mot · GI02Fi31 · 1995-05-10 00:00:00 — I bilagan angående växelkursenslångsiktiga utveckling konstateras att om ''staten väljer attfinansiera underskotten genom ett ökat skatteuttag'' kan detha ''negativa konsekvenser för ekonomins funktionssättgenom ökade skattekilar och undanträngningseffekter'' ochatt detta kan ''leda till en lägre tillväxtpotential med enförväntad real depreciering som följd''.Att lägga tyngdpunkten i saneringen av statsfinanserna vidskattehöjningar har även konjunkturella effekter. Om det ärså att skatterna leder till en svagare långsiktig utveckling avhushållens disponibla inkomster, är det rimligt att anta attdetta kortsiktigt omsätts i en svagarekonsumtionsbenägenhet, vilket bidrar till att hålla tillbakaden inhemska sektorn i ekonomin.Det kan poängteras att skattehöjningarna genomförs för attundvika att reducera utgifterna. Det är väl belagt att högaoffentliga utgifter försvagar tillväxten. Detta gäller både denkommunala konsumtionen och transfereringssystemen. Omså är fallet, bidrar regeringens politik till att sänka tillväxtenbåde genom högre skatter och genom högre offentligautgifter.4.3.3 Otillräcklig omfattningInriktningen på saneringspolitiken är felaktig, men därtillär omfattningen otillräcklig. Regeringen beräknar attstatsskuldskvoten stabiliseras 1996 för att därefter sjunkasuccessivt under . Detta är en prognos som ärbaserad på en rad optimistiska antaganden, vilka hardiskuterats i avsnitt 3. Mest anmärkningsvärt är attregeringens kalkyl förutsätter att det inte inträffar någonlågkonjunktur . Blir det lågkonjunktur, kommerskuldkvoten sannolikt att öka igen, vilket även regeringenmedger.Regeringen har försökt framställa resultatet avkompletteringspropositionen som en varaktigbudgetförstärkning om . Det är intekorrekt, utan resultatet av en tabellmässig förvanskning ikompletteringspropositionen. Nettoförstärkningen i självakompletteringspropositionen är , men dåhar inte försvagningarna i behandling avbudgetpropositionen medräknats. Om dessa inkluderas, ärnettoförstärkningen i förhållande till vad som föreslogs ijanuari endast . Det är en alldeles förliten marginal för en osäker framtid.Endast ett fåtal av åtgärderna, såsom sänkningen aversättningen i arbetslöshetsförsäkringen till , är avstörre och strukturell karaktär. Resten består av enstakamiljoner i utgiftsminskningar. Det är inte fel att spara ävenpå de små utgifterna, men det är oroväckande att lappningenav januaripropositionen till viss del bygger på en mängd smååtgärder. Det tyder på att regeringen börjar nå så långt denkan komma i besparingsväg. Frågan är vilka åtgärder manförmår vidta nästa gång en utgiftsminskning fälls av denegna riksdagsgruppen, en oförutsedd utgiftsökning visar sig,eller en felräkning upptäcks.Regeringen har dessutom presenteratengångsförstärkningar på i syfte attfinansiera engångssatsningar inom arbetsmarknadspolitikenpå under /96.Det är med andra ord i utgångsläget frågan om vissöverfinansiering, vilket är föredömligt av regeringen. Detfinns emellertid en betydande risk för att regeringen inteförmår dra ned de arbetsmarknadspolitiska satsningarnaunder , varför utgifterna kan blibestående.Av de engångsvisa budgetförstärkningarna utgör effektenav övergången till momsinbetalning en betydandepost på . Denna åtgärd kommer ytterligareatt försämra företagens dåliga likviditet ochdärmed verka hämmande på företagande, tillväxt och arbete.Vidare genomförs engångsindragningar från statliga bolagoch fonder på , varav drygt 3 miljarderkronor inte är preciserade. Åtgärden kan vara befogad, mensom helhet innebär den inte en förstärkning av statensekonomi. Statliga tillgångar som inte redovisas i budgetenlyfts in i densamma och därmed blir förstärkningen avekonomin endast fiktiv. Det verkliga resultatet blir istället attsoliditeten i de statliga bolagen försämras.Av den totala engångsförstärkningen av budgeten på 23,4miljarder kronor utgörs endast av reellautgiftsminskningar.För att öka trovärdigheten i