mot · GI02Kr265 · 1995-01-25 00:00:00 — Kulturpolitikens mål och inriktningKulturen skall användas till att få människor att växa ochkomma närmare varandra. Kulturen skall vara tillgänglig föralla och främja delaktighet och förståelse för vårt svenskasamhälle och ökad förståelse för samhället utanför vårasvenska och europeiska gränser.Motionen tar upp:allas rätt att delta i skapandeverksamheterkontakt mellan människorfrämjande avförståelsen över kulturgränserkulturen i närsamhälletbarn- och ungdomskultureftersatta grupperkulturarvetmassmediaFör är kulturfrågorna viktiga och vi är månaom att ha en vid och mångfacetterad syn på kulturen.Kulturen är ett medel för samspel mellan människor, föruttryck och förmedling av upplevelser, känslor ocherfarenheter. Kulturen formar identiteten och bygger broarmellan människor och nationer, och ger livskvalitet. En brakulturpolitik får människor att utvecklas och växa. Kulturenskall vara tillgänglig för alla oavsett ras, nationalitet, köneller socialgrupp. Kulturen måste därför integreras påsamhällets alla verksamhetsområden. Den får inte begränsastill att enbart bli tillgänglig för konsumtion, utan en starktonvikt skall läggas på människors eget kulturutövande.Bland många, inte minst ungdomar, finns en växandeinsikt om att målet inte är pengar och ökad konsumtion.Många inser i stället att ett större värde är att vi växer sommänniskor i samspel med andra, genom att göra personligainsatser, vara till hjälp när någon behöver det, genom attfinnas och lyssna. Vi växer genom att vara skapandetillsammans, ge en hjälpande hand, vara miljömedvetna ochgenom utbildning. Allt detta är en förutsättning för att skapaoch bibehålla en demokrati.Vi stöder de krafter i samhället som vill utvidgademokratin, som tar jämställdhet och livskvalitetsfrågor påallvar. Vi menar att de egna och gemensamma upplevelserna,solidaritet, att värna miljön är viktigare än masskonsumtion.Här finns visionen att människan genom utbildning ochsolidaritet utvecklas till självständiga ansvarstagandemedmänniskor. I denna utveckling spelar skolan, förskolan,fritidsgården, föreningslivet, idrotten, folkhögskolan osv. Allt detta skall bana vägen för ett brett folkligtdeltagande där vi gemensamt bygger vår framtid. Där varjemänniska är respekterad och sedd och har möjlighet attforma sitt liv.Det lokala kulturlivetDet är känslan av lycka, trygghet och frihet, gemensammaupplevelser och erfarenheter som ger mening i livet.Delaktighet i kulturlivet grundläggs under barn- ochungdomsåren. Här spelar de offentliga institutionerna enavgörande roll. Skillnader i social bakgrund får inte utgöraett hinder för människor att delta i kulturella och idrottsligaaktiviteter.Ökade ekonomiska anslag till de etableradekulturinstitutionerna är inte lösningen på kulturlivetsproblem. Det är deltagandet som måste ökas. Därför börkulturen inriktas på områden som omfattas av alla.Kulturlivet kan tjäna som en spegel för igenkännande ochidentitet också för de klasser som normalt inte omfattas avden institutionaliserade kulturstrukturen.Skolan är en central samlingspunkt för omgivningen.Vänsterpartiet anser att en samordning mellan skolor,förskolor, bibliotek, fritidsgårdar, idrotts- ochkulturföreningar är en bra väg att gå för att öka gemenskapenoch deltagandet i kulturen och den demokratiska processen.Deras lokaler utnyttjas också oftast enbart en liten del avdygnet. En samordning är därför ofta lämplig. Genom attbygga upp en sådan samordning får vi en form avkulturcentra som skulle ge fler möjlighet att aktivt delta isamhället. Det blir ett naturligt forum där det finnsförutsättningar för att både gammal som ung skall lära kännavarandra.Ett exempel är lokala radiosändningar. Det finns ett stortvärde i att människor lär sig använda medierna aktivt ochskaffar sig erfarenheter av att producera