ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02Jo50 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. Regeringens förslag om en allmän fiskevårdsavgift böravslås. Införandet av en fiskevårdsavgift kommer att medföraen sämre fiskevård än den vi nu har.Fiskevården sköts lokalt med pengar som till stor delkommer från fiskekortsförsäljning. Många enskilda personertar initiativ och gör arbetsinsatser för att förbättrafiskevattnen. En statlig avgift skulle passivisera dessamänniskors skaparvilja liksom deras arbetsglädje. Ansvaretöverförs på staten som förmyndarlikt tar in avgift för attsedan ge vård till de vatten som bedöms ha de störstabehoven.Cirka två miljoner människor fiskar en eller några gångerom året i . Kontrollen av om dessa har löst sinfiskevårdsavgift blir mycket svår. I , som har ettliknande system, betalar den beslutadeavgiften. Fiskare i torde knappast ha en så särskiltmycket högre benägenhet att betala avgiften.Det är stötande att fiskerättsägare som anslutit sin enskildaegendom, fiskerätt till fiskevårdsområden, skall betala avgiftför att nyttja sin fiskerätt. Fiskerättsägarna har gjort detmöjligt för fiskevårdsområdesföreningar att sälja fiskekortoch ge allmänheten tillgång till fiskevatten.Fritidsfiske är en del av den livskvalitet som vi har iSverige. Därför borde i stället fiskerättsägare uppmuntras attansluta sina vatten till fiskevårdsområden. Det skulle ge ännufler och rikare tillfällen till de speciella upplevelser somfisket ger.Licensierade yrkesfiskare skall enligt förslaget erlägga enårlig fiskevårdsavgift om . De betalar t.ex.1 300 kronor för varje tillstånd att bedriva fiske med fastaredskap, för ansökan om yrkesfiskelicens somomprövas med jämna mellanrum och för attregistrera en fiskebåt. Dessutom är skatten på bränslet tillbåtmotorerna relativt hög. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag om enfiskevårdsavgift i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GI02Jo51 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. Fisket i har varit en fri nyttighet somlandskapet har varit befolkat. Freden i , dåBohuslän blev svenskt, ändrade inte på detta förhållande.Förslaget om att införa en allmän fiskevårdsavgift, som skagälla alla som fiskar inom Sveriges sjöterritorium, ansermånga bohusläningar vara ett oacceptabelt ingrepp ikustbornas sätt att leva. Kustbornas urgamla rätt att ta fångstur havet har haft stor betydelse för utvecklingen av vårakustsamhällen. Det fria fisket i havet betraktas som ensedvanerätt och är en del av det sociala och kulturella sättetatt leva i kustbandet.Regeringens förslag har upprört många sinnen och gettanledning till många protester i form av brev, telefonsamtal,insändare och möten. ''Avgiften är inte motiverad förkustvattnet, fisket har av hävd varit fritt här. Ett fritt fiske ären styrka för våra kustkommuner vid val av bostadsort. Detkan inte vara riktigt att jag som kustbo ska behöva betala föratt dörja makrill, dra upp en vittling eller pirka torsk. Här påkusten upplevs rätten att fiska fritt som en lika naturlig ochsjälvklar sak som rätten att ta en promenad. ''Det var några axplock av kommentarer i alla brev och kortsom kommit oss motionärer till del.Vi har förståelse för att det behövs pengar tillfiskevårdande insatser och motsätter oss inte enfiskevårdsavgift. Men vi föreslår att den ska gälla insjöar ochvattendrag och lax och öring i havet vid fritids- ochhusbehovsfiske. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadmotionen anförts om uttag av fiskevårdsavgift.
mot · GI02Jo52 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. Regeringen har i proposition 1994/95:231 föreslagit enallmän fiskevårdsavgift.Det fria fisket längs vår kust är en tillgång som kanjämställas med allemansrätten. Denna rättighet har funnitssedan urminnes tider. Att som regeringen nu föreslår införaen allmän fiskevårdsavgift skulle spoliera denna fri- ochrättighet. En fiskevårdsavgift i våra insjöar där fisket ärfritt kan vara befogat då inkomna medel lokalt kan användasi fiskevårdande syfte. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1994/95:231.
