mot · GI02Sf637 · 1995-01-25 00:00:00 — SammanfattningI motionen framhålls att en human och solidariskflyktingpolitik är fundamental i försvaret av principen omalla människors lika värde.Krav ställs på regeringen att i EU verka för skapandet aven kompletterande flyktingkonvention i liknande deregionala instrument som finns i och och i många fall lag-och konventionsstridiga rättstillämpning kritiseras imotionen. Det går inte att fostra den unga generationen tillsolidaritet och ansvarstagande för nästan om statsmakternafortsätter att utsätta skyddssökande människor för lagstridigoch omänsklig behandling.Förslag framförs i motionen om avveckling avInvandrarverket i dess nuvarande form. Asylprövningenföreslås föras över till nya regionala och domstolsliknandeasylnämnder.Förbud mot att placera vuxna förvarstagna i häkten ochpolisarrester och ytterligare begränsningar av möjligheten attta barn i förvar är andra krav i motionen.InledningVänsterpartiet är för en generös tolkning av FN:sflyktingkonvention. Men flyktingkonventionen ärotillräcklig. Regeringen måste i EU verka för enkompletterande flyktingkonvention liknande den afrikanskaOAU-konventionen och den latinamerikanskaCartagenadeklarationen och för överenskommelser om enrättvis fördelning av de asylsökande mellan staterna.Flyktingmottagandet bör avbyråkratiseras ochdecentraliseras för att i större utsträckning än vad som ärfallet , bygga på folklig solidaritet och personligt ansvar.I samband med förverkligandet av en human och solidariskflyktingpolitik prövas en rad grundläggande värderingar.Värderingar som humanism, medmänsklighet och allamänniskors lika värde som utgör fundament för ettsolidariskt samhälle. anser att vi inte har rådatt kompromissa bort de värderingarna för att en humanflyktingpolitik innebär kostnader i initialskedet.Särskilt , när flyktingproblemen också i ärstora och växande, bör framstå som ett positivtexempel. är det fattiga länder som bär den största delenav bördan av flyktingströmmarna, medan de högtindustrialiserade länderna i anstränger sig att byggavattentäta murar omkring sig för att hindra människor att fly.Flyktingströmmarnas orsakerMajoriteten av världens flyktingar har flytt från våld, krigoch politiskt förtryck. Den direkta orsaken till att nio av tiofördrivna människor brutit upp är politiskt förtryck ochväpnade konflikter. Dessa konflikter utkämpas till mer än niotiondelar med vapen som tillverkats i rika industriländer.Utländskt förtryck, rasism och etniska motsättningar ärvanliga orsaker till att människor drivs på flykt. Men ocksårent inhemskt förtryck där grundläggande demokratiskarättigheter satts ur spel, ofta med politiska strider ellerinbördeskrig som följd, befrämjar uppkomsten avflyktingströmmar.Brister i den sociala, ekonomiska och även miljömässigautvecklingen kan skapa migrationsströmmar. Den störstadelen av denna migration äger rum mellan olika u-länder.Viktiga faktorer i den problemfyllda ekonomiska situationsom många befinner sig i, är deras stora skuldbördatill i-länderna och i-ländernas ofta protektionistiskahandelspolitik. Det är ändå inte så att fattigdom medfört atten massiv ström av människor från tredje världen sökt sig tillnorra . De utomeuropeiska asylsökande som kommertill , kommer från länder där det förekommeromfattande våld och kränkningar av mänskliga rättigheter.Detta grundläggande förhållande förbises fullständigt i enrapport från Invandrar- och flyktingkommittén: Invandringoch asyl i teori och praktik (SOU 1993:113). Rapportens tesär i stället att och måste stänga sinagränser ordentligt eftersom det finns så många fattiga påjorden vilket leder till ett starkt invandringstryck mot oss.Förebyggande åtgärderDe stora flyktingvågorna i världen beror ofta på problemsom inte kan påverkas av biståndspolitiska insatser t.ex.konflikterna i och f.d. . I dessasituationer handlar arbetet med att förebyggaflyktingströmmar mer om aktivt fredsarbete änbiståndspolitik. måste verka för en utveckling