mot · GI02L47 · 1995-04-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:140 Aktiv konsumentpolitik 1. Inledning 1.1 Konsumentpolitikens mål och inriktningI propositionen presenterar regeringen förslag till mål ochinriktning av den framtida konsumentpolitiken. Denationella målen för konsumentpolitiken skall enligtregeringens förslag vara:1. att hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sinaekonomiska och andra resurser effektivt,2. att konsumenterna skall ha en stark ställning påmarknaden,3. att konsumenternas hälsa och säkerhet skyddas, och 4. att sådana konsumtions- och produktionsmönsterutvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrartill en långsiktigt hållbar utveckling.Vidare anges att det konsumentpolitiska arbetet skallinriktas särskilt på hushållens baskonsumtion,konsumentgrupper som är ekonomiskt eller socialt utsattaeller som av andra skäl har behov av särskilt stöd, samt attfrämja konsumentintressena i det internationella samarbetet.Regeringens konsumentpolitiska målsättning, såsom denkommit till uttryck i de fyra punkterna, överensstämmer istort med Moderata Samlingspartiets inriktning förkonsumentpolitiken, som lades fast i vår kommittémotion,1994/95:L701, Konsumentpolitiken, av m.fl.(m).När det gäller regeringens mål angående konsumenternasställning på marknaden delar vi uppfattningen attkonsumenternas ställning även framgent skall vara stark.Samtidigt bör dock framhållas att har ett i fleraavseenden väl utbyggt konsumentskydd. Mot dennabakgrund bör den övergripande målsättningen, enligt våruppfattning, mer vara att underlätta för konsumenterna attanvända sig av de rättigheter de faktiskt har än att nu kommamed ytterligare regleringar och föreskrifter.1.2 Syftet med konsumentpolitikenSyftet med konsumentpolitiska insatser är naturligtvis attförsöka uppnå de konsumentpolitiska målen. Även omregeringens förslag till konsumentpolitisk inriktning ochmålsättning i stort kan sägas överensstämma med ModerataSamlingspartiets konsumentpolitiska mål går dock enskiljelinje mellan regeringens och val avmetod för att uppnå dessa mål.Regeringens konsumentpolitik uppges syfta till atttillförsäkra medborgarna en stark och oberoende ställning,att svara för trygghetssystem som skyddar individer ochhushåll samt att medverka till att utjämna olikheter ilevnadsvillkor. Konsumentpolitiken uppges vidare vara endel av välfärdspolitiken, och i detta ligger enligt regeringenockså ett fördelningspolitiskt inslag.Moderat konsumentpolitik syftar snarare till att öka denkonkurrensutsatta sektorn, vidga området för privatnäringsverksamhet, att avveckla offentliga monopol ochminska offentligt ägande i näringsverksamhet, att underlättaför företag att driva sin verksamhet samt att ta bort hinderför att nya företag skall kunna etablera sig. Moderatkonsumentpolitik syftar också till att skapa medvetnakonsumenter som enskilt eller i frivillig samverkan tartillvara sina intressen som konsumenter. Kunniga ochkritiska konsumenter är fundamentet för varje välfungerande marknad.Vad som framför allt är moderat inställning här, liksom påövriga områden, är synen på medborgarnas förmåga ochvilja att ta ansvar för sina egna liv. Vi anser att det ärmänniskorna själva som är bäst lämpade att fatta beslut somrör den egna livssituationen och att det egna ansvarstagandetoch engagemanget alltid måste vara avgörande. Dettainnebär att vi måste acceptera och respektera att vi är olikaoch att vi har olika behov och ideal som styr våraställningstaganden i livets skiftande situationer. Varjemänniska har rätt att uppleva att det är hon som bedömer,väljer och ansvarar för sina beslut.2. Kommentarer till regeringens förslagI denna del av motionen kommenteras de förslag avregeringen som vi motsätter oss genomförandet av eller somvi anser bör utformas på annat sätt.2.1 Konsumentinflytande och konsumentengagemangRegeringen framhåller att den svenska modellen förkonsumentpolitiskt arbete bygger på ett