budgetarbetet bör en hög gradav överskådlighet eftersträvas. Regeringen väljer ännu engång att beräkna det tillkommande utgiftsbehovet, det villsäga de budgetförändringar som regeringen planerar, inettobelopp. har tidigare begärt att regeringen skaövergå till att bruttoredovisa denna post, eftersom detnuvarande förfaringssättet minskar transparensen istatsbudgeten. Detta bör på nytt ges regeringen till känna.Det aviserade förslaget att införa ett nominellt tak för deoffentliga utgifterna är en tanke väl värd att pröva. Den ärdock inte ny. Den förra socialdemokratiska regeringenförsökte, men misslyckades med, att genomföra ''cashlimits'' för vissa utgiftstak. En förutsättning förgenomförande av ett frapperande utgiftstak är den redanbeslutade övergången till ett rambudgetsystem. Det är viktigtatt taket omfattar såväl statens somsocialförsäkringssektorns och kommunernas utgifter.Däremot vill vi avvisa tanken att utgifter som är direktberoende av konjunkturen, framför allt förarbetsmarknadspolitiken, helt och hållet ska undandrasbegränsningar. Ett tak för utgifterna över helakonjunkturcykeln, som regeringen anger som möjligt, ärknappast heller ett operativt mål. I samband med de fortsattaövervägandena om ett utgiftstak bör även prövas omriksdagens lånebemyndigande till regeringen -- i likhet medvad som gäller i många andra länder -- bör förses med enbeloppsgräns. Om denna gräns behöver överskridas, måsteregeringen återkomma till parlamentet med begäran om nyttbemyndigande, vilket föranleder offentlig debatt och ökar defolkvaldas kontrollmöjligheter. Önskvärdheten av enbeloppsgräns för lånebemyndigandet bör geregeringen till känna.4.4 Tid för omprövningRegeringens politik, för att summera kritiken, saknar enklar tillväxtstrategi och förmår inte att trovärdigt visa attstatsfinanserna är under kontroll.Även enligt regeringens genomgående optimistiskakalkyler kommer den svenska tillväxten sannolikt att blilägre än genomsnittet bland industriländerna under resten av1990-talet, och arbetslösheten kommer att ligga kvar kringnärmare vid sekelskiftet.En sådan utveckling måste leda till att politiken omprövas.En ny kurs måste stakas ut. Att bidra till denna utveckling ärModerata Samlingspartiets viktigaste uppgift de kommandeåren.5 Den moderata strategin 5.1 Utgångspunkter för ökad tillväxtSverige har skilt sig från det europeiskagenomsnittet genom en lägre tillväxt, högre skatter ochsämre reallöneutveckling. Vi har fallit från en tredje-till ensjuttondeplats i den internationella välfärdsligan.Målet för den moderata politiken är att återupprättaSverige som tillväxt- och företagarnation. En politik medsådan inriktning är också det effektivaste sättet att uppnå fullsysselsättning, stabila priser, stabilitet i statsfinanserna,balans i affärer med omvärlden och en godlevnadsstandard för alla medborgare.Dessa mål förverkligas genom en politik som bygger påstrategiska skattesänkningar och avregleringar samtsparande i de offentliga utgifterna. Därmed bygger vi ocksåvidare på den politik för förändring och förnyelse som denborgerliga regeringen --1994 bedrev.Vår politik är en helhet där de olika delarna samverkar iambitionen att öka utvecklingskraften och flexibiliteten iekonomin. Den centrala uppgiften är att öka utbudsidansflexibilitet. Det handlar om att arbetsmarknadensfunktionssätt, kapital- och penningmarknadens effektivitetoch förmågan att tillvarata teknologiska förändringar måsteförbättras genom att drivkrafterna för arbete, sparande ochföretagande förstärks.Att minska den offentliga sektorns finansiella underskottoch skuldsättning är en av de viktigaste uppgifterna förpolitiken . Hur väl uppgiften lyckas äravgörande för tillväxten och sysselsättningen på längre sikt.Den enskilt viktigaste faktorn för att få ned den offentligaskulden som andel av BNP är en hög tillväxt, dels därför attskuldens andel av BNP minskar när BNP växer, dels därföratt såväl statens inkomster som utgifter är mycket beroendeav tillväxten. En