mot · GI02Jo53 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. De naturliga bestånden av östersjölax är nu akututrotningshotade. Flera svaga bestånd kommer att försvinnafrån sina ursprungsälvar . M 74drabbar både odlad och vild lax. I odlingarna går det attkompensera för bortfallet. För naturlaxbestånden är intedetta möjligt. Det kraftiga överfisket har reduceratnaturlaxstammarna till den grad att de inte klarar någonytterligare påverkan. M 74 skulle sannolikt inte fått såförödande konsekvenser om naturlaxbestånden haft ennormal omfattning.Regeringen ger i sin proposition en god beskrivning avhotbilden för östersjölaxen. Man redogör också för möjligalösningar på de aktuella problemen. Regeringens bedömningav situationen är fullt rimlig men saknar skärpa. Den är ocksåmotsägelsefull på några helt avgörande punkter. Sverigesambitioner när det gäller det fortsatta fisket på laxensuppväxtområden utgör ett hinder för utveckling avalternativa fångstmetoder. Ett biologiskt och ekonomisktuthålligt nyttjande av laxresursen kräver att fisket påblandbestånd upphör. Utprovningen av alternativafiskemetoder måste intensifieras. Därutöver måste ocksåutsättning av odlad lax relateras till den situation som råderför de vilda bestånden. Det gäller inte minst de svenskakompensationsutsättningarna som bör anpassas tillden naturliga laxproduktionen. Regeringen måste klartdefiniera vilka åtgärder som erfordras nationellt ochinternationellt samt vara beredd att fullt ut driva dessaståndpunkter inom EU och i den baltiskafiskerikommissionen.Följande åtgärder bör regeringen vidta:Låtautarbeta ett program för en successiv övergång till fördröjdutsättning som ersättning för krok- och drivgarnsfisket pålaxens uppväxtområden i havet.Reglerakompensationsutsättningen av lax så att den står i proportiontill den naturliga laxproduktionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts för att säkra den naturreproduceradeöstersjölaxens fortlevnad.
mot · GI02Jo55 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. Den föreslagna lagen om fiskevårdsavgift bör ej införas.Stora delar av den svenska kusten har av hävd haft frittfiske, t.ex. hela . Möjligheterna att kontrollera omavgiften erlagts är mycket små och det ekonomiska nettottorde helt utebli om polis och kustbevakning skall ägna sigåt att kontrollera fiskeavgift från stränder och småbåtar längskusterna.Enligt förslaget skall avgift även erläggas om fiske bedrivsfrån svenskt fartyg på internationellt vatten. Besättningen påsvenska handelsfartyg till ankars utanför någon hamn långtborta förutsätts erlägga fiskevårdsavgift och även svenskafritidsbåtar på långsegling i fjärran vatten bliravgiftsskyldiga.Någon möjlighet att kontrollera avgiften för dessakategorier till rimlig kostnad finns inte. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår förslaget om införande av allmänfiskevårdsavgift i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GI02Jo56 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. Regeringens förslag att införa en allmän fiskevårdsavgiftför allt fiske i är ett dåligt genomtänkt förslag. Ipropositionen betonas att även de som har eget fiskevatten,där man sedan urminnes tider kunnat fiska fritt, skallomfattas av avgiften. I denna del kan förslaget liknas vid enkonfiskation.Propositionen bör därför ändras så att de som fiskar på egetfiskevatten inte behöver betala allmän fiskevårdsavgift. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att de som fiskar på eget vatten ickeskall erlägga fiskevårdsavgift i enlighet med vad som anförtsi motionen.
mot · GI02Jo58 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. Fritidsfisket har utvecklats till en av våra mest utbreddaoch populära rekreationsformer. I t.ex. är detpopulärt att fiska i Strömmen. Huvudstaden med detförhållandevis rena vattnet, staden med broarna ochfiskemöjligheter, visar en attraktiv bild, och inte minstturisterna upplever staden som vacker, öppen och vänlig.Fisket i uppskattas och upplevs sommycket positivt.Det kan inte vara riktigt att man nu ska ut och kräva avgiftav den som kanske fiskar en, vid vårakajer. Det innebär att såväl byråkrati som administration ökarkraftigt. Trots det är det ändå tveksamt om lagen kommer attkunna efterföljas och respekteras. För att så ska ske krävsövervakning av stora mått och är det de sporadiskafritidsfiskarna som ska prioriteras för indrivning? Vi lever ien tid då krismedvetandet är stort, neddragning i statensutgifter nödvändiga; kommuner och landsting brottas ocksåmed stora besparingskrav. Det kan då vara en viktigsymbolfråga att fritt kunna få fiska någon enstaka gång utanatt behöva känna sig som förbrytare om man inte erlagtfiskevårdsavgift.Självklart är det av yttersta vikt att renheten i våra vattenblir bestående och förbättras. Intentionerna i propositionenär riktiga och det behövs resurser för att rädda våra vatten.Motiven som presenteras i propositionen är vällovliga.En rad remissinstanser avstyrker dock att en allmän avgiftinförs. Kontrollsvårigheter är bl.a. ett argument.Tveksamheter finns också om avgiften kommer att ge demedel till fiskevården som propositionen anger. Det får intebli så att ''det kostar mer än det smakar''.Det borde ytterligare utredas om det finns andramöjligheter att ta ut avgift för att klara de viktiga frågornamed fiskevård. Osäkerheten med intäkter, övervakning,byråkrati o.d. är alltför stora i det nu aktuella förslaget.Regler som inte upplevs som motiverade och byråkratisktkrångel hindrar en positiv utveckling. Även om syftet ärvällovligt kan det förorsaka negativa konsekvenser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om allmän fiskevårdsavgift m.m.
