mot · GI02Fö202 · 1995-01-25 00:00:00 — Den internationella arenan, risker och hotFör första gången i vår historia är inte utsatt förnågot direkt militärt hot. Ännu är det dock för tidigt attinkassera avgörande fredsvinster. Nya hot kan riktas motlandets säkerhet, bland annat orsakade av nyastyrkeförhållanden.Det exceptionella rationalitet har övergått era med instabilitet och ovisshet. Det som kännetecknardenna nya era är ökad regional instabilitet i många delar avvärlden, att förblir en stark militär makt samtidigtsom för kommer attvara den viktigaste stabiliserande faktorn av internationellsäkerhet. Nya maktförhållanden håller på att etableras runtom i världen. I detta sammanhang är det viktigt attuppmärksamma tilltagande betydelse. I Europafortsätter det fredliga integrationsarbetet i de västra delarna.I Öst- och finns både positiva tecken pååterhämtning och vilja till samarbete men ocksåoroväckande företeelser som olösta konflikter ochupplösning.Den främsta säkerhetsrisken består dock av regionalakonflikter som via en möjlig eskalering kan äventyraregional och internationell stabilitet. Andra allvarligasäkerhetspolitiska risker är spridningsrisken avmassförstörelsevapen till mindre nogräknade länder samtallvarliga icke-militära hot som terrorism och organiseradkriminalitet.Ännu saknar den internationella arenan eninstitutionaliserad effektiv konfliktsregleringsmekanism. FNoch ESK har fört mycket gott med sig men förmår inte atthantera alla akuta konflikter och ännu mindre att sätta stoppför dem. Därför måste varje land ännu ansvara för denegna säkerheten. Varje diskussion om specifikasäkerhet måste ta sin utgångspunkt i det faktum att Sverigeär en halvö i norra och att oavsett sönderfalleller ej kommer att vara en mäktig militär faktor att räknamed. Det som är mest oroande är den ovisshet somRysslands instabilitet skapar.Rysslands utveckling mot en fredlig ochmarknadsekonomiskt inriktad demokrati är inte säkrad.Fortfarande förfogar över stridskrafter som ärbland de största och mest moderna i världen. Kärnan avsesutgöras av strategiskt rörliga styrkor med hög kvalitet.Förekomsten av relativt starka totalitära politiska krafterminskar säkerheten. Det är avgörande för den europeiskasäkerheten att de östeuropeiska länderna får denyrkesmässiga kompetens och de ekonomiska resurser somkrävs för att de skall utveckla en parlamentarisk demokratioch en utvecklad marknadsekonomi med välfungerandeinstitutioner. Europeiska unionen har ett avgörande ansvarför att denna utveckling fortsätter.Sverige skall verka för att Europeiska unionen spelar enaktiv roll för att global rättvisa och fred skall kunnautvecklas. För att värna gemensamma intressen skall svenskaåtaganden främja europeisk säkerhet och varafredsbevarande. bör deltaga i ett sådantförsvarspolitiskt samarbete inom Europeiska unionen somsyftar till europeisk säkerhet och bygger på varje nationssjälvständiga beslut om militära insatser. Genom etteuropeiskt försvarssamarbete stöds också den svenskaförsvarspolitiken som syftar till fred och frihet.Regeringen anför att kan komma att delta somobservatör i VEU. anser att Sverigesmedlemskap i nu bör följas av ett närmande till VEU.Detta närmande bör i ett första steg bestå av en ställning somobservatör för att utröna vilka fördelar och skyldigheter somSverige skulle möta vid ett fullvärdigt medlemskap i ramen för Organisationen för säkerhet och samarbetei () skall verka för en regionalsäkerhetslösning.Givetvis har det slut inneburit att riskerna förett storskaligt krig kraftigt reducerats på kort- ochmedelfristig sikt. På vet vi dock litet och på grundav att all militär försvarsberedskap tar att bygga uppär det för tidigt att dra för radikala slutsatser av det nya läget.2. Syfte och målsättning med det svenska totalförsvaretKristdemokraterna anser att försvarspolitiken tillsammansmed utrikes- och biståndspolitiken skall verkafredsbevarande. I sin utformning skall