mot · GI02Sk313 · 1995-01-25 00:00:00 — Bevarande av skånska slott och herresäten De skånska slotten och herrgårdarna har ett mycket stortkulturhistoriskt värde. Till godsen hör oftast ett skyddsvärtkulturlandskap och lika ofta områden som är viktiga förnaturvården.Den utredning som regeringen tillsatt med uppgift att seöver vissa frågor om kulturminnesskydd m.m. har förvissoen angelägen uppgift och skyddet för kulturegendomarnabehöver på olika sätt ses över.Utgångspunkten för vår motion är att vad som utgörkulturbyggnader och kulturhistoriskt skyddsvärda miljöer avolika slag ursprungligen har tillkommit för att tillgodoseangelägna mänskliga behov och individuella strävanden.Detta har även utgjort grunden för miljöernas fortsattabevarande. Avgörande har varit att byggnaderna av enskildaindivider -- privata ägare -- upplevts fylla angelägna behovoch att dessa individer också haft viljan och ekonomiskamöjligheter att tillgodose behoven. Detta måste även förframtiden utgöra den huvudsakliga grunden för vården avdetta kulturarv.Myndigheter, föreningar, stiftelser etc. kommer aldrig inågon avgörande mån att kunna ersätta enskilda ägares ochbrukares personliga engagemang och ekonomiskauppoffringar. Vården av kulturarvet är därför i allt väsentligten fråga om hur det allmänna kan skapa ett klimat som gördet möjligt och intressant för enskilda ägare att vårdakulturarvet. Det ekonomiska stödet har stor betydelse,framför allt som en viktig psykologisk stimulans förenskildas insatser. Perspektivet kan dock lätt bli felaktigt omintresset fokuseras på det allmännas åtgärder i form avbidrag, planering, utredningar m.m.HotbildenMånga faktorer påverkar klimatet för kulturminnesvårdeni detta samanhang. Vi vill peka på några:Viktigaste förutsättningen för ett gynnsamt klimat förvården av kulturarvet är ägarnas ekonomi. Här är det viktigtatt man kan utveckla nya näringsgrenar, men lagstiftningenpå många områden gör att landsbygdsbefolkningen i alltmindre utsträckning kan bestämma över sina resurser. Vihoppas att EU:s uttalade målsättning att lantbrukarna skallfå ersättning för de kollektiva nyttigheter de tillhandahållerallmänheten kommer att innebära en förbättring.I jordbrukspolitiken finns inslag som innebär att störreföretag diskrimineras i förhållande till de mindre. Detta blirsärskilt uppenbart i Skåne.Arrendelagstiftningen har tendenser att diskriminerajordägarna i förhållande till arrendatorerna.En lagstiftning om s.k. friköpsrätt för s.k. historiskaarrenden skulle liksom lagen om förköpsrätt för arrendatorersplittra kultur- och naturmiljön inom de stora egendomarnaoch undergräva det ekonomiska underlaget förkulturminnesvården.Naturvårdslagens regler om ersättning för restriktioner ijord- och skogsbruket av hänsyn till naturvården ochkulturlandskapet belastar ägarnas ekonomi. Många gods iSkåne finns i trakter där skyddsvärda naturmiljöer ochkulturlandskap är särskilt vanliga.En långsiktigt tryggad äganderätt för ägarfamiljen och rätttill ersättning för den ekonomiska förlusten vid eventuellainskränkningar i äganderätten är ett av de viktigasteelementen i ett klimat som är gynnsamt för ideella insatserför att vårda kulturarvet. Gällande lagstiftning innebäremellertid en i stort sett obegränsad rätt för myndigheternatill ingrepp i äganderätten och att ägarnas rätt till ersättningi sådana fall blivit alltmer osäker. Därmed kan ägarensframgångsrika ideella insatser för att vårda kulturarvet följasav långtgående krav på betungande restriktioner och ingreppavsedda att skydda det genom ägarens insatser bevaradekulturarvet. Ett sådant regelsystem får lätt motsatt verkangenom att det avskräcker från mer än stimulerar till ideellainsatser för vården av kulturarvet. Det bör övervägas om intereglerna om ersättning för expropriation och inskränkningari rådigheten av hänsyn till kulturminnesvården m.m. kanändras så att ersättning alltid utgår för den faktiska förlustenoch att även den ideella insatsen för vården av kulturarvettillgodoräknas ägaren.SkattesituationenDen återinförda möjligheten att beskatta störreprivatbostäder (minst 400 kvm bostadsyta), t.ex.mangårdsbyggnader enligt den s.k. konventionella metoden,som innebär en rätt att göra avdrag för kostnaderna förreparation