mot · GI02K25 · 1995-06-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:226 Kyrkotillhörighet i Regeringen föreslår i propositionen att något krav på attden som väljs till ett kyrkligt förtroendeuppdrag eller anställsi vissa befattningar inom skall vara döpt intebör införas nu.Genom detta ställningstagande går regeringen emotkyrkotillhörighetsberedningens förslag liksom 1994 årskyrkomötes förslag, som överensstämmer med beredningensuppfattning, när det gäller att utse förtroendevalda.Kyrkomötet föreslår dessutom, att för behörighet attanställas på en tjänst som organist eller kantor också skallkrävas dop i eller någon annan kyrkasordning.Om propositionen i detta avseende också blir riksdagensbeslut kommer förmodligen att vara denenda kyrkan i världen på evangelisk luthersk grund, somutser förtroendevalda och medarbetare, som inte är döpta.Riksdagen bör i denna fråga följakyrkotillhörighetsberedningens och kyrkomötets förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den som väljs till kyrkligtförtroendeuppdrag eller anställs på tjänst som organist ellerkantor i skall vara döpt i Svenska kyrkaneller någon annan kyrkas ordning.
mot · GI02K26 · 1995-06-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:226 Kyrkotillhörighet i Regeringen föreslår nya regler för medlemskap i . Man fastställer där att dopet skall vara det viktigasteoch vanligaste kriteriet för att bli upptagen i kyrkan. För densom är medlem i när de nya reglerna träderi kraft sker ingen förändring. I propositionen tas även uppfrågan om valbarhet till kyrkliga förtroendeuppdrag ochanställning i vissa befattningar inom . Någotförslag vill man dock inte nu lägga fram.Kyrkotillhörighetsutredningen har föreslagit att den somväljs till ett kyrkligt förtroendeuppdrag skall vara döpt. Densom valts redan innan denna regel trätt i kraft skall dockkunna fortsätta sitt uppdrag.En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrkerberedningens förslag. kyrkomöte lämnar ett förslagsom överensstämmer med beredningens förslag. Kyrkomötetbetonar den teologiska och principiella betydelsen avvalbarhetsfrågan och framhåller att det inte finns någotteologiskt undantag från regeln att mandatet att företrädakyrkan ges genom dopet.Kyrkomötet anser också att för anställning på tjänst inomkyrkan skall krävas ett godkänt dop.Regeringen anser att ''den i kommunala och andrasammanhang tillämpade principen om samband mellanrösträtt och valbarhet'' skulle tala mot en lagstiftning avifrågavarande slag.Enligt min mening är detta en fråga av sådan vikt förSvenska kyrkan att den bör tas upp redan nu och i dettasammanhang och inte avvakta ändrade relationer mellanstaten och den . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att dopet skall vara grund för valbarhetoch tillträde till vissa tjänster inom .
mot · GI02K27 · 1995-06-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:226 Kyrkotillhörighet i I arbetet med kyrkotillhörighetsbestämmelserna har storkyrklig och politisk samstämmighet eftersträvats ochuppnåtts. I huvudsak följer nu regeringen upp kyrkomötetsoch kyrkoberedningens -- i detta avseende -- enhälligaförslag. Det är värdefullt och önskvärt att nu föreslagnaändringar kommer till stånd.På en punkt går regeringen emot såväl kyrkomöte somkyrkoberedning, nämligen beträffande dopkrav för valbarhettill kyrkliga förtroendeuppdrag och anställning i vissabefattningar inom . I detta avseende läggerinte regeringen fram något förslag. Det är svårt att se logikeni detta. En mycket bred kyrklig opinion står bakom förslagetoch alla de sex i kyrkoberedningen deltagande partiernaaccepterade det.De bestämmelser om kyrkotillhörighet som föreslåsinnebär en genomgripande förändring. Huvudregeln blir attden som döps i ordning blir upptagen ikyrkan. Det är då viktigt att även dopkravet för valbarhet sesmot denna bakgrund och som en del av denna helhet.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext. Med hänvisning till anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om dopkrav för valbarhet till kyrkligaförtroendeuppdrag.
