mot · GI02Sk342 · 1995-01-25 00:00:00 — En både i ett historiskt och i ett internationellt perspektivgenomgripande skattereform beslutades av 1990och trädde i kraft den 1 januari 1991.Reformen innebär kraftigt sänkta skattesatser på arbeteoch ett högre skatteuttag på kapitalinkomster, energi ochkonsumtion.Behovet att i grunden reformera vårt gamla skattesystemvar påtagligt. Det utmärktes av höga skattesatser ocholikformig behandling av olika typer av inkomster.Kapitalinkomster gynnades jämfört med arbetsinkomsterliksom naturförmåner i förhållande till kontant lön.Skatteplanering och skattefusk befrämjades somproduktiva insatser hämmades. Regelsystemet var ocksåoenhetligt och svåröverskådligt. Orsaken härtill var bl.a. attett växande antal uppgifter lagts på skattesystemet underårens lopp utöver de grundläggande uppgifterna att geskatteintäkter och utjämna inkomstförhållanden.Olikformig beskattning av olika inkomster kom attmedföra samhällsekonomiska snedvridningar genom attpersoner och företag av skatteskäl stimulerades att väljaarbets-, organisations- och ersättningsformer samtinvesterings- och finansieringsalternativ som inte skulle havalts i annat fall.En sådan olikformig beskattning ledde också till orättvisorgenom att personer med samma faktiska inkomst fick betalaolika skatt beroende på moral och skillnader i kunskap ochmöjligheter att genom olika metoder uppnå en lägre skatt.Eftersom det i första hand var personer med höga inkomstersom fick reducerad skatt genom denna snedvridning bidrogolikformigheterna också till att inkomstskatten gav enväsentligt mindre utjämning än vad som framgick av deformella skatteskalorna.Så småningom kom metoderna för att undvika skatt ochdärmed undandra sig sitt ansvar för den i bredabefolkningsgrupper väl förankrade generellavälfärdspolitiken, att få en allt större spridning. Det ökandeinternationella beroendet liksom avregleringen avkreditmarknaden accentuerade problemen medsnedvridningar och orättvisor.Reformeringen av skattesystemet skedde med stormålmedvetenhet och i snabb takt. Det är av naturliga skäloundvikligt att det under sådana förhållanden uppstår bristeroch problem som rimligen inte kan förutses innan reformenhunnit prövas i praktisk verklighet. Till en del förutsågsockså sådana i och för sig inte önskvärda effekter genom attriksdagsbeslutet innefattade en kontinuerligutvärdering/uppföljning av reformen.Konsekvensanalyser av skattereformen som gjorts inombl.a. fackföreningsrörelsen pekar på att fördelningspolitiskaorättvisor kan ha blivit följden av reformen. Det handlar omatt det t.ex. bland pensionärer med endast folkpension resp.låg ATP, samt i gruppen ensamstående låginkomsttagare,främst kvinnor, finns ett relativt stort antal förlorare.Orsakerna till detta är säkert många och komplexa, mentorde också kunna tillskrivas det förhållandet attpensionstillskott, kommunala bostadstillägg resp.inkomstskattesänkningar inte förmått kompensera förhyreshöjningar, kostnadsökningar till följd av breddningenav skattebasen, dvs. konsumtionsskattehöjningar, och andraindirekta effekter av skattereformen, t.ex. ökade kommunalaavgifter och taxor.Skattereformen har också analyserats av bl.a. SCB.Slutsatserna i denna studie är något mera försiktiga. Detframgår dock klart att flera indirekta effekter av reformenpekar i den riktningen att höginkomsttagare gynnats mera änmänniskor med lägre inkomster. Bl.a. innebarskatteomläggningen att priserna steg på en rad områden somen följd av att basen för konsumtionsskatter breddades ochvissa avgifter infördes. Detta har uppenbarligen minskatkonsumtionsutrymmet proportionellt sett mer förlåginkomsttagarna än för höginkomsttagarna. Denåterbetalning av lån som gjorts, i första hand blandhöginkomsttagare, har visserligen gjort att deras skatt blivithögre än den annars skulle ha blivit, men har