betydande offentligtengagemang men att ett starkt inflytande från konsumenteroch deras organisationer också är viktiga inslag i detkonsumentpolitiska arbetet. Regeringen hänvisar i dettasammanhang till förslag i budgetpropositionen som innebäratt utökat ekonomiskt stöd skall ges tillkonsumentorganisationer i syfte att komplettera den statligaoch kommunala verksamheten.Härutöver avser regeringen tillkalla en kommitté meduppgift att föreslå åtgärder som kan öka medborgarnasinflytande och delaktighet i samhällsutvecklingen.Regeringen betonar dock särskilt att det inte finns några skäl,vare sig ekonomiska eller andra, att förändra eller föra överstatens ansvar inom konsumentpolitiken till andra aktörer.Vad regeringen avser med den svenska modellen förkonsumentpolitiskt arbete är här -- per definition -- liktydigtmed socialdemokratisk konsumentpolitik, dvs. en politikkännetecknad av betydande statlig styrning och där statenhar det totala ansvaret.När det gäller regeringens förslag att tillsätta en utredningmed uppdrag att utreda hur medborgarnas inflytande ochdelaktighet i samhällsutvecklingen skall kunna ökas såifrågasätter vi värdet av en sådan utredning om staten ävenframgent skall stå för det övergripande konsumentpolitiskaansvaret och engagemanget. För att regeringens syfte medutredningsuppdraget skall framstå som trovärdigt fordras attregeringen klart signalerar att den är beredd att ocksåöverlåta ansvaret på konsumentområdet till andra icke-statliga aktörer.Regeringen har, som tidigare nämnts, aviserat att detekonomiska stödet till konsumentorganisationerna skallutökas. Vi vill dock i detta sammanhang framhålla att detmest effektiva sättet för regeringen att upprätthålla ochutveckla det engagemang som finns hoskonsumenter och frivilliga konsumentorganisationer, samtbemöta önskemål om ökat konsumentinflytande och störredelaktighet för privata initiativ, torde vara att överlåta tillkonsumentorganisationerna att primärt svara för attkonsumenternas intresse tillgodoses.Av detta följer att statens roll bör tonas ner betydligt till attomfatta endast sådana konsumentpolitiska åtgärder som intekan utföras bättre av andra aktörer.2.2 Ungdomar och konsumtionRegeringen vill särskilt uppmärksamma ungdomarsutsatthet som nya och ovana konsumenter. Utöverskolundervisning om konsumentfrågor bör enligt regeringenotraditionella vägar och nya medier prövas för att nå ut medkunskap och information till ungdomar.Naturligtvis behöver vi alla -- inte minst ungdomar --kunskaper för att kunna fungera som konsumenter påmarknaden på ett så väl övervägt sätt som möjligt. Därför drdet av central betydelse att unga människor tidigt får lära sigatt bl.a. hushålla med pengar. I första hand är det en uppgiftför föräldrar, eller andra vårdnadshavare, att fostra ungamänniskor till att bli ekonomiskt medvetna och lära sig attkritiskt överväga sina inköp. För de allra flesta familjerfungerar detta bra. måste vi dock vara medvetnaom att det finns familjer som av olika skäl inte lyckas likaväl med att förmedla grundläggande kunskaper om att ''manmåste rätta munnen efter matsäcken''. För dessa familjerspelar därför skolundervisningen en särskilt viktig roll.Utöver förmedlandet av generella marknadsekonomiskabaskunskaper bör skolan tillgodose elevernas behov avadekvat konsumentupplysning.Konsumentkunskap hör naturligt hemma i ämnethemkunskap. Vi anser dock att konsumentfrågorna även börintegreras i undervisningen i olika ämnen, som t.ex.samhällskunskap, matematik, ekonomi. Även i undervisningom miljöfrågor bör konsumentfrågor kunna tas upp. Dettainnebär inte att antalet timmar i konsumentkunskap behöverutvidgas, däremot bör konsumentaspekten uppmärksammasoavsett i vilket ämne den aktualiseras.Vidare motsätter vi oss regeringens förslag att avsättasärskilda medel ur Allmänna arvsfonden tillkonsumentprojekt för ungdomar, liksom vi ifrågasättervärdet av ekonomiska satsningar på konsumentupplysandeproduktion för teater. I och