mot · GI02Ub712 · 1995-01-25 00:00:00 — Ett centrum för skogsforskning i Nära hälften av landets skogsmarkägs av det som i dagligt tal kallas privatskogsbrukare. Häråterfinns cirka 240 000 företag (enskild person, enkelt bolag, dödsbon) avvarierande storlek och struktur (SCB, 1994). Antaletskogsägare (exklusive dödsbon) uppgår till 343 000, vilket innebär att många privata skogsföretag ägs avflera personer. De privata skogsägarna är således en bådetalrik och heterogen grupp.Av dessa 343 000 skogsägare är 130 000--150 000 självverksamma, det vill säga arbetar själva (ävenfamiljemedlemmar) aktivt i sin skog. Graden avsjälvverksamhet är av många skäl mycket varierande.Tillgänglig statistik visar att den sammanlagda omfattningenav självverksamheten i egen regi uppgår till 20--. Denna omfattning har varitförhållandevis under den senaste 15-årsperioden.Självverksamhetens omfattning är beroende bland annat avvirkespriser, konjunkturen, arbetsmarknadssituationen. (20--motsvarar i storleksordningen 12 500--15 500 heltidsårsarbeten).Självverksamhetens fördelning avseendeavverkningsarbete (1992) framgår av följandesammanställning.SjälvverksamhetTotalt inomHuggningKörning privatskogs-milj m3milj m3 bruket, milj m3sksk skSlutavverkning17,72,02,4Gallring9,03,93,3Övrig avverkning15,23,42,8Totalt231,99,338,5()()1 Till exempel fröträd, vindfällen2 Totala avverkningen 1992 enligt SKS cirka 64miljoner m3 sk3 Sannolikt 12--sk 1994 på grund avökad total avverkningsvolymTillkommer husbehovsved i storleksordningen 4--5miljoner m3 sk.Under senare år har en omfördelning av självverksamhetenägt rum från huggning/körning (avverkning) tillskogsvårdsinsatser. Utav den totala självverksamheten utförsi dag ungefär lika mycket i avverkningsarbete som iskogsvårdsarbete. Självverksamhetens omfattning inomskogsvården visas nedan.Skogsvård i privatskogsbruket (1 000-tal hektar)TotaltSjälvverksamhet, %Markberedning48,44,58Plantering73,451,3701Röjning155,6120,2771 1 I princip med samma teknik som i storskogsbruketDen låga självverksamheten inom markberedningsarbetetförklaras av att högpresterande, storskaliga metoder i storutsträckning kan användas även på förhållandevis småarealer, som effektiva småskaliga metoder saknas.Ett försök att uppskatta investeringarnas omfattning iprivatskogsbruket visar en investeringsvolym(maskiner, utrustning) på (1991 = 840miljoner kronor). Denna siffra skall jämföras medmotsvarande uppgift för ''storskogsbruket'' som 1992 var525 . Av ett enskilt år kan inga säkra ochallmängiltiga slutsatser dras, men beräkningarna visar attinvesteringsvolymen är betydande och i sin tur gerföljdeffekter bland annat i form av arbetstillfällen för mångamindre och medelstora verkstadsindustrier.Den beskrivna verkligheten har en allvarligbaksida, nämligen olycksfallen bland de självverksammaskogsägarna. Tillgänglig statistik visar att 2 500--3 000 olycksfall inträffar bland självverksamma. Dettaär en oacceptabelt hög siffra. hardessa olycksfall resulterat i 78 döda, tio människor per år.De stora skogsbolagen, skogsägarföreningarna, störregods och allmänningar har sitt eget branschforskningsinstitutSkogForsk. SkogForsk bedriver tillämpad forskning ochutveckling som tillgodoser det storskaliga skogsbruketsbehov. Institutet finansieras delvis av intressentbidrag menockså av statliga bidrag i form av kollektivforskningspengarsamt inkomster via uppdrag och ansökningar tillforskningsfonder. SkogForsk har i sitt program allt frånbiologi/ekologi, via teknik och ekonomi till marknadsföringoch