljöproblem att ta hand omuttjänt elektronikutrustning.Miljöavgift på miljöfarligt avfallEn miljöavgift som läggs på priset på elektronikutrustningsom inte uppfyller vissa kriterier som finns uppställda ideklarationen ska införas. Exempel på kriterium för att få tillstånd en miljövänlig produktion av elektroniska apparaterkan gälla återvinningsbarhet, dvs. hur lätt man kandemontera den elektroniska utrustningen, graden avmiljövänlighet, märkning av plaster och standardfästen.Miljöavgiften kan gå till en fond som finansieraromhändertagandet av miljöfarligt avfall. Det finns fleratusen ton elektroniskt skrot som väntar på omhändertagandepå ett miljömässigt försvarbart sätt. Denna avgift kan fungerapå samma sätt som batteriavgiften fungerar idag.Auktorisation av återvinningsföretagOmhändertagandet av elektroniskt skrot måste skötas påett miljöriktigt sätt. kan vem som helst starta enåtervinningsverksamhet för uttjänt elektronikutrustning ochutge sig för att göra det på ett miljöriktigt sätt. Det behövsinga tillstånd eller auktorisation från myndighet. I Danmarkfinns en myndighet som ansvarar för attauktorisera återvinningsföretag. En sådan ordning börinföras även i . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett deponiförbud för elektronisktskrot,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att tillverkare och leverantörer avelektronisk apparatur åläggs skyldighet attinnehållsdeklarera dessa,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en höjd miljöavgift på miljöfarligakomponenter i elektronikutrustning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att höjda miljöavgifter påelektroniska apparater bör gå till en fond med syfte attfinansiera omhändertagandet av redan befintligt elektronisktavfall,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om auktorisation avåtervinningsföretag.