mot · GI02N20 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:222 Ny ellagstiftning I proposition 1994/95:222 föreslås en omfattandeavreglering av elmarknaden. Det är av stor vikt att dessaregler verkligen får en utformning som gör det möjligt föralla elkonsumentgrupper att delta i den fria elmarknad somska bli ett resultat av avregleringen, inte enbartstorkonsumenter av el. Det är även viktigt att incitament gesför att hålla nätkostnaderna på en acceptabel nivå. Det finnsen risk för att åtminstone faktorer i den av regeringenföreslagna propositionen kommer att begränsa de småelkundernas tillgång till den nya elmarknaden. Det är delskravet på entimmesmätning, dels risken för fortsatta högakostnader i nätmonopolet.Det finns en uppenbar risk att kostnaderna för s kentimmesmätning kommer att hindra ett stort antal mindreelkunder från att fullt ut utnyttja fördelarna med konkurrensmellan elleverantörer. Beräkningar har gjorts som visar påatt kostnaderna för entimmesmätning uppgår till ca 2 000kronor. Elkunderna måste förbruka stora mängder el för atttjäna in merkostnaderna för denna typ av mätning. Dettainnebär att det bör övervägas om inte kravet påentimmesmätning bör slopas för mindre elkonsumenter somt ex hushåll och lantbruk.Kostnaderna för nätmonopolet har stor betydelse förlandets elkunder. Det är viktigt att denna verksamhetrationaliseras på ett sådant sätt att priserna verkligen hållsnere. Det är viktigt att tillsynsmyndigheten får i uppdrag attförse elkunderna med information som ger kunden enmöjlighet att avgöra näthyrans skälighet. har somtillsynsmyndighet en central roll på den avregleradeelmarknaden och bör därför få bästa möjliga förutsättningarför att kunna granska näthyrorna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om mindre elkonsumenter och s.k.entimmesmätning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av kontroll ochinformation om näthyror.
mot · GI02N21 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:222 Ny ellagstiftning I propositionen föreslår regeringen en ny ellag. Lagen skaträda ikraft . Lagen kommer att, om deninförs, innebära stora omställningar för producenter ochdistributörer av el. De nya reglerna kommer även att påverkanätägare och stora kategorier av elkunder. Propositionenbygger på den vilande ellagen samt delbetänkande SOU 1995:14, Nyelmarknad.När det gäller små elproducenter i sitt delbetänkande att det är av störstavikt att den småskaliga miljövänliga elproduktionen fårekonomiska villkor som stimulerar en fortsatt utbyggnad.Energikommissionen föreslår vidare att bör följautvecklingen på elmarknaden. En viktig del av detta uppdragbör vara att följa utvecklingen av ersättningsnivån tillsmåskalig elproduktion och om denna produktion skulle blilägre inkomma till regeringen med förslag tillåtgärder.I propositionen utelämnar förslag till uppdrag åt attfölja ersättningsnivån till småskalig energiproduktion i denframtida elmarkanden. Om utvecklingen av den småskaligaelproduktion ska följa de intentioner och propositionen föreslår bordeuppdraget till även ha funnits med i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör få i uppdrag att följautvecklingen av ersättningsnivån till småskalig elproduktionpå den nya elmarknaden.