avinternationella konfliktlösningsmekanismer inom FN, ESOoch . måste få nyabefogenheter att arbeta med att förebygga orsakerna tillflykt. har organisationen varit begränsad till att frånfall till fall rycka in som brandkår.Skuldkriget mot måste stoppas och stora delarav skulder avskrivas. I-länderna måste övergesin egoistiska handelspolitik som innebär exportförluster på100 miljarder dollar för u-länderna.Svenska biståndsinsatser bör i ökande utsträckning ges eninriktning och utformning som syftar till att främjademokrati och mänskliga rättigheter i mottagarländerna.Av helt grundläggande betydelse för att hindrauppkomsten av nya flyktingströmmar är att deninternationella vapenhandeln bringas under kontroll ochbegränsas. Det gäller även vapenhandel. Det räckeratt peka på den tidigare svenska vapenexporten tillJugoslavien, och . bör successivtavveckla sin egen vapenexport och inom lämpligainternationella fora som t.ex. FN verka för bindandeöverenskommelser om begränsning och kontroll avvapenhandeln. Särskild uppmärksamhet måste ägnas attförebygga att f.d. vapenarsenal dumpas påvärldsmarknaden.Program måste utarbetas för omställning avvapenindustrin till civil produktion och teknik för attdemontera befintliga vapen.Flyktingsituationen i EuropaAntalet asylsökande i har ökat kraftigt sedanmitten av 80-talet. Antalet har ökat från omkring 200 000 år1986 till 700 000 1992 för att sedan åter sjunka till300 000 1994.Flykting- och immigrationspolitiken behandlas i EU bådepå nationell, mellanstatlig och gemenskapsnivå. Men i dagligger tyngdpunkten fortfarande på den nationella nivån ochden allmänna tendensen är mycket entydig: När antaletasylsökande ökar intensifieras åtgärderna för att hindra deasylsökande att komma till länderna i . Det håller nupå att utvecklas en kapprustning mot flyktingar med följdenatt respekten för humanitet och människovärde urholkasalltmer.De viktigaste överenskommelserna inom EG/EU-samarbetet är Dublin-, yttre gränskontroll- och Schengen . Ingen av konventionerna har ännu trätt ikraft men Schengen skall enligt beslut av dessExekutivkommitté börja tillämpas från , dock ejvad avser och Grekland.Dublinkonventionen reglerar vilket land som skall varaansvarigt för att handlägga en asylansökan. Avsikten medkonventionen är att hindra den asylsökande att göra sinansökan i flera olika länder. Men den betyder också attindividens önskemål om valet av asylland inte respekteras.Yttre gränskontroll- och Schengen hartill stora delar likadant innehåll men Schengen är mycketmer omfångsrik. Bägge konventionerna innehåller bl.a.regler om sanktioner mot transportföretag som tar medpassagerare utan godkända resehandlingar. I kombinationmed mycket strikta viseringsbestämmelser betyder det attskyddsbehövande människor kommer att hindras från att fly.Redan nu har många EU-länder och även andra infört dennatyp av bestämmelser. En annan viktig beståndsdel avSchengen II är SIS, , detdatabaserade personregistret. Data- integriteten överlämnastill de enskilda medlemsstaterna att lagstifta om.Konventionerna saknar helt demokratisk och rättsligkontroll.De konklusioner och resolutioner som EU antagit om''säkra första asylländer, säkra ursprungsländer ochuppenbart ogrundade asylansökningar'' har ett innehåll somkan äventyra en rättssäker behandling av asylsökande. Starkkritik mot resolutionerna har kommit bl.a. frånEuropaparlamentet, ochAmnesty International. Genom att sluta en mängdåtertagandeavtal med stater gränsande till EU söker fleraEU-stater övervältra bördorna av flyktingmottagandet påbl.a. de bräckliga demokratierna i . Regeringenmåste i EU med kraft motverka denna kortsiktiga politik somkan verka destabiliserande för den demokratiskautvecklingen i Östeuropa.EU:s traditionella beslutsprocess har med rätta kritiseratsför bristande öppenhet. Men slutenheten är ännu större inomden s.k. tredje pelaren, där invandrings- och asylfrågorna ihuvudsak handläggs. Här sker arbetet i olika ämbetsmanna-och expertkommittéer utan insyn