mot · GI02Sf204 · 1995-01-25 00:00:00 — Det kapital som frigörs motsvarar enårlig budgetförbättring på 30--50 miljoner kronor.10. Långsiktiga åtgärder 10.1. ApoteksmonopoletI ett delbetänkande till LFU 92, SOU 1993:106, föreslogsvissa förändringar i lagen (1970:205) omdetaljhandelsmonopol med läkemedel. Förslagen innebar attegenvårdsläkemedel skulle kunna säljas i särskildaegenvårdsapotek samt att allmänna läkemedel (läkemedelsom endast behöver åtföljas av information på förpackningoch bipackssedel) skulle kunna säljas på allmäntförsäljningsställe. Vidare skulle sjukvårdshuvudmän kunnaköpa läkemedel för slutenvård direkt från partihandeln. Iproposition 1993/94:106 återfanns förslagen. Densocialdemokratiska regeringen drog tillbaka propositionenoch anger nu att en samlad proposition skall läggas hösten1995 mot bakgrund av förslagen i LFU 92. Regeringen hari sagt upp avtalet med ommonopolrätten på läkemedelsområdet.De av den borgerliga regeringen föreslagna förändringarnaskulle snabbt leda till effektiviseringsvinster dels försjukvården vad gäller läkemedel till slutenvården, delsgenom en bättre tillgänglighet för egenvårdspreparat ochvissa hjälpmedel. Av denna anledning föreslår vi att denborgerliga regeringens förslag (prop. 1993/94:106) läggs tillgrund för beslut under våren 1995.Ett fullständigt avskaffande av apoteksmonopolet vidgarmöjligheterna till rationaliseringar och effektiviseringarinom läkemedelsförsörjningen, vilket framgår av LFU 92shuvudbetänkande SOU 1994:110 samt remisskrivelser frånRFV, RRV, , Handelsanställdas förbundm.fl.Vi föreslår att RFV får i uppgift att arbeta fram rutiner somär anpassade till ett apoteksväsende som arbetar underkonkurrens samt att utformningen av tillsyns- ochkontrollrutiner m.m. i enlighet med vad som föreslogs i LFU 92 studeras i detalj. Målet bör vara att Apoteksbolagetsmonopol är helt avskaffat 1997/98.Vår uppfattning är vidare att staten, när avregleringen avapoteksväsendet har funnit sin slutliga form, studerarmöjligheterna att omvandla Apoteksbolaget till ettfranchiseföretag, vilket skulle underlätta för verksammaapotekare och annan apotekspersonal att etablera sig somegna företagare med kombinerade små- ochstordriftsfördelar.10.2. Landstingen och statenSom redan påpekats tidigare bör inte Landstingsförbundetsförslag att ta över läkemedelsförmånen genomföras. OmSverige skulle välja en sådan lösning skulle man stanna infören modell som inte tillämpas i något annat land i Europa.Som påpekats har en framgångsrik innovativläkemedelsindustri. Läkemedel är en ''internationell''produktionsfaktor inom sjukvården. Läkemedelsindustrin ärglobalt organiserad. Ett decentraliserat ansvar förprissättning och finansiering skulle försvagaköparnas/vårdproducenternas förhandlingsställning. Ettorganiserat samarbete mellan vårdproducenter torde å andrasidan strida mot både svensk och europeiskkonkurrenslagstiftning. skulle den svenskaläkemedelsindustrins prisförhandlingar i förhållande tillandra länders läkemedelsmyndigheter försvagas till nackdelför industrin och den svenska ekonomin. Vår uppfattning äratt någon form av s.k. läkemedels-Dagmar inte bör införas.I LFU 92 anvisades alternativa vägar. Den viktigaste är attstärka föreskrivarens kunskaper om läkemedel,kostnadsmedvetande samt en systematisk utveckling avhälsoekonomiska analyser i samarbete medläkarprofessionen, sjukvårdshuvudmännen och RFV.Vi anser att dessa förslag skall genomföras.En effektiv hantering av rätten att förskriva läkemedelmåste alltid bygga på god professionalism och djupgåendeoch aktuella kunskaper. Det är därför viktigt att läkarkårenutgör de verkliga beslutsfattarna när det gällerläkemedelsinformationen och inte som Apoteksbolaget.Emellertid behövs det också ekonomiska drivkrafter för atthöja effektiviteten vid användning av läkemedel. Vi föreslårtvå sätt på vilka detta syfte kan uppnås:Dels genom attsjukvårdshuvudmännen själva får bära viss del också avläkemedelskostnaderna i öppenvården. Genom attkostnaderna träffar sjukvårdshuvudmännen ökarincitamenten att ta hem de rationaliseringskostnader sombättre läkemedelsterapi leder till. Att göra en rättvisfördelning av statens ''subventioner'' till landstingsnivå ärsvårt men inte olösligt. Hur en sådan kostnadsöverföring kangenomföras bör utredas