mot · GI02Ju403 · 1995-01-25 00:00:00 — Frågan om den organisatoriska hemvisten förverksamheten med inskrivning av lagfarter och inteckningarm.m. har stötts och blötts . Dethar i särskilt hög grad gällt , vilket skapatbåde onödig och betydande oro ute i verksamheten.Inskrivningsverksamheten är knuten tilldomstolarna, men förslag har vid upprepade tillfällenframlagts om att skilja den från domstolarna. Särskilt när detgäller de mindre tingsrätterna har emellertidinskrivningsverksamheten varit en värdefull, stabiliserandeoch av allmänheten mycket uppskattad faktor. Enorganisatorisk åtskillnad skulle dessutom dramatiskt kunnaunderminera grundvalen för flera små tingsrätter.Bakom förslagen att organisatoriskt skilja verksamhetenligger tydligen något slags organisationsestetiskt tänkande.Det är stötande att två till karaktären så olika verksamhetersamverkar inom samma organisationsstruktur. Från centralainstansnivåer ger man uppenbarligen inte upp tanken att fåtill stånd en organisationsschematisk renodling.I den senaste av utredningarna behandlade Lantmäteri- ochinskrivningsutredningen i sitt principbetänkande frågan ännuen gång. Som så mången gång förut konstateradeutredningen att verksamheten i sin nuvarande form fungerarutmärkt. Några behov utifrån verksamheten påorganisatoriska förändringar förelåg enligt utredningen inte.Trots detta föreslog utredningen att verksamheten skulleskiljas från domstolarna. Skälen var dels deorganisationsestetiska och dels att tidpunkten kunde varalämplig.Då inga väsentliga skäl utifrån verksamheten redovisats,avstod regeringen i proposition 1993/94:214 från att föreslåen organisatorisk förändring. Så långt var allt väl. Menregeringen redovisade ändå sin bedömning attinskrivningsverksamheten bör föras samman medfastighetsbildningen och fastighetsregistreringen. Skälet varåterigen det övergripande principiella synsättet ovanifrån attdomstolarnas verksamhet så långt möjligt bör renodlas.Regeringens bedömning föranledde inte något riksdagensbeslut.Då inga bärande skäl utifrån verksamheten medinskrivning framförts för en organisatorisk förändring, ochverksamheten tvärtom är en viktig del av samhällets lokalaservice till medborgarna, och en organisatorisk åtskillnadskulle kunna riskera de små tingsrätterna, borde frågan omatt skilja inskrivningsverksamheten från domstolarnaavföras från dagordningen.Det är därför märkligt att när regeringen ibudgetpropositionen förklarar ''tiden nu mogen för att göraen djupare översyn av de organisatoriska frågorna'' inomdomstolsväsendet, så dyker återigen frågan om ''denorganisatoriska hemvisten'' för bl.a.inskrivningsmyndigheterna upp. Regeringen skriver: ''Syftetmed en översyn av de organisatoriska frågorna är att få ettunderlag för att skapa ett mer effektivt, slagkraftigt ochsammanhållet rättsväsende där också bättre förutsättningarskapas för att ta till vara så mycket som möjligt av derationaliseringsmöjligheter som uppstått genom de reformerpå det judiciella och processrättsliga planet som är undergenomförande. ''Den nya teletekniken gör decentraliserad data- ochregisterhantering mycket enkel och effektiv. Den blirdärigenom lättillgänglig ur servicesynpunkt. Små enheter iglesare befolkade områden av landet är f n mycket attraktivaför lokalisering av liknande hantering på den privata sidaninte minst med hänsyn till lägre personalomsättning, lägresjukfrånvaro m m. Motsvarande gäller självfallet ocksåoffentlig verksamhet. De organisationsestetiska argumentenstår i bjärt kontrast till de försök som görs i glesbygd attsamlokalisera offentlig och privat serviceverksamhet meddetaljhandel, just för att säkra servicegraden ochtillgängligheten.För att ge inskrivningsverksamheten arbetsro ochundanröja det långvariga hotet mot de små tingsrätternasexistens bör regeringen ges detta till känna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om fortsatt organisatorisk hemvist förinskrivningsmyndigheten inom tingsrätterna.