mot · GI02Jo602 · 1995-01-25 00:00:00 — Åtgärder mot spridning av jätteloka Det finns anledning att återigen ta upp frågan omlagstiftning i syfte att förhindra spridning av jätteloka. Underåret som gått har det visat sig att lokan fått ytterligarespridning och i onödan orsakat eksemliknande brännskador.Därför är det angeläget att genomföra denlagstiftning som är under prövning.Jättelokan (Heracleum mantegazzianum) och närståendeformer har spritt sig mycket kraftigt intebara i vårt land utan också i andra länder i . Särskiltfrån forna och har rapporterats omproblem till följd av jättelokans spridning. I harbjörnlokan införts som prydnadsväxt.Arten är synnerligen skrymmande. Lokan kan bli 2--3meter hög och utvecklar stora blad. Därmed tränger den medlätthet undan annan växtlighet. Får bestånden utvecklas frittexpanderar de snabbt i omfång.Plantans växtsaft innehåller furocoumarin som är starktfototoxiskt. Detta innebär att kombinationen av växtsaft ochsolljus på hud ger upphov till kraftiga och svårläktasmärtande hudutslag och ibland hög feber. Det finnsundersökningar som visar att dessa akuta besvär kan övergåi permanenta eksemartade utslag.Jätteloka kan således ge upphov till eller utgöra risk försanitär olägenhet.Från finns exempel där jättelokan bildat väldigamonokulturer på många hektars utbredning, såsom vidkusten vid och längs . Spridningen avjättelokan i bl.a. och delar av östkustenär oroväckande. Förekomsten tunnar ut norrom men arten förekommer ända upp iVästerbotten. Spridningen sker i hög grad längs vägar,järnvägar och floder.Växter som uppträder som besvärande ogräs bör normaltses som något som kommer och går. Vanligabekämpningsåtgärder kan vara tillfyllest. Beträffandejättelokan är det dock tveksamt om arten någonsin spontantlämnar den areal som den etablerat sig på. Samtliga bestånd,små som stora, som lämnas obeaktade kan väntas öka varjeår. Det allvarligaste är dock inte detta, utan etableringen avnya bestånd.Numera görs insatserna målmedvetet och rationellt ochmed gott resultat, så t.ex i vissa Skånekommuner därjättelokan först orsakade problemen. ochSJ/har också genomfört betydelsefulla insatser.Kostnaderna för den bekämpning som genomförstorde röra sig om miljonbelopp . Risken finns attdenna kostnad kommer att öka kraftigt om åtgärdernaeftersätts. Ur ekonomisk synpunkt borde det därför varabättre att se till att få bort arten helt. Det är fortfarandemöjligt i en stor del av landet.Flera europeiska länder har problem med jättelokan ochdess spridning. Av våra grannländer är det i första handDanmark som arbetat med problemet. Lagstiftning riktadmot björnlokan finns bl.a. i Storbritannien.Svensk lagstiftning finns redan som rör enskilda växtarter,dels sådana som är riskabla från växtskyddssynpunkt, delsutrotningshotade arter och arter som berörs avnarkotikalagstiftningen. När det gäller införsel kanregeringen förordna om direkt förbud.Ingen av de befintliga förordningarna är tillämplig påjätteloka. Rätten att odla och sprida jättelokan på egen markkan endast begränsas genom särskild lagstiftning.Hälsoskyddslagens paragrafer torde inte heller varatillämpliga i mer än enskilda fall. En kommun kan därför inteföreskriva om begränsning eller ställa upp de krav som skullebehövas ur hälsoskyddssynpunkt.Vår uppfattning är att lag bör stiftas i syfte att förhindraspridning av jätteloka. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att hindra spridning av jätteloka.