mot · GI02Fi42 · 1995-05-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /96, m.m. (kompletteringsproposition) Reviderad finansplan m.m.Den svenska arbetsmarknaden domineras avkommuner och landsting. Dessa super-Mega-Konglomeratär de största arbetsgivarna i samtliga elvastörsta städer. I många fall är de tio gånger större än denstörsta privata arbetsgivaren.I har nio gånger fleranställda än den största privata arbetsgivaren . IGöteborg har kommunen fem gånger fler anställda än och i är kommunen hela 17 gångerstörre än den största privata arbetsgivaren de senaste årtiondena har den offentliga sektornexpanderat enormt. har denoffentliga sektorn vuxit från att sysselsätta av densvenska arbetskraften till . Med andra ord harstorleken på den offentliga sektorn mer än fördubblats underdenna tid.Kommunerna har utvecklats till en typ av diverseföretagsom säljer allt till alla. Vid varje utbyggnad av kommunernasverksamhet tycks grundidén ha varit att verksamheten skalldrivas till i egen regi. Sålunda har t.ex. flertaletnyetablerade kommunala skolor och daghem fått städning,fastighetsskötsel, bespisning m.m. utförd i regi.Under 1980- och 1990-talet har denna typ av kommunalkringverksamhet organiserats om till kommunalaresultatenheter eller bolag. Syftet har varit att ökaeffektiviteten och få ett grepp om verksamhetens ''faktiska''kostnader.Denna bolagisering eller uppdelning i resultatenheter hartyvärr medfört ett flertal problem. Ett tydligt och mycketdiskuterat problem är att den demokratiska rätten till insyni de offentliga verksamheterna försvårats. Ett annat är deninbyggda konflikten som uppstår när kommunen dels ärmyndighet för ett specifikt område, dels är en avde största producenterna på området. Ett tredje, och det klartallvarligaste, är att kommunerna på område efter områdeexpanderat sina tidigare interna avdelningar till andrasektorer i samhället.Under 1990-talet har kommuner och landsting för förstagången genomgått en kraftig omvandling ochomorganisation. Ökad upphandling av tjänster, minskaderesurser och stora kommunala budgetöverskridanden harresulterat i stora problem för bl.a. den kommunalakringverksamheten.Omvandlingen har i många kommuner varit omfattande,med stora varsel och uppsägning av personal. Att en sådanomställning är smärtsam och för många politiker ochtjänstemän mycket svår att genomföra har på många hållresulterat i att kommunen, istället för att satsa på sinakärnverksamheter och säga upp övertalig personal, valt attbehålla merparten av sin personal och istället expanderakommunens verksamhet. Detta är en av flera orsaker till attmånga kommuner satsar på kommunalaffärsverksamhet.Tanken är att kommunen skall kunna använda sina extraresurser och sin kompetens i olika typer av affärsverksamhet.Det kan röra sig om kommunala städföretag, kommunalcatering, kommunala grossistföretag, kommunala fordons-och lackeringsverkstäder, kommunala kiosker m.m. Dettaskall naturligtvis ske genom en öppen och sund konkurrenspå lika villkor enligt kommunernas företrädare. Om privataföretag får städa kommunala lokaler så borde kommunalaföretag få städa privata lokaler, tycks många kommunalaföreträdare resonera.Denna utveckling är djupt olycklig och dessutom myckettveksam ur laglig synvinkel. I kommunallagen 2kap. § 7 kan följande läsas:Kommuner och landsting får driva näringsverksamhet, omden drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahållaallmännyttiga anläggningar eller tjänster åt medlemmarna ikommunen eller landstinget.Hur är det möjligt att driva en utanvinstsyfte och hävda att det är sund konkurrens pålika villkor?Låt mig illustrera detta med ett exempel. Runt om i Sverigefinns många kommunalt ägda och drivna kiosker där denenskilda kioskens omsättning är en försumbar