mot · GI02So24 · 1995-02-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:143 Vissa ändringar i läkemedelslagstiftningen m.m. InledningPropositionen föreslår EU-anpassning av svenskläkemedelslagstiftning och lagen om kontroll av narkotika.Sverige ska anslutas till unionens system för gemenskaps-godkännande av läkemedel. Det innebär bl.a. att ettläkemedel godkänt i ett medlemsland också gäller i Sverige.Ändringen av läkemedelslagstiftningen får effekter som intebeskrivs i propositionen.Skillnad mellan svensk lag och EU-lagSvensk lagstiftning innebär att om ett nytt preparat skagodkännas för en sjukdom som inte har kunnatbehandlas, krävs att producenten kan bevisa att effekten ärbättre än placebo (sockerpiller). Om ytterligare ett preparatmed liknande effekt ska godkännas, så krävs att det är merändamålsenligt i förhållande till avsedd behandling, än etttidigare registrerat preparat. Detta har inneburit en successiv,kontrollerbar och kvalitetsdrivande utveckling. Utbudet ärrelativt överskådligt för receptförskrivande läkare och/ellerpatient.EU-lagstiftningen innbär att man endast kräver att ett nyttpreparat ska vara bättre än placebo, dvs. det jämförs inte medliknande preparat. Följaktligen har man ett mycket stortutbud av snarlika preparat av olika varumärken, utan att dettahar varit kvalitetsdrivande. Möjligtvis kan detta pressapriserna, någon annan fördel kan inte ses.EU-lagen hämmar kvalitetsdrivande konkurrensOm marknadskonkurrens ska vara kvalitetsdrivande krävsatt konsumenterna har möjligheter att göra ett rationellt valgrundat på kunskap om varans kvalitet. Detta är enligtmiljöpartiets mening inte direkt överförbart påläkemedelsmarknaden. Konsumentledet är brutet, eftersomdet förutsätter en receptförskrivande läkares kompetens ivalet av medicin.EU-lagstiftningen innebär enligt vår mening en större riskän den svenska, att tidspressade läkare kör på i sammahjulspår och skriver ut de preparat hon/ han alltid gjort.Läkarens uppgift är ju i första hand att producera vård ochinte utöva läkemedelskontroll, och det finns självfallet enbrytpunkt mellan utbudets storlek och vilja/förmåga att göraett jämförande val av medicin. Alltså är vare sigkonsumenten/patients köp eller läkarnas val tillräckligtkriterium för kvalitetsdrivande konkurrens.Som vi ser det är EU:s lagstiftning oklar beträffandemöjligheten för enskilt medlemsland att tillämpa den merrestriktiva och kvalitetsdrivande principen för godkännande.Om möjligt bör vi i behålla de mer restriktivabestämmelser vi har på nationell nivå.Eftersom anslutningen till den fria läkemedelsmarknadenmed all sannolikhet innbär ett kraftigt ökat utbud avläkemedel, finns risk att tillsynsfunktiongentemot företagen växer på bekostnad avinformationsfunktionen gentemot sjukvård och allmänhet.Om den nya lagen ska innebära en stimulans avläkemedelsmarknaden och inte bara företagen, så måstekonsumentledet stärkas. Läkemedelsverketsinformationsverksamhet måste därför tillåtas växa i paritetmed tillsynsverksamheten. Därmed uppnås bättreförutsättningar för en kvalitetsdrivande efterfrågan. Detta ärsärskilt viktigt i ett läge där reklam och marknadsföring frånläkemedelsbolag med all sannolikhet kommer att växarekordartat. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att behålla de mer restriktivasvenska bestämmelser som gäller för godkännande avläkemedel,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förstärka Läkemedelsverketsmöjligheter att informera sjukvården och allmänheten omnya läkemedel.