mot · GI02U203 · 1995-01-25 00:00:00 — Tack vare sinaråvarurikedomar, främst olja och gas, är ochNordafrika också väl försörjda med tillströmmande kapital.De länder som saknar stora oljerikedomar får i stället ettmycket stort bistånd.Sverige har jämfört med andra västländer ett relativtbegränsat handelsutbyte med . Endast cirka 8procent av utrikeshandel sker med u-världen, vilketär betydligt mindre än EG:s och densamlade västvärldens dryga . Den svenskaimporten från söder om är t.ex. nästanobefintlig. medlemskap i unionenkommer sannolikt att medföra förbättringar på detta område.4.2 Humanitärt biståndDet bilaterala svenska biståndet bör i första hand ges så attdet når fram direkt till människorna i de berörda länderna.Genderperspektivet skall beaktas generellt i allt svensktbiståndsarbete. En bättre utbildning av och en starkareställning för kvinnorna är karakteristiskt för alla länder somtagit sig ur fattigdomsproblemen. Kvinnor är oftasmåföretagare eller potentiella sådana. En viktig uppgift ärnu att engagera kvinnor redan i planeringsstadierna förbiståndet.Erfarenheterna från såväl västerlandets utveckling som deframgångsrika visar att utvecklingen främst bärsfram av följande faktorer.Lantbruket är den viktigaste faktorn och ger utkomst åt 60procent av befolkningar. Familjejordbruket ärhörnstenen i all utveckling. Genom äganderätten främjaslångsiktiga satsningar. Men en fri prisbildning kvävs ofta.Inte sällan har jordbrukspriserna hållits nere av staten i syfteatt gynna stadsbefolkningen. Sådana prisregleringar, iblandäven kombinerade med tvångsuppköp, har haft förödandekonsekvenser. Jordreformer som innebär att man försöker geden enskilde brukaren äganderätt till sin jord behövs ofta.Många kollektivjordbruk eller andra former av feodalajordbruk behöver styckas.Småföretagsamheten är grunden för såväl jordbruk somindustri och servicenäringar. Ett land kan aldrig utvecklasutan ett stort antal företagare. Företagare måste kunna fåverka på gynnsamma villkor vilket är särskilt viktigt då det iu-länder ofta handlar om mycket små familjeföretag. Mångaföretagare är dessutom kvinnor varför den friaföretagsamheten har stor betydelse frånjämställdhetssynpunkt. Det stora tillskottet av arbetskraftsom följer av befolkningsökningen måste få sin försörjninginom företagssektorn. Biståndets främsta uppgift skall varaatt bidra till att skapa förutsättningarna för en positivnäringslivsutveckling i form av marknadsekonomi med fastaspelregler, fungerande kapitalförsörjning och lagfästäganderätt. Marknadsekonomins institutioner i form avbanker, rättsväsen och börsverksamhet kan behövautvecklas. Statligt bistånd skall däremot inte gå tillproduktion. Jordbruk och företag skall klara sig på egenhand. Direkt stöd snedvrider och får ofta skadlig effekt. eller jordbruk stöd slås konkurrenter ut. Sådanaskador förorsakade av subventionspolitik har oftaunderskattats.Utbildningsnivån är en tredje avgörande faktor. En godgrundutbildning som når ut till hela befolkningen, särskiltkvinnorna, har spelat stor roll i alla länder som lyckats ta sigur fattigdomen. Statens främsta uppgift skall vara att stödjajust den breda grundutbildningen och yrkesutbildningen.Staten behöver däremot inte själv utföra utbildningen ochskall absolut inte monopolisera den. Redan vid blygsammaoffentliga satsningar kan skolan ge stora bidrag tillutvecklingsansträngningar. Alfabetiseringen i ochKuba visar dock att inget hjälper om innehållet iutbildningen i sig är fel. Kvalificerad utbildning ger i en snabb avkastning i form av goda inkomster. Mendenna är huvudsakligen förebehållen nomenklaturans barn.Stipendier för högre utbildning åt studiebegåvningarna ökarlandets utvecklingspotential och skapar en politisktbetydelsefull medelklass. Bistånd till utbildning och annankunskapsöverföring handlar inte alltid om storabiståndsvolymer, men däremot om mycket strategiskt viktigainsatser.Infrastruktur är ett viktigt område där felsatsningar oftagörs. I ett fattigt u-land behövs i första hand rent vatten,avlopp, vägar och elförsörjning. Med undantag för vägar kande flesta infrastrukturinvesteringar göras självfinansierande.Statliga subventioner resulterar ofta i att kvaliteten blir lågoch underhållet bristfälligt. har