radio.Studieförbund, fritidsgårdar, öppen dagverksamhet för äldreoch skolor bör exempelvis kunna samverka för att göra radio.Vänsterpartiet anser att kulturen kan utnyttjas bättre på detregionala och kommunala planet. Därför måste vi genomstatliga stödåtgärder hjälpa kommuner och landsting attfrigöra den experimentlusta till utveckling som finns inärområdet och inom vården. Man bör också överväga påvilket sätt de statliga myndigheterna på regional nivå kanbidra till denna utveckling.A. Särskilda insatser inom kulturområdetDetta anslag har fått en rejäl höjning i åretsbudgetproposition. Från 1,3 miljoner /95 till9,4 miljoner för 18 månadersbudgeten 1994/95. Inom dettaanslag skall det inrymmas utveckling av de nya styrformernaoch internationellt samarbete m.m. Eftersom bidraget står tillregeringens disposition vill särskilt anföravikten av extra kultursatsningar inom barn- ochungdomsverksamhet. Samt de extra satsningarVänsterpartiet föreslår som kvinnomuseum och satsningarvad gäller invandrarkvinnor och internationelltBarnkulturcentrum. Detta bör som sin mening geregeringen till känna.B. Arkiv, museer och kulturmiljövårdMuseerMuseernas verksamhet syftar bl.a. till att bevara ochsynliggöra vårt kulturarv. Vi har många och bra museer, mendessa speglar i stor utsträckning det manliga kulturarvet.Eftersom halva befolkningen är kvinnlig anserVänsterpartiet att en särskild satsning bör göras på kvinnligkultur. Vi föreslår därför att en utredning tillsätts ommöjligheten att inrätta ett särskilt Kvinnomuseum. Försvenska och utländska kvinnor skulle ett museum somspeglar kvinnors kultur i av och i gången tidvara mycket värdefullt.Ett nytt anslag '''' återfinnsi årets budgetproposition. Nämnden skall inom sittverksamhetsområde fördela statligt stöd tillhemslöjdsbefrämjande åtgärder. Inom barn- ochungdomsrådet pågår ett projekt med en rikskonsulent ihemslöjd för barn och ungdom, Slöjdtåget, som riktar sig tillskolans högstadieelever. Detta kan i kombination utvecklas till någontingmycket bra. Gemensamt kan man arbeta för att utvecklabättre och mer rationella metoder för att kunna breddaanvändningen av svenska förnyelsebara naturmaterial blandbarn och ungdomar. Denna nya satsning kan utveckla densvenska kulturen på detta område, som det ger nyaarbetstillfällen och en långsiktig positiv utveckling påmiljöområdet.KulturmiljövårdRegeringen förelår extramedel på sysselsättningsområdetom . Medlen avser en engångsinsats föratt rädda, dokumentera, konservera och magasineraföremålssamlingar. ser positivt på detta. Dettaområde har varit eftersatt och det är avutomordentligt stort kulturhistoriskt intresse att nu kunnarädda dessa värdefulla samlingar.C. Konstarterna och det tryckta ordetInom detta område finns det många positiva inslag iregeringens proposition. Ett är anslaget på 10 miljonerkronor till barn och ungdom. Dessa pengar kan med fördelanvändas till kultur i skolan. Ur detta anslag skall elevkårer,skolor, kulturförvaltningar eller motsvarande kunna sökabidrag för kultursatsningar i . Pengarna kan t.ex.användas för att hyra in professionella kulturarbetare somtillsammans med eleverna genomför kulturarrangemang.Om man måste prioritera mellan ansökningar bör skolor ismå kommuner, i glesbygd eller invandrartäta kommundelarkomma i första hand.För att minska de sociala klyftorna inom kulturlivet anslås4 till kulturverksamhet inom arbetslivet.Vänsterpartiet ser positivt även på detta anslag. Vi hadeönskat att det varit högre men med hänsyn till detekonomiska läget yrkar vi inte nu på någon höjning.Stiftelsen är en nyinrättad fond som haratt fördela . Stödet skall stimuleradet regionala kulturlivet och stärka tillväxt och utveckling.Av propositionen framgår att stöd skall ges till ungdomar.Med anledning av detta vill framföra attsärskild vikt borde läggas vid att informera invandrar- ochhandikappgrupper om att dessa