mot · GI02Ub44 · 1995-03-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:164 Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet har i en utbildningsmotion /95:Ub905föreslagit en rad åtgärder för att öka jämställdheten mellankvinnor och män inom skolan, universitet och högskolor.Flera av dessa förslag återfinns i regeringens proposition. Ivissa frågor har emellertid regeringen och heltskilda synsätt. Detta gäller framför allt frågan om vilkaåtgärder som bör vidtagas för att öka jämställdheten viduniversitet och högskolor.1. Det offentliga skolväsendetRegeringens förslag till ändring i skollagen 1 kap. 2 och9 §§ innebär en förstärkning av skyldigheter för alla som ärverksamma inom skolan att främja jämställdhet mellankönen. En sådan förstärkning hälsas med tillfredsställelse.Bakgrundstexterna och angivna skäl för bedömningarnabetonar flera viktiga områden inom vilkajämställdhetsarbetet skall intensifieras. Man poängterar attjämställdhet är ett pedagogiskt problem, attjämställdhetsfrågorna skall integreras i lärarutbildningen etc.Miljöpartiet delar regeringens allmänna inställning vadgäller betydelsen av ett brett och intensifieratjämställdshetsarbete i skolan.Propositionen svävar dock på målet avsevärt när det gälleråtgärdernas pregnans. Man behandlar t.ex. inte frågan omhur tillsynen av hur skollagen efterlevs skall ske. Inte hellerställer man krav på en samlad utvärdering av kommunernasjämställdhetsarbete utan nöjer sig med ganska vagaantydningar om kommande uppdrag till att öi sittforskningspolitiska program initiera och stödjaforskningsinsatser, som har sin utgångspunkt i denpedagogiska processen i klassrummet, som ett stöd förskolans pedagogiska jämställdhetsarbeteö. Detta bådar integott utan stärker farhågan att jämställdhetsarbetetkommer att sega sig fram i fortsatt ultrarapidtakt även underde närmaste åren. föreslår att man itillsynsarbetet särskilt skall uppmärksamma hur skolornauppfyller den nya skollagens krav på jämställdhetsarbetetsamt att tydliga anvisningar tas fram för hur en rullandeuppföljning av kommunernas jämställdhetsarbeteframskrider.2. Högre utbildning och forskningI propositionen redovisas en statistik som entydigt visar enmycket sned könsfördelning vad gäller högre utbildning ochforskning vid våra universitet och högskolor. Kvinnorna ärrelativt få såväl i elevkategorierna som i kategorin anställdaforskare och lärare. Någon djupare analys av orsakerna tillsnedfördelningen gör man inte.De åtgärder som regeringen diskuterar för att åstadkommaen bättre balanserad könsfördelning är huvudsakligenfokuserade på att kvotera till olika utbildningar och att heltenkelt förordna kvinnor på tjänster genom olika typer avpositiv särbehandling vid tillsättningsförfarandet. Man villinrätta doktorandtjänster öronmärkta för kvinnor, tillsättaprofessurer genom s.k. positiv särbehandling av kvinnor(t.ex. att en sökande av underrepresenterat kön får företrädetill en professur framför mer meriterade sökande av andrakönet), etc.Detta gagnar knappast jämställdheten. Risken är iställetstor att dessa särbehandlade kvinnotjänster kommer attbetraktas som tjänster av lägre värde. Den individuellalönesättning som gäller för professurer och andrauniversitetstjänster kommer kanske att medföra att dessakvinnliga tjänsteinnehavare får betydligt lägre lön än sinamer meriterade manliga kollegor. Skall i så fall detta ocksåkompenseras med speciella kompensationsbidrag förkvinnolöner till mindre förtjänta kvinnor? I propositionenbelyses inte nackdelarna med förslagen (och egentligen inteheller fördelarna). Man får intrycket av att regeringenbegår samma förenklingsfel, som var så vanliga ibiståndspolitikens barndom: Har de intedoktorandtjänster? -- Då ger vi dem doktorandtjänster!Någonstans borde det ringa en varningens klocka. Det krävsbetydligt mer insiktsfulla drag för att lösa problem medsocial orättvisa.Miljöpartiet utgår från att en viktig orsak till att relativt fåkvinnor doktorerar och relativt få kvinnor innehar högretjänster vid universitet och högskolor ligger i att kvinnor ochmän inte har likvärdiga förutsättningar