visat attmycket stora vattenresurser slösas bort, inte minst i ländermed knappa vattentillgångar, därför att staten genomsubventioner gör vattenanvändningen kostnadsfri förbrukarna. Prismekanismer krävs för en fungerandehushållning med knappa resurser. Ur såväl miljö- someffektivitetsperspektiv är det viktigt att inte bidra tillresursslöseri.Hälsovård är det område där man fått störstutdelning av även blygsamma resurser. Även här gäller attstaten bör ge stöd till rätt insatser, men absolut inte försökamonopolisera verksamheten i egen regi. Mödra- ochbarnhälsovård, familjeplanering och vaccinering kantillsammans med enkel hygien- och hälsoutbildning gemycket stora framsteg. Den avancerade sjukvården bördäremot finansieras med sjukvårdsförsäkringar snarare änknappa skatte- eller biståndsmedel.Regional samverkan bör också stimuleras. Regionaltsamarbete har kraftigt bidragit till framstegen i bådevästvärlden och Stilla Havsasien, både genom att stimuleratillväxt och att minska konfliktorsaker. Många av u-världenssamarbetsorganisationer är ''papperstigrar'' som behövereffektiviseras, och ett ökande intresse härför gör sig numärkbart.Med den framtida huvudsakliga inriktningen på i vidmening humanitärt bistånd som direkt når ut till invånarnai mottagarländerna, uppnår vi också överensstämmelse medsubsidiaritetsprincipen.Korruption och maktmissbruk är en stor risk med detbilaterala biståndet. Sådant påverkar uppfyllandet av debiståndspolitiska målen negativt och kan aldrig accepteras.Nästan alltid leder korruption och planhushållning till felallokering av resurserna, vilket omgående drabbar de fattiga.4.3 KatastrofbiståndKatastrofbistånd gör mycket god nytta för att mildraverkningarna av krig, översvämningar, torka, vulkanutbrott,jordbävningar och liknande. Ett sådant bistånd får dock intebli långvarigt. Då är risken att de egna produktiva resursernaslås ut. Det livsmedelsbistånd som ofta är nödvändigt isamband med en katastrof bör inte pågå längre än enskördeperiod. I princip bör det omfatta den bortfallnaskörden och nästa säsongs utsäde. Risken är annarsbetydande att det egna jordbruket delvis slås ut genom billigtillförsel av livsmedel utifrån. Incitamenten att producera föravsalu slås undan.4.4 Fungerande rättsordningStöd till byggande av rättsstaten och dess institutioner skallprioriteras särskilt högt. Viktigt är att söka överföra begreppsom rättssäkerhet, omutbarhet och andra för rättsstatenfundamentala principer. handlar det ofta omkänsliga områden där mottagarlandets regering sällan vill seutländskt engagemang. Idén att överheten -- staten -- kundeförlora mot den enskilde individen innebar ett oerhört stegframåt i den västerländska civilisationen. Dennagrundläggande princip måste fås accepterad i en majoritet avjordens länder.En fungerande rättsordning är en förutsättning för attmarknadsekonomiska insitutioner skall kunna skapas och attmedborgarna skall kunna känna trygghet. I en rättsstatfordras lagstyre -- det är lagarna som reglerar vadmyndigheterna har rätt, respektive inte rätt att göra. Vidarefordras förbud mot retroaktiv lagstiftning och förbud motspecialdomstolar. Rättegångarna skall vara öppna ochstyrkeförhållandena i en rättegång skall vara lika, d.v.s. enåtalad skall ha rätt till offentlig försvarare och rättshjälp omhan inte själv har möjlighet att stå för kostnaderna.Dessa behov av rättsliga institutioner är ofta en stor brist idagens . Det saknas rättsliga ramar som äganderättvilket förutsätter tillgång till t.ex. lantmäteriverksamhet ochfastighetsregister, kontraktsrätt, civilrätt, domstolar,polisväsende och kronofogdemyndigheter. Utan dessa är detsvårt att få igång en fungerande marknadsekonomi ochdärmed öka tillväxten i landet. Den hjälp som behövs är iform av massiv kunskapsöverföring.4.5 DemokratibiståndDiktaturer och enpartistater måste bringas att övergå tilldemokrati. Bistånd skall aldrig utgå till länder som inteantingen är demokratier, eller som visar klara, målmedvetnaoch irreversibla steg i riktning mot demokrati.Genomförande av fria och hemliga val är ett av de krav sommåste uppfyllas för att bli accepterade i internationellaförsamlingar. Dessa stater har ett klart behov av assistansfrån FN:s nya , som ju nutillkommer på