hög tillväxt ökar skatteintäkterna ochminskar de statliga utgifterna, framför allt för arbetslösheten.Givet den offentliga skuldens storlek och placering är ävenräntenivån och växelkursen av stor betydelse för skuldensutveckling. Därför är det så viktigt att de finansiellamarknaderna har förtroende för den ekonomiska politiken.Räntenivån är även betydelsefull för tillväxten, varför enräntenedgång får dubbel effekt. Storleken påbudgetförstärkningarna är också viktig, men framför alltderas inriktning. En förstärkning som hjälper till att förbättraekonomins funktionssätt och därmed öka tillväxten fårdubbel effekt.Den moderata strategin för att minska den offentligaskulden är därför att skapa förutsättningar för långsiktigtillväxt. Det innebär ett näringslivsklimat som tillåterföretagen att vara lönsamma och växa. Därför ärbudgetförstärkningar genom skattehöjningar inte effektiva.Det moderata alternativet förutsätter en avreglering avarbetsmarknaden så att arbetslösa snabbt kan få jobb närefterfrågan uppstår i företagen. Det kräver även enförändring av socialförsäkringssystemen så att det blir klartmer lönsamt att arbeta än att leva på bidrag. Regeringen harbidragit till en sådan ändring genom sänkningen aversättningsnivån i arbetslöshetsersättningen. Det räckeremellertid inte. Den av regeringen återinförda möjlighetentill en evig rundgång mellan kontantersättning ocharbetsmarknadsåtgärd måste avskaffas. Därtill krävs enöversyn av samtliga socialförsäkringssystem i syfte att göradem mer arbetsbefrämjande och mindre kostnadskrävande.Den moderata strategin för att minska den offentligaskuldsättningen inkluderar även att minska de offentligafinansernas konjunkturkänslighet. Denstabiliseringspolitiska ambitionen att genom den offentligasektorn dämpa alla konjunktursvängningar har drivits förlångt i . Trots marginalskattereformen och vissanedskärningar i socialförsäkringssystem är den svenskaoffentliga sektorns finanser fortfarande mestkonjunkturkänsliga bland . I en värld medlättrörligt kapital skapar ett sådant system en besvärandeinstabilitet. Den automatiska stabiliseringen smakar mer änden kostar, eftersom de internationella kapitalmarknadernakräver mycket högre räntor för att finansiera de extramiljarder kronor en sådan politik kostar jämfört med en merbegränsad konjunkturpolitik. Den offentliga ambitionen attdämpa konjunkturen till varje pris motverkar dessutom sitteget syfte, eftersom människors incitament att göra något åtsin egen arbetslöshet hämmas av myndigheternasambitioner. Automatiska stabilisatorer av den storlek vi hari är heller inte förenliga med medlemskapet i EU.Redan i EMU:s andra fas, som vi befinner oss i , harmedlemsländerna förbundit sig att sträva efter att minskasina budgetunderskott och därefter hålla dem avBNP.Av stor vikt för att strategin ska fungera är att de finansiellamarknaderna har förtroende för att politiken ska lyckas attminska skuldbördan. Den nuvarande höga räntenivånindikerar ett relativt lågt förtroende i detta avseende. De somplacerar i svenska statsobligationer kräver en riskpremie föratt inte flytta sina pengar till andra former av värdepapper.Den risk de ser är att skulden blir så stor att staten helt enkeltställer in sina betalningar. Det är framför allt denna risk somföranlett EU-länderna att sätta upp ett tak förskuldsättningens storlek. Man vill helt enkelt inte att övrigaEU-länder skall behöva lösa ut det land som inte kan skötasin skuldtjänst. Marknaden behöver inte tro att det ska kunnagå så långt att staten ställer in sina betalningar för att den skakräva en riskpremie. Det räcker att det finns en risk att statenpå något sätt försämrar villkoren för att hålla statspapper,exempelvis genom att höja skatten på avkastningen frånstatsobligationer, eller genom att införa en skatt påomsättningen av dem. Oro för vilket sätt staten väljer för attlösa skuldkrisen kan göra att efterfrågan på statspapper fallerbort helt och hållet. Därmed kan staten inte lägga om de lånsom förfaller till betalning ens till skyhöga räntor, något somhände i under den senaste krisen.För att skapa förtroende för skuldsaneringsstrategin måsteregeringen med andra ord göra klart att villkoren för demsom lånar pengar till staten, framför allt förvaltare av svenskapensions- och försäkringsmedel, inte kommer att försämras.