mot · GI02Ju801 · 1995-01-25 00:00:00 — Innehållsförteckning 1.Sammanfattning3 2.Kriminalpolitikens allmänna inriktning3 2.1Ett tryggare med moderat politik4 2.2Politiken gav resultat5 3.Unga brottslingar7 3.1Familjen har ett stort ansvar för att förebygga brott8 3.2Skolans ansvar8 3.3Krav på effektiva åtgärder mot ungdomsbrottsligheten9 3.4Registrering av minderåriga lagöverträdare9 3.5Paragraf 12-hemmen9 3.6Sverige bör pröva systemet med familjegruppskonferenseroch påbörja medlingsverksamhet10 4.Narkotikapolitikens inriktning10 4.1Gammal och ny narkotikapolitik10 4.2Narkotikamissbruket11 4.3Livstids fängelse för grov narkotikabrottslighet12 4.4Möjlighet till ''buggning''12 4.5Nya insatser mot internationell brottslighet12 5.Kriminalvårdens inriktning13 5.1Narkotikafria fängelser13 5.2Fängelsetiden skall utnyttjas rationellt14 5.3Oacceptabelt med rymningar från slutna anstalter14 5.4Strikta permissionsregler15 5.5Möjlighet till utbildning15 6.Alternativa påföljder till fängelse15 6.1Elektronisk övervakning15 6.2Samhällstjänst16 7.Psykiskt störda brottslingar16 8.Polisarbetets inriktning17 8.1Kvarters- eller närpolisverksamheten bör utvecklas ochbyggas ut18 8.2Reformeringen inom polisen18 8.3Tillräckligt välutbildade poliser och åklagare är avgörandeför kampen mot den ekonomiska brottsligheten19 9.Brottsförebyggande arbete20 9.1Nationellt brottsförebyggande program21 10.Brottsoffer21 10.1Bättre skydd för brottsoffren22 11.Hemställan231. SammanfattningI ett rättssamhälle måste den enskilda medborgaren kunnakänna trygghet i sitt eget hem och på gator och torg. Intrångoch övergrepp från såväl enskilda som det allmänna måsteförhindras och beivras. Moderat kriminalpolitik kan minskabrottsligheten utan att rättssäkerheten eftersätts. I dennamotion föreslås bl.a. följande åtgärder som alla direkt syftartill att skapa rättstrygghet i Sverige:Ökat ansvarstagande avfamilj och skola.Effektivare ingripanden motungdomsbrottsligheten.Livstids fängelse för grovanarkotikabrottslingar.Möjlighet till buggning vidmisstanke om grov narkotikabrottslighet och brott mot riketssäkerhet.Skärpta insatser mot narkotikan på fängelser.Fängelsetiden skall användas till utbildning och adekvatvård.Strängare permissionsregler.Ökade insatser motinternationell brottslighet.Fortsatt utveckling av kvarters-eller närpolisverksamheten.Brottsoffren sätts i centrum.2. Kriminalpolitikens allmänna inriktningTill rättsstatens viktigaste uppgifter hör att upprätthålla lagoch ordning så att människor kan känna sig trygga isamhället. Det senaste årets fasansfulla händelser i ,och senast i åskådliggör på ettskoningslöst sätt behovet av en konsekvent och tydligkriminalpolitik. För att öka människors trygghet mot brottkrävs både lagändringar och en effektiv organisation av de absolut största framtidsutmaningarna för detsvenska samhället är att förhindra att den redan utbreddanormlösheten breder ut sig ännu mer och att i ställetåterupprätta ett samhälle grundat på fasta moraliska ochrättsliga värderingar. Familjens och skolans roll är härcentral. Bristen på klara och tydliga normer leder i sinförlängning till ökad brottslighet.Det senaste årets många brutala våldsdåd, där ungamänniskor kallblodigt har mördats av jämngamla,understryker också betydelsen av att unga människor mötsav en omedelbar reaktion när de begår brott. Vi anser att detär en i högsta grad inhuman politik att låta unga människorslippa ifrån ansvaret för brottsliga handlingar -- inhumantmot såväl de unga som mot brottsoffren. Enligt vår meningsviker samhället den unge när man tydligt visar att manmisstror dennes förmåga att ta ansvar för sina handlingar.Därför har vi moderater alltid motsatt oss den syn sompräglat socialdemokratin på det kriminalpolitiska området.Socialdemokraternas metod att angripa brottsligheten är attbl.a. reducera individen till ett objekt för sociala ochekonomiska krafter -- utan ansvar för sitt eget liv eller sinaegna handlingar, och att