stiftelsepengar går att söka.Det vill säga information på flera språk, blindskrift,taltidningar och lättläst nyhetsinformation.Allmän kulturverksamhetUnder anslaget C 2 Bidrag till utvecklingsverksamhet inom kulturområdetm.m. borde det finnas medel för stöd till invandrare somutövar sin ursprungskultur här i . Ett sådant bidragskulle exempelvis kunna användas av de iranska kvinnornasom är förbjudna att sjunga och spela i sitt ursprungsland.Det är viktigt att vi uppmuntrar invandrare att fortsätta utövasin kultur, inte minst för att berika vår egen. Det finns riskatt de tappar sitt kulturarv om de inte får tillräckliguppmuntran och stöd. Därför anser attriksdagen skall anvisa ytterligare till kulturinsatser förinvandrarkvinnor.Teater, dans och musikI regeringsförklaringen har man även betonat kulturen iskolan. Inom skolans och barnomsorgens område tenderarbarngrupper och klasser att bli större. Detta innebär att nyaidéer och metoder måste in inom dessa områden för att klaraverksamheten på ett tillfredsställande sätt. Vi anser därför attdet behövs ett nationellt grepp för att utveckla kompetenseninom framför allt barnkultur i skolan och förskolan, för attkommunerna ska klara de ökade krav som ställs.Vänsterpartiet föreslår därför upprättande av ett nationelltcenter för barnkultur. Se separat motion.De fria teater-, dans- och musikgrupperna bör fåökat stöd för sin verksamhet. Man bör också överväga ettextra stöd till grupper som är ute och turnerar. Detta skallsyfta till att stärka kulturen inom förskolan, skolan samtinom vården. Detta är helt i linje med regeringens intentioneratt föra in kulturen i skolan och lägga tyngdpunkten på lokalkulturverksamhet. vill dock först avvaktakulturutredningens förslag innan vi föreslår några ändringar.Intresset växer för folkmusik. Kompositörer av nutidamusik och jazzmusiker inspireras av folkmusik ochsamverkan med folkmusiker. Konstnärlig utveckling,skapande av nya kvaliteter sker genom att gränser överskridsoch musikformer blandas. Det är självklart att somnumera är ett mångkulturellt samhälle också söker enmångkulturell identitet. En folkmusiker från kanmed fördel spela tillsammans med en spelman från ochskapa det mest fantastiska musikstycke.Denna öppenhet mellan musikstilar och internationellakulturer är ett nytt sätt att föra etniska grupper närmarevarandra, och öka förståelsen och öppenheten mellanmänniskor. Det är kulturpolitiskt riktigt att underlätta mötetmellan de olika musiktraditioner som lever inom och utomlandet. Folkmusiken saknar en fast lokal där olikafolkmusikgrenar kan mötas. Jazzmusikerna har Fasching,symfonikerna har , teatervännerna harDramaten osv. föreslår att behoven ochförutsättningarna för en riksscen för mångkulturellfolkmusik och dans utreds.En viktig förutsättning för all kulturverksamhet är attanvändaren ersätter konstnärerna. Utövare av levandetraditionskultur har inte samma upphovsrättsskydd somandra konstnärer. Detta har tidigare delvis kompenserats viafrivilliga avtal. Svensk folkmusikfond bildades somsvar på debatten med krav på upphovsrättspengar tillutövarna av traditionell musik. Fonden bildades som ettfrivilligt åtagnande av Spelmäns RiksförbundSTIM, IFPI (de större skivbolagens branschorganisation),NIFF (Nordiska icke-komersiella fonogramproducentersförening), , , och . är avtalen uppsagda och fondenhar upphört. anser därför att folkmusikgrenenpå lämpligt sätt skall kompenseras för bristen påupphovsrättsligt skydd för traditionsmusik. