mot · GI02Fi213 · 1995-01-25 00:00:00 — 1988 hade dendisponibla inkomsten ökat till 92 500 och konsumtionen ökattill hela , vilket gav ett negativt hushållssparande på4 och det finansiella sparandet var än lägre -5 700kronor. Det innebar att hushållen lånade till konsumtion.Bara senare var bilden helt omvänd. 1993 var dendisponibla inkomsten men konsumtionenhade minskat till och det finansiella sparandetökat till +9 100 kronor, dvs av den disponiblainkomsten. På bara hade alltså det finansiellasparandet ökat från -till +9 100 kronor.Tabell 4 Hushållens disponibla inkomst, konsumtion ochsparande, 1985--93Per capita, prisnivåDisponibelinkomstPrivatkonsumtionHushållenssparandeHushållensfinansiellasparande 198589 10087 0002 1001 0008692 20091 0001 2005008792 40095 000-- 2 600-- 4 6008892 50097 000-- 4 500-- 5 7008993 00097 500-- 4 500-- 4 900199096 10096 700-- 600-- 2 00091100 10097 1003 0003 00092102 20094 7007 5008 8009397 70090 6007 1009 100Källa: Nationalräkenskaperna och befolkningsstatistikensamt egna beräkningar 4.3 Hushållssparandets betydelseFöre avregleringen av valutamarknaderna var hushållens sparande mycket viktigt för landetskapitalbildning. I och med att kapitalmarknaderna ärglobaliserade och valutaregleringen avskaffad harsambandet mellan hushållens finansiella sparande ochkapitalbildningen i minskat. I en fri ekonomi kansvenskarna placera sina sparpengar i det land man viden given risk får den bästa avkastningen. Därav följer attSverige måste ha en avkastning på investeringar i nivå medomvärlden, om man vill behålla det nationella kapitalet ochäven locka utländska kapitalplacerare.För finansieringen av mindre och medelstora svenskaföretag, som inte kan locka till sig globalt kapital, ärinhemskt sparande fortfarande mycket viktigt. Här är detoftast svenska banker som lånar ut delar av behövligt kapital,under förutsättning att tillräckligt eget kapital samlats in avföretaget. Detta egna riskkapital kommer oftast frånföretagaren, delägare och andra närstående. För att dettastartkapital skall kunna samlas in är det mycket viktigt attdet finns ett privat sparande. Härav kan man dra slutsatsenatt en viktig faktor för nyföretagande i är att det finnsett utbrett finansiellt hushållssparande.4.4 Fördelningen av hushållssparandetDet tidigare skattesystemet har av många experter utpekatssom en viktig faktor när det gäller hushållssparandetsinriktning. Genom att systemet gynnade vissa sparformeroch missgynnade andra fick det snedvridande effekter påsparandet. Beskattningen av aktier och banksparandemissgynnades, medan sparande i egna hem, fritidshus, konstoch diamanter gynnades.Dessa snedvridningar minskades drastiskt i samband medskatteomläggningen 1991 som syftade till en mer likformigbeskattning av olika sparformer. Härmed ökade lönsamheteni det samhällsekonomiskt viktiga finansiella sparandet iaktier och bank på bekostnad av realsparandet i bostäder ochkapitalvaror.Fördelningen av hushållens sparande är viktig. Ettfinansiellt sparande innebär att hushållen avstår från realaresurser och istället lånar ut dessa till andra viktiga sektoreri samhället, där det kan användas till produktivainvesteringar. Ett realt sparande å andra sidan innebär atthushållen ökar sin egen kapitalbildning, oftast i form av enbostad eller ett fritidshus.I tabellen nedan visas hur hushållens uppdelning avsparandet uttryckt som procent av disponibel inkomständrats till 1993. Som framgår varbanksparandet den dominerandesparformen för att 1993 vara nere på 0,6procent. Ett omvänt beteende visar det frivilligaförsäkringssparandet som ökat från under tidigt1970-tal till 1993.Tabell 4.1 Hushållssparandet komponentuppdelat ochtotalt utifrån olika spardefinitioner. Medelvärde för olikatidsperioder 1971--89 samt årstal 1990--93, uttryckta iprocent av hushållens disponibla inkomst.1971--751976--801981--851986--8990919293Hushållens sparande 