och demokratisk kontroll.Visserligen skall ingångna konventioner godkännas av denationella parlamenten, men när avtalen är undertecknadeställs parlamenten inför fullbordat faktum. Antingengodkänns konventionen utan någon som helst ändring ellerockså förkastas den.Samtidigt som det finns stor anledning till oro för att EUskall föra en extremt hård asyl- och invandringspolitik voredet förödande om det inte går att få till stånd ett fungerandeoch effektivt samarbete på detta område. Just när det gällerflyktingfrågan är det en given fördel att detta samarbete kanges effektivitet och kraft genom viss överstatlighet. Krav påenhällighet gör att det blir mycket svårt att fatta beslut. Omasyl- och invandrarfrågorna med stöd av artikel 100 c iMaastrichtfördraget förs över till den första pelaren ochgemenskapsrätten blir den demokratiska insynen ocksåmycket större genom den roll då får. Enannan fördel vore att då får behörighet attavgöra tvister om tolkningen och efterlevnaden av reglernapå asyl- och invandringsområdet. Det skulle stärkarättssäkerheten.I måste vi själva ta hand om våra flyktingproblempå ett organiserat och civiliserat sätt. Vid behov måste visnabbt kunna sätta upp flyktingläger, fördela kostnaderna,organisera återvändandet och, när detta inte är möjligtfördela flyktingarna på olika länder.Sverige och flyktingarnaSverige har anslutit sig till flera internationellakonventioner som på olika sätt ställer krav om hur flyktingaroch människor med flyktingliknande skäl skall behandlas.Det betyder att lagstiftningen på detta område måste uppfyllavissa krav om vi inte är beredda att säga upp en eller flera avdessa konventioner. Den som uppfyller kraven påflyktingskap enligt flyktingkonvention får inteavvisas till ett land där han/hon riskerar att utsättas förpolitisk förföljelse eller till ett land som vederböranderiskerar att skickas vidare från, till ett land där han/honriskerar förföljelse.Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheternaförbjuder de länder som undertecknat den att avvisa någontill ett land där han/hon riskerar att utsättas för tortyr elleromänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning.Detta gäller också dem som inte uppfyller kraven iflyktingkonventionen. I den europeiska konventionen ommänskliga rättigheters fjärde tillläggsprotokoll finns enbestämmelse om att alla har rätt att lämna vilket land somhan/hon vill -- även sitt hemland. Det betyder att sanktionermot flygbolag som medför asylsökande när det kombinerasmed visumtvång och stationering av tjänstemän i deasylsökandes ursprungsländer och i transitländer strider mottilläggsprotokollet. I samma tilläggsprotokoll finns en artikelsom stadgar att kollektiv utvisning av utlänningar ärförbjuden.FN:s barnkonvention har också betydelse för våraskyldigheter mot flyktingar och andra skyddsbehövande t.ex.när det gäller förvar av barn eller vilken hälso- och sjukvårdsom erbjuds flyktingbarn. Både FN:s och Europarådetskonventioner mot tortyr och annan grym, omänsklig ellerförnedrande behandling har också betydelse för vårflyktingpolitik eftersom avvisningar som leder till fara förnågon att utsättas för sådan behandling är förbjudna.Den svenska lagstiftningen överensstämmer ganska bramed de åtaganden vi gjort. Konventionsflyktingar och defacto- flyktingar har rätt till skydd här om de inte kan fåskydd i något annat land. Det finns en möjlighet att vägra defactoflyktingar skydd om det finns särskilda skäl. Det s.k.luciabeslutet är ett exempel på en sådan inskränkning.Det finns också möjlighet, men inte skyldighet, att beviljauppehållstillstånd av humanitära skäl. Även när det gällerutvisning på grund av brott finns en nära överensstämmelsemellan flyktingkonventionen och den svenska lagstiftningen.Men det finns vissa problem också när det gäller vårinterna lagstiftningsöverensstämmelse med vårakonventionsåtaganden. Sålunda har det från olika håll, bl.a.i ett brev från till statsministerIngvar , påpekats att myndigheterna