mot · GI02N22 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:222 Ny ellagstiftning Regeringen föreslår i propositionen att produktion ochhandel med el inte får bedrivas tillsammans mednätverksamhet. Det ställs krav på att dessa verksamheterskall bedrivas i skilda juridiska personer.För de mindre eldistributörerna kommer detta krav attställa till problem. Kostnaderna ökar och det föreligger enuppenbar risk att små och medelstora företag kan bli utslagnafrån marknaden.Små och medelstora elföretag har få anställda och i mångafall är det fråga om företag som bedriver sin verksamhet pålandsbygden. Genom att dessa företag utnyttjar sinabegränsade personalresurser på ett optimalt sätt harverksamheten bedrivits mycket effektivt.Det vore beklagligt om denna typ av småskalig verksamhetskulle tvingas från marknaden på grund av bestämmelsernaom uppdelning av verksamheten i skilda juridiska personer.Närheten till kunderna försvinner. Den fina service ochdriftsäkerhet som ifrågavarande företags kunder åtnjuterriskerar att bli sämre. Eftersom det ofta är fråga om elföretagsom förser den egna bygdens invånare med el raserassamhörigheten och intresset, som dess invånare under långtid byggt upp för att klara behovet av el.Det är självklart att det skall finnas krav på att någonkorssubventionering inte skall förekomma. Det måste därförfinnas en fullgod kontroll avseende nätverksamheten så attnäten kan utnyttjas på ett konkurrensneutralt sätt.Ellagstiftningsutredningen ansåg att det skulle varatillräckligt med att de olika verksamhetsgrenarna,produktion och handel med el samt nätverksamhet,särredovisas. Enligt uppgift har denna typ avlagstiftning. Genom att föreskriva att verksamheten skallrevideras av auktoriserade revisorer och attrevisionsberättelsen skall innehålla uppgift om att de olikaverksamhetsgrenarna särredovisas på ett fullgott sätt bör detinte finnas någon risk för fusk.Det bör enligt min uppfattning finnas en möjlighet för demindre elföretagen att kunna bedriva verksamheten inom enjuridisk person. De företag som har mindre än tiotusenelkunder bör därför få tillstånd till denna särredovisning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att elföretag med mindre än tiotusenelkunder ges möjlighet att bedriva produktion och handelmed el samt nätverksamhet inom samma juridiska person ienlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GI02N28 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:228 Mästarbrev för hantverkare Regeringen föreslår i propositionen att en lag ommästarbrev för hantverkare införs och att regeringen skall fåöverlämna till en eller flera hantverksorganisationer att prövafrågor om att utfärda och återkalla mästarbrev.Det finns berättigade invändningar mot en lag ommästarbrev för hantverkare. Enligt vår uppfattning är dettveksamt om mästarbrevsystemet över huvud taget är enstatlig angelägenhet. Huvudinriktningen bör vara att statenendast engagerar sig i sådana verksamheter som inte kanskötas bättre av andra. Vi anser att det borde ha prövatsnärmare huruvida näringslivets organisationer själva kundeha svarat för verksamheten.Ett annat argument mot ett system som har offentligrättsligkaraktär är risken att det kan få konkurrenshämmandeeffekter. Om en lag om mästarbrev införs måsteKonkurrensverket därför noga följa verksamheten ochingripa om så behövs. De båda organisationer som främst ärberörda av systemet, ochSveriges Hantverks- och Småföretag, är överens omett förfaringssätt där alla rikstäckande organisationer medhantverksanknytning kan delta på lika villkor. Dettaundanröjer en av de invändningar som kan anföras frånkonkurrenssynpunkt. En annan viktig utgångspunkt är att detför mästarbrev inte krävs medlemskap i organisationen: allasökande som uppfyller kraven för ett visst yrke skall kunnaerhålla kompetensbevis. Däremot är det angeläget attKonkurrensverket noga prövar om systemet i övrigt gernågra konkurrenshämmande effekter genom att försvåraenskilda företags näringsutövning. skall alltsåvara just ett frivilligt kompetensbevis och får inte utvecklastill ett auktorisationssystem som innebär eller uppfattas somett etableringshinder.Att vi trots allt är beredda att acceptera regeringsförslagetberor också på risken att svenska företagare annars skullekomma att diskrimineras i samband med arbete ellerentreprenader i vissa EU-länder. Varken utredningen ellerpropositionen ger emellertid full klarhet på den punkten.Skulle framtida erfarenheter visa att detta skäl förmyndighetskontroll inte finns bör man på nytt pröva ettsystem utan offentligrättslig reglering. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ansvar för attnoga följa utvecklingen så att inga nya etableringshinderutvecklas,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om praktiska erfarenheter av andraEU-länders behandling av svenska företagare medmästarbrev.
mot · GJ02Bo1 · 1995-10-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:17 Ändringar i bostadsrättslagen m.m. Eftersom regeringen nu föreslår förändringar ibostadsrättslagen anser jag att man borde stärkabostadsrättsinnehavares rätt vid tvister medbostadsrättsföreningens majoritet.Det händer ju att tvister uppstår mellan en enskild och hansbostadsrättsförening. Det kan gälla tvist om bostadsrättens yta eller annatsom tar tid att undersöka och tid att diskutera.En hyresgäst har möjlighet enligt hyreslagen att deponera hyran hoslänsstyrelsen till dess tvisten är löst. I ett aktuellt lagförslag (prop1995/96:43) ges arrendatorer möjlighet att deponera arrendeavgiften intilldess tvisten lösts.Jag anser att möjlighet att deponera månadsavgiften hos länsstyrelsenborde ges till en bostadsrättsinnehavare för att nyttjanderätten inte skallförverkas tvisten löses. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regler för deponering av avgifter till enbostadsrättsförening liknande dem som gäller enligt jordabalken ihyresförhållanden och som föreslagits gälla i arrendeförhållanden.