1. Bankinlåning8.27.05.04.93.64.7--0.60.62. Allemanssparande0.82.3--1.20.90.7--0.43. Obligationer1.12.22.00.8--0.5--1.22.0--0.24. Aktier--0.8--0.4--0.60.2--5.2--3.2--1.10.35. Övrigt0.90.81.41.34.9--0.93.74.57. Nettonyupplåning--11.6--11.5--9.8--16.2--7.00.31.81.38. Sparkvot 1 (8+9) 3.53.72.6--2.8--0.63.07.47.2Källa: Nationalräkenskaper och beräkningar; professorLennart 4.5 Sparandet under 1990-taletSvenskt och nordiskt sparande har skilt sigfrån mönstret i övriga . Kännetecknande har varit etthögt realt sparande och ett lågt eller negativt finansielltsparande. Sparkvoten har legat på en låg nivå jämfört medde stora . Om man jämför sparkvoten förfinansiellt sparande blir skillnaderna ännu större. Detlångvariga negativa sparandet har i kombination med storainvesteringar i hus och kapitalvaror gjort att hushållen i slutetav var kraftigt skuldsatta.Trots det positiva hushållssparandet är detlångt kvar innan hushållen är skuldfria. De kraftigaskulderna som hushållen drog på sig p.g.a.hög inflation i kombination med ogynnsamt klimat försparande och arbete men bra klimat för att låna och spekulerai fastigheter, konst och diamanter gör att det kommer att tamånga år av sparande och amorteringar innan hushållen nårupp till ett skuldfritt läge. Av diagrammet nedan framgårmed önskvärd tydlighet att hushållen fortfarande ärfinansiellt svaga. Att försöka måla ut hushållssparandetsom för högt är fel.Diagram 4.3Det finns minst två skäl för hushållen att fortsätta spara iminst den omfattning man ligger på dels är hushållensskuldsättning fortfarande oroväckande hög, vilket gör demmycket känsliga för höga räntor; dels finns det tydliga teckenpå att statens trygghetssystem i form av socialförsäkringarinte kan leva upp till socialdemokraternas löften om att försemedborgarna med ett fullgott försäkrings- ochpensionssystem. Att bygga upp ett privat sparande kan visasig vara nödvändigt för att kunna behålla en godlevnadsstandard över livscykeln. Ett annat skäl är det nyaATP-systemet.4.6 Det nya ATP-systemetDet nya ATP-systemet skall fungera både på avgifts- ochförmånssidan . Övergångstiden är dock lång, vilketinnebär att det äldre systemet kommer att leva vidare 20--30år fram i tiden tillsammans med det reformerade. Påavgiftssidan införs successivt förändringar från och med1995.En egenavgift till ATP-systemet på har införtsfrån och med 1995. Successivt kommer den tidigarefolkpensionsavgiften att förvandlas till ATP-avgift, vilkethänger samman med att det framtida ATP-systemet svararför alla ATP-pensioner från första basbeloppet, vilket inte ärfallet . Garantipensionen som ersätterfolkpensionssystemet finansieras över statsbudgeten.Samma gäller pensionsrätt för barnår ochvärnpliktstjänstgöring. ges ersättning från sjuk-,arbetsskade- och arbetslöshetsersättningen och liknandepensionsrättigheter. Dessa intjänade rättigheter har dockaldrig motsvarats av avgifter. I det framtida systemet blir detändring härvidlag. De olika transfereringssystemen skallerlägga avgifter på utbetalade förmåner. Detta innebär attintäkterna till ATP-systemet blir jämnare över enkonjunkturcykel.ATP-systemet är i huvudsak fortfarande ettfördelningssystem. Detta innebär att de avgifter somkommer in i första hand skall användas för attbetala utgående pensioner. Avgiftsöverskottet har tidigarefonderats i AP-fonderna. I det nya systemet skall ca 11procent av avgifterna överföras till individuella fonderadepremiereservsystem. Den enskilde får en betydandevalfrihet, när det gäller att placera dessa medel, vilketberäknat på avgifterna 1994 motsvarar drygt 9 miljarderkronor. Detta belopp kommer att successivt öka, närfolkpensionen växlats till ATP-avgift och när avgiftsuttagetgäller alla intjänade pensionsrättigheter.ATP-systemet övergår från att vara ett förmånsbaseratsystem till ett avgiftsbaserat. Detta innebär att allapensionsberättigade inkomster genererar pension, dvs attpensionen inte räknas ut med schablonregler såsom ''30intjänandeår'' och ''de 15 bästa åren''. Inbetalade avgifteroch livsinkomsten upp till förmånstaket 7,5 basbelopp samttidpunkten när pension tas ut bestämmer pensionsnivån.Ett