mot · GJ02Fi15 · 1995-11-21 00:00:00 — Det egna, riskbärande kapitalet beskattadesväsentligt hårdare i alla företagsformer.Den skattereform som genomfördes av den borgerliga regeringen medverkan innebar att överbeskattningen av riskkapital elimineradesoch att alla kapitalinkomster beskattades med . Densocialdemokratiska regeringen återinförde emellertid dubbelbeskattningen iaktiebolag. Av nedanstående tabell framgår hur olika kapitalinkomsterbeskattas 1995.Tabell 11.1Ett argument för att återinföra dubbelbeskattningen var attinternationaliseringen av kapitalmarknaderna innebär attkostnaden för kapitalanskaffning bestäms internationellt.Enligt detta synsätt blir den enda effekten av en hög svenskbeskattning av riskkapitalavkastning att anskaffningen avkapital sker internationellt och att det utländska ägandet avsvenska bolag ökar. En sådan utveckling kan redan noteras.Det är naturligtvis i sig inte något negativt med utländsktägande och utländska investeringar i . När en sådanutveckling orsakas av snedvridande skatter är det emellertidproblematiskt.Alla svenska bolag har dock inte tillgång till den internationellakapitalmarknaden. Mindre och medelstora bolag är normalt hänvisade tillden svenska riskkapitalmarknaden och drabbas sålunda av de högreavkastningskrav som följer av högre skatt. Ett krav på efter skattkräver cirka 14 procents avkastning före skatt vid enkelbeskattning, men20 procents avkastning vid dubbelbeskattning.Dubbelbeskattningen leder vidare till inlåsningseffekter, som konserverarden etablerade företagsstrukturen och försvårar expansion inom nya,framtidsinriktade sektorer. Detta är särskilt allvarligt när vinstutvecklingenkan ge en inlåsning i kapitalintensiva företag med förhållandevis lågtkunskapsinnehåll i produktionen till nackdel för kunskapsintensivverksamhet. Enligt en studie av () harkunskapsintensiteten i industri minskat under perioden 1982-1992.I propositionen redovisas de tilläggsdirektiv om eventuella lättnader idubbelbeskattningen som regeringen givit skatteutredning. Manhänvisar härvid till en mycket komplicerad modell vars enda egentliga syftekan sägas vara att lägga ut en dimridå kring en politisk reträtt. I den månmodellen inte genomförs är avsikten uppenbarligen att begränsa lättnader tillonoterade bolag. Regeringen medger genom sina uttalanden attdubbelbeskattning av vinster är principiellt felaktig. Ideologiska dogmerhindrar dem trots detta att acceptera den modell som genomfördes av denborgerliga regeringen och som tidigare också genomförts av den socialdemo-kratiska regeringen i . Det tekniskt krångliga förslag som skallutredas och den begränsning till onoterade bolag som diskuteras innebär attnya snedvridningar skapas. Eventuella förändringar genomförs tidigast 1998.Den enhetliga beskattning av kapitalinkomster som infördes måsteåterställas . Det kan ske genom att beskattning enbart sker ibolagssektorn och inte ytterligare hos ägaren eller genom en modell sominnebär avräkning av erlagd bolagsskatt. Lindrade spärregler förfåmansbolagenSpärreglerna för delägare i fåmansaktiebolag lindras kraftigtmed utgångspunkt i att det som inte kan betecknas somarbetsinkomst skall beskattas som kapitalinkomst.Motsvarande förändring bör genomföras för handelsbolag ochenskild firma.De spärregler som införts för delägare i fåmansaktiebolagmotiveras med risken för skatteflykt. Utan särskilda reglerskulle rena löneinkomster kunna "läggas in" i ett aktiebolagoch tas ut i form av utdelning eller reavinst med betydligtlägre skattebelastning än vad som gäller arbetsinkomster iövrigt.Det råder i och för sig enighet om att någon form av spärregler ärerforderliga. Den konstruktion dagens regler har innebär emellertid attsnabbväxande företag och tjänsteföretag missgynnas kraftigt. Kapital-avkastning utöver vad som enligt dagens regler anses normalt - också försnabbväxande, expansiva företag - beskattas oftast med cirka 70 procent,d.v.s. mer än dubbelt så mycket som egentligen är avsett. Det är resultatet