ersätta det individuella ansvaret medpolitiska beslut.Vi vänder oss starkt mot en sådan syn på individen. Vierkänner individens förmåga att ta ansvar för sina egna valoch sitt eget liv. Detta synsätt genomsyrar också vårkriminalpolitik, som har sin utgångspunkt i att det är denenskilde medborgaren som själv har det yttersta ansvaret försina handlingar.Straffsystemets främsta syfte är att motverka vissa särskiltoönskade beteenden. Det är av stor vikt för respekten förstraffsystemet att förfaranden som är stämplade sombrottsliga också beivras. Den allmänna trovärdigheten hosstraffsystemet fordrar dessutom att de påföljder som utdömsuppfattas som rättvisa och står i proportion till brottets allvar.Inte minst för dem som utsätts för brott måste derättsvårdande myndigheterna visa att det finns en kraft ochen vilja att ingripa och bestraffa brottslingen. Att straffet, närdet realiseras, upplevs negativt av brottslingen ligger ocksåväl i linje med kriminaliseringens syfte.Om inte statsmakterna förmår ge medborgarnauppfattningen att de står på brottsoffrens sida mot dem sombegår brotten, har staten misslyckats med en av sina mestgrundläggande uppgifter. Genom att beivra brott och straffabrottslingen upprättar staten brottsoffren. Dennastraffsystemets funktion kompletterar den preventiva ochreparativa uppgift som skadeståndet har för brottsoffren.2.1 Ett tryggare med moderat politikNär den borgerliga regeringen tillträdde varrättstryggheten, dvs. den enskildes självklara krav påtrygghet för liv, hälsa, integritet och egendom, ett starktförsummat område. Kriminalpolitiken hade -- sedanförhållandevis tillbaka -- genomsyrats av en alltförstor förståelse för brottslingarna och deras intressen.Allmänhetens behov av skydd och brottsoffrens situationhade däremot förpassats ut i periferin. En sådan förvridenomsorgspolitik är klart demoraliserande och undergräverinte bara allmänhetens tilltro till rättsväsendet utan ger ocksåhelt fel signaler till dem som begår brott.Den borgerliga regeringen hade således en stor och viktiguppgift att återupprätta medborgarnas förtroende för landetskriminalpolitik som en trovärdig och realistisk väg attbekämpa brottsligheten och minska antalet brottsoffer. Föross moderater är det självklart att förstärkningen avrättstryggheten skall vara förenlig med rättssäkerheten. Detbetyder att statens maktmedel måste tillgodose de krav somrättsstaten ställer på skydd för individens grundlägganderättigheter och friheter.En viktig förutsättning för att brottsligheten skall kunnaminskas är att rättsväsendet, närmast polis- ochåklagarväsendet, har tillräckligt med resurser och att såvälregelverk som myndigheternas organisation ocharbetsmetoder utformas så att man på effektivast möjliga sättkan bekämpa brottsligheten. Mot denna bakgrund påbörjadeden borgerliga regeringen en genomgripande förnyelse avden tidigare förda kriminalpolitiken. Nedan följer enredovisning av ett urval av de reformer som genomfördes pådet kriminalpolitiska området under den förramandatperioden.Ett av de främsta moderata kraven på detkriminalpolitiska området var att den obligatoriskahalvtidsfrigivningen av fängelsedömda skulle avskaffas.Detta är nu genomfört. Grundregeln är att prövningom frigivning skall ske först när två tredjedelar av straffet äravtjänat.Polisbristen åtgärdades. När regeringen tillträddefanns det knappt 16 000 poliser. När den avgick senarefanns det drygt 17 100, och detta trots de omfattandebesparingar som regeringen tvingades vidta på de flestaandra områden.Åtgärder vidtogs för att hindra rymningarfrån fängelserna. satsadessammanlagt på säkerhetshöjande åtgärder vidkriminalvårdsanstalterna.