avgiftsbaserat system måste vara individuellt, i motsatstill det tidigare kollektiva systemet. Detta innebär två saker:det civilrättsliga skyddet stärks och de som intjänarpensionsrättigheter måste få upplysning ompensionsrättigheternas förändring samt en skattning hurpensionsutfallet kan te sig vid fortsatt lönenivå ochpensionsålder vid 61, 65 och 70 år.Ett avgiftsbaserat system innebär primärt större osäkerhetom den framtida pensionsnivån. I realiteten är det sannoliktså att osäkerheten om pensionsnivåerna i det gamla systemeti dagens läge är större med tanke på de frekventaförändringar som genomförts genom politiska beslut.Genom den täta informationsgivningen om intjänadepensionsrättigheter i det nya systemet får den enskilde etthelt annat underlag för att fatta rationella beslut än de somär bundna till dagens system.Pensionsrättigheterna för de pensionsdelar som kommerfrån fördelningssystemet, kommer att vara knutna till ettPGI-index (PensionsGrundande Inkomst), som bygger på enkombination av pris- och tillväxtindex.Premiereservdelen kommer att förräntas med denuppnådda kapitalavkastningen.Vid övergång till de nya intjänandereglerna skallockså informationen till hushållen/individen ske enligt detnya systemet.Effekter på sparandetDen enskilde kommer första gången ett pensionsbeskedsänds ut att bli påtagligt medveten om attpensionsrättigheterna utgör en betydandeförmögenhetstillgång. Pensionsbeskeden kommer att visavilka betydande tillgångar ett bra pensionssystem kangenerera.Hushållen kommer också att bli medvetna om -- på ettmera handgripligt sätt -- skillnaderna mellan förräntning i etttillväxtrelaterat system och ett som bygger påkapitalavkastning. Särskilt framskrivningarna avpensionstillgångarna till pensionsdag kommer att illustreraskillnaderna i behandlingen av ränta på ränta-effekter. Dettakan i förlängningen leda till krav på större premiereservandeli systemet. Detta är dock en fråga som ligger förhållandevislångt fram i tiden och som ingen kan spekulera över i dag.Det som är viktigt är att systemet är robust för även den härtypen av ändringar. Avkastningsskattens effekter på framtidapensionsnivåer kommer också att få en konkret innebörd fören större allmänhet.Pensionsbeskeden kommer dessutom att tydligt illustrerakostnaderna för tidiga pensionsavgångar. För dem somönskar gå i pension tidigt krävs i många fall ytterligarepensionssparande för att komma upp på en för den enskildeönskad pensionsnivå.Informationen från pensionssystemet kommer att leda tillmöjligheter för den enskilde att fatta mer rationellasparbeslut. Pensionsavsättningar blir inte i första hand enfråga om skattehänsyn utan ett väl genomtänkt beslut ompensionsålder och pensionsnivå med en riskbuffert för sämrelivsinkomst än beräknat. Ur statens synpunkt torde det varaangeläget med ett stabilt hushållssparande. Mycket talarockså för att hushållens bättre och konkretare kunskaper omhur realtillväxt, inflation och kapitalavkastningen kommeratt påverka de framtida inkomsterna, leder till en annan synpå beskattning, lönerörelser, företagsvinster ochföretagsinvesteringar etc. Hushållen får då en helt annanmotivation att ta ansvar.Tekniska frågorÖvergången till ett partiellt premiereservsystem innebär attklassificeringen av sparandet formellt kan ändras. Sparandeti AP-fonderna har betraktats som offentligt sparande inomden konsoliderade offentliga sektorn. Uppbyggnaden av ettpremiereservsystem inom den offentliga försäkringens raminnebär formellt ett ökat privat sparande. Risken är att denstatistiska redovisningen kommer att förvilla. Vad det ärfråga om åtminstone i inledningsskedet är en omfördelningav sparandet från AP-fonderna till premiereservsystem i merindividuella former. Detta kan i sig få en väsentlig betydelsevad gäller sparandets användning på mikroplanet, men vidstudier på makronivå kan inga korrekta slutsatser dras omhänsyn inte tas till de institutionella förändringar somreformeringen av ATP-systemet innebär.5. Nya spelreglerBetydelsen