mot · GJ02L13 · 1995-10-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:5 Lag om företagsrekonstruktion behöver en politik som stimulerar till ekonomisktillväxt. Man måste alltså främja existerande företagsexpansion men också etablerandet av nya företag, särskilt påsmåföretagarsidan. gäller det att motverka onödigakonkurser.Dålig lagstiftningI en fungerande företagsekonomi krävs naturligtvis adekvataformer för avveckling av icke fungerande företag. Utomlandsfinns flera olika sådana former, men i har vi i principendast en tillämpad avvecklingsform, nämligen konkurs.Företag i ekonomiska problem avvecklas alltså genom konkurs, och mångagånger är detta riktigt. Men inte sällan är konkurs fel metod. Resultatet blirdåofta oförsvarbar kapitalförstöring som man missar företagets friskaoch utvecklingsbara kärna. Förutom att konkurser ibland utnyttjas vid mereller mindre utstuderad ekonomisk brottslighet.Otillräckligt förslagVi behöver nya avvecklingsmodeller som alternativ tillkonkurs med största möjliga konkurrensneutralitet tillfungerande företag. har framlagt sittförslag till företagsrekonstruktion. Remissutfallet var miltuttryckt blandat och kritik framfördes bl.a. mot att förslagetvar tandlöst och stelbent och inte beaktade de små företagensspeciella situation. Den nödvändiga ändringen avförmånsrättsordningen är alltför liten. lagutskotthar därför av regeringen begärt förslag som bygger inte barapå utredningsförslaget utan på allt som framkommit.Nu föreliggande proposition, som i huvudsak bygger på insolvensutred-ningens framlagda förslag, har föregåtts av en säregen hanterings-ordning. Handläggningen har varit lång och seg. När lagrådsremissen först år1994 överlämnades för granskning fick den omfattande kritik av lagrådet ochföljdes därför inte av någon proposition. , ytterligare ,kommer föreliggande proposition som närmast får bedömas som "verknings-lös" och väl därför passerat lagrådets granskning.Men det är inte bara den formella handläggningen som kan kritiseras utanframförallt propositionens innehåll. Förslaget är helt otillräckligt främst pådetvå avgörande punkterna, nämligen att det saknas dels ett förenklatrekonstruktionsförfarande för små företag, dels en ändrad förmånsrätts-ordning beträffande leverantörer och skatter. Dessutom är det olämpligt att inu existerande skuldsaneringslag för privatpersoner införa en möjlighet tillföretagsrekonstruktion för vissa företagare.Omfattande kritikDet finns uppenbarligen behov av ett fungerande alternativtill konkurs för företag med ekonomiska problem, däromföreligger total enighet. Men propositionen tillgodoser intedetta viktiga behov.En fungerande företagsrekonstruktion förutsätter en ändradförmånsrättsordning. Vad först beträffar statens nu existerande förmånsrättför skatter måste den avskaffas. Justitieministern inser visserligen problemetmen väljer - med hänvisning till att det innebär en statsfinansiell vinst - attbehålla skatteförmånsrätten. Detta är en felaktig slutsats som - förutom attdet blir en samhällsekonomisk förlust - dessutom går tvärsemot deninternationella trenden. Vad därefter gäller frågan om avsaknaden avförmånsrätt för leverantörsfordringar så hänger detta problem nära ihop medsäkerhet för företagshypotek. Men även här avvisas en ändring avförmånsrättsordningen. Därmed missar man chansen att möjliggöra ett rimligtantal företagsrekonstruktioner och minska de oacceptabla "domino-konkurserna". Denna justitieministerns negativa inställning till ändring avförmånsrättsordningen förbättras inte av att man redan nu antyder att frågornabör bli föremål för en ny utredning, där även den s.k. finska modellen skastuderas.Propositionen tillgodoser inte heller de mindre företagens behov avföretagsrekonstruktion. Förslaget innebär att vissa företagsrekonstruktionerska genomföras med tillämpning av skuldsaneringslagen. Justitieministernmedger att det strider mot principen om att institutet är avsett förprivatekonomiska förhållanden, men framlägger ändå förslaget i strid motinsolvensutredningens