svenskt initiativ. Sådan valassistans är enviktig del av biståndet.Uppbyggandet av ett flerpartisystem kan också behövastöd i ett initialskede. Här handlar det om att skapaorganisatoriska och tekniska förutsättningar för att denybildade partierna skall kunna verka som opinionsbildare.Stöd härför bör av principiella skäl inte kanaliseras viaregeringarna, vare sig i mottagar- eller givarlandet. I ställetbör sådant stöd kunna kanaliseras genom friståendestiftelser.En fri press behöver också byggas upp i många tidigareenpartistater. Stöd till nystartade oberoende tidningar börockså kunna kanaliseras via samma kanaler.Demokratibiståndet är av vital betydelse förmottagarlandets framtid. Att stabilt förankra demokratin i entidigare diktaturstat kräver lång tids målmedvetet arbete, ochfordrar stora resurser. Det är ytterligt angeläget att snabbtskapa de stiftelser -- av olika politisk färg -- som skallkanalisera detta bistånd, oavsett om man väljer att skapa nyasådana, eller utgår från exempelvis Timbro och ABF.4.6 Multinationellt biståndDen del av biståndet som administreras av mottagarlandetsstatsförvaltning är det som har visat sig vara minstframgångsrikt. Sekretariatet för analys avutvecklingssamarbete (Sasda) har presenteratskrämmande rapporter från , , och . Slutsatserna kan generaliseras. Detekonomiska bistånd som skulle genereras har uteblivit ellerrent av motverkats. Tillskotten till statskassan har medverkattill resursslöseri och dålig kostnadskontroll, och dessutommöjliggjort för förtryckarregimer att fortsätta onödigt länge.Korruption har legat nära till hands.Världsbanken och harkommit att ställa betydande krav på , för att deskall få bistånd av olika slag. Detta har varit en mycketväsentlig faktor bakom de goda utvecklingsresultaten.Biståndspengar har därmed inte längre kunnat slussas tillregeringar som kan göra vad de behagar med dessa.Regeringen tvingas leverera utveckling till sitt folk i utbytemot hjälp och stöd, något som naturligtvis ogillats avkorrupta och utvecklingsfientliga regimer.Bakom detta trendskifte ligger framväxten av enbetydande och inflytelserik grupp ekonomer som är föddaoch uppvuxna i u-världen, främst . Genom sin näraoch djupa erfarenhet av fattigdom och brist på utveckling harde särskilt starkt reagerat mot kravlöshet och ineffektivitetsamtidigt som en del kantigheter i och kunnat slipas bort.Sveriges insatser i form av gåvobistånd till olika former avproduktion -- här kallat tillväxtbiståndet -- bör vara mycketbegränsat, och skall administreras av ochInternationella Valutafonden. Det är där som deninternationella expertisen finns, liksom andra resurser somgör att slipper de dyra kostnaderna föradministration och förvaltning av tillväxtbiståndet.Världsbankens och Internationella Valutafondensframgångsrika arbete kan till exempel studeras iLatinamerika där de bland annat har medverkat till attdramatiskt lätta skuldbördan för flera av de skuldtyngdamottagarländerna efter omförhandlingar. Som medlemslandhar insyn och möjlighet till inflytande i bådaorganisationernas arbete.4.7 Biståndets organisationDet är effekten på situationen och framtiden för invånarnai de fattigaste länderna som är det avgörande, för alltbiståndsarbete.Mål och medel för biståndet fastställs av . Måletskall utformas så att effekterna är mätbara och därmedresultatet möjligt att utvärdera.Organisationen bör ha en effektivitetsstimulerandestruktur. Ett nyckelord i sammanhanget är flexibilitet.Behoven i u-världen är så olika och mångskiftande att mantill varje pris måste söka undvika att skapa en tung och rigidbiståndsbyråkrati, eller en stelbent och oflexibel organisationav biståndsspecialister, som sedan skall hållas med lämpligaarbetsuppgifter. Det framlagda förslaget om ett''Super-SIDA'' -- mammutorganet dit de flesta nuvarandebiståndsorganen sammanförs -- måste därför med kraftmotverkas, om inte svenskt bistånd helt skall förstelna. Vianser att man i stället successivt bör övergå till en beställar-utförarmodell som efter hand får ersätta nuvarande system.I takt med att fattigdomen minskar i de mer framgångsrikaregionerna kommer allt mer av biståndet att inriktas motAfrika söder om , där behovet av kontinuerligresultatuppföljning också är störst.Utrikesdepartementet