av den avreglerade och snabbt globaliseradekapitalmarknaden skall inte underskattas. Genom en stormängd mycket förfinade finansiella instrument kan placerarei dag sprida sina risker på ett helt annat sätt . Destora internationella fonderna, bankerna och andrakreditgivare, med många miljarder att placera, kan i dagsprida sina risker över hela världen.Sveriges långivare är aktörer på den globalakapitalmarknaden. De anställda förvaltarna känner ingetmedlidande med en enskild nation. Deras uppgift är att meden av ägarna given riskprofil få en så bra avkastning sommöjligt på insatt kapital. Härav följer att om ett land ansessom en mindre säker långivare efter en intern analys eller omnågot av de stora kreditvärderingsinstituten såsom MoodyI seller Standard & PoorI s sänker ett lands kreditvärdighetkräver kreditgivarna en högre riskpremie, dvsränta, för att låna ut pengar till landet i fråga. För att Sverigeskall få en billig upplåning krävs att landet kan visa att manär en lågriskkund med en trovärdig ledning och ett gottrenommé. Detta förtroende saknar Sverige.De ekonomisk-politiska reformerna och1990-talets första år innebar såväl en avreglering av kredit-och valutamarknaden som en skatteomläggning.Ekonomiska bedömare är eniga om att den ordningi vilken reformerna genomfördes var illa vald.Avregleringen på kreditmarknaden genomfördes föreskatteomläggningen som inflationen efterdevalveringen 1982 i inledningen av högkonjunkturen,nådde rekordnivåer. Det blevlönande att låna; realräntan efter skatt var synnerligengynnsam och inflationen ''betalade'' lånen. Samtidigturholkades värdet av banksparande och den realaavkastningen var negativ. Hushållens sparande minskadekraftigt.Skatteomläggningen 1990--91 med sänkta marginalskatteroch en lägre och mer enhetlig beskattning av sparande harradikalt ändrat inriktningen av hushållens sparande.Sparandet har första år legat på ungefärsamma nivå som under 1970-talet.1970-talets hushållssparande bestod huvudsakligen avreala tillgångar i form av egna hem, fritidshus ochkapitalvaror som delvis lånefinansierades. Under 1990-talethar hushållen dragit ner på sina reala tillgångar, slutat att lånaoch bygger därmed upp sina finansiella tillgångar. Att dennainriktning påverkar efterfrågan i ekonomin är uppenbart.Många faktorer har medverkat till denna utveckling.Sjunkande värde på högbelånade småhus och en högräntenivå i kombination med mindre avdragsvänligamarginalskatter leder till högre boendekostnader och medföratt hushållen så mycket som möjligt strävar efter att minskasin skuldbörda. Lägre förmåner i socialförsäkringarnastimulerar till ökat sparande i privata försäkringar.6. Den borgerliga regeringens politik 1991--94 6.1 ArvetDå den borgerliga regeringen tillträdde var den svenskaekonomin i fritt fall. 1980-talets kostnadskris och förlorademarknadsandelar hade drivit fram ett kraftigt fall iproduktionen och i exportsektorn. Arbetslösheten ökade dramatiskt.Budgetunderskottet började växa. var Sverigepå väg in i den djupaste ekonomiska krisen sedan 1930-talet.Valuta- och realräntechocken ledde till bank- ochfinanskrisen och en snabb nedgång av tillgångspriserna.6.2 Ny start för SverigeDen borgerliga regeringens politik baserade sig på ettekonomisk-politiskt program, ''Ny start för '', sombyggde på att återupprätta som tillväxt- ochföretagarnation. Inriktningen låg på reformer avvälfärdssystem och avregleringar samt sänkta skatter i syfteatt förstärka drivkrafterna för arbete, sparande ochföretagande. stärktes skyddet för fleragrundläggande fri- och rättigheter. Det gällde bl.a.