vidhandläggning av utlänningsärenden gång på gång brutit motFN-konventionen om barnets rättigheter. har regeringengivit Invandrings- och flyktingkommittén i uppdrag att göraen genomgång av hur berörda myndigheter i sin tillämpninglever upp till konventionens krav. anser, somföreslås av rättigheter, attkonventionen bör inkorporeras i den svenska lagstiftningen.Endast genom den metoden uppnås ett säkert ochfullständigt genomslag för konventionen i intern rätt.Invandrarverkets, och regeringenstolkning av utlänningslagen i enskilda ärenden bildar praxis.De senaste åren har praxisutvecklingen inneburit enbetydligt restriktivare tolkning både av vilka som bedömsvara konventionsflyktingar och de factoflyktingar och påvilka humanitära grunder som uppehållstillstånd skallbeviljas. Det har gått så långt att gällande lagstiftningsystematiskt åsidosätts av de myndigheter som handläggerasylärendena. T.o.m. de som med läkarintyg kunnat bevisaatt de utsatts för tortyr eller våldtäkt skickas tillbaka till sinabödlar.1951 års flyktingkonvention tillämpas extremt restriktivtav . Detta sker i strid medutlänningslagens förarbeten och principen om ''the benefitof the doubt'' (hellre fria än fälla i tvivelsmål). Schematiskatumregler om betydelsen av dokumentlöshet, dröjsmål medatt inge en asylansökan eller s.k. inre flyktalternativ får bildaunderlag för summariska avslagsbeslut som hotar attundergräva asylrätten. Flyktingkonventionens bestämmelse iartikel 35 om skyldighet för nationella myndigheter attsamarbeta med har åsidosatts påett utmanande sätt av . Det har gått sålångt att talman på uppdrag av ettenhälligt utrikesutskott skickat en vädjan tillUtlänningsnämnden att upphäva ett avvisningsbeslut. Iarbetsmaterialet hos parlamentets utrikesutskott och dessunderkommitté för mänskliga rättigheter framhölls att ''deifrågavarande myndigheterna hos ett land som är kandidattill medlemskap i tycks ha avsikten att bryta mot de mestelementära rättsbegreppen. ''bryter också mot den tolkning avflyktingkonventionen som görs i flyktingkommissariatetshandbok om procedurer och kriterier för bestämmande avflyktingstatus. Straff för vägran att delta i krigshandlingar,som fördöms av det internationella samfundet som stridandemot grundregler om mänskligt uppträdande, betraktas somförföljelse i konventionens mening.EU:s ministerråds ordförandeskap sände den 25 juli 1994en not till asylgruppen: Minimigarantier för asylsökande.Här görs ett i det närmaste identiskt ställningstagande till denflyktingrättsliga bedömningen av desertörer. böromgående ändra sin hållning till överensstämmelse medflyktingkommissariatets uppfattning och de föreslagnaminimireglerna för EU.Brutaliseringen av den svenska flyktingpolitiken somgenomförts kommer givetvis att fåsynnerligen allvarliga återverkningar i hela samhället. Denutgör ett grundskott mot idén att alla människor har likavärde. Det kommer inte att vara möjligt att fostra den ungagenerationen till solidaritet och ansvarstagande för nästanom statsmakterna fortsätter att utsätta skyddssökandemänniskor för lagstridig och omänsklig behandling.Vänsterpartiet är för en reglerad invandring där i förstahand skyddsbehoven skall styra, men motsätter sig dennabrutalisering av flyktingpolitiken.En restriktivare inställning i familjeåterföreningsärendendiskuteras. Att förhindra familjeåterförening, t.ex. åldrigaföräldrar att återförenas med sina barn i , kan mångagånger betyda oerhörda tragedier -- både för dem som bori och dem som är kvar i hemlandet. Vänsterpartietförsvarar rätten till familjeåterförening och anser att statenbör svara för de extra kostnader som familjeåterförening kaninnebära. är praxis orimligt hård när det gälleruppehållstillstånd för den utländska parten iäktenskap/samboförhållanden. Det blir också allt vanligareatt barn förnekas rätten att leva tillsammans med eller ipraktiken alls ha kontakt med sin far. Det strider motgrundläggande rättsprinciper och mot barnkonventionen.Det måste införas ett krav på