av HSU 2000.Dels genom ettnytt läkemedelsförmånssystem som bygger på att allasvenska medborgare erbjuds ingå i förmånssystemet förläkemedel. Samma villkor skall gälla för alla produkter inombetalningssystemet med undantag för kostnadsfria produkterför barn och ungdom. Alla som väljer att ingå iförmånssystemet skall ha rätt till ''farmacevtisk omsorg''.Den som väljer att stå utanför förmånssystemet skallomfattas av ett likviditetsskydd. Ansvaret för stomi- ochförbrukningsartiklar till patienterna skall överföras tillsjukvårdshuvudmännen.10.3. Några grunddrag i det föreslagna systemetFinansieringen av läkemedelsförmånssystemet skall varaskild från den övriga hälso- och sjukvården så längenuvarande landstingsmodell för hälso- och sjukvården gäller.Betalningssystemet för läkemedel föreslås bestå av tvåalternativ:Det ena bygger på att den enskilde väljer attbetala en fast egenavgift -- till exempel imånaden -- till det apotek där han önskar bli stamkund.Avgiften berättigar till receptläkemedel utan ytterligarebetalning, om läkemedlet hämtas på stamapoteket. Anlitasett annat apotek bör en viss avgift utgå som ersättning förhanteringskostnader mellan stamapoteket och det andraapoteket. I likhet med dagens högkostnadsskydd för barn ärkostnaden för egenavgiften densamma i det nyabetalningssystemet under förslagsvis tre eller möjligtvis sexmånader efter det att systemet trätt i kraft. Den som inteanslutit sig till betalningssystemet betalar helaläkemedelskostnaden själv.För att inte stora påfrestandelikviditetsproblem skall uppkomma för den som inte väljeratt gå in i betalningssystemet, kompletteras detta med ettallmänt likviditetsskydd som omfattar alla medborgare. Densom har kostnader som är så höga attlikviditetsskyddet träder in, erbjuds anslutning ibetalningssystemet och egenavgiften betalas då från och mednästkommande månad. I det fall denne avstår från att anslutasig makuleras tidigare verifikationer och patienten påbörjaren ny tolvmånadersperiod. Utan anslutning tillbetalningssystemet ges således kostnadsersättningen endastvid det tillfälle då nivån för likviditetsskyddet passeras. Densom önskar ansluta sig utan att ha haft läkemedelskostnadersom överstigit nivån för likviditetsskyddet får betalamotsvarande likviditetsskyddet i inträdesavgift.Inträdesavgiften minskas dock med erlagdaläkemedelskostnader under de senaste 12 månaderna.Förslaget utgör en skiss och bör utredas vidare. Analyservisar att träffsäkerheten i systemet kan öka högst väsentligt.I LFU 92 beräknades läkemedelsförmånen ge minskandekostnader med i det lägsta alternativet ca 2 miljarder kronor.Vi föreslår att HSU 2000 utreder ett nyttläkemedelsförmånssystem.Det torde ankomma på vederbörande utskott att utformaerforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ytterligare besparingar ireferensprissystemet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fastställande av apotekensinköpspris och utförsäljningspris,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändringarna av regler föravgiftsfria förbrukningsartiklar,4. att beslutar att ombildas till ett frånApoteksbolaget självständigt aktiebolag i enlighet med vadsom anförts i motionen,15. att som som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en utförsäljning avADA,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Apoteksbolagets monopol,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ''läkemedels-Dagmar'',8. att beslutar om ändringar av lagen omdetaljhandel med läkemedel i enlighet med förslagen iproposition 1993/94:106,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uttag av läkemedelskostnader frånlandstingen och om betalningssystem för läkemedel,10. att beslutar om fria förbrukningsartiklar ienlighet med vad som föreslagits i motionen,11. att beslutar anta förslag till lag om ändringi lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader,m.m. innebärande att högkostnadsskyddet lägst skall utgåmed samt att sjukvårdsförmåner m.m. skall utgå ienlighet med vad som anförts i motionen,12. att beslutar att till sjukvårdskostnader m.m.för /96 anvisa ett förslagsanslag med , vilket med understiger regeringens förslag,13. att beslutar att det befolkningsrelateradefinansieringsbidraget till kommunerna minskas i enlighetmed vad som anförts i motionen.