Även i detta avseende är regeringens förslag att begränsaavdragsrätten för privata pensionsförsäkringar oklokt. Desvenskar som sparar till den egna pensionen är potentiellalångivare till den svenska staten, och troligtvis meröverseende med ekonomisk-politiska misstag än utländskakapitalförvaltare.Att skapa förtroende för den ekonomiska politikeninnefattar även att göra klart att man inte tänker falla förfrestelsen att försöka inflatera bort skulden ochbudgetunderskottet. Det har antytts att det skulle kunna gåatt åtminstone inflatera bort en del av underskottet i deoffentliga finanserna. Förklaringen skulle vara att en stor delav de offentliga transfereringarna inte är fullt indexerade förinflationen. Vid en hög inflationstakt skulle det reala värdetav transfereringarna minska. Att minska de offentligatransfereringarnas andel av de offentliga utgifterna genomhögre inflation i stället för genom riksdagsbeslut skulleemellertid vara mycket ineffektivt, eftersom hög inflation harså stora skadeverkningar på ekonomin.Att försöka inflatera bort budgetunderskottet och skuldenär dessutom förbjudet i EU. Det skulle heller inte fungera ipraktiken, eftersom de finansiella marknaderna omedelbartskulle straffa ett sådant beteende genom att placera pengarnanågon annanstans. Det skulle leda till högre räntor ochsvagare kronkurs. Därmed skulle räntebetalningarna blihögre för de nya lån som staten tar upp. Eftersom dengenomsnittliga löptiden har minskat på skuldstocken skullede högre marknadsräntorna få ett relativt snabbt genomslagpå statens räntebetalningar. Försvagningen av kronan skulledessutom leda till att den del av skulden ochräntebetalningarna som är denominerad i utländsk valuta blirstörre mätt i kronor.5.2 Budgetpolitiken 5.2.1 Vägen vidareVi presenterade i vår budgetmotion ''Vägen vidare'' ijanuari en politik med helt annan inriktning än den somregeringen för. Vår politik syftar till förnyelse och förändringoch för vidare de strukturella reformer som genomfördeseller inleddes under den borgerliga mandatperioden. Vårpolitik innebär också en mer kraftfull sanering av deoffentliga finanserna och minskade statliga utgifter iställetför tillväxthämmande skattehöjningar.I vår budgetmotion presenterade vi förslag på nyavaraktiga utgiftsminskningar uppgående till 64 miljarderkronor . Huvudsakligen är dessa inriktade på att åtgärdastrukturella fel i ekonomin och transfereringssystemen.Vidare föreslog vi, i förhållande till regeringens förslag,sänkta skatter på . Inriktningen påde föreslagna skattesänkningarna är att skapa godaförutsättningar för tillväxt och nya arbeten samt att avvärjaytterligare ekonomiska påfrestningar för den enskilde. Efterförslag om vissa ökade utgifter och minskade besparingaruppgick den sammantagna varaktiga budgetförstärkningentill utöver vad regeringen dåföreslog.Redan i januari var bedömningarna av regeringens förslagsamstämmiga. Såväl vi som andra -- fristående -- bedömareansåg att budgetförstärkningarna var för svaga och hade felinriktning. har de ekonomiska förutsättningarnaförsämrats ytterligare. Kronans försvagning ochränteturbulensen resulterar i ökade kostnader förstatsskulden. Skulle nuvarande oroliga situation blibestående skulle kostnaden förstatsskulden öka avsevärt. Den bedömning regeringen gör,att kronan kommer att stärkas kraftigt och räntan sjunka,anser vi inte vara realistisk med nuvarande omfattning ochinriktning av budgetpolitiken. För att skapa en visssäkerhetsmarginal i fall utvecklingen skulle bli sämre änregeringen räknar med krävs en budgetförstärkning påytterligare netto och med enändrad fördelning mellan åtgärder på inkomst- ochutgiftssidan