militäraförsvar skydda vårt territorium från kränkningar i fredstidoch förhindra invasion eller frihetskränkande påtryckningarfrån främmande makt.Den säkerhetspolitiska utvecklingen och krigsriskerna idet nordiska området förblir i hög grad avhängiga av detallmänna säkerhetspolitiska klimatet i och i anslutning tillEuropa, och speciellt av stormaktsrelationerna. Sverigesnationella intressen är oavsett säkerhetspolitiskt läge likabetydelsefulla. långsiktiga överlevnad, vårbefolknings väl, vår territoriella integritet, fria och fredligarelationer med omvärlden, ekonomisk utveckling ochenergitillförsel är lika aktuella att värna. För dessaintressen fungerar totalförsvaret som en yttersta garant.Den samlade utvecklingen i är gynnsam förSveriges säkerhet även om de omfattande militäraförändringarna koncentrerats till Centraleuropa.Risken för ett stormaktskrig ter sig mindre än under desenaste årtiondena. Under alla förhållanden förutsätter enstorkonflikt en avgörande försämring av de internationellarelationerna i förhållande till det nuvarandesamarbetsklimatet. För det svenska försvarets långsiktigautveckling måste emellertid utgångspunkten vara att vi skallkunna gardera oss även för mindre troliga men för vårsäkerhet potentiellt hotande utvecklingsalternativ.En viktig konsekvens av slutet på det är att vivågar inse att nationella intressen mer och mersammanfaller med de som våra grannar och västeuropeiskaländer har.Totalförsvarets planering skall även fortsättningsvis utgåfrån att ett militärt angrepp mot eller andra svårasäkerhetspolitiska påfrestningar utgör ett led i en störrekonflikt mellan stormakter. Sådana angrepp kan antas syftatill att utnyttja som genomgångs- och basområde förmilitära operationer riktade mot mål i vårt närområderespektive till att hindra motparten från ett sådantutnyttjande. Svenskt område kan då bedömas ha strategisktintresse som genväg vid flygoperationer, somgenomgångsområde, som basområde främst förflygstridskrafter och för framskjuten luftbevakning.3. Totalförsvarets strategi och förmågaTotalförsvarets förmåga att möta ett väpnat angrepp ärgrundläggande för dess förmåga att stödjasäkerhetspolitiken. skall därför upprätthålla etteffektivt totalförsvar. Det skall i första hand varafredsbevarande genom att ha sådan styrka, sammansättning,ledning, beredskap och uthållighet, att en angriparesförluster och uppoffringar i samband med försök att utnyttjavårt land inte ter sig rimliga i förhållande till fördelarna.Ett så utformat totalförsvar bidrar till lugn, stabilitet ochbegränsad stormaktsnärvaro i det nordiska området i fred ochi internationella kriser. Det är också en förutsättning för attbevara trovärdigheten för militära alliansfrihet ochskapar respekt för vår vilja och förmåga att försvara hela vårtland om vi skulle utsättas för ett militärt angrepp. Sverigeförsvarar sig självt och ingen annan försvarar Sverige.Vårt totalförsvar skall ha en betryggande förmåga attmotstå ett angrepp som med kvantitativt begränsade styrkorav hög kvalitet och med endast kort militär förvarning riktasmot vitala funktioner inom nationellaledningssystem och inom totalförsvaret.Totalförsvaret skall motverka att dras in i krig ellerkriser i omvärlden, skydda landet mot verkningarna ochtrygga för landet nödvändig försörjning. Respekten för vårterritoriella integritet skall upprätthållas genom förmåga attingripa konsekvent mot varje form av kränkning av vårtluftrum och territorium såväl i fred som under neutralitet.Totalförsvaret skall vidare värna civilbefolkningen motverkningarna av krigshandlingar, trygga en livsnödvändigförsörjning och upprätthålla de viktigastesamhällsfunktionerna. Det fredstida samhällets resurser ochdess robusthet och omställningsförmåga är härvidavgörande. Den som har ansvar för en verksamhet i fred harmotsvarande ansvar vid kriser och i krig.Totalförsvaret skall vara uppbyggt på en totalförsvarspliktoch organiserat så att