avatt spärreglerna har konstruerats med fel utgångspunkt.En reform av spärreglerna för fåmansbolag bör ha som utgångspunkt attenbart det belopp som är att beteckna som ersättning för arbete bör beskattassom arbetsinkomst. Övriga inkomster för fåmansbolagsdelägare är i sinhelhet att betrakta som kapitalinkomst alternativt realisationsvinst.Regeringen bör återkomma till med förslag som kan träda i kraftsenast . Motsvarande justeringar bör göras i det systemsom gäller för enskild firma och handelsbolag. Slopad förmögenhetsskattFörmögenhetsskatten bör slopas med omedelbar verkan.I en doktorsavhandling bedömde nationalekonomenHans Lindqvist att de statsfinansiella inkomsterna avförmögenhetsskatten i princip motsvarades av de förluster avskatteintäkter som uppkom när personer med storaförmögenheter flyttade från . I en artikel i (7/91) drar följande slutsats av sinundersökning:Undersökningen har visat att den svenska arvs- ochförmögenhetsbeskattningens utformning och storlek har varit en huvudorsaktill emigrationen av förmögna svenskar. Vidare har visats att det finns enöverrepresentation av företagare/entreprenörer bland emigranterna.Många svenskar som byggt upp företag som gett tusentalsarbetstillfällen har till följd av bland annat den högaförmögenhetsskatten emigrerat med sin kompetens, sittentreprenörskap och sin inspirationsförmåga.Förmögenhetsskatten, som är en extra skatt på avkastning av kapital,motverkar den nödvändiga kapitalbildningen. Den belastar skilda tillgångarolika hårt, vilket bidrar till snedvridningar som försämrar ekonominsfunktionssätt. Det tidigare riksdagsbeslutet om slopad förmögenhetsskatt börfullföljas. FastighetsbeskattningenPå sikt bör fastighetsskatten på flerfamiljshus och småhusslopas. 1996 bör den sänkas till . Fastighetsskattenpå kommersiella fastigheter och industrifastigheter bör slopas1996.Fastighetsskatten är liksom förmögenhetsskatten en extraskatt på avkastningen av vissa tillgångar. (SOU 1994:57) börfastighetsskatten i slopas successivt med hänsyn tillatt alla investeringar bör beskattas lika för att undvikasnedvridningar.Regeringen har i stället höjt fastighetsskatten för hyresfastigheter ochsmåhus från , återinfört fastighetsskatten påkommersiella lokaler och infört en ny fastighetsskatt på industribyggnader.Breddningen av underlaget för och höjningen av skattesatsen förstärker desnedvridningar som beskrevs av . Kost-naderna stiger för många företag. Investeringar och nya jobb motverkas.Enligt vår mening bör fastigheter generellt beskattas på samma sätt somövriga investeringar. bör därför fastighetsskatten slopas helt. Redannu bör emellertid den generella höjningen på förflerfamiljsfastigheter och småhus undanröjas liksom breddningen av uttagetav fastighetsskatt till industribyggnader och kommersiella lokaler. Ett fungerande riskkapitalavdragAvdrag för vissa riskkapitalplaceringar bör medges under denärmaste fem beskattningsåren. Det skall ha ett skattemässigtvärde på . Avdraget, som inte får överstiga 300 000kronor , skall avse förvärv av nyemitterade aktier direkteller via särskilda mellanhandsinstitut i onoterade bolag somär verksamma i Sverige.Den borgerliga regeringen utredde frågan om ett s.k.riskkapitalavdrag. Syftet var att stimulera enskilda personeratt bidra till den nödvändiga riskkapitalbildningen. Ett sådantavdrag bör i ett skattesystem som präglas av låga skattesatseroch en enhetlig och neutral behandling av olikakapitalinkomster ses som ett tillfälligt inslag för att skapaintresse hos allmänheten för riskkapitalplaceringar. Det böremellertid ha väsentligt längre varaktighet än de somnu föreslås av regeringen.Det förslag som lagts fram av regeringen i proposition 1995/96:109 ärockså i andra avseenden alltför begränsat. Underlaget för den skattereduktionpå som skall medges får inte överstiga . Beloppetbör höjas till 300 000 kronor.Regeringen avvisar också de krav som ställts av flera remissinstanser omatt skattelättnaden även bör medges vid indirekta investeringar