i enlighet med vad vi föreslog redan i januari.5.2.2 Långsiktig effekt av våra nya förslagMed utgångspunkt från vårt förslag lägger vinu fram ytterligare åtgärder för att förstärka budgeten.Sammantaget med de åtgärder vi tidigare föreslagit nås enbudgetförstärkning om 1998 (se tabell5.1). Inriktningen på åtgärderna är densamma som tidigare.I stället för skattehöjningar föreslår vi utgiftsminskningar,vilka huvudsakligen inriktas på strukturella förändringar.Regeringen har accepterat och ikompletteringspropositionen presenterat vissautgiftsminskningar som vi föreslog i vår januarimotion,uppgående till . Vidare har regeringen, ienlighet med vårt förslag, valt att inte införa en skatt på jord-och skogsbruksfastigheter på 0,5 miljarder kronor.Vårt budgetalternativ har visat sig behövarevideras på tre punkter: förslaget om ett ökat bidrag tillmiljöersättning inom jordbruket har reducerats med 300miljoner kronor, besparingen på utbildningsbidraget har mednytt underlag visat sig uppgå till ytterligare 100 miljonerkronor och en ökad utgift på hartillkommit då vi avvisar regeringens förslag om minskadundervisningstid i gymnasieskolan. Sammantaget innebärrevideringen att de åtgärder vi tidigare föreslagit förstärksmed 275 miljoner kronor.För att uppnå en varaktig budgetförstärkning om 22miljarder kronor i förhållande till regeringens nivå ,efter det att ovanstående justeringar vägts in, föreslår vi nuytterligare budgetförstärkningar på 10,9 miljarder kronornetto.5.2.3 BudgetalternativetVår strävan med de nya förslagen för att stärka budgetenär att presentera ett realistiskt alternativ, inte enbart för attmåttligt minska den offentliga skuldbördan, utan också föratt få den att närma sig de krav som ställs för ett fullt svensktdeltagande i den ekonomiska och monetära unionen (EMU).Vidare har vi en inriktning på fortsatta strukturella reformerför att förbättra förutsättningarna för företagande, tillväxtoch nya arbeten. De tillkommande förslagen presenterasnedan och sammanfattas i tabell 5.2.I avvaktan på att regeringen återkommer med förslag påett högkostnadsskydd som konstrueras så att de ekonomisktsvagaste grupperna inte drabbas orimligt hårt av kraftigthöjda egenavgifter avvisar vi regeringens förslag om enytterligare höjning av patientavgifterna inomläkemedelsförsäkringen och vidhåller de alternativa åtgärdervi tidigare föreslagit. Vidare anser vi det vara felaktigt attminska anslagen för yrkesinriktad rehabilitering. Enneddragning av dessa insatser medför att färre kan återgå tillarbete och leder därmed till ökade kostnader förförtidspensioner.Regeringen har föreslagit ett antal skattehöjningar som,om de genomförs, kommer att bidra till ett ytterligareförsämrat klimat för tillväxt, företagande och nya arbeten.Den ändrade momsuppbörden resulterar i en kraftiglikviditetsindragning som slår hårt mot företagen, isynnerhet mot de små och medelstora företagen varsekonomiska marginaler ofta är smala. Vi avvisar dessaskattehöjningar och förslaget om ändrad momsuppbörd.Vidare anser vi det vara felaktigt av regeringen att utökadubbelbeskattningen av pensionsförsäkringar. Denna åtgärdsänder ut helt fel signaler. I där de offentliga systemensihålighet blottas bör möjligheten att finna privata lösningarsnarare stimuleras än bestraffas.Vidare föreslås en rad åtgärder för att förstärka budgetenoch minska de offentliga utgifterna. Vi går emot denföreslagna momssänkningen, vars fördelningspolitiskaeffekter är klart tveksamma, som dennaskattesänknings effekt på tillväxten och tillkomsten av nyaarbeten i praktiken är obefintlig.Inom område föreslår vi att reglernaför den s.k. antagandeinkomsten för förtidspensionärerkopplas till inkomsten under en än vad somgäller . Vidare föreslås att samma regler för avtrappningav bostadstillägget som gäller för ålderspensionärer bör gällaäven för förtidspensionärer. Presumtionen förbidragsförskott föreslås bli den omvända mot , d.v.s.utgångspunkten blir att föräldrarna kan betala till dess att