för sig motsätter vi oss intesatsningar på ungdomar som syftar till att ungdomar skall fåen möjlighet att upptäcka t.ex. kultur och teater men vi ställeross mycket tveksamma till regeringens förslag att genompolitiska pekpinnar styra teaterverksamhetens innehåll. Omde unga tycker det är angeläget att sätta upp pjäser medkonsumentupplysande budskap för sina jämnåriga kommerdetta förmodligen också att ske utan att staten villkorar detekonomiska bidraget.Det hör överhuvudtaget inte hemma i en rättsstat attinnehållet i exempelvis teaterverksamhet bestäms med hjälpav politiska styrmedel, och bör därför avslåpropositionen i denna del.2.3 Den lokala verksamhetenRegeringen anser att den lokala förankringen avkonsumentverksamheten är grundläggande för attkonsumentpolitiken skall bli framgångsrik och görbedömningen att de riktlinjer som statsmakterna fastställt förden lokala konsumentverksamheten bör ligga fast. Dettainnebär i korthet att den lokala verksamheten skall prioriterasoch att det är viktigt att den byggs ut samt att staten skallfortsätta stödja den lokala verksamheten.Enligt vår bedömning är detta förslag inte tillräckligtlångtgående. Riktlinjerna har sin grund gamlabeslut och tiderna har förändrats. Utvecklingen inom en radolika områden, som tidigare framstått som självklara statligaangelägenheter, har gått från centralisering tilldecentralisering. Kommunerna har fått eget ansvar iförhållande till staten och beslutar självständigt iflertalet av de frågor som ligger kommuninnevånarnanärmast. Staten, å sin sida, fattar fortfarande en rad beslutvarje år som kan påverka konsumenternas ekonomiskaförutsättningar på olika sätt. Från konsumenternas olikautgångspunkter torde det därför vara mer angeläget att låtakommunerna själva bedöma det framtida behovet avkonsumentpolitik än att överlåta åt staten att tillgodose dettabehov.2.3.1 Ökat konsumentansvar till organisationer ochnäringslivI har de offentligt subventionerade institutionernaförsvårat förutsättningarna för privata engagemang. För attkonsumentsammanslutningar, andra organisationer ochintresseorganisationer skall kunna växa och ta på sig störreuppgifter är det nödvändigt att minimera det offentligasåtaganden. föreligger ett akut och överhängandebehov av att minska de offentliga utgifterna. Det är såledesinte bara av ideologiska skäl som vi moderater anser attkonsumentvägledande institutioner som existerar påstatlig nivå bör avskaffas. Enligt vår uppfattning bör i ställetorganisationer och näringsliv uppmuntras till att i ökadutsträckning engagera sig lokalt i konsumentverksamhet.Medlemmar i organisationer motiveras som bekant bästgenom att anförtros ansvar för verksamheten. Den enskildemedlemmens insats får härmed ett annat värde och upplevsmånga gånger som mer betydelsefull. Näringslivet motiverasi sin tur bäst av förhoppningar om ökad efterfrågan på varoroch tjänster. Det är inte helt orealistiskt att anta att företagaresom utåtriktat och aktivt engagerar sig för t.ex.produktsäkerhetsfrågor och konsumentskydd kommer attkunna locka till sig fler kunder än de företagare som inteengagerar sig i konsumentfrågor överhuvudtaget.Till sist borde staten motiveras av möjligheten att spara ide offentliga utgifterna. Detta är bara ett exempel på hurkonsumentupplysning i privat regi kan leda till gynnsammaeffekter för såväl konsumenter, stat som det privatanäringslivet. Enligt vår mening bör regeringen därför snarastvidta de åtgärder som behövs på central och nivåi syfte att möjliggöra för organisationer och enskildanäringsidkare att ta ett ökat konsumentansvar.Här vill vi också särskilt framhålla de frivilligakonsumentorganisationer som är vanligt förekommandebåde i och i . I bl.a. , ochFrankrike tillgodoses konsumenternas intresse i hög gradgenom frivilliga organisationer. Det torde vara till gagn föralla inblandade parter om vi även i överlät åt defrivilliga organisationerna att själva -- i takt medsamhällsutvecklingen i övrigt -- utforma