mot · GI02So219 · 1995-01-25 00:00:00 — InledningEn av samhällets mest angelägna uppgifter är ansvaret föromsorgen och för vården av de äldre, främst de som har svårtatt tydliggöra sina behov. Att klara den uppgiften är ettgrundläggande krav på ett humant samhälle.För att ta tillvara de äldres intressen och bevaka att gamlainte diskrimineras bör en äldreombudsman eller ettäldreombudsämbete inrättas.ResursbehovEn stor del av de äldre behöver vård. gårca av vårdresurserna till människor som är 75 åroch äldre. Genomsnittligt går av kostnaderna åtunder det sista levnadsåret. ökar antalet äldremarkant. 1973 fanns det 441 000 personer som var över 75år. 1991 hade den siffran stigit till 698 000 personer. År 2000beräknas antalet äldre vara 782 000 personer. Från1973 till ökade antalet äldre . Samtidigtminskade resurserna till sjukvården.Antalet vårdplatser minskade med 23 700eller . Denna utveckling är mycketoroväckande.Landstingsförbundet anser att hälso- och sjukvårdensresursbehov motsvarar en volymtillväxtpå för att möta anspråken som följerav att befolkningen åldras och av de möjligheter som denmedicinska och tekniska utvecklingen ger. Sjukvården hardock fått mindre resurser att klara av de ökande behoven.Mer medicinsk vård för äldreEn grundläggande princip i vår välfärd är att alla skallkunna känna trygghet när de är sjuka. Därför tillhör ocksåhälso- och sjukvården den del av välfärden som en bredallmänhet prioriterar allra högst. Detta bekräftades blandannat i en Sifo-undersökning , där sju av tiosvenskar sa sig vara beredda att betala mer i skatt för attbehålla en bra vård.I dag är många patienter, deras anhöriga och personaleninom sjukvården starkt oroade. Denna oro måste vi sompolitiskt ansvariga ta till oss och respektera. Det krävs ocksåinom detta område en stor ödmjukhet från beslutsfattare påalla nivåer i samhället.Prioriteringar inom vårdenPrioriteringsutredningen lyfter på ett tydligt sätt fram attalla ska ha rätt till likvärdig vård. Utredningen redovisar treetiska grundprinciper: människovärdesprincipen, behovs-och solidaritetsprincipen samt effektivitetsprincipen somgrund för detta. Med dessa etiska grundprinciper som basutesluter prioriteringsutredningen att efterfrågan ska få styraprioriteringar inom vården. Det är den enskildes behov avvård som ska styra hur resurserna fördelas. Utifrån dennagrundsyn på vården vill vi vidare slå fast att det voreoförenligt med de etiska principerna att sänka ambitionernanär det gäller vården av gamla människor.Utifrån den kunskap vi har kan vi se framför oss ettökat och delvis förändrat vårdbehov. Medicinska framstegkommer att möta vissa av dessa behov. skapas nya.Antalet mycket gamla kommer dessutom att öka markantunder 90-talet.De små sjukhusen ger trygghetDe medicinska framstegen har bland annat ställt oss införnödvändiga förändringar av sjukhusstrukturen. Vi börundvika att olika trender utan reell ekonomisk och medicinskgrund blir vägledande för de åtgärder som vidtas.Strukturåtgärder har ofta handlat om att lägga ned delar aveller hela sjukhus. har 18procent av vårdplatserna lagts ned. har antaletintagningar ökat med . Medelvårdtiderna harpå grund av detta ofta blivit för korta. Sjuka i uppenbartbehov av sjukhusvård kan inte beredas plats på grund av attavdelningar är överbelagda.Det finns ingen struktur som är rätt, objektivt sett. Det ärvärderingarna som styr besluten om framtidens sjukvård. Attkoncentrera sjukvården kan rimligtvis inte vara den endalösningen. I vissa situationer kan störst säkerhet och kvalitetuppnås genom att ett nät av mindre sjukhus behålls.Det framstår som naturligt att låta de mindre sjukhusenvara basen för den medborgarnära sjukvården. Detta ärsärskilt viktigt i ett land som , som är geografisktstort, men relativt glest