det är hela folkets angelägenhet.Genom allmän totalförsvarsplikt bereds medborgarnatillfälle att efter förmåga bidra till hela landets försvar. Depliktuttagna skall beredas meningsfull tjänstgöring ochtotalförsvarets behov av personal skall styra uttagningen.Totalförsvarets folkliga förankring förstärks genom detbetydelsefulla arbete som utförs av de frivilligaförsvarsorganisationerna.Totalförsvaret måste göras mer flexibelt för att kunnamedverka i ökad utsträckning i humanitära ochfredsbevarande operationer under FN:s eller ESK:s ledning.Den svenska säkerhetspolitiken får i långt större utsträckningän tidigare en europeisk dimension som vad gällerfredsskapande verksamhet i innebär ökande behovav nära samverkan mellan ochFörsvarsdepartementet. Det är därför nödvändigt att skapaen struktur för svensk fredsbevarande verksamhet. Härvidmåste beaktas att resurser till fredsbevarande verksamhetinte får urholka totalförsvarets ekonomiska ramar samt atttotalförsvarets helt grundläggande uppgift är att ansvara förförsvaret av Sverige.Nya krav ställs på vår säkerhetspolitik att kunna hanteramångfasetterade hot som inte bara är militära. Desäkerhetsrisker vi ser är regionala konflikter som kanäventyra regional och internationell stabilitet, spridning avmassförstörelsevapen till mindre nogräknade länder samticke-militära hot som terrorism, organiserad kriminalitet ochmiljökatastrofer och flyktingströmmar. Det är därförangeläget att undersöka hur totalförsvaret kan få en allsidiganvändning.Det är viktigt att förmågan att anpassa totalförsvaret tillomvärldsförändringar främjas av att organisationenvidmakthåller en tillräcklig kompetens och materiellkvalitet. Försvaret är uppbyggt kring långsiktighet. Dock kankonflikterna skifta snabbare än totalförsvarets förmåga attvara anpassat i storlek och styrka. Det är därför omöjligt attavveckla vitala delar av försvaret när det är lugnt och sedansnabbt försöka återtaga dessa om det blir orostider.Utgångspunkten måste alltid vara en allsidigsäkerhetspolitisk analys.Kraven på totalförsvarets förmåga att möta ett väpnatangrepp över kust alternativt landgräns, enligt ambitionen i1992 års försvarsbeslut, kan fullt ut tillgodoses först efternågot års komplettering av utrustning och utbildning. Efteren högst ettårig återtagningsperiod skall alla väsentliga delarav totalförsvaret kunna utnyttjas med full effekt omedelbartefter mobilisering. Planläggningen för en sådan forceradåtertagning får förutsätta att genomförandet sker utan direktaekonomiska restriktioner.För att ett återtagande skall bli verkningsfullt förtotalförsvaret måste en plan för detta finnas framtagen ochständigt uppdateras utifrån eventuella omvärlds- ochförsvarsmaktsförändringar. I ett långsiktigt försvarsbeslutmåste kapacitet finnas att återta vilket inte enbart handlar ommateriel utan om den allra viktigaste komponenten itotalförsvaret, människan. Återtagningsbegreppet måstesåledes ges ett såväl brett som detaljerat innehåll.För att vi skall kunna upprätthålla ett effektivt totalförsvarmåste totalförsvarets två pelare det militära försvaret och detcivila försvaret ha gemensamma planeringsförutsättningar.Förberedelserna på civil sida är lika viktiga som på militärsida. Beredskapskraven för totalförsvarets två pelare måstesamordnas!För att öka effektiviteten i totalförsvarets olikaverksamheter bör olika former av samverkan ochsamordning eftersträvas med statliga myndigheter,kommuner och landsting.4. Förvarsmaktens uppgifterBesparingarna inom försvarsmakten beräknas uppgå till ca1,. Regeringen föreslår att kraven påinsatsberedskap och krigsduglighet för vissa krigsförbandsätts ned. Ambitionen vad gäller materiell förnyelseminskas.För att försvarsmakten skall kunna upprätthålla en effektivincidentberedskap så att ingripande kan ske mot varje formav kränkningar mot vårt luftrum och territorium bör ingabesparingar göras i detta avseende. I ett läge av höjd politiskspänning