uppfattning och en massiv remisskritik. Dessutom ärförslaget som sådant behäftat med stora nackdelar. Stora tillämpnings-svårigheter uppkommer dels inom skuldsaneringslagen vid gränsdragningenmellan privatekonomi och företagsekonomi, dels mellan skuldsaneringslagenoch företagsrekonstruktionslagen. Vidare blir skuldsaneringslagens tillämp-ningsområde orimligt snävt om detta ska omfatta näringsverksamhet somnärmast har karaktären av "extraknäck" och om förutom alla redan gällandekrav för skuldsaneringen även ska krävas "särskilda skäl". De mindreföretagens problem kommer uppenbarligen att hamna mellan stolarna ochderas berättigade behov av rekonstruktion är justitieministern uppenbarligeninte beredd att tillgodose.Lämplig grundmodellFöretag i ekonomiska svårigheter måste åtgärdas i någonform. I många fall bör man försöka med rehabilitering. Menlämpliga rehabiliteringsformer saknas och nuvarandelagstiftning är otillräcklig.En fungerande företagsrehabiliterings rättsliga reglering ska kännetecknasav att borgenärskollektivet ges en central maktställning. Regleringen bör följatre grundläggande allmänna riktlinjer. Regelsystemet bör ges en flexibelutformning som ger stor frihet att välja rätt form för företagets rehabiliteringoch även möjliggör en stegvis tillämpning från helt frivilliga till direktdomstolsstyrda förfaranden. Dessutom är det nödvändigt med ett snabbtförfarande och en billig procedur.Mot denna bakgrund bör en ny lagstiftning utformas med två alternativ,nämligen företagsrekonstruktion eller företagssanering. Företagsrekonstruk-tion är beteckningen på de åtgärder som behövs för en omfattandeföretagsförändring. Företagssanering istället för företagsrekonstruktion böranvändas i de fall ett företag har "enklare" ekonomiska problem främsthänförande sig till skuldbelastningen. För övrigt bör den egentliga rehabiliter-ingsregleringen kompletteras med regler som främjar målet att uppnåekonomisk rehabilitering av fler företag än . Så kan ske genomatt fastlägga en grundrutin av innebörd att man först alltid ska prövaföretagsrehabilitering i någon form och endast i sista hand tillgripa konkurs. Iövrigt behövs en radikal översyn av förmånsrättsordningen med inriktning påatt öka rättvisan mellan borgenärerna - exempelvis genom att minskaspännvidden i förmånsrättsordningen - för att därigenom också öka intressethos alla borgenärer av att genomföra företagsrehabilitering.I detta sammanhang kan för närmare information hänvisas till en tidigaremotion i ärendet (1994/95:L309).Finsk förebildUtomlands finns varierande modeller av svenskt intresse ibl.a. , och men mestnäraliggande i . De finska huvuddragen är följande:en omfattande företagsrekonstruktion kompletterad med ettförenklat företagssaneringsförfarande och en radikalt ändradförmånsrättsordning.Nyordningen på förmånsrättssidan innebär att allmän förmånsrätt slopasbl.a. De särskilda förmånsrätterna förändras radikalt främstbeträffande företagsinteckningar. Dessa borgenärer får tillgodoräkna sig 50 %av värdet medan resten tillfaller de oprioriterade borgenärerna, men här ingårdå även företagsinteckningarnas återstående fordringsbelopp. Det finnsytterligare regler men dessa berörs inte här. Den nya ordningen uppfattasallmänt som mera rättvis särskilt för hårt drabbade oprioriterade leverantörersom ofta är småföretagare. Denna ordning förebygger också s.k.dominokonkurser som viljan och möjligheten till företagsrekon-struktion/sanering ökar.Sammanfattande slutsatsPropositionen bör i sin helhet avslås med begäran om attjustitieministern ska inkomma med ett nytt förslagmed beaktande av den finska modellen. Även om dettainnebär en fördröjning av en efterlystlagstiftning så är det bättre att få en bra lag senare än en dåliglag , som dessutom låser rättsläget framåt. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition (1995/96:5) omföretagsrekonstruktion,2. att begär att regeringen skyndsamt återkommer mednytt förslag om rehabilitering av företag..11FStockholm den 26 oktober 1995Bengt ()()()()()