Åklagar- och polisväsendetsorganisation förändrades för att öka effektiviteten i kampenmot den kvalificerade kriminaliteten, bl.a. ekonomiskbrottslighet. ''öronmärktes'' för sådantkriminalpolisarbete.Det blev lättare att utvisa utlänningarsom begår brott i Sverige.Gränsen för grovt rattfyllerisänktes från till , somstraffet för grovt rattfylleri skärptes. Dessutom infördesmöjlighet att döma till strängare straff om en rattfyllerist körihjäl eller skadar någon. Alla som döms till fängelse bör nugenomgå alkoholavvänjande behandling under anstaltstiden.Särskilda anstalter inrättas för detta ändamål.All illegalbefattning med narkotika totalförbjöds. Fängelse kan nuutdömas även för eget narkotikabruk. Polisen fick därmedökade möjligheter att ta urin- och blodprov, för att vidmisstanke kunna kontrollera om missbruk förekommer.Ibrottsbalken skärptes straffen för ett tjugotal brott. för ringa misshandel, olaga hot, ofredande, sexuelltofredande, egenmäktighet med barn, barnpornografibrott,olaga vapeninnehav, grovt häleri, svindleri, grovt mutbrott,olovligt brukande (bl.a. ''billån''), brott mot griftefrid(gravskändning), övergrepp i rättssak (våld eller hot motparter och vittnen i domstol), skyddande av brottsling,främjande av flykt och olovlig underrättelseverksamhet.Brottsoffrens ställning förbättrades på en rad olika områden.Den 1 juli 1994 inrättades ochbrottsofferfonden. Medel tillfördes det brottsofferstödjandearbetet bl.a. genom att de fängelsedömdas ersättningsänktes.Kvinnofriden stärktes genom bl.a. skärptlagstiftning, tillgång till larmväskor för särskilt utsattakvinnor, liksom möjlighet till livvaktsskydd eller annatlämpligt skydd.Försöksverksamheten med möjligheten attdöma till skyddstillsyn med föreskrift om samhällstjänstutvidgades till att gälla hela landet. Den dömde kanhärigenom åläggas att utföra ett visst oavlönat arbete. Omarbetet inte utförs på föreskrivet sätt, kan den dömde iställetfå avtjäna straffet i fängelse.Den 1 augusti 1994 inleddesen tvåårig försöksverksamhet med intensivövervakning medelektronisk kontroll i syfte att undersöka om det kan vara ettlämpligt och trovärdigt alternativ till fängelse.Lagen omkriminalvård i anstalt ändrades, så att de intagna påanmaning är skyldiga att lämna blod-, urin- ellerutandningsprov.2.2 Politiken gav resultatBrottsstatistiken talar sitt tydliga språk -- för fjärde året irad kan vi konstatera att antalet anmälda brott minskar.Enligt Brottsförebyggande rådets (BRÅ) prognos kommernärmare 1 050 000 brott att ha anmälts . Det är en minskningmed jämfört med då motsvarande siffra var1 200 000. Den kraftiga minskningen, tillsammans med att det som de anmälda brotten minskat, innebär attvi kan börja tala om ett trendbrott i brottskurvan, som varitstigande sedan 1950.De flesta typer av brott följer den nedåtgående trenden. Ettexempel är stöldbrotten som svarar för av deanmälda brotten. Stöldbrotten hade en topp och harminskat . kommer minskningen,enligt prognosen, att uppgå till . Denna nedgångavser bl.a. inbrott och stölder ur motorfordon, medan rånenväntas minska och de fullbordadebilstölderna med . Våldtäkter, bedrägerier,rattfylleribrott och narkotikabrott förväntas minska med 16,24, . Även antalet mord,dråp och fall av dödsmisshandel har minskat, och för 1994kan vi konstatera en minskning jämfört medföregående år.Vi vill här särskilt fästa uppmärksamheten på minskningenav antalet anmälda rattfylleribrott. Det finns ett klart ochtydligt samband mellan nedgången i antalet anmäldarattfylleribrott och omfattningen av resurser polisen sätter invid bekämpningen av dessa brott. Risken att åka fast i entrafiknykterhetskontroll är betydligt större dåtrafikpolisen dels har fått möjlighet att öka sin synlighet itrafiken, dels genomför fler trafiknykterhetskontroller äntidigare. Någon motsvarande uppgång i antalet anmälda brotthar dock inte inträffat. Tvärtom har rattfylleribrottslighetenminskat. Att bilister i större utsträckning avhåller sig från attköra bil i berusat tillstånd kan knappast förklaras av annat änden skärpta lagstiftningen och den höga upptäcktsrisken.Ett undantag från den nedåtgående trenden ibrottsstatistiken är våldsbrotten. Enligt BRÅ:s prognoserberäknas våldsbrotten öka jämfört med år1993, vilket dock innebär att