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Bibliotek, litteratur och tidskrifterVänsterpartiet har krävt en bibliotekslag. Tillvår glädje har regeringen nu tillmötesgått våra envisasträvanden för allas vår rätt att inhämta kunskap genom vårabibliotek. Detta har man gjort genom att gekulturutredningen tilläggsdirektiv att komma med förslag bibliotekslag när de framlägger sitt betänkande -95. anser att även skolbiblioteken skallinnefattas i denna lagstiftning eftersom skolbiblioteken påmånga håll är under all kritik.Bildkonst, konsthantverk m.m.En annan fråga som vi har uppmärksammat där regeringentillmötesgått tidigare krav är den föreslagnaminskade detaljstyrningen av konstnärsnämnden. Vilketinnebär att den av regeringen utsedda styrelsen för Sverigesbildkonstnärsfond upphör. Detta tolkar vi som attBildkonstnärsfondens styrelse återigen får fullt inflytandeöver sin verksamhet, och att regeringen återigen ger demförtroende att fördela sina medel utifrån sin egen kompetens.För att ytterligare stärka bildkonstnärernas ställningföreslår att regeringen överväger en avgift vidvidareförsäljning av konst, s.k. droit de suite.Upphovsrättsutredningen föreslog i betänkandet Översyn avupphovsrättslagstiftningen, SOU 1990:30 att det skulleinföras en upphovsrättsligt baserad rätt till ersättning när ettkonstverk säljs vidare på yrkesmässig basis.Upphovsrättsutredningen föreslog att en ersättning tillupphovsmännen på för all yrkesmässigvidareförsäljning av konst införs. Konstnärernas egenförsäljning och kommissionsförsäljning undantas. Pengarnatillfaller upphovsmannen eller dennes arvtagare.Efterlevande har rätt till ersättning , vilket är dennormala skyddstiden i upphovsrättslagen. Avgifteninkasseras av en organisation. Förslaget att komplettera denupphovsrättsliga droit de suite med en ersättning förvidareförsäljning av konstverk som inte skyddas av denupphovsrättsliga lagstiftningen har kallats avgift vidyrkesmässig vidareförsäljning av konstverk.Sammantaget innebär det att konstnärer och derasefterlevande erhåller individuell ersättning när deraskonstverk säljs. bestämmelser följs vadgäller utländska rättighetshavare genom bestämmelser omnationell ömsesidighet. När konstverk säljs där skyddstidengått ut, eller när individuell fördelning inte kan tillämpas(t.ex. genom att ett land inte tillerkänner sina upphovsmänen motsvarande lagstiftning), eller genom särskilt beslut iorganisationen, tillfaller pengarna konstnärerna genomstipendier m.m.En reform i denna inriktning skulle tillförabildkonstnärerna dels individuell ersättning, dels medel tillkulturpolitiskt riktat stöd.Dagspress och taltidningarVänsterpartiet ämnar invänta pressutredningen, somlämnar sitt slutbetänkande , innan vikommer med några större förslag till förändringar. En litenförändring vill vi dock göra vad avser utvecklingsstöd tilldagspressen. Vi anser att detta bidrag inte längre fyller någonfunktion och anser därför att det kan utgå.Nyligen har en expertutredning presenterats omkoncentrationstendenser i dagspress och radio/TV.Vänsterpartiet förutsätter därför att regeringen återkommertill med förslag till åtgärder.D. Radio och televisionEtermedia är den kanske viktigaste kulturbäraren.Televisionen sprider nyheter, kultur och underhållning direkti hemmen med såväl bild som ljud. För många utgör dettaden enda kontakten med ett kulturellt utbud -- för andra ärradion och TV:n den viktigaste länken till andra former avkultur.Etermedia är inne i en period av kraftig utveckling såvälkvantitativt som kvalitativt. Satellitsändningar och kabelnäthar lett till en stark internationalisering och ställer politik ochlagstiftning inför nya problem.Hur etermedia utvecklas är av avgörande betydelse församhällets kulturella utveckling. De utgör också en viktigdel i samhällsdebatten och det offentliga samtalet. Det gällerdärför att det skapas regler på medieområdet som värnar ochutvecklar yttrandefrihet och mångfald, som försvarar ochutvecklar kultur och skapande.Målen för kulturpolitiken i stort torde vara tillämpligaockså på radio-TV-området. De kan sammanfattas påföljande sätt: att värna yttrandefrihet och öppenhet, attfrämja mångfald, att utveckla kontakter med omvärlden, attbevara och