vid högreuniversitetsstudier och i den fortsatta forskarkarriären. Vi villdärför sätta in resurserna på att rätta till förutsättningarna såatt de blir likvärdiga för män och kvinnor.Ytligt sett kan förutsättningarna för kvinnor och män iforskarutbildning och forskarkarriären synas likvärdiga.Samma antagningsregler, samma studiefinansiering, sammaundervisning gäller för kvinnor som för män. En närmaregranskning av förutsättningarna för män och kvinnor i högreutbildning visar emellertid tydliga skillnader.Redan det faktum att lärarna och handledarna iforskarutbildningen är män () kan förklara endel av svårigheterna för kvinnor. Det finns också tendensertill skillnader i val av avhandlingsämne mellan manliga ochkvinnliga studenter. Män ansluter sig lättare tillinstitutionernas redan etablerade forskningsprojekt medankvinnor i större utsträckning väljer ämnen som inte finnsrepresenterade i den pågående forskningen vidinstitutionerna. Att utföra sitt avhandlingsarbete i en redanetablerad forskargrupp är som regel lättare än att utföra helaarbetet på egen hand, även om viss hjälp i form avhandledning finns att tillgå. Dessa skillnader slår igenomredan vid de små forskningsuppgifter som utförs vidgrundutbildningens slut och som ligger till grund förantagningen till forskarutbildningen. Här ligger en del avförklaringen till att färre kvinnor antas tillforskarutbildningen och att kvinnor använder ochoftare avbryter en påbörjad forskarutbildning.I kommittéerna som sköter antagningen tillforskarutbildningen sitter institutionernas handledare. Detligger nära till hands att tro att de studerande som redanarbetar inom handledarens forskningsprojekt iblandfavoriseras på sina medsökandes bekostnad. Detta behöverinte alls vara ett uttryck för medveten korruption blandhandledare. Det kan t.ex. vara ett naturligt led hålla hög nivå på handledningen och bidraga till en godgenomströmning i forskarutbildningen. Men det missgynnarförmodligen kvinnliga studerande som grupp.De år man genomgår forskarutbildning sammanfaller medden tid i livet när man vanligtvis skaffar barn. Självfalletinnnebär detta andra förutsättningar för kvinnor än män attgenomföra en forskarutbildning på förväntade fyra-fem år.Många familjer där kvinnan går i forskarutbildning väntarmed det första barnet tills kvinnan tagit sin doktorsexamen.Barnafödande innebär då en fördröjning av kvinnansfortsatta karriär, att genom egen forskning meritera sig förforskarassistenttjänst. Genom att konkurrensen omforskarassistenttjänster är hård och meriter ofta endasträknas efter doktorsexamen så ärmånga kvinnor näst intill utan möjlighet att gå vidare mot ettarbete som självständig forskare vid ett svenskt universitet. (Om kvinnan vill ha familj och barn . )Redan dessa tydliga skillnader i förutsättningar för mänoch kvinnor i forskarutbildningen pekar på några lämpligaåtgärder för att förbättra situationen. Ändrahandledningssituationen såväl på C- och D-nivån som iforskarutbildningen så att kvinnliga studerande inte drabbasav konkurrenshinder redan i ingången till sina forskarstudier.Fullfölj omvandlingen av utbildningsbidrag tilldoktorandtjänster och öka dessutom antaletdoktorandtjänster. En doktorandtjänst ger den socialatrygghet som framför allt kvinnliga studerande behöverunder studietiden. har i sin budgetmotionanvisat för fullföljande av övergångenfrån utbildningsbidrag till doktorandtjänster samt enavsevärd utökning av antalet doktorandtjänster.Ändra meriteringskraven så att en fördröjning genombarnafödande inte lägger onödiga hinder i vägen vidkonkurrens om tjänster i den fortsatta forskarkarriären.