mot · GI02Jo656 · 1995-01-25 00:00:00 — Under förra mandatperioden infördes producentansvar förförpackningar. Tanken är att producenterna skall ha ansvaretför förpackningen sedan de tjänat sitt syfte och därmed bliintresserade av att minska mängden.Producentansvaret har införts i praktiken för glas ochreturpapper. För glas gäller producentansvaret från 1 januari1994 och för returpapper från . Det innebäratt kommunen inte längre har ansvar för insamlandet och inteheller får finansiera insamling via renhållningstaxan.Miljömedvetandet har ökat i samhället under sistadecenniet. Den stora miljökonferensen i 1992slog fast att hotet mot miljön är mänsklighetens störstautmaning och måste ha högsta prioritet. Det kommer attkrävas förändringar för att klara den utmaningen, men dethandlar om något så vitalt som förutsättningar för vidare livpå jorden.Större miljöengagemang och medvetenhet märks ikommunerna framför allt på avfallssidan. De allra flestakommuner har en bra källsortering vad gäller glas ochreturpapper. Kommuninnevånarna är påtagligt intresseradeav detta och trycker på sina politiker. Den närheten är viktig.Man vet vem man skall ringa om papperscontainern är fulloch behöver bytas mot en större eller glasigloon behöver sestill. Kontakterna påskyndar utvecklingen mot ettkretsloppssamhälle och är till gagn för alla. Innanproducentansvaret infördes kunde kostnaden förkällsorteringen av glas och returpapper tas ut viahushållstaxan för sopor. Mängden hushållssopor minskadeoch egentligen var det en omfördelning av kostnaden förhushållssoporna från det osorterade till det sorterade.Utvecklingen har sett olika ut i olika kommuner, men enambitiös kommun med engagerade miljöpolitiker hade allamöjligheter att bygga ut källsorteringen rejält. Så har ocksåskett på många håll.I och med producentansvaret har allt detta ändrats.Kommunen har inte längre ansvaret för insamlingen och fårinte bekosta källsorteringen av glas och papper viahushållstaxan. En engagerad miljöpolitiker harförlorat möjligheterna att påverka vad som sker och kan barakonstatera att en fråga som borde vara och närahar lyfts bort från nivå av . Avståndetmellan människa och beslut har ökat. Producentansvaret medden utformning det har fått har satt effektiva käppar i hjuletför en utveckling som var på gång och engagerade många ikommunerna.Är det fel med producentansvar?Det finns mycket som är bra med producentansvar. Tankenatt en tillverkare skall ta ansvar för produkten från vaggantill graven har de gröna utvecklat i flera motionertidigare. I motion 1990/91:Jo119 står bland annat att läsa:Ställ krav på producenterna!De som tillverkar varor måste ta ett större ansvar för vadsom händer med varorna under hela deras livscykel.Ansvaret kan inte inskränkas till endast tillverkningen, ävende miljöproblem de orsakar under t.ex. användning ochavfallshantering måste minimeras genom att välja rättmaterial och metoder.Vid tillståndsprövning av industrier som tillverkar varormåste hänsyn tas till hela livscykeln. Vi föreslår att krav ställspå tillverkarna att upprätta livscykelspecifikationer för devaror och produkter de tillverkar. I dessa ska redovisas vilkamiljöeffekter varan orsakar under sin livscykel och i vilkenutsträckning den kan återanvändas eller återvinnas.Livscykelspecifikationen ska utgöra ett underlag för att ställakrav på varuproduktionen.Det är också bra att vi i och med producentansvaret fått målför återvinning av förpackningar. Att producenterna gjort alltför att minska målsättningen kan skönjas bakom en delposter. Målet för papp, papper och kartonger liksom måletför plast sjönk från aviserade i Kretsloppspropositionentill när det var dags för förordningen. Det här är emellertid något som gåratt ändra, vilket kommer att verka för. Menmålen finns nu och producenterna känner förhoppningsvisansvar.Men en del har blivit tokigtI kommunerna har det byggts upp en brainsamlingsorganisation för det som källsorteras urhushållsavfallet. Återvinningsstationer med containrar ochigloor nära bostäderna har gjort att andelen glas och pappersuccessivt sjunkit i hushållssoporna. Intresseradekommuninnevånare trycker på och efterfrågar servicen.Kommunerna har all anledning att se till att mängden soporsom deponeras minskar. Alla vet att det kommer att blioerhört svårt och dyrt att anlägga nya soptippar i framtiden.Det finns anledning att förlänga livslängden för befintligatippar.Enligt producentansvaret skall ansvaret för insamlingentas över av producenterna. Intresset har inte precis varitöversvallande och det har varit svårt att komma tilldiskussion mellan kommunerna och producenternasåtervinningsbolag om hur detta ska gå till.Beträffande glas har ansvaret.Återvinningskravet på glas är satt till . SGÅ,Svensk GlasÅtervinning, har tillsammans med och Kommunförbundetundersökt glasåtervinningen i fyra kommuner. Utifrån denstudien, som visade stora skillnader mellan kommunerna,har SGÅ förhandlat om ersättning för insamlingen medkommunerna. Tanken är att kommunerna skall fortsättainsamlandet på uppdrag av SGÅ.Resultatet av dessa förhandlingar har varit nedslående. IGötene har kommunen tröttnat och slutar medglasåtervinning 94/95. Skälet är att manerbjudits endast hälften av den verkliga kostnaden förglasåtervinningen av SGÅ. Eftersom man inte längre får taut resten på hushållstaxan måste man äska pengar ur denvanliga kommunkassan och konkurrera med barnomsorg,skola och annat som också är viktigt. Det paradoxala är attGötene får ta ut insamlingskostnad för glaset när det nuhamnar i hushållssoporna...I , där ambitionen varit hög ochinsamlingsverksamheten är väl utbyggd, har man valt enannan väg. Avtalet med SGÅ är inte klart. Man har somandra kommuner fått ett bud på ca /ton. Det liggerlångt under den verkliga kostnaden för insamlingen, som ärnästan /ton. Eftersom man inte vill minska påinsamlingen av glas finansieras den avkommunkassan, varur man anslår . har uppgett att kostnadstäckning behövs för attfortsätta verksamheten med glas- och pappersinsamling dåproducenterna inte ser ut att ta det ansvarkretsloppspropositionen anger. P g a en ny lagstiftning fårinte dessa kostnader täckas av taxor utan medel motsvarande1 200 tkr föreslås finansieras via kommunalskatten.Enligt uppgift finns många kommuner i landet som i bristpå avtal med SGÅ fortsätter att samla in glaset som tidigareoch bekostar detta över hushållstaxan.Avsikten med producentansvaret måste väl ha varit att fåigång en insamling, återvinning och minskning avprodukter. Vad beträffar glas och returpapper från hushållenhar effekten inte alls blivit denna. Effekten har blivit attdiskussionen har kommit att handla om själva insamlandet,något som inte kan ha varit meningen. Kommuner medambitioner känner sig överkörda och möjligheter att leva upptill innevånarnas förväntningar har omöjliggjorts. Vi måstefå ett producentansvar som ser olika ut för returpapper ochförpackningar som kommer från hushållen och för andraprodukter som bildäck och datorer, där ett producentansvarförhoppningsvis införs och kan fungera bra.Hur borde det vara?Att förpackningar av glas och returpapper inte skall hamnapå tippen är alla överens om. De skall återanvändas elleråtervinnas. Detsamma gäller förpackningar av plast, därproducentansvaret inte finns . Målet måste dock vara attmängden förpackningar skall minska. I ett hållbart samhällemåste dagens resursslöseri och ohämmade energianvändningminskas radikalt. Konsumtionssamhällets mönster måstebrytas.Producentansvaret för returpapper och förpackningarmåste vara utformat på ett sådant sätt att det endast lönar sigför producenten att minska mängden material. Med dagensproducentansvar lönar det sig mest att försöka smita fråninsamlingsansvaret. En kommun som är ambitiös och vill haen hög servicenivå med många behållare ska kunna ha det iframtiden. Med dagens producentansvar blir det omöjligt.Med en betalning per ton oavsett servicenivå kommer enambitiös kommun inte att få kostnadstäckning, om man intetar ut mellanskillnaden via skattsedeln.Inför producentavgiftInför istället producentavgift för returpapper, glas ochandra förpackningar i hushållsavfallet. Låt kommunernabibehålla insamlingsansvaret. Den organisationen fungerarredan och har många fördelar som anförts ovan.Producentavgiften skall betalas av producenterna och vara såtilltagen, att den ger full kostnadstäckning för hanteringen ikommunerna. Den skall naturligtvis variera för olikaproduktslag och måste ha en miljöprofil där förpackningarav glas och papper gynnas framför plast. Producenterna skallåläggas att köpa in allt som samlas in i kommunerna. Idagkan kommunerna inte satsa på källsortering. Ingen vet justnu hur det blir . Producentansvaret har, istället föratt få igång utvecklingen, lagt en död hand över allakommunala initiativ som var på gång och allt engagemangsom fanns. Det är dags att bryta den spiralen!Utformningen av producentavgiften skall bestämmas avriksdagen. Att som tvinga kommuner att förhandla medproducenterna fungerar inte. Insamlingen kommer emellanoch därmed det egentligen handlade om: en bättrekällsortering och en högre grad av återanvändning ochåtervinning.Med en producentavgift kan en kommun ha ett högreinsamlingsmål än det som anges i förordningen omproducentansvar. återanvändning eller återvinning förglas är ett mål som flera kommuner redan passerat. Medproducentavgift och insamlingen kvar i kommunens regifinns möjligheter för intresserade och ambitiösakommunpolitiker att driva på utvecklingen.Kommuninnevånarna vet var besluten tas och kan ställapolitiker till svars om man anser servicenivån för låg.Insamlingsmålet måste gälla för hela landet och om detskall nås krävs engagemang och initiativ på många håll.Det är viktigt att miljöfrågor hanteras nära människor. Hurvi skall lyckas med mänsklighetens största utmaning, somdet uttrycktes på , handlar mycket om attförändra attityder. Vi måste ändra vårt beteende. Därför ärarbetet med att ta fram lokala så viktigt. 200kommuner har inlett dialoger med skolor, föreningar ochnäringsliv för att engagera medborgarna i detta så viktigaarbete. Avfallsfrågan är en fråga som engagerar. Så mycketviktigare att vi hittar ett system som gör att källsorteringenblir en angelägenhet igen. För det krävsförändring i förordningen om producentansvar.Med en producentavgift finns bara ett sätt förproducenterna att minska sina kostnader, nämligen attminska mängden förpackningar.Att få veta att kommuner inte bara tänker utan ocksåupphör med glasinsamling på grund av producentansvaretsutformning är helt förkastligt. Ett hållbart samhälle är enförutsättning för att klara mänsklighetens största utmaning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär en ändring iförordningen om producentansvar för glasförpackningar ochförpackningar av wellpapp så att källsorteringen åter blir enkommunal angelägenhet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införa en producentavgift påförpackningar av wellpapp och glas och andra förpackningarsom ingår i hushållsavfallet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om producentansvaret.