i är förmågan att tolka förvarningssignalerav stor betydelse.Försvarsmaktens viktigaste uppgift är att kunna möta ettväpnat angrepp mot vårt land varifrån det än kommer.Försvarsmakten skall ha en betryggande förmåga att motståett angrepp, som, med kort militär förvarning, inledningsviskraftsamlas mot vitala funktioner inom nationellaledningssystem och inom totalförsvaret.Försvarsmakten skall vidare ha beredskap att snabbt kunnakomplettera utbildningen och den materiella tillgänglighetenså att den samlade försvarsförmågan successivt stärkes.Försvarsmakten skall avsätta medel för att med egnaresurser kunna stödja humanitära hjälpinsatser ikatastrofsituationer i andra länder.Vid ett angrepp över havet skall försvarsmakten inriktasmot att hindra en angripare att få fast fot på svensk mark.Vid ett angrepp över landgränsen skall inriktningen vara attsuccessivt bryta angriparens anfallskraft genom ettdjupförsvar.Civilmotstånd och andra alternativa försvarsformer skallvara ett komplement till det militära försvaret och vara enmöjlighet till aktiva insatser för medborgare, som utan attbruka vapen vill deltaga i försvaret av Sverige.Inriktningen av försvarspolitiken skall ske mot en till desäkerhetspolitiska målen anpassad balans mellan uppgifteroch resurser, mellan kvalitet och kvantitet. Med en fastförankring i samhället, kompetent personal, hög teknologiskförmåga, en flexibel och anpassningsbar försvarsstrukturfrämjas den goda försvarsvilja som är nödvändig för att vårtförsvar skall kunna fylla sin uppgift i orostider.5. Försvarsmaktens organisationRegeringen förslår i budgetpropositionen attgrundutbildningen av värnpliktiga för amfibieförband ochområdesbundna kustartilleriförband inte bör genomföras vidNorrlandskustens marinkommando efter den 1 november1997. Vid överväganden och beslut om organisation ochlokalisering av verksamheter inom grundorganisationenbehövs ett beslutsunderlag utifrån försvarsekonomisk ochsamhällsekonomisk värdering skriver regeringen. Häravföljer att framtida grundorganisationsförändringar börunderkastas denna nya systematiserade metod. Utbildningenvid MKN/KA5 bör därför bibehållas i nuvarande omfattningoch behandlas i samband med försvarsbeslut.6. Armé-, marin- och flygstridskrafternaArbetet med att fullfölja försvarsbeslut måste iallt väsentligt fortsätta. För att bevara trovärdigheten förSveriges alliansfrihet är det nödvändigt att hålla fast vid denomfattande modernisering som pågår. I den del avtotalförsvaret som ska lösa de absolut svåraste uppgifterna ihändelse av väpnat angrepp mot måstestridskrafterna ha en tydlig kvalitetsprofil. För att nå störstamöjliga försvarseffekt behövs en ökad integrering av systemoch funktioner.Ett modernt angrepp kan innehålla många olika slag avstridsinsatser inom hela vårt land. Vi får ett stridsfält somsaknar tydliga frontavsnitt där strid förs över hela ytansamtidigt. Våra stridskrafter måste därför ha förmåga att ialla skeden av striden kunna möta angriparen i luften, på sjönoch på marken. En väl avvägd och balanserad försvarsmaktmed hög kvalitet och stor flexibilitet måste därför kunnastrida med stor uthållighet. För att vi ska kunna försvara helavårt land är det viktigt att satsa på hög operativ rörlighet.Även om flygvapnet här har en central roll i att värnaSveriges territorium når vi bäst försvarseffekt genom attarmé-, marin- och flygstridskrafterna uppträder samordnat.7. PersonalÄven om inriktningen av det svenska totalförsvaret går moten alltmer tekniskt avancerad utformning kommer alltid dessgrundstomme att utgöras av befäl, värnpliktiga, civilpliktigaoch civil personal. Det är av stor vikt att framtidaomstruktureringar sker med stort hänsynstagande till demsom blir övertaliga. Regeringens förslag om en metod att tafram statsmakternas underlag för överväganden i sambandmed större förändringar av anses ge goda förutsättningar för etttillfredsställande beslutsunderlag.Beslut om förändringar