befolkat. I många fall är de småsjukhusen en nödvändig resurs för att garantera helabefolkningen tillgänglighet och en grundläggande hälso- ochsjukvård på lika villkor. Tillgängligheten är också en viktigfaktor för de äldre. Det är däremot inte nödvändigt att allasjukhus behåller alla sina specialiserade kliniker ochaktiviteter.När det gäller att avgöra hur många sjukhus vi ska ha iframtiden ska vi beakta att inget annat land ägnar sig åtsådana sjukhuscentraliseringar som för närvarandeär på väg att genomföra.Uppvärdera geriatrikenFör att skapa trygghet och ge de äldre den specialiseradevård de ofta är i behov av krävs att geriatriken, denmedicinska vården av de äldre, lyfts fram och uppvärderas.Det är inte acceptabelt att man av besparingsskäl,organisatoriska brister eller oklarheter i ansvarsfrågan låterden kunskap som finns inom denna medicinska specialitettunnas ut. Det ökade antalet äldre och de snabbtexpanderande kunskaperna om de äldres specifikamedicinska behov och rehabiliteringsbehov kommer attställa ökade krav på resurser inom detta område.De äldre ska ha rätt till medicinsk akutsjukvård, samtidigtsom det vid varje större sjukhus ska finnas en geriatriskklinik eller en geriatrisk enhet inom medicinkliniken somupprätthåller och utvecklar denna speciella kunskap.Trygghet i en stabil vårdkedjaMänniskor förväntar sig att det ska finnas en garanteradtillgång till sjukvård av god kvalitet på nära håll. För den somofta behöver sjukvårdens insatser, detta gäller inte minstgamla långvarigt sjuka och handikappade, är det viktigt medkontinuitet när det gäller strukturer och huvudmannaskap.För dessa patienter finns dessutom ett stort värde i kontaktenoch kunskapsöverföringen som finns mellan sjukvårdensolika nivåer, primärvårdssjukvård, länssjukvård ochregionsjukvård. Det måste finnas garantier för att patienternaerhåller en förbättrad hälso- och sjukvård innangenomgripande organisationsförändringar görs.Yrkeskårer i nära samverkanMan ska inte varje gång behöva upprepa sitt livssjukdomshistoria för läkaren. Fasta och kontinuerligaläkarkontakter ger trygghet i den ofta utsatta situation somett sjukdomstillstånd innebär.Distriktssköterskorna skall enligt vår mening också iframtiden arbeta utifrån ett geografiskt områdesansvar. Pådetta sätt kan vi bäst skapa trygghet i denna sektor avsjukvården.Det är viktigt att bibehålla den roll och den kompetens somdistriktssköterskorna står för. En väl utvecklad samverkanmellan distriktssköterskor och familjeläkare är också viktig.Vi vill slå vakt om den decentraliserade primärvården meddistriktssköterskor, undersköterskor, sjukgymnaster ocharbetsterapeuter. Detta kommer att vara av stor betydelse inteminst för de äldre.Vård i livets slutskedeHur vården i livets slutskede utformas är ett uttryck församhällets värderingar, inte minst synen på människovärdet.Framförallt behövs palliativ vård, omsorg som bygger pålindrandets konst.Grundstenarna i den palliativa vården är att behärskasymtomkontroll, att utöva lagarbete och att skapa en relationtill patienten och familjen. I palliativ vård ingår även attstötta de anhöriga efter ett dödsfall.I är palliativ vård en egen specialitet sedan1987. I är däremot bristen på kunskapen om palliativvård fortfarande stor. Alltför ofta undviker man att se dendöende människans behov. Detta har blivit särskilt tydligt isamband med Ädel-reformen. Många kommuner tar hemsina klinikfärdiga patienter från sjukhusen till kommunalteller eget boende, ibland utan att ha kunskap om det verkligavårdbehovet.Detta innebär att döende människor kan skrivas ut närklinikerna kan ge bot, men väl skulle kunna gelindring.