deraskonsumtionsutrymme ökat eftersom de minskaderänteutgifterna överstigit den ökade skatten.Låginkomsttagarna har alltså inte kunna hålla jämna stegmed prisutvecklingen vilket delvis kan tillskrivasskattesystemet. Höginkomsttagarnas förbättrade realtdisponibla inkomster torde i första hand kunna tillskrivas detfaktum att de haft en relativt sett god löneutveckling.Tjänstemännen har fått lönekompensation för att tidigareobeskattade förmåner kommit att beskattas. Dessa förmånertogs tidigare inte upp som inkomst, men gör det nu.Möjligheterna att förskjuta inkomster till kommande år,vilket varit lönsamt 1990 och 1991, har säkerligen varitstörre bland höginkomsttagare än bland låginkomsttagare.Dynamiska effekterEn vanlig teori bland framför allt nyliberala ekonomer ochpolitiker har varit att skattesänkningar är självfinansierande.Enligt denna skola blir det fart på ekonomin, tillväxten ökaroch skatteintäkterna stiger om bara skattetrycket reduceras.Denna teori om skattesänkningars dynamiska effekter saknaremellertid vetenskapligt stöd och har i själva verket medutvecklingen av den svenska ekonomin i allmänhet ochstatsinkomsterna i synnerhet fått sig ett verkligt grundskott.De s.k. dynamiska effekterna av skattereformen, dvs. attskattesänkningarna i sig skulle främja arbete och sparandeoch därmed automatiskt öka samhällets inkomsterberäknades dock i slutändan bli mycket måttliga, eller istorleksordningen 5--, dvs. lika mycket som reformen underfinansierades.Uppskattningar tyder nu på att underfinansieringen blivitbetydligt kraftigare. Siffror på har nämnts i sammanhanget. En viktig förklaringtill detta utfall är säkerligen att vi medskattereformens genomförande fick en lågkonjunktur.Den borgerliga regeringens ingrepp i skattesystemet harockså inverkat negativt på utvecklingen av statensskatteinkomster. Men även en underskattning avbasbreddningens effekter kan ha spelat en roll. Resultatettycks sålunda ha blivit att skattereformen delvis oplaneratkommit att bidra till en icke önskvärd minskning avskatteintäkterna, vilket i sin tur försvårar möjligheterna attvärna sysselsättningen och det generella välfärdssystemet,något som fått särskilt kännbara konsekvenser i den djupalågkonjunktur med starka inslag av ren depression som varitrådande --1994.Vissa nyliberala ekonomer och borgerligaregeringsföreträdare har hävdat att minskadkapitalbeskattning är en förutsättning för att stimuleraproduktion och ekonomisk tillväxt. Erfarenheterna frånSverige med rekordhöga underskott i statsbudgeten, sänktproduktion och massarbetslöshet vederlägger effektivt dennaekonomiska teori, som heller inte har något vetenskapligtstöd. Lika lite finns det något vetenskapligt stöd för den frånsamma håll ofta framförda uppfattningen att höga skatter ochen stor offentlig sektor skulle hämma tillväxten. Ej hellerfanns det någon uppslutning bland svenska folket bakom denborgerliga fyrpartiregeringens linje -- sänkt skatt minskadvälfärd. En undersökning genomförd av blandSveriges kommunpolitiker visade att sänkt kommunalskatthade den allra lägsta prioriteten. Det gällde bland samtligapartiers företrädare. Flera opinionsundersökningar på senaretid visar också klart och entydigt att svenska folket ärberedda att acceptera högre skatter framför att fortsättaingreppen i välfärdssystemet.EgenavgifterS.k. egenavgifter har redan till en del ersattskattefinansiering i socialförsäkringssystemet. Så t.ex.finansierar egenavgifter nu delar av sjukförsäkring resp.arbetslöshetsförsäkring. Även om egenavgifter kan vara ettsätt att tydligare klargöra sambandet mellan förmån ochkostnad tycks de fördelningspolitiska aspekterna påproblemet ha kommit i skymundan. Ett mera konsekventgenomförande av en finansiering via egenavgifter isocialförsäkringssystemet riskerar att leda till enförskjutning av betalningsbördan från höginkomsttagare