t exsocialnämnd eller försäkringskassa intygar det motsatta.Fullföljs våra förslag i motion 1994/95:So206, omfullständig decentralisering av socialbidragen tillkommunerna kopplad till en sänkning av socialstyrelsensnormer, medför detta att kommunernas utgifter kan minskasoch i motsvarande grad kan en reducering avneutraliseringsavgiften ske. Tillströmningen av flyktingarhar minskat och vi bedömer att ytterligare besparingar kangenomföras.Inom huvudtitel medför lägreersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringen och lägstaKAS-nivå en ytterligare besparing jämfört med regeringenvad gäller vuxenstudiestödet. Vidare föreslår vi en återgångtill de tidigare reglerna inom YTH.Inom område föreslåsfinansieringsavgiften för arbetsplatsintroduktion till 2 000kronor , vilket minskar statens utgifter medytterligare . Utbildningsvikariatenföreslås helt avvecklade. Vidare avvisar vi det tillfälligainvesteringsbidraget för nyproduktion av bostäder och dettillfälliga småföretagsstödet. Vi förespråkar också enomläggning och neddragning av det regionalpolitiska stödetgenom en successiv minskning av det särskildaföretagsstödet till förmån för vissa regionalpolitisktmotiverade utbildningssatsningar.Vidare avvisas förslaget om ett tillfälligt partistöd somkopplas till kampanjkostnaderna i samband med valet tillEuropaparlamentet. Den ökade ensidiga satsningen påkvinnliga doktorander avvisas, likaså det tillfälliga extrastödet till , och slutligen föreslår viutöver vad vi tidigare aviserat en ytterligare sänkning avnivån för investeringar inom kommunikationsväsendet.För budgetåret medför dessa förslag ytterligare 12,2miljarder kronor (beräknat ) ibudgetförstärkning. Sammantaget med våra förslag ibudgetmotionen och i jämförelse med de av regeringen nuföreslagna åtgärderna är vårt budgetalternativ 14,2 miljarderkronor starkare än regeringens förslag för budgetåret1995/96 (12 månader).För 1998 föreslår vi i ytterligarebudgetförstärkningar. Som tidigare beskrivits innebär dessaförslag, tillsammans med våra förslag från budgetmotioneni januari, att vi i förhållande till regeringen föreslår en budgetsom är starkare 1998. I jämförelse medregeringens budgetförstärkningar är detta en ökning med25 %. Vi har dessutom en tillväxtinriktning på våra förslagsom innebär att vi föreslår iskattesänkningar som ersätts av motsvarandeutgiftsminskningar och andra budgetförstärkningar. Vi kansammantaget redovisa förslag på nya utgiftsminskningaruppgående till 65 miljarder kronor.Våra förslag, såväl de som presenterades som denu redovisade, är konkreta åtgärder som kan erhållaparlamentariskt stöd för genomförande om den politiskaviljan finns. Det är ett uttryck för vår ambition att föra enkonstruktiv och ansvarsfull politik. Vi ser det också som ettansvar att gentemot väljarna ärligt och tydligt redovisa ettpolitiskt alternativ som leder till tillväxt och nya arbeten.5.3 Skattepolitiken 5.3.1 Tillväxt tryggar välfärdenMålet för den moderata skattepolitiken är att successivtsänka det svenska skatteuttaget ned mot genomsnittet förmotsvarande europeiska länder. Kravet på balans i deoffentliga finanserna är överordnat, men förutsätter i sigskattesänkningar i syfte att återskapa den tillväxtkraft somsnabbt kan eliminera den del av det offentliga underskottetsom är konjunkturellt betingat. Skattestrukturen måsteutformas så att den inte motverkar tillväxt.Det råder bred politisk enighet om att det är i denprivata sektorn de nya arbetena måste växa fram. Sådanaarbetstillfällen kan inte beslutas på politisk väg. De kan baraväxa fram om de tusentals och åter tusentals enskildamänniskor som driver dagens företag eller överväger attstarta nya upplever att det ekonomiska klimatet är tillräckligtpositivt. Den politiska sektorns uppgift är att skapa deförutsättningar som krävs.Den första uppgiften är mot denna bakgrund att undanröjade stora skattehöjningar på arbete, riskkapital ochinvesteringar som den socialdemokratiska regeringen hardrivit igenom.