mot · GI02So232 · 1995-01-25 00:00:00 — beskriver i sin bok ''Bli min mamma igen'' hurbarn till en alkoholmissbrukare ser sin vardag. Det har oftasin grund i upprepade besvikelser. Löften som ges avföräldrarna infrias inte för att mamma eller pappa är såupptagna av sig själva. Detta kan också vara ett problem ivad vi kallar ''vanliga familjer'', där mamma och pappa ärmycket upptagna av sina egna problem, sitt arbete, sinkarriär. Att inte kunna lita på någon skadar det viktigaste föratt ett barn skall utvecklas -- tilliten. Att inte lita på någonblir ofta till lag för barn, som förlorar tilltron till vuxna. Detleder ofta till vilsenhet, osäkerhet och ensamhet. Man döljerproblemet för kamrater, för vänner och för andra vuxna i sinomgivning. Man blir väldigt ensam. Lögner, bortförklaringaroch förnekelser hör till vardagen. Många som träffar barnoch ungdomar i den här situationen anar ofta oro, men ingensäger någonting. Barnet eller ungdomen får ofta ensam bärasina skuldkänslor. Man lär sig att undertrycka sina egnakänslor -- det blir lättre att överleva då.Barns rätt till sina föräldrar är inte för alla en självklarhet.Många barn och ungdomar lever i miljöer, där familjerna hardåliga framtidsutsikter. Barn som bor i en miljö, därrespekten för den enskilde individen inte räknas längre harsjälva svårt att förstå ödmjukhet, omtanke ochmedmänsklighet. Samhället har ett ansvar för dessa barn somstår på utkanten i samhället -- på väg att falla ur. De insatsersom finns vänder sig ofta till vuxna. Barnet glöms oftabort, när man skall samtala runt familjens situation ochbarnets situation. Denna brist på barnperspektiv leder till attbarn inte möts som individer med egna behov, behov som ioch för sig är skapade av föräldrarnas problem men somkräver andra åtgärder än att bara hjälpa föräldrarna. Med ettbarnperspektiv lyssnar man istället på barnet och försöker sesituationen ur barnets ögon.Mot alla odds klarar sig en del barn trots svåraförhållanden. Deras erfarenhet kan lära oss en hel del. Det ärframför allt en sak som varit avgörande för dessa barn. Dehar haft turen att träffa på engagerade vuxna, som vågar seoch lyssna på dem, tala med dem och ge dem styrka. Vi vetockså att det är viktigt för utsatta barn att få tala med andraom sin situation, att få bearbeta känslor och upplevelser ochkasta av sig skuldkänslor. Detta ger enligt alla erfarenheterdessa barn ökad självkänsla, trygghet och glädje. Ju tidigareman kan sätta in hjälp desto bättre. Då är det också viktigtatt barn som är utsatta upptäcks när de är riktigt små. Detfinns många myndigheter och organisationer ochverksamheter som är berörda och som kan upptäcka ochhjälpa de här barnen. Det får bara inte bli så att alla tror attnågon annan upptäcker och uppmärksammar dessa barn,eller att den ena handen inte vet vad den andra gör. Alla somkommer i kontakt med barn måste vara uppmärksamma. Detinnebär t.ex. att ett barn, som man misstänker far illa, fåberätta om sin situation. Att våga lyssna utan att avleda ellerbyta samtalsämne, när det blir svårt. Att lyssna betyder ocksåatt sedan ta ansvar för att hjälpa barnen eller att tala mednågon annan som har möjlighet att hjälpa dem. Den somarbetar professionellt har skyldighet att vända sig tillsocialtjänsten, när ett barn far illa. Vi andra uppmanas isocialtjänstlagen att också göra detta. Det gäller oss alla.Genom samarbete kan de samlade resurserna användaseffektivt. På dagis och i skolan möter personalen barnenvarje dag och känner dem väl. Individ- och familjeomsorgenhar kunskap om utsatthet och missbruk.Allt socialt arbete kräver ett starkt personligt engagemangmen kunskap är också en viktig del i barn- ochungdomsarbetet. Kraven är särskilt stora när det gällerinsatser för de mest problemfyllda barnen och ungdomarna.Den sista tidens dramatiska händelser bland ungdomar, sompräglas av våld och övergrepp och som också lett till död,är ett stort misslyckande av dagens samhällsstöd tillungdomar. Många unga känner sig utanför ett aktivtmedborgarskap. De har aldrig fått den styrka, som gör detmöjligt att leva och fungera tillsammans med andramänniskor. I ett samhälle byggt på liberala värderingar ärdetta helt oacceptabelt. Det är nödvändigt med tidiga insatserriktade till utsatta barn för att förebygga. Barnhälsovård,barnomsorg och skola måste känna ansvar för att skickavarningssignaler vidare, så att det här barnen kan få hjälpav . Alla goda krafter måste samverka. Detmåste kring barn och ungdomar byggas upp nätverk avvuxna som bryr sig om.Det ligger ett stort ansvar på kommunerna att även iekonomiskt kärva tider prioritera de utsatta barnen. Det lönarsig både nu och . Ideella organisationer är en viktigdel i detta arbete.Den sista tidens tragiska händelser med ett ökatungdomsvåld är larmrapporter som inte bara får passerariksdagen utan åtgärd. Vi liberaler anser att det finns starkaskäl att granska hur bilden av hur vardagen är bland barn ochungdomar i . Barns och ungdomars psykiskahälsa är också angeläget att kartlägga. En rapport frånUppsala visar en undersökning att var tolfte flicka i l6--l7 årsålder försökt ta sitt liv. Var sjätte flicka i sammaundersökning hade under sista tiden haft tankar om att skadasig själv. Bland yngre vuxna står självmorden för l/3av dödsorsaken. Det är en skrämmande bild i vårtvälfärdssamhälle.Vi liberaler vet att det inte finns lätta lösningar på svåraproblem. Att komma rätt kräver oftast både mod ochkunskap. Vi liberaler är beredda att ta ansvar. När resursernaär begränsade är det de som har det sämst som skall sättasförst. Vi känner stor oro inför besparingarna påbarnfamiljerna.För att få fram mer fakta och därmed också mer kunskapom vad som håller på att hända i vårt samhälle och vilkaåtgärder som bör vidtagas anser vi att regeringen skall tainitiativ till en nationell barn- och ungdomskommission. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regeringen skall ta initiativ till ennationell barn- och ungdomskommission.