organisationsutveckling.Någon motsvarande ''institution'' eller ett centrumavseende självverksamma privatskogsägare, det så kalladesmåskogsbruket, finns inte. Genom det tryck som framförsgentemot svenskt skogsbruk avseende biologiskt/ekologiskthänsynstagande, biologisk mångfald, naturvårdsanpassatskogsbruk med mera görs stora satsningar på forskning inomdessa områden från SLU, andra universitet och SkogForskmed inriktning mot storskaligt skogsbruk. För desjälvverksamma småskogsbrukarna görs inga eller mycketsmå forsknings- och utvecklingsinsatser. Det finns därför ettuttalat behov av att ett ''centrum'' skapas, med uppgift attarbeta med i huvudsak tillämpad forskning inom framför alltskogsteknik, ekonomi och skogsskötsel. Skogsvetenskapligafakultetens lokalisering i (''skogshögskolan'')skulle vara en lämplig av den härarten.Forsknings- och utvecklingsarbete för småskogsbruket harmed stor framgång bedrivits i sedan mitten av1970-talet och är nu internationellt settvärldsledande. Regionalt finns ett mycket omfattande''nätverk'' inom vilket samarbete mellan forskare ochsmåskogsbrukare bedrivs.Regionen har mycket stark ochlång skogsbrukstradition inom både små- och storskaligtskogsbruk. Kontakterna med maskin- ochredskapstillverkare är välinarbetade.Den skogliga forskningsmiljön är mycket bra,vilket bland annat visats av genomförda utvärderingar ochutredningar. Regionalt finns hela skalan avskogsägarkategorier representerade.De yttreförutsättningarna i form av skog och mark av varierandekaraktär kring Limes norrlandicus och en väl fungerandeinfrastruktur finns tillgängliga.På plats i finnsredan två ''tunga'' forskningsinstitutioner medtyngdpunkten i sin verksamhet på teknik (inklusiveplanläggning) och skogsskötsel. Ytterligareämnesinriktningar finns representerade, till exempelmarklära, entomologi, viltekologi.I och dessnärmaste omgivningar finns ett stort antal demonstrations-och fasta försöksytor, liksom väl inmätta och kartlagdaprovkörningsbanor.På plats i finns ävenverkstad, såg, växthus, virkestork, hyvleri, stressgrading-utrustning med mera. Dessa utrustningar och befintligforskarkompetens möjliggör kvalificeradeforskningsinsatser från ''frö till färdig slutprodukt'', medtyngdpunkt på drivnings- och skötselmetoder försjälvverksamma skogsägare, planeringsfrågor (inklusiveekonomi) och inte minst arbetsmiljö (olycksfall, ergonomi,arbetsorganisation).Mot ovanstående bakgrund synes en centrumbildning vidskogsvetenskapliga fakultetens lokalisering i ,med främsta uppgift att bedriva forsknings- ochutvecklingsarbete, informations- och utbildnings-/förmedlingsverksamhet med de självverksammasmåskogsägarna som främsta målgrupp, som mycketangelägen och lämplig. Detta skulle kunna åstadkommasutan ökade kostnader för statskassan genom omfördelning aven mindre del av stödet till den kollektiva skogsforskningen,fortsatta intressentbidrag från småskogsbrukarna ochansökningar i befintliga fonder.Sammanfattningsvis:De självverksamma skogsägarnasvarar för en icke oväsentlig del av skogsindustrinsvirkesförsörjning.De självverksammas insatser i skogenutgör ett väsentligt tillskott i antalet arbetstillfällen i oftatypisk glesbygd.De självverksammas olika sätt att bedrivasitt skogsbruk är en garanti för mångfald i den framtidaskogen.Den olycksfallssituation som råder blandsjälvverksamma kan inte tillåtas fortsätta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett centrum vid den skogsvetenskapligafakulteten i för forsknings- ochutvecklingsarbete med inriktning på småskogsbruket.