viariskkapitalfonder.Enligt vår mening bör avdraget också medges vid placeringar möjliggöra för enskilda personer att uppnå enbättre riskspridning. Lägre skatt på arbete Höga skatter slår ut jobb ochminskar tillväxtenEn kraftig sänkning av skatten på arbete måste vara ett viktigtinslag i den långsiktiga inriktningen av skattepolitiken.Den genomsnittliga beskattningen av arbete genominkomstskatt, löneskatt (skattedelen av arbetsgivaravgifterresp. egenavgifter) och mervärdesskatt är som framgår avnedanstående tabell mycket hög.Tabell 12.1Skatten på arbete ökar arbetskraftskostnaderna och gör detdyrare att anställa. Individernas val mellan arbete och fritidpåverkas i hög grad. Intresset för utbildning och högrekompetens blir mindre ju högre skatten är på den möjligainkomstförbättring man kan uppnå.Sedan regeringsskiftet har den socialdemokratiska regeringen höjtolika skatter på arbete med . Till det kommer attkommunalskatterna har höjts med i storleksordningen fem miljarder kronor.En allmän löneavgift på har införts. Egenavgifterna tillsjukförsäkringen skall höjas trots att sjukförsäkringenredan är fullt ut finansierad. Det är således i detta fall fråga om en reninkomstskatt. För inkomster över brytpunkten har dessutom den statligainkomstskatten höjts . Kommunalskatten kommernästa år uppenbarligen att stiga ytterligare i många kommuner. Till detkommer att regeringen har aviserat åtgärder som ökar socialförsäkrings-avgifternas karaktär av skatt.Skattehöjningarna på arbete har försämrat förutsättningarna för nya jobb.De ökar den totala marginalskatten på arbete och påverkar lönebildnings-processen negativt. Lönekostnaderna drivs upp, och därmed försvagaskonkurrenskraften. Visserligen har deprecieringen av kronan sedan hösten1992 på kort sikt givit ett andrum för den utlandskonkurrerande industrin.Skattehöjningarna på arbete slår däremot hårt mot hemmamarknadsinriktadeföretag, särskilt inom tjänstesektorn.En kraftig sänkning av skatten på arbete måste vara ett viktigt inslag i denlångsiktiga inriktningen av skattepolitiken. Det gäller såväl sänktinkomstskatt genom sänkt utdebitering eller höjda grundavdragsom sänkta, synliga och förmånsrelaterade socialförsäkringsavgifter samt påsikt sänkt mervärdesskatt. Återställ marginalskattereformenDen statliga inkomstskatten bör sänkas från 25 till 20 procentfrån . införs fullt inflationsskyddi skatteskalan. Brytpunkten bör successivt räknas upp så attmålet från marginalskattereformen om att endast 10 procentav de heltidsarbetande skall betala statlig inkomstskattuppnås. En spärr mot kommunala skattehöjningar bör införas.Höga marginalskatter leder till stora snedvridningar, somförsämrar de långsiktiga tillväxtförutsättningarna. Intressetför arbete och företagande minskar somomfattningen av skatteplanering och skatteflykt ökar.Marginalskattereformens mål om att endast en tiondel av de heltids-arbetande skulle betala statlig inkomstskatt har uppenbarligen övergetts avregeringen. Höjningen av den statliga inkomstskatten till och dekommande höjningarna av egenavgiften för sjukförsäkringen, som eftersomförsäkringen är fullt finansierad är en ren inkomstskatt, driver upp denhögsta marginalskatten till . Redan nu omfattas ungefär entredjedel av alla heltidsarbetande av denna höga marginalskatt. Genom deturholkade inflationsskyddet av brytpunkten kommer antalet heltidsarbetandesom betalar statlig inkomstskatt att öka kraftigt under de närmaste åren.Marginalskattereformen måste möjligt återställas. Den så kalladevärnskatten bör slopas , och fullt inflationsskydd återinföras. Denenskilt största skattehöjningen inom ramen för socialdemokraternasskattechock är den höjda egenavgiften i sjukförsäkringen. Avsikten är attdrygt skall tas in genom denna åtgärd inom de närmastetre åren. Marginalskatten stiger ytterligare för alla. Denna skattehöjningmåste undanröjas.Kommunalskatterna har stigit genomsnittligt. Inför nästa årförbereder många kommuner ytterligare höjningar. Det skärper såvälmarginalskatten