mot · GI02A449 · 1995-01-25 00:00:00 — Den socialdemokratiska regionalpolitiken har somövergripande mål tillväxt, rättvisa och valfrihet.Regionalpolitiken skall främja tillväxt genom att ta vara påbefintliga resurser och bygga vidare på naturligaförutsättningar för produktionen. Den bör vidare leda tillvalfrihet genom att göra det möjligt för människor att bo ocharbeta i olika delar av landet: i storstäder, mindre tätorter ochi glesbygd. Regionalpolitiken skall medverka till en rättvisoch jämn fördelning av resurser mellan landets olika delar,där hänsyn tas till att förutsättningarna för att försörja sig ärolika.Regional utveckling påverkas av beslut inom i stort settalla samhällssektorer. Alla politikområden har en rumsligdimension och har således betydelse för regionersutveckling. En god regional utveckling kräver därför att maninom viktiga områden tar hänsyn till de effekter sompolitiken får i olika regioner. En systematisk samordningmellan olika sektorer är dessutom en förutsättning för att detotala effekterna av beslut inom respektive område kanförutses. Regionalpolitiken måste präglas av helhetssyn ochgenomsyra alla politikområden. Genom en bra utveckling ilandets alla regioner skapas också en god nationell tillväxt.Det grundläggande perspektivet i regionalpolitiken måstevara det lokala initiativet och engagemanget. Men därutöverkrävs en tydligare och bättre samverkan på varje nivå; mellanglesbygd och tätort, mellan den lokala och regionala nivånsamt mellan lokal/regional och central nivå. Engagemangoch aktivitet underifrån måste uppmuntras och stödjas. Dettasynsätt ställer mycket höga krav på alla de inblandadeaktörerna. Det krävs lyhördhet, respekt, delaktighet,samverkan och samordning. Lokal mobilisering och centraltstöd och samordning stimulerar tillväxt och ger möjlighet tillutveckling i hela landet.SektorspolitikenDet är den samlade sektorspolitiken som är avgörande förmänniskors möjligheter att bo och arbeta i olika delar avlandet.Infrastrukturverken har i detta sammanhang en central roll.Den verksamhet de svarar för måste bidra till omfördelningoch regional utjämning. Denna funktion får inte försvagas.Nu pågår en utveckling som oroar oss.Inom infrastrukturverken pågår omstruktureringar,avregleringar och bolagiseringar. En bolagisering av destatliga verken där de vart och ett för sig kommer att halönsamheten för den egna verksamheten som främsta målkommer att få negativa regionala effekter. Att effektiviseraverksamheten är ett vällovligt syfte men det uppdraget fårinte drivas så långt att väsentliga samhällsvärden riskeras.Analyser av de regionalpolitiska konsekvenserna av beslutinom de olika sektorsområdena måste göras innan beslutenom förändringar fattas. Regionalpolitiska hänsyn måstebyggas in i beslutsprocesserna inom de olikasamhällssektorerna. Likaså bör effekterna av densammanslagning och regionalisering av verksamheterna sompågår noga analyseras. Det snäva lönsamhetsintresset måstevägas mot krav på närhet och rimlig servicenivå.För att garantera en fungerande infrastruktur i hela landetav god kvalitet måste den politiska styrningen avverksamheten behållas. Detta kan säkerligen utformas påolika sätt men det väsentliga är att beslut som har betydelseför rättvisan och solidariteten vad avser grundläggandesamhällsstrukturer finns i de politiskt förtroendevaldashänder.Inom bör det ske en effektiv samordningoch analys i beredningen av beslut som kan fåregionalpolitiska konsekvenser.Den kommunala skatteutjämningenDen kommunala skatteutjämningen innebär enomfördelning av resurser i landet. En rättvis kommunalskatteutjämning är av avgörande betydelse för möjligheternaatt kunna ge en någorlunda likvärdig service i hela landet.Den glesa befolkningen, de långa avstånden, den snedaåldersfördelningen, näringslivets struktur och den lågaskattekraften skapar särskilda förutsättningar ochsvårigheter för skogslänskommunerna när det gäller attupprätthålla en godtagbar servicenivå. Detta ställer särskildakrav på den kommunala skatteutjämningens utformning. Deti kompletteringspropositionen utlovade förslaget tillkommunal