äganderätten, närings- och yrkesfriheten.Flera förändringar gjordes i socialförsäkringarna i syfte attskapa ett stabilare och uthålligare system som förmår att bärasina egna kostnader. Överenskommelse träffades om ett nyttpensionssystem som skall avlösa ATP i nuvarande form.Samtidigt breddades pensionssparandet och förenkladesgenom införandet av det individuella pensionssparandet.Skattepolitiken inriktades mot att i första hand sänka elleravskaffa sådana skatter som hämmar företagande, sparandeoch tillväxt. En rad skattesänkningar genomfördes i syfte attförbättra produktionens möjligheter.Utvecklingen vände i rätt riktning. Inför valet kundeden summeras: tillväxten sköt fart, produktivitetenförbättrades och industriproduktionen steg. Inflationen varlåg, exporten ökade liksom antalet riktiga arbeten. Denkraftiga nedgången i det finansiella sparandet som inleddes1989/1990 bröts . Hushållssparandet ökade mycketsnabbt liksom amorteringarna på skulderna. Räntebördanefter skatt var dock fortfarande hög.Investeringsströmmarna vände tillbaka till somframgår av diagram 6.1 som visar dels utländskadirektinvesteringar i --1994, dels svenskadirektinvesteringar i utlandet under samma period.Diagram 6.1Källa: SAF 6.3 Privatiseringar i --94Under den borgerliga perioden --94 genomfördes ettomfattande statligt privatiseringsprogram i sominbringade , gav ca 400 000 nya aktiesparare och skapade de två mest spridda -- iförhållande till befolkningen -- folkaktierna i . Köpetav folkaktierna betalades med sparmedel och de nya ägarnauppgav till att de såg köpen som långsiktigainvesteringar. Enligt Aktiefrämjandets studier har antaletaktieägare i ökat från 3,2 till 3,8miljoner personer. Det är dessutom en helt ny typ avaktieägare som kommit in på marknaden. Det är en stor andelkvinnor, de är lågavlönade, bor i landsorten, många kommerfrån och två tredjedelar är . Till skillnadfrån många andra nya aktieägare -- som kommit till undersenare år -- har den här gruppen inte gått via ägande avandelar i fonder utan blivit direktägare av aktier.7. Återfall och återställareGenom sin återställarpolitik har den socialdemokratiskaregeringen sedan den tillträdde återfallit till enuppseendeväckande traditionell socialdemokratisk politik.Den grogrund för företagsamhet och företagande som denborgerliga politiken skapade har raserats. Steg för stegåterställs den politik och det samhällsklimat som leddeSverige in i krisen med ökande arbetslöshet och ökandebudgetunderskott.Ur sparandesynpunkt kan förödelsen delas upp i fyradelområden:höjd skatt på arbete 34,4 mdkrhöjd skatt påsparande 11,8 mdkrfastighetsskatter 6,0 mdkrhöjdaskatter på produktion 2,6 mdkrUnder hösten har den socialdemokratiska regeringengenom sin återställarpolitik förstört mycket av den grogrundför företagsamhet och företagande som den borgerligapolitiken skapade. En stor del av kommunerna medverkarmed höjda kommunalskatter. Steg för steg har detsamhällsklimat som ledde in i krisen med ökandearbetslöshet och växande statsskuld återskapats.Värnskatten, uppluckringen av inflationsskyddet samthöjda kommunalskatter innebär att det återigen blir myckethöga marginalskatter i , vilket utöver att minskaviljan till extrainkomster, förkovran och viljan att ta på sigett större ansvar, kraftigt minskar möjligheten till privatsparande.Därtill kommer höjda arbetsgivaravgifter och egenavgiftervilket minskar löneutrymmet.När det gäller höjda skatter på sparande finns ett flertalhöjda skatter på riskkapital såsom att återinföradubbelbeskattningen på utdelningar och att höjareavinstskatten på aktier. Vidare höjs bl.a. skatten påpensionssparande och kapitalförsäkringar.Fastighetsskatter av olika slag är ytterligare ett sätt attbeskatta sparande och investeringar för såväl medborgaresom företag. Sammantaget har staten höjt skatter på arbeteoch sparande med över 50 miljarder kronor.Genom drastiskt ökade skatter och försämradeförutsättningar för privat sparande kommerbidragsberoendet att befästas. Återigen skall svenska folketberövas möjligheten att genom arbete och sparande förkovrasig och bygga en egen trygghet för framtiden.Det privata sparandet utnämns till ett hot mot det offentligasparandet och den konsumtionsökning som förefaller varaden spik på vilken regeringen hänger upp sin ekonomiskapolitik; därför måste den privata sparkvoten sjunka. Dettaframgick tydligt i regeringsförklaringen:För det första finns det en väldig obalans i