som den genomsnittliga skatten på arbete och försämrarförutsättningarna för tillväxt och nya jobb ytterligare. Mot den bakgrundenbör en effektiv spärr mot kommunala skattehöjningar införas till dess en totalöversyn av de kommunala uppgifterna och deras finansiering har genom-förts. Förmånsrelaterade socialavgifter ochslopade löneskatterDen allmänna löneavgiften bör slopas och höjningen av egen-avgiften till sjukförsäkringen denärmaste åren undanröjas.Socialförsäkringsavgifterna bör förmånsrelateras så långtmöjligt. Betalningsansvaret för samtliga socialavgifteröverförs till de anställda som bruttolönen höjs medett motsvarande belopp.Den enskilt största skattehöjning socialdemokraternagenomfört är höjningen av egenavgiften till sjukförsäkringenmed . Eftersomsjukförsäkringen redan är fullt ut finansierad, går det inte atthävda annat än att det är fråga om en reninkomstskattehöjning. som skatteuttaget ökar mednästan höjs marginalskatten för alla.Därutöver har regeringen infört en ny löneskatt - denallmänna löneavgiften - vilket också höjer den totala skattenpå arbete. Dessa skattehöjningar bör undanröjas.De avgifter till socialförsäkringssystemen som tas ut i form avarbetsgivaravgifter och motsvarande egenavgifter är i alltför begränsadomfattning relaterade till de sociala förmåner de avser finansiera. Av 1995års arbetsgivaravgifter på sammanlagt är betydligtmindre än hälften () relaterade till utgåendeförmåner. Motsvarande andel av egenavgifterna är knappt 1,5 procent-enheter. Till den del arbetsgivaravgifter och egenavgifter inte är förmåns-relaterade är de att betrakta som rena inkomstskatter.Från har aviserats att man överväger att i ökadutsträckning ta ut socialavgifter för också den del av en arbetsinkomst sominte berättigar till några förmåner. Därmed skärps marginalskatten på arbeteytterligare - tvärtemot inriktningen för den överenskommelse om nyttpensionssystem som träffades mellan den förra regeringen ochsocialdemokraterna.Enligt denna överenskommelse skall en del av pensionsavgiften betalas avlöntagarna med en motsvarande höjning av bruttolönen. För att göraskatterna mera synliga och för att kunna stärka sambandet mellan avgifteroch utgående förmåner bör betalningsansvaret för samtliga socialförsäk-ringsavgifter överföras till löntagarna med motsvarande höjning avbruttolönen.Så långt möjligt bör avgifterna relateras till utgående förmåner. Därigenomminskar skattekilen på arbete, även om det är osannolikt att obligatoriska,förmånsrelaterade socialavgifter helt saknar snedvridande skadeverkningar.Skadeverkningarna är åtminstone väsentligt mindre än om det vore fråganom en ren skatt. De arbetsgivaravgifter som inte är att hänföra till något avsocialförsäkringssystemen bör successivt slopas. Riv hindren för tjänstesektornsexpansionEn skattereduktion på införs för utbetald ersättningför omsorg och vissa andra tjänster i hemmen som intenormalt utförs på den reguljära arbetsmarknaden. Frågan omavdrag eller skattereduktion för reparation och underhåll avbostäder snabbutreds.Full konkurrensneutralitet i fråga om skatteregler skapasmellan offentlig och privat tjänsteproduktion.Den höga beskattningen av arbete i ger särskiltstarka negativa verkningar för den privata tjänstesektorn.Tjänster som efterfrågas av hushållen är oftast av sådankaraktär att det finns alternativ till att anställa någon eller tillatt anlita ett företag för att utföra arbetet. När det gäller envara som t.ex. en elspis är det inte möjligt att tillverka densjälv, det är sannolikt svårt att "köpa den svart" och svårt attavstå från den. Men om man skall tapetsera om ett rum i enlägenhet finns andra alternativ som att "göra det själv" elleratt låta någon "göra det svart" eller att avstå därför attkostnaden blir för hög. Den höga beskattningen av arbete göratt något av dessa alternativ oftast väljs. I OECDsSverigerapport belyses denna fråga särskilt. Som framgår avdiagram 12.1 har den privata tjänstesektorn i haft ensämre tillväxt av arbetstillfällen