de två tidigare årens storaökningar på nu åtföljs av en merdämpad ökning.Avgörande för att den nedåtgående trenden skall kunnafortsätta är att det reformarbete som byggts upp under degångna åren inte raseras av den socialdemokratiskaregeringen. Inte minst viktigt är att polisens förmåga attupprätthålla ordning och bekämpa brottslighet består. Närdet gäller arbetet med att minska våldsbrottsligheten så ärenligt vår mening det mest avgörande att vi lyckas få tillstånd grundläggande sociala och moraliska omvälvningar isamhället. En attitydförändring till våldsbrottslighet, liksomtill all annan brottslighet, måste till. För detta har vi alla ettansvar. Härutöver är det naturligtvis statsmakternas uppgiftatt bekämpa drogmissbruk och minska förekomsten avillegala vapen, som dessvärre inte är ovanliga inslag vidvåldsbrott. Det är dock en illusion att tro att vi kan lösaproblemet med illegala vapen med minskade resurser tillordningsmakten, till polisen för spaning ochbrottsutredningar, och till tullen för att motverka en viktigkälla till det illegala vapenflödet, nämligen smugglingen.Att ett stort antal brottslingar numera sitter ifängelse till följd av att den obligatoriskahalvtidsfrigivningen avskaffades är också avbetydelse för nedgången i antalet brott.När socialdemokraterna införde den obligatoriskahalvtidsfrigivningen skedde det för att hålla kostnaderna förkriminalvården nere. Att kriminaliteten ökade var en av ossmoderater förutsedd effekt och därför den avgörandeanledningen till varför vi motsatte oss förslaget. I och medatt vi kom i regeringsställning fick vi möjlighetatt riva upp den socialdemokratiska reformen, som allvarligthade skadat allmänhetens tilltro till straffsystemet, ochåterinföra en fakultativ frigivning först när två tredjedelar avfängelsestraffet avtjänats. Effekterna har inte heller uteblivit.Det tydligaste och mest omedelbara resultatet av att bl.a.vanebrottslingar sitter i fängelse är att antalet brottminskar.Under tioårsperioden 1983--1993 med automatiskhalvtidsfrigivning har tusentals människor misshandlats ochrånats och tiotusentals enskilda drabbats av stölder helt ionödan, som en direkt följd av den socialdemokratiskakriminalpolitiken.Justitieministern har aviserat att hon har för avsikt attinföra ett nytt system som skall föregå fängelsedömdasfrigivning. Systemet benämns ''back-door'' och innebär attden tid den fängelsedömde tillbringar i fängelse kan minskasgenom att den fängelsedömde blir föremål för elektroniskintensivövervakning. Ett sådant system är enligt våruppfattning inget annat än en urholkning avtvåtredjedelsreformen. Dessutom pågår enförsöksverksamhet med elektronisk övervakning som alltsåännu inte är avslutad eller utvärderad. Det ligger iStraffsystemkommitténs uppdrag att föreslå regeringen hurman eventuellt skall kunna gå vidare med elektroniskintensivövervakning som alternativ påföljd.3. Unga brottslingarMånga brott begås av unga människor. Det heltövervägande antalet ungdomar som begår brott gör detendast vid enstaka tillfällen. Även om de ungdomar sombegår brott endast omfattar en mindre del av landets ungdom,är denna brottslighet ett mycket allvarligt problem. Det finnsen grupp unga som inte upphör med sin brottsliga aktivitetutan tvärt om utvecklar den och begår fler och grövre brott.Det finns tonåringar som -- på grund av att ingen haringripit -- har kunnat växa upp till fullfjädradevanebrottslingar. Det finns faktiskt exempel på barn som förefyllda har hunnit begå ett sextiotal upptäckta brott.Eftersom långtifrån alla brott blir uppdagade ellergärningsmannen identifierad, ligger troligen den verkligasiffran i dessa fall avsevärt högre.Det borde vara självklart att det allmänna med olikaåtgärder ingriper på ett tidigt stadium för att hindra en ungperson från att fortsätta på en brottslig bana. Så är emellertidinte fallet. Reaktionen kommer ofta sent och saknar oftaverkan. Inte sällan överlämnas en ung brottsling enbart tillsocialtjänsten