sin verksamhet.Först då får organisationerna sitt verkliga berättigande ochkan inrikta sin verksamhet på mer angelägna uppgifter. I ettövergångsskede är vi beredda att låta staten bidra med visstekonomiskt stöd för att lägga grunden för den här formenav verksamhet. När den väl har vuxit sig stark och utvecklatfinansieringsformer bör det statliga stödet upphöra helt.2.3.2 Den finländska modellenOm man skall ha kvar någon form av offentligt styrdkonsumentpolitik bör ansvaret i första hand ligga påkommunerna. Ett exempel på väl avvägd konsumentpolitikstår för. Konsumenterna har där tillgång tillkommunal konsumentrådgivning, bestående av allmänkonsumentrådgivning, personlig rådgivning, hjälp ikonfliktsituationer (på denna punkt har den kommunalakonsumentrådgivningen visat sig fungera mycket väl,eftersom största delen av de klagomål somkonsumentrådgivarna tagit emot har kunnat lösas på detlokala planet snabbt och smidigt) samt bevakning ochuppföljning i anknytning till konsumentrådgivningen.Den kommunala konsumentrådgivningen har visat sig varaett ekonomiskt sätt att bevaka konsumenternas intresse ochatt förlika tvister mellan konsumenter och näringsidkare.Genom att kommunerna själva svarar för de kostnaderkonsumentrådgivningen orsakar kan inte obetydligabesparingar göras i de statliga utgifterna. harstatens betydelse tonats ner väsentligt då huvudansvaret förverksamheten åvilar kommunerna som tillsammans medbl.a. frivilliga organisationer har att anpassakonsumentpolitiken efter konsumenternas behov kommunför kommun.Vår avsikt är inte att här i detalj redogöra för denfinländska modellen. Vi vill snarare göra regeringenuppmärksam på några i vårt tycke viktiga inslag som medfördel skulle kunna vara vägledande även vid utformningenav den framtida svenska konsumentpolitiken.Två delar som vi i detta sammanhang vill lyfta framsärskilt är konsumentinformationen och socialväsendets roll.Konsumentinformationen har en framträdande plats i denfinska konsumentpolitiken. Informationstillställningar avolika slag har blivit en av de viktigaste uppgifterna inomramen för konsumentrådgivningen. Syftet är att gekommuninnevånarna information så att de bättre kan hävdasig som kommuninnevånare och konsumenter.Genom socialväsendet nås många av de konsumenter somkanske annars skulle stå utanför konsumentrådgivningenstjänster och som kanske allra mest är i behov avkonsumentskydd och rådgivning. Enligt vår uppfattning hardenna verksamhet också en mycket viktig förebyggandebetydelse. Vi vet att vuxna med utpräglat dålig ekonomi intesällan överför sin oförmåga att hushålla med pengar till sinbarn. Om de vuxna ges möjlighet till rådgivning, för att delskunna ta tag i sin situation, dels lära sig hur man får etthushåll att ''gå ihop'', kommer det sannolikt också att fåbetydelse för barnens förhållningssätt till pengar. Nästan allavåra olika beteenden grundläggs , samma sakgäller för människors ''konsumentbeteende''. Det är såledesviktigt att denna aspekt tas tillvara även i konsumentpolitiskasammanhang.Enligt vår uppfattning bör regeringen övervägamöjligheten att utforma svensk konsumentpolitik efter finskförebild.2.4 Det internationella samarbetetNär det gäller det internationella samarbetet framhållerregeringen att den arbetar för att hävda svenska intressen, förett ökat konsumentinflytande och ett starkt konsumentskyddi EU. Vidare uppger regeringen att den tillsatt en arbetsgruppmed uppgift att ta fram en svensk strategi för arbetet medkonsumentfrågor inom EU.Ett starkt konsumentskydd förutsätter dock attproduktskador kan förebyggas. Inom ramen för deteuropeiska samarbetet har ett notifikationssystem upprättats,varigenom medlemsländerna snabbt skall kunna fåinformation när en farlig vara upptäcks i ett annat land. IEU:s skaderapporteringssystem (EHLASS) samlasinformation in från vissa sjukhus i medlemsländerna omvaror som varit inblandade i hem- och fritidsolyckor.Statistiken utgör en viktig del av