skall inrikta sig på upphandling ochkontroll av biståndet. Utvärdering är av väsentlig betydelse,och bör ske genom ett av UD och myndigheterna oberoendeutvärderingsorgan. Ambassaderna skall naturligt ansvara föruppföljningen av insatserna ute på fältet.4.8 Enskilda organisationer och företagUpphandling av biståndsprojekt skall ske på lika villkormellan enskilda organisationer, företag och offentliga organi och utanför . Stora och små ideella organisationersåsom Röda korset, kyrkorna, , men också t.ex.Svenska Afghanistankommittén och Internationella NGObör efter hand, och på lika villkor, överta uppgifter som idagutförs av SIDA. Ofta kan organisationer och företag i som utvecklats snabbt vara ett bättre alternativ än i-landsbaserad verksamhet. Statlig egenregiverksamhet ute påfältet skall ske endast efter konkurrensupphandling.4.9 BiståndsanslagenMed hänvisning till ovanstående resonemang börbiståndssanslagen fördelas med utgångspunkt från följandekriterier.Stöd för systemskiften som genererar snabbtillväxt och fattigdomsutrotningStöd för ansvarsfullskuldavskrivning till länder som genomgått systemskiftenHänsyn till biståndets hittillsvarande effekter påutvecklingen i mottagarlandetHänsyn till det totalakapitalinflödet i landet och till graden av biståndsberoendeHänsyn till respekten för mänskliga rättigheter ochdemokrati.Bidragen till internationella biståndsprogram bör inriktasmer mot stöd till internationella finansieringsinstitutioner.En motsvarande minskning bör ske på stödet till FN:sekonomiska och sociala verksamhet.När det gäller det bilaterala biståndet bör det få enförändrad inriktning och omfattning.Antalet programländer bör minska och några nya bör intetillkomma. Anslaget utvecklingssamarbete genom den nyamyndigheten bör minskas med i storleksordningen 1,7miljarder kronor per år.Den närmare fördelningen av anslagen förbiståndsändamål redovisas i separat kommittémotion. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att biståndspolitikenshuvudsakliga inriktning skall vara att bidra till utrotning avden absoluta fattigdomen,2. att beslutar att utformningen och ledningen avdet svenska u-landsbiståndet skall ligga hos ochregeringen i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att beslutar att svenskt bistånd inte skall utgåtill statsmakterna i diktaturer eller i länder där regimenkonsekvent bryter mot de mänskliga rättigheterna i enlighetmed vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att svenskt bistånd skall bidra tillskuldlättnader i länder som genomgår systemskifte och somhar ärvt en orimlig skuldbörda,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att medverkan iskuldavskrivningar sker på sådant sätt att vanstyre,ansvarslöshet och korruption ej uppmuntras,6. att beslutar att svenskt bistånd inte skall utgåtill länder med mycket hög andel bistånd i relation tillbruttonationalprodukten i enlighet med vad som anförts imotionen,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i EU ochinternationella fora skall arbeta för ökad frihandel,18. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att primärhälsovård, inklusivebarnbegränsning, och grundläggande utbildning, särskilt förkvinnor, skall ha hög angelägenhet,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om katastrofbiståndet,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bidra till uppbyggande avrättsstaten och dess institutioner,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att biståndet genom Världsbankenoch bör ökas,12. att beslutar att biståndets effekter påmottagarlandets utveckling bör utvärderas i enlighet medvad som anförts i motionen,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om organisationen avbiståndsmyndigheterna,14. att beslutar att ett organ för en oberoendeutvärdering av biståndet bör skapas i enlighet med vad somanförts i motionen,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att frivilligorganisationernas rolli biståndet successivt bör stärkas,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att alla biståndsprojekt skallupphandlas och att det skall ske på lika villkor mellan privataoch offentliga organ i och utomlands,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om biståndsanslagen.