och underhåll men skyldighet att skatta förbostadsförmånen, innebär ett stort framsteg för vården avkulturarvet. Det är en helt nödvändig förutsättning förbevarandet av herrgårdarna och slotten pålantbruksegendomarna. Att mindre byggnader inte kantillämpa reglerna kan vara ett problem, liksom värderingenav bostadsförmånen. Det är viktigt att man vid värderingentar hänsyn till de kostnader och olägenheter som följer avbl.a. den otidsenliga planlösningen och att hela byggnadenmåste underhållas, repareras, uppvärmas och städas trots attendast en mindre del bebos. Att slopa storleksvillkoret ochändra anvisningarna om värdering av bostadsförmån i hussom enligt kommunöversikten är kulturbyggnad kan vara enlösning.Enligt skattelagstiftningen gäller begränsningar imöjligheterna att kvitta överskott i ett inkomstslag eller enförvärvskälla mot underskott i annat inkomstslag ellerförvärvskälla. Det innebär att den ägare av en kulturbyggnadpå en lantbruksegendom som nedlagt så stora kostnaderpå reparationer av kulturbyggnaden att han får en förlust inäringsverksamheten på gården, inte kan kvitta denna förlustmot ett överskott som han kan ha i inkomst av tjänst ellerkapital. Eftersom det för många lantbruksegendomar medstora herrgårds- eller slottsanläggningar redan vidbyggnadens tillkomst varit en förutsättning att medel skulletillföras från källor utanför egendomen innebärkvittningsförbudet stora och omotiverade svårigheter förvården av kulturarvet. En ändrad lagstiftning på denna punktskulle kunna innebära stora förbättringar.En realistisk taxeringsvärdering måste grundas påavkastningskalkyler där vården av kulturarvet ingår som enkostnadspost. En ändring i anvisningarna omfastighetstaxering av hus som enligt kommunöversikten ärkulturbyggnad skulle kunna innebära att man vidbeskattningen beaktar de speciella kostnader och problemför byggnaden som påverkar värdet. Definitionen avföretagsförmögenhet, som åtnjuter lättnader vidförmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen innehåller intebostadsbyggnader. Det bör övervägas att sådanbostadsbyggnad som i kommunöversikt angivits somskyddsvärd skall betraktas som företagsförmögenhet.Enligt gällande regler får moms avseende kostnader förbostäder inte lyftas av. Detta innebär en allvarlig belastningför vården av kulturbyggnaderna. De redan betungandekostnaderna blir härigenom ännu högre. Även här bör manöverväga särregler för bostadsbyggnad som enligtkommunöversikten är kulturbyggnad.Enligt lagen om arvs- och gåvoskatt § 58 a) kan regeringeneller den myndighet regeringen förordnar medge befrielsefrån eller nedsättning av skatt när synnerliga skäl föreligger.Det borde prövas om dessa lättnader i ökad utsträckning kananvändas till förmån för vården av kulturarvet.Ett system för villkorlig eftergift av arvs- och gåvoskattfinns i . Det innebär att egendom av nationelltintresse tills vidare kan undantas från arvs- och gåvoskatt iutbyte mot vissa motprestationer från ägaren. Det omfattaräven ett system med skattefria fonder för underhåll etc.Medel för kulturarvets underhåll kan avsättas till fonder utanatt arvs- och gåvoskatt utgår. Det borde utredas vilkaförutsättningar vi har för att genomföra något liknande iSverige.Familjestiftelser med vissa lättnader i beskattningen, ellernågonting liknande vad som skett med Grönsöö iVästmanland skulle kunna vara en möjlighet även i Skåne.Det är därför vi med gillande konstaterar att utredaren avfrågor om kulturminnesskydd m.m. även fått i uppdrag att seöver detta.Sammanfattningsvis konstaterar vi att klimatet för vårdenav kulturarvet beror av en mängd olika omständigheter. Enförbättring av förutsättningarna för vården av kulturarvetmåste därför omfatta en mångfald av åtgärder på många olikaområden om åsyftade resultat skall kunna uppnås.De kulturvärden som ligger i de skånska slotten ochherrgårdarna är det vår generations uppgift att föra vidare.Det kräver att vi har tillgång till de verktyg som krävs. Detkräver i sin tur en bred uppslutning från olika departementoch myndigheter och en gemensam vilja att genomföra denödvändiga förändringarna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att bevara det kulturarvsom ligger i de skånska slotten och herrgårdarna.