produktsäkerhetsarbetetmed långsiktigt syfte att göra produkter säkrare.I propositionens avsnitt om samarbetet inom EU påkonsumentområdet tar emellertid regeringen överhuvudtaget inte upp EHLASS. Vi hade dock önskat kunna ta delav regeringens syn på EU:s skaderapporteringssystem, somenligt vår uppfattning framstår som en värdefullkunskapskälla i det framtida produktsäkerhetsarbetet.Vi utgår nu från att den arbetsgrupp som regeringen tillsattför konsumentfrågor inom EU även kommer att belysafrågan om EHLASS betydelse för den framtida svenskakonsumentpolitiken.2.5 KonsumentforskningenRegeringen avser att tillkalla en särskild utredare meduppgift att ta fram förslag till ett konsumentpolitisktforskningsprogram. Syftet är att stärka denkonsumentpolitiska forskningen vid universitet ochhögskolor. Framför allt skall ämnena konsumenträtt ochhushållsekonomi uppmärksammas.Enligt vår uppfattning är det mycket tveksamt omskattemedel skall avsättas till en utredning med uppgift attarbeta fram förslag till hur forskning skall bedrivas. Detta ärnärmast en uppgift för forskarna att ta ställning till, och detoavsett vilket ämne det är fråga om. Konsumentforskningenbör således inte särbehandlas.Om likväl beslutar att konsumentforskningenskall särbehandlas framför andra forskningsdiscipliner bördock beaktas att regeringen har aviserat attförstärka forskningsområdet genom att inrätta särskildaprofessurer i syfte att öka antalet kvinnliga professorer. Ombåda dessa förslag drivs igenom bör enligt vår uppfattningövervägas om konsumentforskningen kan inrymmas inomramen för den redan aviserade resurstilldelningen påforskningsområdet.2.6 De statliga konsumentmyndigheternaFörutom att ange det övergripande målet förKonsumentverkets verksamhet, vilket är samstämmigt medregeringens mål och inriktning av konsumentpolitiken i stort,föreslår regeringen att rollfördelningen och samordningenmellan de myndigheter som har ansvar för konsumentfrågorskall ses över.Vi ställer oss i princip positiva till en sådan översyn. Ienlighet med vad som anförts i motionen anser vi dock attdet är väsentligt för den framtida konsumentpolitikensutveckling att översynen utförs med siktet inställt på attavskaffa, alternativt kraftigt minska, myndigheternas roll ikonsumentpolitiken. Moderata Samlingspartiets uppfattningi denna fråga har närmare utvecklats i tidigare nämndakommittémotion om konsumentpolitik, 1994/95:L701 avRolf m.fl. (m).3. Renodling och begränsningar av den statligakonsumentpolitikenLågkonjunktur och arbetslöshet har lett till attmedborgarnas efterfrågan på hjälp med att klara en trängdhushållsbudget har ökat dramatiskt. Många har dessutommed sig en överskuldsättning från det ''glada'' 80-talet. Denlärdom vi alla kan dra av detta är att det är oerhört viktigtmed grundläggande kunskaper i ekonomi.På samma sätt som gemene man tvingas spara måste ävenstaten hålla kostnaderna nere för den offentligaverksamheten. Enligt vår uppfattning är det inte bara negativtatt staten tvingas ompröva sina kostnader för den statligaverksamheten. Omprövning innebär möjlighet tillnya och mer effektiva lösningar på gamla frågor ochproblem. Den nuvarande statliga konsumentpolitiken utgörenligt vår mening ett exempel på ett område som det nu ärhög tid att reformera.3.1 verksamhetVi anser att i allt större omfattning måsteintäktsfinansiera sin verksamhet. Målet bör varatotalfinansiering för bl.a. all förlagsverksamhet, om dennaöverhuvudtaget skall finnas kvar. Dessutom måste vissadelar av övriga verksamhetsgrenar heltutgå. Vi syftar här bl.a. på internationell verksamhet som inteavser EU-samarbete, utrednings- ochutvecklingsverksamhet, forskning som inte tar sikte påproduktsäkerhetsfrågor, provning och metodutveckling. Detbör ankomma på att vidta de åtgärder somfordras för att åstadkomma besparingarna. I och med attKonsumentverkets ansvarsområde och verksamhetsgrenarbåde minskas och renodlas kan även antalet anställdaminskas. Härmed kommer ytterligare