för vård. I sämsta fall saknar denna vårdrelevant innehåll och den unge upplever att han eller hon harfått samhällets tillstånd att fortsätta att begå brott. Först dåden brottsliga verksamheten har pågått tillräckligt lång tideller tagit sig synnerligen allvarlig form kan dock den ungeplötsligt upptäcka att han eller hon dömts till fängelse. Ettsådant system är minst sagt otillfredsställande.Mot denna bakgrund är det mycket beklagligt attsocialdemokraterna med stöd av bl.a.vänsterpartiet motsatte sig de planerade förändringar avstraff för unga som partierna tidigare varit överens om ochsom främst syftade till tydliga reaktioner motungdomsbrottslingar.3.1 Familjen har ett stort ansvar för att förebygga brottVi noterar att regeringen i budgetpropositionen -- i sinuppräkning av vilka som bör engagera sig för våra unga --inte nämner föräldrarna.Den kriminologiska forskningen har visat att vi moderaterhar rätt -- det är nu belagt att många unga människor somfastnar i missbruk och annan kriminalitet har vuxit upp ifamiljer där viktiga fostrande inslag har saknats. Familjenhar avgörande betydelse då det gäller att förhindra att ungamänniskor begår brott. Föräldrarna måste alltid hahuvudansvaret för att barn och ungdomar lär sig att kännarespekt för andra människor. Bästa sättet att förebyggabrottslighet är att barn och ungdomar får lärasig att ta ansvar för sig själva och sina medmänniskor. Somföräldrar -- eller överhuvudtaget som vuxna -- har vi enskyldighet att dels fungera som goda förebilder för de unga,dels ''lägga oss i'' så fort vi upptäcker att unga människor ivår närhet genom sitt beteende signalerar att de är på väg attspåra ur. Detta innebär bl.a. att vi alla har ett ansvar för attmed ord och handling tydligt visa att vi inte accepterarkriminalitet eller andra hänsynslösa beteenden.Föräldrarnas skadeståndsansvar för barns handlingarpreciserades och utökades på den borgerliga regeringensinitiativ. Skärpningen är en viktig markering frånstatsmakternas sida att man numera ser på föräldraansvaretpå ett helt annat sätt . Föräldrar tillerkänns ett ökatansvar för sina barns utveckling som den moderatafamiljepolitiken ger föräldrar bättre förutsättningar att levaupp till detta ansvar.Försök med frivillig föräldrasamverkan för att hindraungdomar från att att ägna sig åt fylleri, förstörelse och våld,är också av mycket stort värde. Aktioner av slaget ''farsoroch morsor på sta'n'' är värda uppmuntran och stöd.3.2 Skolans ansvarEfter familjen är det skolan som har den viktigasteuppgiften då det gäller att förebygga brott. Det är här inteendast fråga om att skolan skall förmedla grundläggandekunskaper om vad som är tillåtet och otillåtet i samhället. Detgäller i lika hög grad att se till att skolarbetet fungerar.Märker elever att de inte behöver följa lärarnas anvisningareller att de kan skada andra elever eller skolans egendomutan att de möts av en reaktion är detta ett svek både mot deelever som drabbas och mot den normförmedling som familjoch lagstiftare bedriver.I vissa s.k. miljonprogramområden kan vi se attundermåliga kunskaper i svenska språket, som ofta leder tilldålig skolunderbyggnad i övrigt, är en bidragande orsak tillmycket ont i vårt samhälle. När förmågan att göra sigförstådd med ord inte räcker till ligger ofta våldet nära tillhands. För oss framstår det som ett rimligt krav att även barnoch ungdomar med invandrarbakgrund skall lära sig svenskai skolan. Om detta inte kan ske har vi ett grundläggande feli det svenska skolsystemet. Från bl.a. brottsförebyggandesynpunkt är det förödande när unga människor lämnar skolanmed rakt igenom bristfälliga kunskaper och dåliga betyg ochdärmed en i princip stängd arbetsmarknad framför sig.Skolans betydelse och ansvar för unga människorsutveckling kan därför inte nog betonas.3.3 Krav på effektiva åtgärder mot ungdomsbrottslighetenDet krävs omfattande och effektiva åtgärder för att kommatillrätta med ungdomsbrottsligheten. Det arbete