mot · GJ02Ju4 · 1995-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:21 Frister vid anhållande och häktning BakgrundReglerna om de straffprocessuella tvångsmedlen anhållandeoch häktning ändrades 1988. Ändringarna grundade sig ihuvudsak häktningsutredning (SOU 1985:27)och var föranledda av att det svenska regelsystemet behövdeanpassas till (den europeiskakonventionen angående skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna).Europakonventionen är gällandelag i . I 2 kap. 23 § regeringsformen föreskrivs att lageller föreskrift som står i strid med intefår meddelas. De överväganden som låg bakom 1988 årshäktningsreform gör sig således gällande med än högrestyrka.Av framgår att den som anhållits eller häktats sommisstänkt för ett brott skall ha rätt att ofördröjligen ställas inför en domareeller annan ämbetsman som beklätts med domsmakt. Europakonventionenspraxis har tolkats så att det i allmänhet får förflyta maximalt fyra dagarmellan gripande och prövning i häktningsfrågan.PropositionenRegeringen föreslår i proposition 1995/96:21 vissajusteringar av de frister som gäller för åklagaren attbegära en anhållen person häktad och för tingsrätten att hållaförhandling i häktningsfrågan. Enligt förslaget ipropositionen skall åklagaren göra framställning omhäktning utan dröjsmål och senast tredje dagenefter anhållningsbeslutet. Tingsrätten skall utan dröjsmålhålla förhandling i häktningsfrågan och förhandlingen fåraldrig hållas senare än efter gripandet. Om någonhar häktats i sin frånvaro och sedan grips, skall domstolenhålla förhandling med denne i häktningsfrågan utan dröjsmålefter anmälan om gripandet och senast eftergripandet.Syftet med att öka flexibiliteten anges vara, utöver att möjliggöra ett bättreutredningsmaterial, att även söka minska antalet häktningsförhandlingartotalt sett och särskilt antalet helgförhandlingar.Förslagets förenlighet medEuropakonventionenI torde det ha rått en bred övertygelse om att desvenska reglerna i och med reform står i godöverensstämmelse med krav påskyndsam inställelse inför en domare. Den yttersta gränsenför sådan domstolsprövning är, som nämnts ovan, fyra dagaroch grundar sig på ställningstagande iolika ärenden. I senare avgöranden har emellertid domstolenuttalat att är en tidsutdräkt som kan godtas när detär fråga om terrorister. Sannolikt skulle domstolen i mål ommer ordinär brottslighet inte acceptera att fyradagarsfristenutnyttjas.Svea hovrätt har i sitt yttrande anfört bl.a. följande: Europakonventionenprioriterar, enligt hovrättens uppfattning, rättssäkerhet genom krav på ensnabb domstolsprövning framför rättssäkerhet i form av en så god polis- ochåklagarutredning som möjligt. Eventuella reformer på området måste därförövervägas mot den bakgrunden. Utrymmet för att i nationell lagstiftningjustera avvägningen mellan de angivna två säkerhetsintressena torde varabegränsat.Domstolsverkets förslag innebär en förskjutning av tidpunkten förprövning av frihetsberövanden upp mot den maximalt tillåtna gränsen. Enligthovrättens mening skulle en sådan förändring av regelsystemet vara ett steg ifel riktning och således ett steg som bör tas endast om mycket tunga skältalar för detta. Det är - oavsett syftet - av mycket stor betydelse attlagstiftning på konventionsområdet inte tillåts gå i negativ riktning. Enanpassning till de normer och värderingar som kommit till uttryckkonventionsorganens praxis är i sig en fråga om rättssäkerhet. Det är vidareen öppen fråga hur de föreslagna ändringarna förhåller sig till förbudet motkonventionsstridig lagstiftning enligt 2 kap. 23 § regeringsformen.Göteborgs tingsrätt framför i sitt remissvar bl.a. följande: Det sägs irapporten att det finns anledning vidtaga sådana lagändringar som medger enflexibel hantering av fristen för häktningsframställan utan att ge avkall påkravet att framställan skall ske utan dröjsmål och senast inomfyradygnsfristen. Det är i och för sig lovvärt att genom en sådan ordningförsöka förbättra underlaget för bedömningen både hos åklagaren ochdomstolen men enligt tingsrättens mening är den föreslagna regeln eller i vartfall den tänkta tillämpningen inte förenlig med reglerna i Europa-konventionen.Tingsrätten vill härvid framhålla att den tidsfrist somgodtagits av i mål angående mycket allvarlig brottslighetsannolikt inte skulle accepteras av domstolen vid mer ordinär brottslighet.Det kan också ifrågasättas om svårigheter att få fram förhörsledare skullegodtas som skäl att avvakta med domstolsprövning.Vidare sägs att en sådan flexibel ordning för när åklagaren skall ingehäktningsframställan skulle kunna bidra till att nedbringa det totala antalethäktningsförhandlingar och särskilt de "dyra" förhandlingarna underberedskapstid. Om åklagaren följer huvud-regeln att ge in framställan utandröjsmål torde det inte bli någon nämnvärd ändring jämfört med i dag.Väntar åklagaren genomgående till tredje dagen att ge in framställan skulleförmodligen det totala antalet häktningsframställningar minska men en sådantillämpning av reglerna skulle strida inte bara mot skyldigheten att ge inframställan utan dröjsmål utan också mot regler. Hurdet skall vara möjligt att med den nya tänkta ordningen minskahelgförhandlingarna förstår inte tingsrätten. Om åklagaren mer eller mindregenomgående utnyttjar kommer antalet helgförhandlingar inteminska utan det sker endast en förskjutning av dag för förhandling. Endamöjligheten att minska antalet helgförhandlingar torde vara att åklagaren iförsta hand och inför förestående utnyttjar hela sin tidsfristisyfte att spara pengar åt staten. En sådan ordning är självfallet omöjlig attförena med regler och inte heller med den föreslagnaregeln om att häktningsframställan skall göras utan dröjsmål.Avslutande synpunkterMed hänsyn till vad som uttalats om att rättssäkerheten intepåverkats nämnvärt genom reform och att rentav enklar förbättring åstadkommits genom den snabbaredomstolsprövningen kan ifrågasättas om det finns skäl att nuändra ett i stort väl fungerande system.Det kan även starkt ifrågasättas om de föreslagna ändringarna leder till attprövningen av en häktningsframställan efter en helg kommer att grundas påett fylligare utredningsmaterial. För att undvika förhandling under lördag-söndag kan det bli nödvändigt att forcera utredningen och avlämnandet avhäktningsframställningen så att förhandling kan hållas senast under fredagen.Om utredningsresurserna hos polisen dras ned under lördag-söndagåterkommer motsvarande problem vilket kan komma attinnebära att underlaget för prövning av en häktning blir än mer bristfälligt änför närvarande.Miljöpartiet de Gröna anser sammanfattningsvis att de föreslagna ändring-arna i inte kan tillstyrkas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag till ändring i 24 kap. 12, 13,17 och 19 §§ .