Öppna möjligheten för forskarstuderande att söka egnaforskningsmedel, så att de inte är helt hänvisade tillhandledarnas resurser och välvilja. Inför olika typer avtidsbegränsade tjänster i forskarkarriären (t.ex. med tretjänster mellan doktorandtjänst och professor som i ).En hierarki av flera tidsbegränsade tjänster underprofessorsnivå skulle öka rörligheten bland universitetensforskande personal, vilket är absolut nödvändigt för att inteuniversitetens forskning och utbildning skall gå i stå (på detsätt som delvis skett i ). Även enökad rörlighet mellan universitet och näringsliv eller arbeteninom den offentliga sektorn (inklusive skola och utbildning)gagnar samhället som helhet och gynnar möjligheterna atti ett någorlunda kort tidsperspektiv få en rimlig fördelningmellan män och kvinnor bland forskare och lärare viduniversitet och högskolor.Vi förordar att regeringen med hänsyn till kändaförhållanden föreslår effektiva åtgärder för att väsentligt ökakvinnors möjligheter till högre utbildning. Konkurrens på, idjupare mening, lika villkor för kvinnor och män bör varaförslagets mål. Förslaget till åtgärder bör lämna utrymme förlokala variationer men också åtföljas av ett program förutvärdering och korrigering.Vi i accepterar kvotering som metod för attåstadkomma representativitet och förstärkt demokrati när detgäller olika beslutande församlingar i samhället, t.ex. ikommuner, landsting och riksdag. När det gäller tillsättningav vissa tjänster, t.ex. professurer, är strikt kvotering direktolämplig. Däremot ser vi gärna att i de fall de mestkompetenta sökandena till en tjänst endast obetydligt skiljersig i meriter så tillsätts tjänsten med hänsyn till detunderrepresenterade könet. Ett sådant förfaringssätt kräveringen lagändring. gällande jämställdhetslag är i detavseendet fullt tillräcklig. Det gäller bara att få universitetenatt rätt utnyttja möjligheten. Vi förordar därför att en särskildjämställdhetsansvarig vid , med uppgift attbevaka jämställdhetsaspekten, deltager i beredningen avvarje tjänstetillsättning. Detta bör gälla inte bara tillsättningav professurer utan också tillsättning av lektorer ochforskarassistenter. Om nu regeringen ändå vidhåller attinrättande av professurer speciellt för kvinnor skall ske såär det viktigt att dessa professurer inrättas med stor omsorg.Sverige är ett litet land med relativt få kvinnliga forskare.Den bästa strategin är sannolikt att aktivt söka kvinnor somär mycket kompetenta och framstående forskare (men ännuej innehar professur) och inrätta professurer inom derasspecialområden. Tjänsterna skall utlysas i vanlig ordningoch tillsättas på vanligt sätt.Ett sådant förfarande bör leda till att kvinnorna som regelkonkurrerar ut sina manliga medsökande. Vi får kvinnligaprofessorer med hög kompetens. Nya, kanske mer kvinnliga,forskningsområden etableras och vi får kvinnligaprofessorer, som förhoppningsvis kan tjäna som godaförebilder för sina studerande medsystrar (liksom förmanliga studerande och forskare). Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om krav på tillsyn och uppföljningav de skyldigheter i jämställdhetsarbetet som den föreslagnaändringen i skollagen medför,2. att avslår regeringens begäran om 37,5miljoner kronor utöver vad som föreslagits ibudgetpropositionen,3. att beslutar anslå förslutförande av övergången från utbildningsbidrag tilldoktorandtjänster samt inrättande av ytterligaredoktorandtjänster,4. att hos regeringen begär en utredning avtjänstestrukturen vid universitet och högskolor i syfte att fåen förändring som ökar rörligheten inom den högreutbildningen och forskningen enligt de riktlinjer som anförtsi motionen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av åtgärder för ökadjämställdhet vad gäller studerandes tillgång till handledningi grundutbildning och forskarutbildning,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändring av meritvärderingen vidtillsättning av tjänster så att kvinnor ej missgynnas,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökade möjligheter för ungaforskare att få forskningsbidrag,8. att beslutar att en särskildjämställdhetsansvarig alltid skall delta itjänstetillsättningsberedningen i samband med tillsättningenav tjänster vid universitet och högskolor,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om positiv särbehandling av kvinnorvid tillsättning av tjänster vid universitet och högskolor,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om speciella tillvägagångssätt vidinrättande och tillsättning av nya professurer med anledningav den sneda könsfördelningen bland nuvarande professorer.