Ädel-reformens ekonomiska styrinstrument har fått ettstarkt genomslag. Den döende kommer vanligen inte hem tillnågon läkare som behärskar symtomkontrollen.Kommunikationen mellan vårdgivarna är ofta otillräcklig. Imånga kommuner saknas dessutom insikt om den palliativavården.I vissa områden finns sjukhusbaserad hemsjukvård ellerannan form av stödfunktion utförd av primärvårdenspersonal.Sverige har ett avtal med EG med avseende påpalliativ vård. En kommitté möttes i i maj 1991.Då definierade man och lyfte fram den palliativa vården.Man framhöll också det viktiga i att palliativ vård inte barabehövs inom cancervården utan även vid andra svåra ochobotliga sjukdomar.Hälso- och sjukvården i måste göras medveten ombehovet av att värna om även den döende patientens behov.Symtomkontrollen inom den palliativa vården kräverläkarmedverkan. Vård i livets slutskede innebär för endöende människa en period med många problem som svensksjukvård inte sällan blundar för och som kommunernai dagsläget inte har resurser att möta.KvalitetssäkringVården av de äldre har ett stort behov av kvalitetssäkringoch kvalitetsgranskning i verksamheten. Orsakerna till dettaär flera. Nämnas kan att den medicinsk-tekniska vården bliralltmer komplex och patienterna, liksom anhöriga, hardärmed ett berättigat krav på hög kvalitet.Vårdapparatens organisatoriska uppbyggnad,arbetsorganisationen och många anställdas fragmenteradetjänstgöring ger ofta dålig patient--personal--läkar-kontinuitet. Även de många olika administrativa ochorganisatoriska förändringar, där ÄDEL-reformen är denstörsta, som bland annat inneburit att patienter, vårdplatser,personal och kompetens flyttats ut från sjukhusen tillprimärvårdens och kommunernas sjukvårdsansvar, samtinförande av olika former av köp--sälj-system, har skapat orooch osäkerhet hos såväl patienter som personal.Gamla inbyggda kontrollsystem har därigenom brutits ner.Dessa måste ersättas med för de nya förhållandena anpassademoderna metoder för kvalitetskontroll och kvalitetssäkringför att minska risken att patienter kommer i kläm. Sverigeligger efter flera andra länder när det gäller att tillämpakvalitetssäkring.Initiativ för att utveckla och pröva metoder förkvalitetskontroll har tagits på många håll i vårt land. Ivardagssjukvården har dock det som gjorts sannolikthaft föga praktisk betydelse inte minst på grund av attkontinuerligt kvalitetskontrollarbete ännu inte fått allmäntgenomslag.Ett speciellt skäl till att stora insatser bör göras ärden snabba förändringen av sjukhusen med neddragning avantalet vårdplatser. Därigenom vårdas allt fler, framför alltäldre, med stora medicinska vårdbehov på lägreprofessionell nivå. Vi vill peka på behovet avkvalitetssäkringssystem av befolkningsansvarsmodell, sominnebär ansvar för hela befolkningen, således även för demsom hamnar mellan vårdens olika instanser eller inte nårfram till en acceptabel nivå inom vårdsystemet exempelvispå grund av resursbrist.AnhörigaAnhörigomsorgen har först blivituppmärksammad. fokuserades intresset främst påsamhällets åtgärder och insatser för dem som behöver hjälp.Så sker givetvis också , men betydelsen av de anhörigashjälpinsatser framhålls allt oftare.I dag vet vi att de anhörigas hjälpinsatser är mycketomfattande. Resultat från olika undersökningar pekar på attanhörigomsorgen överstiger samhällets samladehjälpinsatser om. Den omsorg som anhöriga gersker ofta i det tysta. Många anhöriga som vårdar äldre harliten eller ingen kontakt med eller andrasamhällsorgan. De anhöriga blir lätt isolerade och ensammadå omsorgen om den sjuke tar all tid och ork i anspråk. Ettväxande antal studier har gett en ökad kunskapom vilka de anhöriga är, vilka insatser som utförs och vilkabrister som finns i samhällets stöd till de anhöriga. Merforskning och underlag behövs dock. Åtskilliga anhöriga tilllångvarigt sjuka och funktionshindrade personer lever underfysiskt, psykiskt och socialt