än i flertalet andra . skriver:Det finns en omvänd internationell korrelation mellan storleken påskatteuttaget och storleken av den privata tjänstesektorn. Delvis avspeglardetta att vissa välfärdstjänster utförs av den offentliga sektorn i de nordiskaländerna och av den privata sektorn i andra , men det kan ocksåvisa att ett högt skattetryck tenderar att reducera hushållens efterfrågan påprivata tjänster.Den som vill ha en tjänst utförd måste avstå en arbetsinkomst som är fyra-fem gånger högre än vad den erhåller som utför tjänsten. Om det skall varamöjligt att uppnå en önskvärd expansion av nya arbetstillfällen i den privatatjänstesektorn måste beskattningen av arbete reduceras kraftigt.Diagram 12.1Sysselsättning i den privata tjänstesektorn (index 1970=100)Källa: OECDDet vore självfallet att föredra om en så kraftig sänkning avbeskattningen av arbete som erfordras för att möjliggöra enökad efterfrågan av tjänster från hushållen skulle kunnagenomföras med generell verkan. Det medför emellertid ettså kraftigt skattebortfall att det inte är realistiskt.Det är därför nödvändigt att i ett första steg genomföra selektiva åtgärderså att skattekilen på arbete sänks kraftigt för tjänster med stortarbetsinnehållsom skulle kunna efterfrågas av de enskilda hushållen. Det kan exempelvisgälla barn- och äldreomsorg, reparationer och underhåll av egna bostäder ochandra tjänster som underlättar förvärvsarbete.Till den del sådana tjänster inte utförs i någon nämnvärd utsträckning idagblir det statsfinansiella bortfallet försumbart. Sannolikt blir utfallet genomattnya och tidigare "svarta" inkomster beskattas tvärtom positivt. När det gällerexempelvis underhåll och reparation av egna bostäder, som har en vissomfattning, uppkommer ett något större skattebortfall. Det är emellertidbegränsat och kan i viss mån också kompenseras genom att svart arbete blirvitt och att nya arbetstillfällen tillkommer.Den statliga bostadskommittén beräknade att ettreparationsavdrag på i det dåvarande penningvärdet i principskulle bli självfinansierat. Det är emellertid viktigt att göra noggrannakalkyler över de statsfinansiella effekterna och kompensera det beräknadeinkomstbortfallet fullt ut. Det är också nödvändigt att innan konkreta förslagläggs fram avgöra vilka avgränsningar som måste göras i syfte att undvikasnedvridningar.EU:s nuvarande regler för mervärdesskatt medger inte att sänkereller slopar skatten på andra tjänster än vad som specifikt anges i EU-direktivet. Det innebär att i normalfallet måste mervärdesskatten påhushållstjänster som erbjuds av företag vara densamma som den generellamervärdesskatten, det vill säga . Det bör emellertid vara möjligt attändra EU:s direktiv i samband med den översyn av mervärdesskattereglernasom skall genomföras . Det kräver emellertid aktivainsatser av regering.Slopad eller reducerad mervärdesskatt för vissa tjänster kan i vissa fallskapa gränsdragningsproblem. Det kan exempelvis gälla i fråga om underhålleller reparationer av egna bostäder, där gränsen måste dras mot nybyggnadoch ombyggnad. Det kan också i vissa fall vara svårt att dra gränsen mellantjänster som erbjuds hushåll och som erbjuds företag. Dessagränsdragningsproblem torde emellertid vara mindre. För många tjänster somerbjuds hushållssektorn bör momsen kunna sänkas eller slopas underförutsättning att ändras.Tekniken med inkomstskatteavdrag kan användas i kombination medslopad eller sänkt moms eller som alternativ till detta. Således kaninkomstskatteavdrag komma i fråga för omsorgstjänster som exempelvisbarnomsorg och för reparation och underhåll av egna bostäder i kombinationmed sänkt eller slopad moms eller isolerat.Med de restriktioner som angetts ovan bör principerna förden framtida beskattningen av arbetsinnehållet i tjänster tillhushållssektorn vara följande: Mervärdesskatten slopas. Inkomstskatteavdrag införs för reparation och underhållav egna bostäder och för barnomsorg samt för andratjänster som underlättar förvärvsarbete. Det kan