besparingar att kunnagöras.Vad gäller forskning avseende produktsäkerhet,tillsynsverksamhet samt utbildning tillkonsumenthandledare bör dessa verksamhetsgrenar ävenframgent finansieras med skattemedel. Däremot börforskning som tar sikte på olika provningar, t.ex. hur rent ettvisst tvättmedel tvättar, hur mycket ström eller vatten somgår åt m.m., bekostas av de beställare som begärt testerna. Isammanhanget bör noteras att provningar av detta slag utförsi dag av ICA och KF, m.fl.3.2 Allmänna reklamationsnämndenAllmänna reklamationsnämnden har till huvudsakliguppgift att pröva s.k. konsumenttvister och gerekommendationer om hur tvister bör lösas. Utvecklingenhar emellertid gått dithän att man kan ifrågasätta omnämnden behöver finnas kvar i framtiden.Numera löser många kommuner själva en stor del av allatvister som uppkommer mellan konsumenter ochnäringsidkare. Vi tror också att vårt förslag omnäringsidkares konsumentansvar -- om det genomförs --kommer att få gynnsamma effekter för konsumenterna ävennär det gäller tvistlösning parterna emellan. Det ligger heltenkelt i näringsidkarnas intresse att försöka uppnå förlikningdirekt med konsumenten. I annat fall riskerar företagaren sittrykte.Förutom att konsumenter i vissa kommuner har tillgång tillkonfliktlösning i regi, eller låter sig förlikasdirekt med näringsidkaren, har mångabranschorganisationer inrättat egna reklamationsnämnder.Regeringen bör notera detta och på olika sätt främja enfortsatt utveckling i denna riktning. Även frivilligakonsumentorganisationer bör uppmuntras till att utvecklas isamma riktning.Vi anser sammanfattningsvis att konsumenternas behov avstöd och rådgivning i konfliktsituationer med näringsidkareär väl tillgodosett. Mot denna bakgrund föreslår vi attAllmänna reklamationsnämnden bör avvecklas.3.3 Budgeteffekter av våra förslagI årets budgetproposition föreslår regeringen att ettramanslag på skall anvisas tillKonsumentverket för /96, vilket ocksåtillstyrkts av utskottet, (1994/95:LU19). I enlighet med ettsärskilt yttrande i ovan nämnda betänkande av . (m) anser vi att statens anslag till detkonsumentpolitiska området bör kunna minskas redan under1995/96, bl.a. genom åtgärder i syfte att minimera detoffentliga engagemanget och renodlamyndighetsuppgifterna. Mot denna bakgrund bör riksdagenfatta ett nytt beslut avseende anslaget till Konsumentverket.Genom vårt förslag avseende Konsumentverketsverksamhet bör kunna sparas påKonsumentverket redan under /96. Vårtförslag avseende innebäratt statens utgifter för denna verksamhet upphör helt.Anslaget till nämnden för /96 uppgår till20 518 000 kr.Om beslutar avveckla , i enlighet med vårt förslag, skallavvecklingen vara genomförd senast till utgången av år1997. Fram till dess skall anslaget till nämnden successivtminskas med hänsyn till uppsägningstider, uppsägning avhyresavtal m.m. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om målsättningen förkonsumentpolitiken avseende konsumenternas ställning påmarknaden,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konsumentinflytande ochkonsumentengagemang,3. att avslår regeringens förslag att avsättasärskilda medel ur Allmänna arvsfonden förkonsumentupplysande teaterverksamhet för ungdomar,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den lokala verksamheten,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ökat konsumentansvar förorganisationer och näringsliv,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utforma en konsumentpolitikenligt finsk förebild,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det internationella samarbetet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konsumentforskningen,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de statligakonsumentmyndigheterna,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om renodling och begränsningar avden statliga konsumentpolitiken,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om verksamhet,12. att beslutar avveckla ,13.