levandegöra vårt kulturarv, att främja konstnärligförnyelse och kvalitet, att bevaka barns och ungdomarsrättigheter och intressen att utveckla ett brett deltagande.Det är av vikt att relationerna mellan det fria ordet,samhällets kulturpolitik och mediepolitiken utvecklas på ettgenomtänkt sätt. Målsättningar för mediepolitiken måsterimma med kulturpolitiska mål och sträva efter att vidgayttrandefriheten. När kulturpolitiska och mediepolitiska målintegrerats kan beslut fattas om lagstiftning ochmyndighetsorganisation.Dessvärre har förändringsarbetet nu börjat i galen ända. Denya myndigheterna på radio- och TV-området etableradesden , Radio- och med ansvar förtillstånd och registrering och . remissbehandlas förslaget till ny lagstiftning omradio och TV (SOU 1994:105) och först kommerKulturutredningen med sitt betänkande.Avsikten är att den nya lagen skall träda i kraft den 1januari 1996. Denna avsikt bör överges. Än finns det enmöjlighet att korrigera ordningen på beslutsfattandet så attvi får en genomgripande diskussion och ett fastställande avde kultur- och yttrandefrihetspolitiska målen innan ellersamtidigt med att vi genomför en ny lagstiftning på radio-och TV-området. Därefter kan myndighetsorganisationenrevideras för att överensstämma med mål och lagstiftning.I hela sker en uppdelning av radio-och TV-systemen. Bredvid den gamla offentligtkontrollerade sektorn växer en privat kommersiell sektorfram. Mediernas utbud blir alltmer kommersiellt inriktat, isynnerhet som det öppnas möjligheter för nya kanaler ochdet sker en avreglering.Inom den kommersiella sektorn ärkoncentrationstendenserna tydliga. Detta hotar såvälmångfald som demokrati. Även lokala kanaler -- avsedda föratt bidra till lokal förankring och mångfald -- inhandlas avkedjeföretag. Detta förstärker -- med få undantag --tendenser till likriktning av utbudet.Mediekoncentrationen bör vägas in och en ny radio- ochTV-lag antas. Det gäller t.ex. att skapa regler så att s.k.auktioner av kanaler inte bara sker på kommersiella grunder.Detta talar för en myndighetsstruktur som inte präglas avs.k. enrådighetsverk utan där det är politiskt och folkligtförankrade, ansvariga och avsättbara styrelser som har ettövergripande ansvar.I det förslag till ny lagstiftning om radio och TV som nuremissbehandlats tas kraven på opartiskhet, saklighet ochden s.k. demokratiregeln (dvs. om alla människors lika värdeoch den enskilda människans frihet och värdighet) bort ursjälva lagen. Dessa regler bör enligt utredningen i framtideningå i de villkor regeringen skall sätta upp för att beviljasändningstillstånd. Vi hävdar att dessa regler även framdelesbör återfinnas i själva lagen. Därmed kan den som anser attdet bryts mot bestämmelserna ha en möjlighet att göra enanmälan.En rad andra frågor måste beaktas i arbetet medframtagande av ny lagstiftning för radio och TV.Tendenserna till ett allt grövre underhållningsvåld måstestävjas. Vidare måste vi utveckla en självständig hållning ide förhandlingar som kontinuerligt äger rum med anledningav internationella överenskommelser på radio- och TV-området. Vi måste också skapa oss bättre möjligheter attbeivra överträdelser mot EU:s och våra egna regler vad gällerreklam.Ett relativt nytt inslag inom TV-mediet är deickekommersiella lokala kabelsändarföretagen. I endepartementspromemoria från förra regeringens tidföreslogs det att dessas rätt till kostnadsfri distribution ikabelnäten skulle tas bort. Detta skulle vara ett effektivt sättatt få bort dessa företag, vilket vore ödesdigert för den lokalaprogramverksamheten. Dessa kanaler har stundom en dåligekonomi, men de är bärare av en demokratisk tradition ochen väg till ett bredare deltagande liksom till att utveckla delokala samhällena och människornas kontakt med dessa.Enligt vår mening bör regeringen ges i uppdrag att se överdessa företags villkor i olika