synnerliga skäl för att genomavvisning/utvisning åtskilja en far från sitt i bosattabarn.Andelen asylsökande som beviljas status somkonventionsflyktingar eller de factoflyktingar har sjunkitmycket starkt utan att något tyder på att deåberopade asylskälen generellt skulle ha försvagats.Praxisutredningen (SOU 1994:54 s. 94) framhåller att ''Ipraxis har flyktingstatus förbehållits de personer, somantingen utsatts för grova övergrepp mot hälsa och/ellerfrihet av sitt hemlands myndigheter eller varit föremål förmyndigheternas intresse genom gärningar av sådant slag haft fog att befara att de skulle utsättas för övergrepp. ''Denna tillämpning av flyktingbegreppet, hos den föregåenderegeringen och , står i uppenbar stridmot och utlänningslagen. Enflykting är en person som känner välgrundad fruktan attutsättas för förföljelse. Det finns inget krav på att han/honredan skall ha utsatts för förföljelse eller ha varit föremål förnågra speciella gärningar från myndigheternas sida. Detfinns inte heller något krav på att det alltid måste varamyndighetsföreträdare, som utövar förföljelsen.I ett beslut riktade den dåvaranderegeringen ett frontalangrepp mot flyktingrätten. Regeringenbeslutade då att en muslimsk bosnier, som enligt regeringenhelt klart löpte avsevärda risker för övergrepp i hemorten,inte kunde anses som flykting eftersom förföljelsen somhuvudregel måste utgå från myndigheterna eller att statenmedvetet underlåter att skydda medborgare från övergrepp.Denna tillämpning av flyktingkonventionen -- helt i stridmed etablerad svensk och internationell flyktingrätt --medförde att såg sig tvingat att ändra sinpraxis. Följden blev att av de bosnier, somflytt undan folkmordet i Bosnien, fick flyktingstatus. De fickstanna av humanitära skäl, vilket av vissa tagits till intäkt föratt de flesta asylsökande som fått stanna i saknareller har mycket svaga asylskäl.Denna felaktiga tillämpning av flyktingbegreppet harockså fått synnerligen allvarliga konsekvenser för bosniersom ansökt om uttagning på flyktingkvoten. Nästan allaanses sakna skyddsbehov eftersom etnisk rensning ochfolkmord normalt inte anses grunda asylrätt.Sedan lång tid har det rått ett mycket nära samband mellanflyktingströmmar till och massiva kränkningar avmänskliga rättigheter eller väpnade oroligheter iursprungsländerna. Detta talar emot att det i någon störreomfattning varit fråga om s.k. ekonomiska flyktingar.Förtryck av etniska minoriteter har ökat efter östblocketsupplösning. Förföljelse på grund av etnisk tillhörighetomfattas också av flyktingkonventionen.Tortyr och våldtäkt utförd av företrädare för statsmaktenanser alltid skall utgöra skäl för asyl. Risk förkönsstympning bör betraktas som tillräckligt skäl föruppehållstillstånd på humanitär grund.UtgiftsutvecklingenVänsterpartiet står fast vid den uppfattning vi framfördemed anledning av förslaget om besparing på 760 miljonerkronor på invandring m.m. i prop. 1994/95:25. Vi sade då attutgiftsutvecklingen i hög grad blir beroende av antaletasylsökande, som inte kan förutses. Vi ansåg också attbesparingar i den storleksordningen knappast kundegenomföras utan att rättssäkerheten äventyrades. Den /96 föreslagna besparingen måste betraktassom osäker. Vi förutsätter att regeringen har beredskap attåterkomma till om utvecklingen blir sådan attytterligare anslag blir nödvändiga.Aktuella förändringskrav på vår flyktingpolitikDet är viktigt att fortsätter att kraftfullt verka förökad respekt för de grundläggande mänskliga rättigheterna.På flyktingpolitikens område visar det sig om högtidligt talom mänskliga rättigheter också betyder något när det skallomsättas i verkligheten.VapenexportenSom tidigare påpekats är väpnade konflikter, somutkämpas i med vapen från i-länder, den i särklassviktigaste orsaken till att människor tvingas bryta upp frånsina hem och fly. Ett stort ansvar vilar på det internationellasamfundet att begränsa vapenhandeln. När det gäller svenskvapenexport är den enda linje som kan försvaras en