övervägas att för vissa tjänster reducera den delav socialavgifterna som är av ren skattekaraktär. (Frånsåväl principiella som praktiska utgångspunkter när detgäller gränsdragningsproblem förefaller det emellertidmindre rimligt att genomföra förändringar just vadbeträffar socialavgifterna annat än ökad förmånsrelateringi syfte att minska den formella skattekilen. )Som framgår finns emellertid hinder mot att genomförade förändringar av skattesystemet som krävs för att den delav tjänstesektorn som avser direkta tjänster till hushållenskall kunna etableras och växa för att ge nya arbetstillfällen.Samtidigt är det orimligt att inte skapaförutsättningar för en expansion som skulle kunna ge mångaarbetslösa ett jobb som saneringen av de offentligafinanserna påskyndas. I avvaktan på att dessa hinder kanundanröjas bör därför en alternativ lösning väljas.Erik vid i har skisserat en lösning sominnebär att den skattekil som drivs in mellan vad den som köper en tjänstmåste betala och den nettoersättning som blir kvar för den anställdeelimineras. Storleken på denna skattekil, som varierar med inkomsten,framgår av tabell 12.1 ovan. I tabellen har hänsyn tagits till om ett företaganlitas och moms utgår. Vid direktanställning blir skattekilen lägre ochvarierar mellan cirka 50 och 68 procent.Den teknik som förordas av är att införa en skattereduktion sombegränsas till typiska aktiviteter som utförs i hemmen och som inte normaltköps "vitt" på marknaden. I vissa andra länder, bland annat i , ges istället ett bidrag som är avsett att täcka en del av kostnaderna för en betald,marknadsmässig ersättning.Enligt vår uppfattning bör den långsiktiga lösningen vara en generellsänkning av skatten på arbete och vissa särskilda åtgärder inriktade på denprivata tjänstesektorn som passar in i ett homogent skattesystem. Till dessdetta blir möjligt får selektiva åtgärder väljas. De hinder som finns förframförallt sänkt eller slopad moms gör att vi föreslår att modellen medskattereduktion införs och att storleken sätts till av kostnaden fördet utförda arbetet. Pensionärer med enbart grundförmåner betalar ingenskatt. För dessa och andra i liknande situation bör en motsvarande "negativ"skatt övervägas. Frågan om hur en avdragsrätt för reparationer och underhålli bostäder bör utformas utreds.Idag är skattelagstiftningen i kombination med den kommunalalagstiftningen sådan att konkurrensen mellan privat och offentlig tjänste-produktion snedvrids. Lagstiftningen måste ändras skyndsamt, så att fullkonkurrensneutralitet uppnås. En dynamiskarbetsmarknad Ökad rörlighet krävsArbetsmarknaden måste göras mera dynamisk och flexibel omtillväxten skall kunna främjas och arbetslösheten pressastillbaka genom flera riktiga arbeten.Den mera föränderliga framtid som vi tidigare diskuteratställer nya krav också på arbetsmarknaden. Medanproduktions- och arbetsförutsättningarna tidigare var rimligtförutsebara kommer arbetsmarknaden framöver att behövaorganiseras med utgångspunkt från både en högreomställningshastighet och en mindre grad av förutsebarhet.Det svenska sättet att organisera arbetsvillkoren kännetecknas av en höggrad av standardisering, dels i form av centrala kollektivavtal, dels i form aven omfattande lagstiftning. Möjligheterna till lokala och individuellaavvikelser är begränsade. Denna ordning har tillkommit för att tillämpas påen arbetsmarknad med enhetliga och standardiserade arbetsförhållanden därmänniskorna är utbytbara. Till denna ordning är också åtskilliga trygghets-system och -föreställningar knutna. Föränderlighet uppfattas därmed oftasom mera otryggt än utmanande och berikande.Resultaten av svårigheter att möta de nya villkoren syns tydligtredan i dagens höga arbetslöshet. Utanför arbetsmarknaden står uppemot enmiljon människor som skulle vilja arbeta men som inte kan finna enarbetsgivare vilken kan eller vill betala för de insatser han eller honerbjuder.Regeringen hävdar i propositionen att arbetslösheten kommer att gå nerbara tillväxten går upp.