del avkommunens totala omsättning. Om kiosken går med ett litetöverskott eller med förlust är helt oväsentligt för kommunenstotala ekonomi.I t.ex. driver kommunen ett antal kiosker, istiftelseform, under namnet A-köp. Under de senaste årenhar stiftelsen gått med förlust så gott som varje år.Samtidigt finns ett antal privata kiosker där ägarna leverunder helt andra villkor. För en privat kioskägare krävs detförst och främst att företagaren sparar ihop till ett eget kapitaloch i många fall krävs också ett lånat kapital, för attfinansiera inventarier, lager, förtida momsinbetalningar m.m.Dessutom krävs i de flesta fall en mycket stor arbetsinsatsav hela kioskägarens familj för att kunna driva kiosken. Denprivata ägaren kan naturligtvis inte så som kommunen drivaverksamheten med förlust år ut och år in. Något enstaka årav underskott kanske den privata entreprenören kan klara av,men upprepade förlustår tvingar snart den enskilde i konkursvilket leder såväl till att ägaren förlorar det egna kapitaletoch sin familjs försörjning som till förluster för banker ochleverantörer.Av exemplet framgår tydligt att en kommun och en privatföretagare aldrig kan konkurrera på lika villkor. Företagarenriskerar sitt eget plus bankens kapital. Kommunen riskerarskattebetalarnas pengar. Företagaren måste generera vinsterför att betala hyra, räntor, löner m.m. Kommunen kan drivaverksamheten med förlust utan att det ens märks i denkommunala resultaträkningen.Samhället består av tre sfärer: den offentliga sektorn,marknaden och gemenskaperna. Varje sektor är viktig ochhar ett antal vitala uppgifter som måste skötas. Till denoffentliga sektorns uppgifter hör t.ex. myndighetsutövning.Det demokratiska systemet förutsätter dessutom attallmänheten har möjligheter till insyn i och kontroll av denoffentliga verksamheten. Däremot skall det offentliga intekonkurrera med det privata näringslivet. Detta sker trotsatt såväl kommunallagen som konkurrenslagen bör förhindradenna typ av illojal konkurrens från det offentliga. Även detnystartade konkurrensverket har i rapporten''Skattesubventioner, underprissättning och konkurrens''uppmärksammat problemet. kräver en radåtgärder för mer konkurrensneutrala villkor.Klargör vilkaslag av näringsverksamhet som statliga myndigheter,kommuner och landsting får bedriva påkonkurrensmarknader.Precisera vad som menas medsambruk i offentlig sektor.Inför regler för nämndaoffentliga aktörer som innebär att deras näringsverksamhetsom bedrivs på konkurrensmarknader inte fårsubventioneras, t.ex. genom direkta skattebidrag.Ge rätt tillalla berörda företag att överklaga ett kommunalt beslut sominnebär att kommunala företag och förvaltningar skall börjakonkurrera på marknaden.Överväg att införa särskildaregler för att garantera att kommuner och landsting följerbeslut av domstol.Det är hög tid att riksdag stoppar denna offentligaaffärsverksamhet som trots kommunallagen,konkurrenslagen och ett kritiskt konkurrensverk tycksfortsätta i oförminskad omfattning. En avvecklingsplan förden offentliga affärsverksamheten bör upprättas. En sådanplan bör innehålla tre steg. I ett första steg bör all nykommunal affärsverksamhet förbjudas. I ett andra steg börkommuner och landsting förbjudas sälja icke primäratjänster till såväl privatpersoner som föreningar och andraoffentliga arbetsgivare. I det tredje steget bör all offentligaffärsverksamhet avvecklas eller försäljas. För att kunnagenomföra det tredje steget under ordnade förhållanden börett slutdatum sättas upp för när all offentlig affärsverksamhetskall vara avvecklad. Med en rimlig avvecklingstid bör denslutgiltiga tidpunkten kunna sättas till sista . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att nedbringa dagenskostnader inom den kommunala sektorn.