mot · GI02A283 · 1995-01-25 00:00:00 — har arbetslivsfrågorna fått allt mindreuppmärksamhet på grund av sysselsättningsproblemen ochekonomiska svårigheter. Detta trots att vi vet att det finns ettsamband mellan ohälsa och skador i arbetet, långvarigasjukskrivningar och total utslagning från arbetsmarknadenmed ökade samhällskostnader som följd.Varje år drabbas cirka 100 000 av arbetsskador. Cirka 400 000 är förtidspensionerade och tiotusentals ärlångtidssjukskrivna. Bland dessa dominerar arbetare ochLO-grupper. Många är belastningsskadade kvinnor medtunga och ensidiga arbeten. Den totala kostnaden som dåligaarbetsmiljöer och bristande rehabilitering åsamkar samhälletoch företagen kan sannolikt inte i sin helhet uppskattas, menenbart socialförsäkringens kostnader för sjukersättning,förtidspensionering m.m. är cirka 65 miljarder kronor.Intresset för arbetslivsfrågor och för arbetsmiljön är ialltför hög grad konjunkturberoende. medförde högkonjunkturen brist på arbetskraft inomolika sektorer av arbetsmarknaden. Det fick den storautslagningen från arbetslivet att framstå som orimlig.Insikten ökade om de samhälls- och företagsekonomiskakostnaderna av en dålig arbetsmiljö för arbetsskador, förlångtidssjukskrivning och förtidspensionering. 1988intensifierades genom den dåvarande socialdemokratiskaregeringen åtgärderna mot dåliga arbetsmiljöer ocharbetsmiljökommissionen tillsattes. Kommissionenresulterade i flera reformer inom arbetslivsområdet.Arbetsmiljölagen skärpte arbetsgivarens ansvar förförebyggande och rehabiliterande insatser och genomArbetslivsfonden tillskapades somstöd för arbetsmiljöinsatser på arbetsplatser.Arbetslivsfondens bidrag har varit ett viktigt stöd för ett ökatgenomslag av förändringarna i lagstiftningen.Trots de skärpta kraven på arbetsgivarna finns det ändockett stort behov av insatser från samhällets ochmyndigheternas sida, inte minst ifråga om forskning ochutveckling inom arbetsmiljöområdet.Från SAF:s sida har man framgångsrikt under denborgerliga regeringstiden arbetat för att få bort olika formerav samhällsstöd till förebyggande insatser. Statsbidraget tillföretagshälsovården har upphört vilket raserat stora delar avdenna verksamhet och därmed försämrat de förebyggandeoch rehabiliterande insatserna på arbetsplatserna. Under denborgerliga regeringen minskade Arbetslivsfondens resursermed och därmed dess verksamhetstid . Den borgerliga regeringen föreslog vidare attarbetarskyddsavgiften, som finansierar bl.a.Arbetsmiljöfonden och därmed finansieringen avforskningsverksamhet, regionala skyddsombud,arbetsmiljöutbildning m.m., skulle tas bort.I årets budgetproposition (1994/95:100) föreslås attarbetarskyddsavgiften inte längre skall finansieraArbetsmiljöfonden (AMFO) utan att detta skall göras viabudgeten. Den här föreslagna ändringen kan få sammakonsekvenser som den borgerliga regeringens förslag i''krispropositionen'' om borttagande avarbetarskyddsavgiften. Det vill säga att Arbetsmiljöfondenoch dess grundläggande förebyggande verksamhet raseras.Nu liksom vid den föreslagna förändringen 1992 -- somstoppades i finansutskottet -- finns det skäl att erinra om attarbetarskyddsavgiften bygger på principen att denförebyggande arbetsmiljöverksamheten skall finansieras avproduktionen. Det innebär att parterna i hög grad bör hainflytande över hur denna avgift och fondens medelutnyttjas.En anslagsfinansiering innebär att de av fondenfinansierade verksamheterna, exempelvis stödet till deregionala skyddsombuden, riskerar att prioriteras bort avannan verksamhet. Med hänsyn till den viktarbetarskyddsavgiften och Arbetsmiljöfondens användninghar ur samhällets synpunkt för förebyggande insatser, börfonden även fortsättningsvis finansieras genomarbetarskyddsavgifter.Att slå samman () och Institutet förarbetslivsforskning () är enligt vår uppfattning intenågon bra lösning. Det finns som framgår avbudgetpropositionen administrativa besparingar att göra mendessa besparingar är dock otillräckliga för att kunna motiveradet principiellt viktiga i att hålla isär anslagsbeviljande organmed forskningsutförande verksamhet.I förslaget till budgetproposition anges vidare attArbetslivsfondens eventuella resterande medel -- 600miljoner kronor -- skall utgöra delfinansiering avarbetsmarknadspolitiska satsningar. Arbetslivsfondensverksamhetstid förkortades med , vilket har medfört attmöjligheterna till spridning av goda exempel m.m.begränsats. Det finns därför skäl för att de eventuelltresterande medlen från Arbetslivsfonden kan användas förkunskapsspridning regionalt och för kompetensutvecklingav personal i samband med arbetsorganisatoriskaförändringar. Det finns därför skäl att i samband med deprojekt som aviseras med stöd av Europeiska SocialfondensSveriges medfinansiering i första hand får en lösning genomanvändningen av Arbetslivsfondens kvarvarande medel.Därmed fullföljs de intentioner som låg till grund förtillkomsten av Arbetslivsfonden och dess insatser kandärmed utnyttjas så effektivt som möjligt. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att finansiera Arbetsmiljöfonden,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att slå samman och Institutet förArbetslivsforskning,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Arbetslivsfondens resterandemedel.