sparandetmellan den privata och den offentliga sektorn. Det finansiellasparandet i den privata sektorn väntas uppgå till 200miljarder kronor, eller av BNP. Det svenska folketsparar, men sparandet omvandlas inte tillframtidsinvesteringar. Det leder till ökad arbetslöshet som isin tur ökar de offentliga utgifterna och underminerar deoffentliga finanserna.Genom att i debatten beskriva det privata sparandet som att''pengar läggs på hög'' bereds marken för fortsattaingripanden och indragningar. Det finns inte någonting somsocialdemokraterna fruktar mer än att det i skulleuppstå ett i verklig mening folkligt ägande.8. Moderat politik inför 2000-talet 8.1 Ett spritt ägandeI en allt mer global ekonomi kommer såväl stora som småplacerare att öka sin riskspridning. För innebär detatt många svenska placerare kommer att leta sig till andraländer, kanske främst inom EU, för att förränta sitt kapitalmen också för att minska de politiska riskerna.Allt fler svenskar misstror de statliga kollektivasystemen som gjort det mindre viktigt attspara.Under långa tider har det svenska privata sparandet varitför lågt. Höga skatter och hög inflation har gjort mångasparformer mindre lönsamma. Banksparande har under fleraår varit direkt olönsamt medan skuldsättning varit lönsamt.I och med vändningen ökade detsvenska sparandet på några få år.Sverige behöver ett ökat sparande i såväl den privata somden offentliga sektorn. Det innebär att politiken måsteinriktas på att skapa ett långsiktigt stort överskott ibytesbalansen. Att likt socialdemokraterna försöka överförahushållens sparpengar till de offentliga systemen löser inteproblemet. problem är inte att det sparas för mycketi hushållen utan att det sparas för litet i den offentligasektorn.Hushållens sparande har ökat till ennivå som börjar närma sig den som är gängse i andrademokratiska industriländer. Detta är en sund utvecklingsom bör stimuleras. Det är oss helt främmande att betraktahushållens sparande som ett hot mot samhällsekonomin.Tvärtom utgör ett högt och stabilt hushållssparande engrundförutsättning för att medborgarna skall kunna styra ochta ansvar för sin egen ekonomi och därmed känna ekonomisktrygghet.Det finns ingen finanspolitisk motsatsställning mellanprivat och offentligt sparande. Deras inverkan påbytesbalansen är jämbördig. Båda formerna påverkarinvesteringsklimatet, positivt vid ett högt totalt sparande,negativt vid ett lågt totalt sparande.Ett spritt hushållssparande däremot leder till en effektivarekapitalförsörjning till räntabla investeringar, mindreberoende av centrala beslut och ett bättre ekonomiskt klimat.Att staten uppmuntrar till och underlättar enskildförmögenhetsbildning skall också ses som ett led i en politiksyftande till att ge hushållen möjligheter att ta en del av detansvar för den framtida tryggheten som åvilar detallmänna.Uppgiften kan också beskrivas som att det gäller attavsocialisera eller privatisera sparandet. Utifrån moderatgrundsyn är det självklart att motsätta sig satsningar påkollektivt eller offentligt sparande av ideologiska skäl.Därför avvisar vi regeringens aviserade förslag om utökadplaceringsrätt för AP-fonderna.Ett viktigt mål är att sprida ägandet bland de enskildamedborgarna. Det gäller inte bara andelar i näringslivet utanäven innehav av bostad och andra tillgångar. Gamla visionerom ''egendomsägande demokrati'' eller ''ägardemokrati''har större aktualitet och bärkraft än någonsin.Staten bör således föra en aktiv politik för att stimulera tillett spritt enskilt ägande.8.2 Näringslivets kapitalbehovDen viktigaste förutsättningen för att såväl svenskt somutländskt kapital investeras i är att det råder ettgynnsamt näringsklimat. har iandra motioner lagt fram förslag till hur ett sådant klimatskall åstadkommas inom ramen för den ekonomiskapolitiken och skattepolitiken, näringspolitiken,utbildningspolitiken och arbetsmarknadspolitiken.Den globaliserade ekonomin medför att de svenskahushållens sparande inte har samma betydelse förnäringslivets utbyggnad som .