mot · GI02U35 · 1995-04-24 00:00:00 — med anledning av skr. 1994/95:183 Redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten FNs försök att lösa konflikter med icke-våldsmetoder ochdemilitarisering saboteras av möjligheterna för deinblandade länderna att lätt skaffa sig vapen. Kriget i f.d.Jugoslavien är ett tydligt exempel på detta. varunder tredje ''bästa'' vapenkund. I stället föratt aktivt delta i internationell vapenhandel, borde gåi täten internationellt för att minska volymen i affärer av detslaget.Regeringens riktlinjer, som går ut på att svenska vapen inteskall hamna hos länder som befinner sig i väpnad konflikt,eller i konflikt som kan utvidgas till väpnad, som har inreväpnade konflikter eller grovt kränker mänskliga rättigheter,gäller inte i andra eller tredje hand, när vapen säljs vidare.Ovannämnda riktlinjer gäller för krigsmateriel för strid, vadgäller s.k. övrig krigsmateriel finns inte inskränkningen''invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda tillväpnad konflikt''.Ett annat problem gäller fullföljandet av leveranser,följdleveranser och reservdelsleveranser. Vilka regler gällerom de säkerhetspolitiska förhållandena eller den mänskligarättighetssituationen förändras snabbt och dramatiskt, som juofta sker i konfliktsituationer länderna emellan. Skrivelsennämner inget om detta.I regeringens skrivelse står också, att ''vid prövning avfrågor om ett utlandssamarbete kan medges skall Sverigesförsvarspolitiska behov av detta samarbete beaktas'' vilketmåste tolkas så, att arbetsmarknadsskäl inte får påverkasvensk vapenexports omfattning.Det är tveksamt, om en aktiv fredspolitik och strävandenatt vara neutral kan kombineras med vapenexport.Miljöpartiet anser, att successivt bör avveckla sinvapenexport. Staten bör ta ansvar för omställningen avsvensk vapentillverkning till produktion för civila ändamål.FNs resolution om register över konventionella vapengäller s.k. tyngre vapen. Öppenhet om detta kan givetvis haen dämpande effekt, när konflikter hotar att bryta ut. Men enlokalbefolkning under ett krig drabbas lika svårt av alla slagsvapen. Därför borde också vapentransaktioner med s.k. lättavapen registreras.I den rådgivande är intealla partier representerade. Att utestänga minoriteter, storanog att vara representerade i den svenska , frånsådana rådgivande eller beslutsfattande församlingar ärförhoppningsvis bara en beklaglig parentes i svenskdemokratisk historia.Många svenskar ser ett sammanhang mellanvapenförsäljning, krigsutbrott och konflikters längd i tidenoch är därför angelägna om att inte utestängas från enrådgivande . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt successivt bör avveckla sin vapenexport och attregeringen bör upprätta en avvecklingsplan,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt bör tillsätta en parlamentarisk utredning för attse över vapenexportpolitiken med intentionerna attsuccessivt minska den svenska vapenförsäljningen,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vapentillverkning och krigsmaterielexport inte får ske avnärings- och arbetsmarknadspolitiska skäl,4. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vapenexportpolitiken bör skärpas vad gäller övrigkrigsmateriel och lättare vapen,5. att som sin mening ger regeringen till känna attvapenexportpolitiken bör skärpas vad gäller följdleveranser,6. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vapenexporten bör skärpas vad gäller slutanvändarintyg,7. att som sin mening ger regeringen till kännaatt i internationella sammanhang bör verka för ennertrappning av den internationella vapenhandeln.