av grundorganisationen inomFörsvarsmakten måste förankras hos berörda lokala parter.Därför bör former skapas som ökar det lokala deltagandet iutredningsarbetet inför eventuella framtidagrundorganisationsförändringar. De lokala parterna bör gestillfälle att framföra sina synpunkter och delta iförändringsarbete med sina kunskaper.Personal som är kvar i organisationen måste självfallet gesgoda utvecklingsmöjligheter genom intressanta ochstimulerande arbetsuppgifter och goda arbetsförhållanden iövrigt. En förutsättning för god anda och försvarsvilja är attall personal känner så stor trygghet som möjligt. En närmarebelysning av de värnpliktigas situation presenteras separat.8. Försvarsindustrin och vapenexportenSverige har en inom många områdenbetydande försvarsindustri. Den har vuxit fram inom ramenför en långsiktig inriktning av försvarets beställningar,tillgång till en kvalificerad beställare och en bas i svenskverkstadsindustri. Det är av fortsatt stor säkerhetspolitiskbetydelse att vi inom landet kan behålla enförsvarsindustriell kompetens även . Dockkommer det minskade behovet av försvarsmateriel, tekniskkomplexitet och höga utvecklingskostnader att innebärastrukturomvandlingar och ett ökat internationellt samarbete.En utgångspunkt i försvarsindustrins utveckling måste varaatt skall kunna utnyttja och vidmakthålla anskaffadesystem vid kriser och i krig utan att vara beroende av stödutifrån.Kristdemokraterna vill att vapenexporten har en sådaninriktning att den helt begränsas till stabila demokratiskastater. Kds har därför medverkat till att har fått en nystramare vapenexportlag som i princip innebär att fri exportendast får förekomma till de nordiska och de neutralaländerna. I övriga fall skall en noggrann analys och kontrollske. Genom medlemskapet i EU kan denna fråga få en ännubättre lösning. Ett organiserat samarbete påkrigsmaterielområdet med försäljning till främst EU-länderoch förbud mot vidareexport innebär att svenska vapen istörre utsträckning hamnar i europeiska demokratiskaländer.9. Det civila försvaretHuvuduppgifterna för den civila delen av totalförsvaretsammanfattas i Försvarsbeslut 1992:a) att värna civilbefolkningen mot verkningar avkrigshandlingar och under kriser och i krig trygga enlivsnödvändig försörjning b) att under kriser och i krig stödja försvarsmakten, samt c) att, för fullföljandet av dessa uppgifter, under kriser ochi krig upprätthålla de viktigaste samhällsfunktionerna.Stödet till försvarsmakten skall i första hand inriktas motett snabbt och säkert genomförande av mobilisering ochkrigsorganisering i syfte att säkerställa försvarsmaktensomedelbara stridsförmåga. Stödet till försvarsmakten måstepreciseras och konkretiseras för att totalförsvarets civila delskall kunna bidra till en betryggande förmåga att motstå ettöverraskande anfall som kraftsamlas mot vitala funktioner.Grunden för totalförsvarets civila del är det fredstidasamhället. Det är viktigt att vitala samhällsfunktioner som el-och vattenförsörjning, telekommunikationer och transporterhar en sådan robusthet och kapacitet att grundläggandebehov kan tillgodoses. För att det civila försvaret ska kunnalösa huvuduppgifterna under kriser och i krig är det därförnödvändigt att samhällets infrastruktur i vid mening fungerarpå ett sådant sätt att svåra störningar och kaos kan undvikasoch försvarsvilja och motståndsanda kan upprätthållas.Ett starkt och allsidigt näringsliv tillsammans medeffektiva och robusta och flexibla samhällsfunktioner har enavgörande betydelse för att det civila försvaret i princip skallkunna svara för befolkningens livsmedelsförsörjning ochhålla en god beredskap inför en avspärrning.Samhällets förmåga att möta störningar är en angelägenhetför alla och det är väsentligt att medvetenheten om dessafrågor sprids i samhället. Att i planering ochsamhällsutveckling tidigt ta hänsyn till sårbarhet och riskerminskar behovet av kostnadskrävande beredskapsåtgärderoch