mot · GI02U222 · 1995-01-25 00:00:00 — lagstiftningoch rättsväsende, utbildningssystem, banker, spar- ochkreditsystem och skatteuppbörd för att förbättra den lokalaresursmobiliseringen.De studier som bedrivits på uppdrag av kommittén föranalys av utvecklingssamarbete har varit av stort värdegenom att de skapat förståelse för sambandet mellan denekonomiska politik som förs och resultatet av debiståndsinsatser som genomförs. Vad några av SAU:s studierförefaller visa är att några av våra viktigaste mottagarländerunder bedrivit en ekonomisk politik som skapade enutvecklingshämmande miljö. En viktig erfarenhet förframtida biståndspolitik är att osund makroekonomiskpolitik är förödande för snart sagt alla typer avbiståndssatsningar. Den debatt som detta skapat och deslutsatser som den leder fram till visar på det stora värdet avatt denna typ av fristående och oberoende studier görs.Vi delar därför regeringens uppfattning att SAU:s arbetebör drivas vidare och finner det angeläet att en ny kommittéskyndsamt tillkallas för att på detta sätt skapa underlag för enfördjupad biståndspolitisk debatt. I perspektivet av den nyastruktur för biståndsförvaltningen som regeringen avsergenomdriva blir ett sådant arbete än mer angeläget.6. Bistånd för strukturförändringDet nya synsätt på staten som vi pläderade för i det förraavsnittet har i viss mån redan påverkat det svenska biståndet.SIDA:s studie om staten och marknaden har berikat debattenpå ett utomordentligt värdefullt sätt. Även i praktiken harmycket skett. Det bilaterala biståndet har ofta villkorats medatt reformprogrammen genomförs. programstöd har blivit vanligare, ävenom mer finns att göra i det avseendet.Vi tror att den stora mängd biståndsprojekt som inte minstafrikanska mottagarländer har att hantera är ett betydandeproblem. I vår partimotion refererar vi bok''Det omöjliga biståndet'' där han varnar för följderna av attmottagarländer med svaga förvaltningar ''bombarderas''med tusentals olika biståndsprojekt finansierade av en stormängd givare. En undersökning lär ha visat att antaletbiståndsprojekt i uppgick till 10 000.Sverige bör undvika att överlasta -- särskiltvåra afrikanska mottagarländer där statsmaktens svaghet ärett fundamentalt problem -- med väldiga mängder projektsom de inte klarar att hantera i praktiken. Projektmängdenriskerar snarare att ge näring åt en på en gång omfattandeoch kraftlös byråkrati.Vi menar inte att allt projektbistånd skall avvecklas. viktig lärdom är att biståndsmedel i största möjligautsträckning skall överföras i enkla och administrativtokomplicerade former. Det talar för en ännu starkareinriktning än på programstöd som kopplas till tydligaoch helst internationellt samordnade policykrav.I partimotionen tar vi upp frågan om de ekonomiskareformprogrammens förankring i de genomförandeländerna, det som med en speciell term har kommit att kallas''ägande''.Det är viktigt att frågan om denna förankring ägnas störreuppmärksamhet. Den s.k. konditionalitetens långsiktigaeffekter minskar givetvis högst avsevärt ommottagarländerna uppfattar reformkraven som någotomvärlden tvingar på dem men som egentligen bordeundvikas. En slutsats av detta är att mottagarländernaskapacitet som kompetent motpart till multilateralainstitutioner och bilaterala givare bör förstärkas. Detta är isig ett lämpligt område för kunskapsöverföring inom ramenför det svenska biståndet.Däremot vore det ödesdigert om debatten kringreformprogrammens förankring skulle medföra en återgångtill något av det som förr var biståndets kanske viktigastesvaghet: en tendens till kravlöshet och beredvillighet frångivarnas sida att acceptera en långsiktigt ohållbar ekonomiskpolitik.Ett förhållningssätt till biståndet som vi vill göra oss tilltalesmän för är att avvecklingsperspektivet ständigt skallhållas levande. Problemet med biståndsberoende ärgigantiskt i flera . Vi vill inte ifrågasätta dengrundläggande inriktningen i svensk biståndspolitik: ettlångsiktigt fattigdomsorienterat bistånd. Men ett inslag idenna långsiktiga process måste likafullt vara att planera ochskapa förutsättningar för biståndets avveckling och övergångi andra former av samarbete. Vi brukar tala om ett bådefaktiskt och mentalt biståndsberoende som utvecklats, inteminst i många afrikanska mottagarländer. Det är ytterstangeläget att finna former för att angripa detta -- både på detpraktiska och psykologiska planet. Omfattande inslag avkunskapsutveckling och andra insatser som syftar till att tavara på och utveckla ''det mänskliga kapitalet'' har då singivna plats.Vi har tidigare berört risken att bistånd genomprojektbombardemang skapar än löser problem.I det förflutna går det att finna även andra exempel på hurbistånd skapat snedvridningar i mottagarländernasekonomier. Vi tänker bl.a. på subventioner tillindustriföretag, stöd till administrativavalutafördelningssystem och bindning av bistånd tillupphandling i Sverige.Den utveckling bort från sådana snedvridandebiståndsformer som pågår måste drivas vidare. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om villkoren vid internationellaomförhandlingar av bilaterala lån för de fattigaste länderna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör verka för attmöjligheten till reella avskrivningar bör inkluderas vidomförhandling av fordringar på de fattigasteländerna,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till särskildaprogram för , SPA,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en biståndsstrategi för (avsnitten 2--6),5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bistånd via oberoende fonder somsätts upp som allmänna stiftelser i något afrikansktmottagarland,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beredskap för strategiska insatserav betydelse för demokrati, mänskliga rättigheter ochkonfliktlösning i afrikanska stater utanförprogramlandskretsen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att mekanismer förerfarenhetsuppbyggnad byggs in i demokratibiståndet tillAfrika.