mot · GI02L301 · 1995-01-25 00:00:00 — Hög tid att avskaffa skatteprivilegietRedan år 1969 framhöll den då arbetande lagberedningeni betänkandet Utsökningsrätt IX, Förmånsrättsordningenm.m. (SOU 1969:5), som kom att ligga till grund för nylagstiftning på området, att förmånsrätten för skatter var avunderordnad betydelse för det allmänna, att skatteprivilegietfrån de oprioriterade borgenärernas synpunkt innebar endiskriminering som inte var sakligt grundad och att hindermot dess avskaffande inte kunde anses föreligga av hänsyntill gäldenärerna. Den dåvarande chefen förJustitiedepartementet uttalade i prop. 1970:142 med förslagtill ny förmånsrättslag att han godtog utgångspunkten att allaborgenärer skulle behandlas lika men att fordringar bordeges förmånsrätt till betalning om verkligt starka skäl förelåg.Departementschefen konstaterade att starka skäl stöddeförmånsrätten för skatter och allmänna avgifter. Bl.a.anfördes att skatteprivilegiet kompenserade det underlägesom staten hade vid uppbörd och indrivning jämfört medannan fordringsbevakning. Skatteprivilegiet hade enligtdepartementschefen också betydelse som hjälpmedel förutmätningsmannen i hans arbete. Dessutom varförmånsrätten motiverad av hänsyn till skattemoralen.Därefter har frågan om skatteprivilegiets berättigande varitföremål för överväganden vid ett flertal tillfällen. senastav som i sitt slutbetänkande Lag omföretagsrekonstruktion (SOU 1992:113) föreslog attskatteprivilegiet skulle avskaffas. Vi var många somförväntade oss att förslaget skulle hörsammas. Så skeddeemellertid inte. För är det därförangeläget att på nytt aktualisera kravet på att skatteprivilegietavskaffas.Bland de skäl som i olika sammanhang förts fram förslopandet vill vi fästa särskild uppmärksamhet på två. Detena är önskemålet att stärka leverantörernas ställningeftersom den nuvarande ordningen leder till attleverantörerna, som har minst möjlighet att förutsekonkurser, får bära huvuddelen av förlusterna i händelse avkonkurs. Om leverantörsfordringar likställs medskattefordringar kan följdkonkurser undvikas, därmed ocksåarbetslöshet och förluster för bl.a. statens skattekrav.Det andra skälet är att skattemyndigheterna varje årgranskar bolagens redovisningar och därtill fogatredovisningsmaterial i samband med den allmännasjälvdeklarationen, och vidare att kronofogdemyndigheternanumera kan följa alla förfallna skattefordringar och allabegärda utmätningar och handräckningar. Genomkronofogdemyndigheterna har staten tillgång till ett effektivtinformations- och varningssystem och är därför genomskattemyndighetens och sin egna information den borgenärsom är bäst skickad att snabbt tolka varningssignaler från ettföretag med ekonomiska bekymmer. Staten får härigenomockså bäst inblick i en gäldernärs betalningsförmåga. Enborgenär med möjlighet till sådana insikter måste givetvisbära ansvaret för att ingripande sker på ett tidigt stadium vidbetalningssvårigheter. För oss framstår det som stötande attstaten som är bäst -- och som också har de bästaförutsättningarna för att bära förlusterna -- skall kunna vältraöver ansvaret på leverantörerna.Ett mer jämbördigt regelsystem för samtligafordringsägare, inklusive staten, skulle vara till fördel för allaparter. Om staten tvingades att bevaka sina fordringar påsamma villkor som övriga fordringsägare skulle oseriösföretagsamhet sannolikt kunna upptäckas betydligt snabbareän vad som sker . I detta sammanhang vill vi fästauppmärksamhet på ett uttalande av den nuvarandejustitieministern i då honutlovade en samlad strategi mot den ekonomiskabrottsligheten. Enligt vår mening skulle justitieministernkunna lämna ett viktigt bidrag till kampen mot denekonomiska brottsligheten genom att avskaffaskatteprivilegiet.Mot denna bakgrund anser vi att det är rimligt att förväntasig att regeringen presenterar förslag tilländring i förmånsrättslagen om att avskaffa skatteprivilegiet.Förmånsrätt för lönefordringarEn allmän strävan för företag i svårigheter bör enligt vårmening vara att hellre söka nya förutsättningar för attfortsätta verksamheten än att gå i konkurs. Möjligheten tillrekonstruktion av företag, som lagen omföretagsrekonstruktion kommer att ge, är ett mycket viktigtinstrument som kommer att gagna alla: borgenärer, anställdaoch ägare.Avgörande för att rekonstruktionsförsöket skall lyckas äratt de anställda medverkar. Den anställdes löneanspråk förden skall därför belasta företaget med bästarätt. Personalens löneanspråk har förmånsrätt efterföretagshypotek och skattefordringar.Vi anser att lönefordringar avseende skall fåbättre förmånsrätt än företagshypotek. Grundförutsättningenför fortsatt drift och rekonstruktion är ju att det finns tillgångtill personal när rekonstruktionen inleds. Det är därför, enligtvår mening, väl motiverat att denna lönebelastning går föreföretagshypotekshavarens intressen.När det gäller frågan om hur lönerna skall hadenna prioritetsställning bör hänsyn tas till den tid som enrekonstruktör i allmänhet kan tänkas behöva för att taställning till hur en verksamhet skall rekonstrueras. Detligger dock i alla inblandades intresse att den tidsperiod somkan komma i fråga måste vara relativt kort.Företagshypotekets omfattningOavsett hur denna motion behandlas bör redan slopandetav förmånsrätten för skattefordringar föra med sig att kassa-och banktillgodohavanden omfattas av företagshypotek. Irättspraxis finns exempel på att nuvarande ordning medförtgränsdragningsproblem. Eftersom det var hänsyn tillförmånsrätten för skattefordringar som föranleddeundantaget i gällande rätt från principen att företagshypotekskall gälla i all gäldenärens egendom, är tiden nu mogen attslopa undantaget för kassa- och banktillgodohavanden.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till ändringav förmånsrättslagen (1970:979) i enlighet vad som anförtsi motionen om förmånsrätt för skattefordringar,2. att hos regeringen begär förslag till ändring avförmånsrättslagen (1970:979) i enlighet med vad som anförtsi motionen om förmånsrätt för lönefordringar,3. att beslutar om ändring i lagen (1984:649) omföretagshypotek i enlighet med vad som anförts i motionen.