påfrestande förhållanden.De flesta människor upplever det naturligt att hjälpavarandra inom familjen. Detta grundar sig på en djuptradition. De anhörigas vård- och omsorgsinsatser för sinaäldre och svårt sjuka släktingar är ovärderliga och beräknasutgöra två tredjedelar av den samlade vårdinsatsen. Mot denbakgrunden kan man i realiteten se samhällets vård som ettkomplement till de anhörigas.Trots att problemet uppmärksammats är det mångakommuner som ännu inte har något utbyggt system för atthjälpa de anhöriga. Vi anser att kommunerna genom olikainsatser ska stödja och uppmuntra anhörigas arbete inomvården. Detta kan ske genom att den anhöriga anställs somvårdare omvårdnadsbehovet varar. Kommunenkan också på andra sätt stödja anhörigas viktiga arbete.Utbildningsresor, möjlighet till ledighet och rekreation ärexempel på sådana insatser.Olika dagverksamheter kan innebära mycket positivt förden som behöver vård. Dagverksamheter kan även fungerasom ett viktigt avlösningsalternativ för anhörigvårdare.I socialtjänstkommitténs betänkande SOU 1994:139 lyftsde anhörigas insatser fram. Kommittén föreslår att en nybestämmelse förs in i lagens inledande kapitel.Bestämmelsen innebär att genom stöd ochavlastning bör underlätta för närstående som vårdarlångvarigt sjuka, äldre eller människor med funktionshinder.De tre grundpelarna för att kunna bo kvar hemma ärhemtjänst, färdtjänst och anhörigvård. Därför är det naturligtatt dessa tre behov likställs även i lagen.I regeringens kommande behandling avsocialtjänstkommitténs betänkande bör ovanståendesynpunkter beaktas. bör ge regeringen till kännaatt det är rimligt att anhörigstödet ges sammalagstiftningsstöd som hemtjänst och färdtjänst.Kulturella insatserÄldre människor kan lätt bli ensamma när rörelseförmåganoch den intellektuella förmågan blir nedsatt. Dennaensamhet kan minskas om färdtjänsten fungerar ochkollektivtrafiken är anpassad så att de äldre tillförsäkras godtillgänglighet. Tillgången till ett varierat kulturutbud i formav musik, konst, litteratur och teater är en viktig faktor föräldre människors livskvalitet. Det är stimulerande för denenskilde äldre att delta i kulturlivet. Det motverkar isoleringoch kan fördröja demens och annan sjukdom.Ensamhet kan även bero på svårighet att få kontakt medandra människor på grund av ens ursprung. Mångainvandrare lever isolerade redan under den mer aktiva åldern.Då saknas också förutsättningar för naturlig gemenskapunder ålderdomen. Detta skapar ensamhetsproblem som oftaleder till sjukdom. har inte bara världens äldstabefolkning utan kanske också den mest utbreddaensamheten. Det är därför angeläget att vidta åtgärder i syfteatt bryta ensamheten för enskilda invandrare.Den uppsökande verksamheten behöver intensifieras. Härkan frivilliga organisationer spela en stor roll genom attkomplettera den offentliga verksamheten genominformation, kontaktverksamhet och språkträning. Ävenäldre invandrares erfarenhet kan vara en viktig resurs i dettaarbete. På detta sätt kan ensamheten bland de äldre brytas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en äldreombudsman för att bevakaoch ta till vara intressen för de gamla,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de små sjukhusens betydelse,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av geriatrisk verksamhet,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en fast läkarkontakt,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vården i livets slutskede,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att vid den kommandebehandlingen av betänkande ta ibeaktande vikten av att anhörigstödet ges sammalagstiftningsstöd i socialtjänstlagen som hemtjänst ochfärdtjänst,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om äldre invandrare och äldrekultur.