mot · GI02Sk321 · 1995-01-25 00:00:00 — Beräkning av fastighetsskatt för småhus Genom skattereformen ersattes den tidigareschablonbeskattningen av villor och fritidshus medfastighetsskatt. Skatten uppgick till avtaxeringsvärdet och till 1,5procent fr.o.m. 1993.Skattereformen innebär en mycket kraftig ökning avboendekostnaderna för villaägarna, främst genom minskatvärde på ränteavdragen. Till detta skall läggas bl.a.effekterna av den allmänna fastighetstaxeringen ochsjunkande bostadssubventioner, ökad moms påuppvärmning, kommunala taxor och avgifter samt extremthög realränta.Resultatet av de sammanlagda stora kostnadshöjningarnaför villaägarna låter sig bl.a. avläsas i ett kraftigt ökat antalsmåhusförsäljningar samt ett kraftigt prisfall påsmåhusmarknaden. Detta har inneburit personliga tragediersamtidigt som det också medfört starka påfrestningar påkreditväsendet.Trots detta har beslutat höjafastighetsskatten -- till av taxeringsvärdet fr.o.m.1996. (Se närmare SFS 1994:1911.) Höjningen kommer attträda i kraft med nästa allmänna fastighetstaxeringav småhus och som reglerna om rullandefastighetstaxering genomförs. Därmed blir skattehöjningenför villaägarna i praktiken trefaldig. (Höjningen från 1,5procent till ökar skattetrycket med 1,5 miljarderkronor . Den rullande fastighetstaxeringen innebär enårlig ökning av skattebelastningen med i storleksordningen1 miljard kronor. Den kommande fastighetstaxeringenberäknas öka skattetrycket med perår. )De stora regionala orättvisorna i uttaget av fastighetsskattför småhus skapar särskilda problem. Vid den senasteallmänna fastighetstaxeringen (AFT 1990) höjdestaxeringsvärdena med i genomsnitt i hela landet.Men höjningarna varierade mycket kraftigt i olika delar avlandet. På vissa håll tre- eller fyrdubblades taxeringsvärdena.På andra håll höjdes dessa inte alls. Höjningarna var somstörst i storstäder och skärgårdsområden, d.v.s. i områdensom redan före taxeringen kännetecknades av mycket högataxeringsvärden.Effekten av de regionala variationerna itaxeringsvärdeökning är att två likadana hus kan hataxeringsvärde och skatt som markant skiljer sig åt endast avdet skälet att de ligger på olika orter. Detta är inte rättvist ochdärför också svårt för människor att förstå.Villaägarna är en mycket heterogen grupp, som består avfamiljer i t.ex. skilda inkomstlägen. En del familjer harrelativt goda ekonomiska marginaler, medan andra familjerinte har några marginaler alls. Till den sistnämnda gruppenhör exempelvis de många barnfamiljer i storstäderna somköpt dyrt och därför lånat stora belopp i slutet av åttiotalet.För dessa villaägare kommer fastighetsskattehöjningen attbli särskilt kännbar.Taxeringsvärdena vid taxering kommerpreliminärt att öka med i genomsnitt i hela landet.I vissa län förväntas höjningarna stanna vid ca 10--15procent i genomsnitt medan höjningarna i andra länförväntas uppgå till i genomsnitt 50--. Därmedkommer också nästa taxering att innebära regionalavariationer i taxeringsvärdeökning.Taxeringsvärdet består av två delar, ett byggnadsvärde ochett markvärde. De regionala orättvisorna återspeglar sighuvudsakligen i markvärdena. Problemet skulle därförkunna reduceras om markvärdet begränsas vidberäkning av fastighetsskatt för småhus. En reduktionsregelinnebärande att markvärden icke skallbeaktas vid beräkning av fastighetsskatt för småhus bördärför införas.Det är särskilt angeläget att åstadkomma en dämpning avfastighetsskattehöjningen för de värst drabbade småhusen,d.v.s. de småhus som har högst taxeringsvärden.Minskningen får dock inte genomföras på ett sådant sätt attskatten ökar i andra delar av landet. En reduktionsregel fårinte heller utformas så att den leder till minskadeskatteintäkter för staten vid beaktande av den nyafastighetsskattenivån. Gränsen bör därför sättas vid 100 000kronor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att markvärdet begränsas till vid beräkning av fastighetsskatt för småhus.