tilllåginkomsttagare i förhållande till en finansiering sombygger på solidarisk betalning via ett progressivtskattesystem.Mot denna bakgrund framstår det också som angeläget attavgifterna i ett framtida pensionssystem också skall belastainkomster över det tak där pension inte utgår. Defördelningspolitiska konsekvenserna av införande avegenavgifter i socialförsäkringssystemet föreslås också ingåi ovan föreslagna utvärdering.På grund av den djupa ekonomiska krisen, denoacceptabelt höga arbetslösheten och det bevisligen orimligai att klara en återgång till sunda statsfinanser enbart genomnedskärningar på statsbudgetens utgiftssida, måste politikenges en rimlig fördelningsprofil. Om de, som vi uppfattar det,synnerligen välgrundade misstankarna om attskattereformen är underfinansierad och atthöginkomsttagarna blivit överkompenserade skullebekräftas av den föreslagna nödvändiga utvärderingen avreformen, anser vi att den nu genomförda värnskatten påinkomster över den s.k. brytpunkten bör bli permanent.FörlustavdragFörlustavdrag i näringsverksamhet kunde tidigare enligt ensärskilt lag utnyttjas vid valfri taxering, efter förlustenför bolag. Systemet har fått absurda konsekvenser som bl.a.inneburit att skattebetalarna två gånger får betala förluster ivissa företag.Exempel: Ett av Nordbankens förlustbolag med ettunderskott på köptes ut av ett Luxemburgregistrerat bolag,ombildades och tog över några industriföretag i syfte attkunna kvitta underskottet mot framtida vinster. Genomskattereformen ändrades reglerna om förlustavdrag. Dessaavdrag har inarbetats i kommunalskattelagen och lagenom statlig inkomstskatt. Tidsbegränsningarna för att utnyttjaförluster har tagits bort. skall underskott av enförvärvskälla dras av vid närmast följande taxering. Kanförlusten inte utnyttjas det året kommer den att ''rullas''vidare . Trots att systemet också innehåller vissaspärregler för bl.a. rätten att utnyttja förlustavdrag i bolagefter ägarskiften framstår det enligt vår mening fortfarandesom alltför generöst att förluster kan utnyttjas utantidsbegränsningar.Förlustavdrag bör enligt vår uppfattning i första handförbehållas nya företag, där det ofta framstår som naturligtatt inte genererar några vinster. Mot dennabakgrund föreslår vi en översyn av nu gällande regler förförlustavdrag i näringsverksamhet.Åtgärder mot skattefuskDen samlade skatteskulden hos Kronofogdemyndighetenvar för hela . Av detta belopp svarar mervärdesskatten för . RSV uppskattar att av skatteskulderna hänför sig till konkurser av olikaslag. uppskattar RSV det direkta momsfusket tillmellan 10 och . Skulle det högre beloppet var det riktiga motsvarardetta ungefär statens totala kostnad för barnbidragen.Skadeverkningarna av skattefusk uppkommer genom enomfördelning av skattebördan mellan olika inkomsttagareoch från effekterna på den samhällsekonomiskaresursanvändningen. Omfördelningen upplevs som orättvisoch har negativa effekter på skattemoralen, på det politiskasystemet och samhällets funktionssätt. Genomskattereformen har utrymmet för osund skatteplaneringminskat. Emellertid är vidtagna åtgärder intetillräckliga.Det behövs också mera selektiva åtgärder för att kommatill rätta med denna typ av ekonomisk brottslighet. Det ärviktigt att samhällets insatser mot ekonomisk brottslighetskärps. Det gäller såväl skattekontrollen, polisensutredningsresurser som lagföringen av misstänktaekobrottslingar. Samhällets resurser mot ekobrottslingarnamåste även i tekniskt avseende, t.ex. vad gällerdataresurserna, skärpas. Det krävs också en skärptlagstiftning vad gäller skattebrott, återinfördskatteflyktsklausul m.m. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en utvärdering avskattesystemet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förlustavdrag inäringsverksamhet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder mot skattefusk.