ökar säkerheten i det fredstida samhället.Den nya lagen om civilt försvar som antogs i december1994 förankrar det civila försvaret nära medborgarna och blirett viktigt instrument i arbetet att förbereda oss alla för destora påfrestningar och förändringar vi kan ställas inför i ettkris- eller krigsläge.Respekten för människovärdet ålägger oss att i alltsamhällsarbete se på den enskilda människan och skapasådana regler att riskerna för kränkningar av människovärdetförhindras. Genom att kommunerna nu får ett samlat ansvari beredskapsförberedelserna och bl.a. ska ta initiativ tillsamråd som krävs med andra myndigheter är det viktigt attde känner statsmakternas stöd. Systematisk uppföljning avberedskapsläget är nödvändigt, vilket innebär attlänsstyrelsernas roll som stödresurs måste uppmärksammas.10. Nästa försvarsbeslutFörberedelserna inför nästa totalförsvarsbeslut pågår.Enligt regeringsförklaringen eftersträvarregeringen ett brett samförstånd kring nästa försvarsbeslutsom tidigareläggs till 1996.Utgångspunkten för varje försvarsbeslut måste vara attskapa ett så effektivt totalförsvar som möjligt utifrånsäkerhetspolitiska bedömningar. Det handlar om att trotseventuella säkerhetspolitiska osäkerheter fatta ett långsiktigtbeslut som ger oss de resurser vi behöver för att värna landetsgränser och överleva som nation i en krigssituation inte baraidag utan också de närmaste 5--10 åren.Regeringen aviserar i budgetpropositionen (94/95:100 bil.5) att försvarsbeslutet skall beredas och fattas i två etapper.Den första etappen skall omfatta säkerhetspolitiken,totalförsvarets mål samt ekonomin. Den andra etappen skallomfatta den kvantitativa och kvalitativa inriktningen av detmilitära försvarets krigsorganisation, det militära försvaretsgrundorganisation i fred samt den kvantitativa och kvalitativainriktningen av det civila försvarets verksamhet i krig ochfred.På grund av säkerhetspolitisk instabilitet är det viktigt atttotalförsvarets uppgifter och den säkerhetspolitiska analysenhålls samman. För att det ska råda balans mellantotalförsvarets uppgifter och resurser när försvarsbeslutet tasav måste tät kontakt mellan de två etappernaupprätthållas.Sveriges avsikt att värna sin frihet skall alltid framstå somsjälvklar. Därför bör ett brett, politiskt samförstånd iförsvarsfrågor och utrikespolitiska frågor eftersträvas. Dettastärker den goda försvarsvilja som är nödvändig för att vårtförsvar skall kunna fylla sin uppgift. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att bör delta i ett sådantförsvarspolitiskt samarbete inom EU som syftar tilleuropeisk säkerhet och som bygger på varje nationssjälvständiga beslut om militära insatser,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svensk observatörsstatus iVEU,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att skall verka för enregional säkerhetslösning inom ramen för ,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den internationellasäkerhetspolitiska instabiliteten,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en struktur för svenskfredsbevarande verksamhet som inte urholkar totalförsvaretsekonomiska ram,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att återtagningsbegreppet förtotalförsvaret bör ges ett brett och detaljerat innehåll,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att beredskapskraven för det civilaoch det militära försvaret bör samordnas,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att besparingarna inomFörsvarsmakten inte får påverka vår incidentberedskap,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att civilmotstånd och andraalternativa försvarsformer skall vara ett komplement till detmilitära försvaret,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om grundutbildningen vidNorrlandskustens marinkommando,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten att hålla fast vidden modernisering som pågår inom Försvarsmakten,12.