successivtotal avveckling.Barnfamiljer från krigsområdenDet är en humanitär plikt för att inte avvisabarnfamiljer till länder där krig eller krigsliknandeförhållanden råder. Genom att vi anslutit oss till FN:sbarnkonvention har vi åtagit oss att till det yttersta av vårförmåga säker- ställa barns överlevnad och utveckling.Rättssäkerheten i asylprocedurenUnder har intensiv kritik riktats motInvandrarverkets sätt att handlägga ärenden omuppehållstillstånd. Kritiken saknar motstycke på andraområden i samhället. uttalade t.o.m.för några år sedan att åsidosattbestämmelsen i regeringsformen att den offentliga maktenutövas under lagarna. Bara har JO riktatkritik mot i 15 fall, i många fall allvarligkritik.Den undermåliga rättssäkerheten i enskilda ärenden har lett till att många avvisningshotade med skyddsbehovtvingats gömma sig.Men dessa brister har använts av flyktingfientligaorganisationer och partier för att ifrågasätta asylrätten.Invandrarverket bör befrias från dessa ärenden. I stället börasylnämnder inrättas som första prövningsinstans. Principenbör vara att handläggningen grundas både på muntlighet ochpå skriftligt material och sker i domstolsliknande former därnärvaron av det offentliga biträdet är självklar. Muntlighandläggning medför att kvaliteten på besluten blir högreoch därmed lättare att acceptera för den asylsökande och denallmänna opinionen. Dessutom bidrar muntligheten tillkoncentration i handläggningen och därmed till kortarehandläggningstider eftersom ärendet blir bättre utrett frånbörjan.AdvokatjourI asylärenden där avvisning med omedelbar verkställighetär aktuell vore det av stor betydelse för rättssäkerheten attinföra en advokatjour. Diskussioner om en sådanjourverksamhet har förts mellan sedan åtskilliga år. Det är dags attomgående genomföra denna idé.RättshjälpenI samband med genomförandet av den nya utlänningslagen1989 flyttades beslutanderätten beträffande rättshjälpen iasylärenden från till Invandrarverket.Redan då framfördes farhågor om att det inte var lämpligt attlåta få utse sin ''motpart''. bryter systematiskt moträttshjälpslagen genom att inte förordna offentligt biträderedan under utredningen av ett ärende. Detta påtalades iVänsterpartiets motion 1993/94:Sf622 och föranleddeJustitieombudsmannen att i beslutDnr 1723-1993 rikta mycket stark kritik motInvandrarverket. Gjorda utredningar tyder dessutom mycketklart på att vissa jurister utan kompetens i flyktingfrågorensidigt gynnas av med mångaförordnanden som offentligt biträde medan erfarnaflyktingjurister mycket sällan kommer ifråga.Regeringsrätten har kunnat notera effekterna av detta genomatt det mycket ofta varit samma biträden som försummat attöverklaga avvisningsbeslut och därför ansökt omåterställande av försutten tid hos regeringsrätten. Det ärmycket angeläget att återföra beslutanderätten i dessaärenden till rättshjälpsmyndigheten.Förvar av vuxnaDet är en skam för ett samhälle som gör anspråk på attbetraktas som civiliserat att förvarstagna vuxna, som intebegått något annat ''brott'' än att söka skydd mot förföljelse,placeras i häkten och polisarrester. I de flesta fall behandlasde asylsökande på samma sätt som de häktade. I entidningsintervju i Nfl-Information sadechefen för , : ''Platsenär till för brottslingar. Men används ofta för att förvaraflyktingar. En inhuman plats. Det är absurt, harvi förklarat problemet för politikerna. Och det är skamligtatt , med så mycket resurser, inte kan hantera fråganbättre.'' Det är nödvändigt att omgående i lag förbjuda attförvarstagna placeras i häkten eller polisarrester.Förvar av barnVänsterpartiet anser att begränsningarna av möjligheternaatt ta barn i förvar inte går tillräckligt långt. Förvar av barnskall i princip vara förbjudet, men kunna godtas när det gällerett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet tilltredje land som annars skulle omöjliggöras.Åldersgränsen för barn måste höjas från 16 till föratt överensstämmelse skall uppnås med barnkonventionensbestämmelser.