som denborgerliga regeringen påbörjade med att ändrapåföljdssystemet för ungdomar måste fortsätta.Utgångspunkten för arbetet måste vara att reaktioner på brottsom begås av unga människor främst skall vara en uppgiftför rättsväsendet. Vidare bör de påföljder som användsanpassas till de principer som utgör grunden förstraffsystemet i övrigt. Målsättningen bör vara att i framtidenge snabbare och tydligare signaler till de unga att samhälletinte accepterar brott.Moderata Samlingspartiet har i en särskild motion av GunHellsvik m.fl. angående ungdomsbrottsligheten utvecklatvad som behöver göras. Bl.a. krävs följande förändringar:Påföljden överlämnande till vård inom böravskaffas. Verkställigheten bör benämnas ungdomsstraff.När ett frihetsberövande är straffrättsligt motiverat skallstraffet verkställas i form av ungdomsstraff fram till den dagden dömde fyller . Därefter skall reglerna omverkställighet i fängelse gälla.Vidare skall ungdomsstraffen verkställas på särskiltinrättade kriminalvårdshem, för vilkaKriminalvårdsstyrelsen skall vara huvudman.Verkställighetsreglerna bör utformas med huvudsakligutgångspunkt i de regler som gäller för verkställighet avfängelsestraff. Den närmare utformningen avverkställigheten, som skall vara utpräglatbehandlingsinriktad, skall dock ske med hänsyn tagen tillungdomars särskilda behov.Liksom tidigare skall frihetsberövande påföljder förungdomar i åldern 15--endast få dömas ut om det finnssynnerliga skäl för det enligt 30 kap. 5 § . För depersoner som är 18--skall i fortsättningen påföljdsvaleti större utsträckning ske i överensstämmelse med de reglersom gäller för vuxna lagöverträdare.3.4 Registrering av minderåriga lagöverträdareDen som misstänks för brott, men är ,registreras inte. Därför går det inte att säkert säga hur stordel av brottsligheten som de minderåriga står för. Menpolisen har gjort uppskattningen, att det rör sig om ca treprocent av de brott som upp.Moderata Samlingspartiet anser att även brott som begåsav minderåriga lagöverträdare skall registreras. kan en15-åring som grips av polisen ha ett alldeles ''rent'' förflutet,medan han (majoriteten är pojkar) i själva verket kan ha gjortsig skyldig till ett flertal brott. Förutom att en registrering gerpolisen och andra rättsvårdande myndigheter en klarare bildav den gripne, ger det också möjlighet att framställa merrättvisande statistik över brott som begås av minderåriga.3.5 Paragraf 12-hemmenDe så kallade paragraf 12-hemmen -- en form avungdomsvårdsskolor -- är en sista resurs för minderårigabrottslingar. Paragraf 12-hemmen har numera förts över frånlandstingen till staten, (, SiS)vilket länge varit ett moderat krav. Detta har förbättratmöjligheterna att ta itu med de allra mest svårhanterligaminderåriga lagöverträdarna.Vi vill från moderat sida göra en förändring avsocialtjänstförordningen, så att det skall bli omöjligt att''straffa ut sig'' från paragraf 12-hemmen genom att uppförasig tillräckligt illa. Den unge skall vidare kunna förvaras pålåsbar enhet så länge det bedöms nödvändigt. Inlåsningenskall naturligtvis kunna prövas av domstol.Lagen medger kontroll av post till intagna på paragraf12-hem. Emellertid medger lagen inte att den utgåendeposten kontrolleras. Denna lucka i lagen utnyttjas av deintagna för att få tillgång till narkotika m.m. Lagen börändras så att även den utgående posten för intagna sombegått brott kan kontrolleras.3.6 bör pröva systemet medfamiljegruppskonferenser och påbörja medlingsverksamhetDet är av stor betydelse för unga människors utveckling attde redan på ett tidigt stadium i livet får lära sig att ta ansvarför sitt handlande. Ett lämpligt sätt att tydliggörakonsekvenserna av ett visst handlande är att låta de unga sombegår brott konfronteras med följderna av vad de gjort. Dettakan ske genom att de t.ex. träffar dem som drabbats av derasbrott och försöker gottgöra eventuella skador, s.k. medling.I har man tillämpat ett systemmed familjegruppskonferenser.