avseenden: derassändningsvillkor, om de kan sända markbaseratosv. Över huvud taget behöver man se över bestämmelsernaför och den vidare utvecklingen av en svensk television somtillgodoser s.k. public access (=allmänhetens tillgång).Förslag finns också om en markbaserad fjärde kanal. Vi ärtveksamma till om det verkligen föreligger ett behov av ensådan, i synnerhet om den skall vara reklamfinansierad.Risken är då att vi får ytterligare en kanal med ungefärsamma utbud som eller . Om en sådan fjärde kanalskall fylla ett behov borde den ha en helt annan profil. Ettalternativ vore att en eventuell fjärde markbaserad kanalskulle ha sin tonvikt på utbildning -- men också kunnaanvändas för ''public access''.Då en rad förslag nu håller på att utarbetas ellerslutbehandlas på radio- och TV-området bör en vissförsiktighet visas gentemot verksamhetens ekonomiskavillkor. Förutsättningar borde skapas för att i ettsammanhang ta ställning till hur en ny mediepolitik bör seut och vilka följder den får. Att som regeringen nu görförorda ett 11-procentigt sparbeting på public service-företagen -- vilket ju egentligen inte är något som gynnarstatens budgetsaldo -- synes mindre välbetänkt. Även om detsäkert går att minska public service-företagens organisationoch öka deras produktivitet bör man inte utan en ordentligmediepolitisk diskussion lägga ett omfattande sparbeting.Resultatet av detta kan vara ett indirekt gynnande av dekommersiella bolagen, vilket regeringens företrädare oftauttalar att de inte önskar åstadkomma.Public service-företagen är inga myndigheter eller statligaverk och bör inte likställas med sådana. Vi anser därför attsparbetingen för dessa företag måste se annorlunda ut -- ävenom de givetvis måste eftersträva rationaliseringsvinster. Viförordar i stället en ökning av licensavgiften med 10 kronorper kvartal från vilket skulle tillföra företagenca samt en ytterligare höjningom från vilket skulle ge 264miljoner kronor . Detta bedömer vi skulleuppväga den minskning av företagens intäkter som blirföljden av att regeringen föreslår att koncessionsavgiftenfrån TV4 tillförs statskassan. Ett förslag som vi kan ställa ossbakom. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anslaget A1. Utveckling, internationellt samarbete m.m.,2. att hos regeringen begär en utredning ommöjligheten att inrätta ett särskilt kvinnomuseum,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kultursatsningar i skolan,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om information till invandrar- ochhandikappgrupper,5. att till anslag C2 Bidrag till utvecklingsverksamhet för budgetåret1995/96 anvisar till kulturinsatser för invandrarkvinnor utöver vadregeringen föreslår eller således ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en riksscen för folkmusik ochdans,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upphovsrättsligt skydd förtraditionsmusik,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skolbiblioteken skall omfattasav en ny bibliotekslag,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en avgift vid vidareförsäljning avkonst (droit de suite),110. att hos regeringen begär förslag till åtgärdermot maktkoncentrationen inom medierna enligt vad imotionen anförts,211. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tågordningen för utarbetande aven lag om radio och TV,212. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kulturpolitiska mål i en framtidaradio-TV-lag,213. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om koncentrationstendenserna inomden privata radio- och TV-sektorn,214. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av villkoren för ensvensk ''public-access''-television,215. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en fjärde markbaserad TV-kanal,216. att beslutar om en ändring i lagen om TV-avgift enligt vad i motionen anförts.