skatteutjämning förutsätter vi omfattar defaktorer som är av särskild betydelse för skogslänenskommuner för att kunna ge sina medborgare en någorlundalikvärdig service som den i övriga landet.Den gemensamma sektornSom beskrivits ovan är förutsättningarna för denkommunala och landstingskommunala sektorn av storbetydelse särskilt för skogslänen. Det gäller också de socialasystemens utformning och nivåer. Självklart är denekonomiska politiken, saneringen av statsfinanserna ochkampen mot arbetslösheten helt avgörande för människornasmöjligheter att kunna leva och bo i hela landet. Men det ärotvetydigt så att beroendet av den gemensamma sektorn ärsärskilt stort i skogslänen. Därför är det av avgörandebetydelse att statsfinanserna saneras och att arbetslöshetenreduceras till helt andra nivåer än de vi har idag.Investeringar i infrastruktur, ny teknik, utbildning ochkompetensutveckling är insatser som är av särskild betydelseför utvecklingen och tillväxten i skogslänen. Samordningenav verksamheter i den gemensamma sektorn är exempel pålösningar som vid en lokal anpassning kan göra det möjligtatt behålla service även på orter med litetbefolkningsunderlag. Från samhällets sida bör initiativ idenna riktning underlättas och stödjas.Stor uppmärksamhet måste ägnas de regionalpolitiskakonsekvenserna av förändringar i de sociala systemen.De regionalpolitiska stödenDe regionalpolitiska stöden är ett viktigt komplement tillsektorspolitiken. Regionalpolitiken skall vara så utformad attden stödjer den allmänna näringspolitiken och medverkar tillatt höja den ekonomiska tillväxten i landet. Det innebär attpolitiken måste inriktas på att se till att de specifikaförutsättningarna som finns i varje region utnyttjas förutveckling av näringsliv och sysselsättning. Den statligapolitiken bör syfta till att förbättra möjligheterna att utvecklaregionernas resurser, komplettera på områden där det ärmöjligt och där det är nödvändigt för att regionernas resurserskall tas tillvara och utvecklas. Det har skett en kontinuerligdecentralisering av resurser och befogenheter ut i landet.Denna utveckling måste fortsätta. Resurserna användseffektivare om de lokala behoven och förutsättningarna fårstyra. Förenklingen av regelverken måste fortsätta.Stödsystemen skall vara flexibla och anpassas efter de behovoch förutsättningar som finns lokalt och regionalt. Dendjungel som möter den enskilde företagaren skall rensas ochplanteras om. Utgångspunkten skall vara företagens behovinte regelsystemens utformning. Ett starkt decentraliseratsystem kräver också en stark central ledning. Uppföljning,utvärdering och spridning av erfarenheter och ny kunskapblir än viktigare.Det regionalpolitiska stödet måste koncentreras till deområden som har de största problemen att utvecklas.Stödområden och stödformer bör analyseras ur dettaperspektiv.Återföring av vinstmedel av vattenkraftenFrågan om återföring av vinstmedel från vattenkraften tillskogslänen har berörts i ett flertal sammanhang. Skogslänentillför folkhushållet mycket stora resurser genom sinanaturtillgångar bl.a. vattenkraften. Det är rimligt attavkastningen av dessa tillgångar i ökad utsträckning kommerregionen i fråga till godo för att kompensera strukturellaproblem. Frågan om återföring av vinstmedel frånvattenkraften bör belysas i samband med de fortsattaövervägandena om den framtida regionalpolitiken.Regionalpolitiken och EUI samband med medlemskapsförhandlingarna fastställdesatt stora delar av skogslänen skulle tillhöra vad som kallasmål 6-område. klargjordes att den nationellaregionalpolitiken skulle kunna bedrivas i oförändradutformning och omfattning. Förhandlingar förs nu om vilkaområden som skall kunna få del av fondmedel avsedda förmål 2 och 5b. För att kunna tillgodogöra sig de regionalafondmedlen krävs en motsvarande svensk insats. För attdetta skall bli det tillskott som utlovats till den nationellaregionalpolitiken förutsätter vi att EU:s fondmedel utnyttjasfullt ut. Öppenhet och beredskap bör vidare finnas för atttillgodose eventuella behov och krav från berörda regionernär det gäller att utveckla den nationella regionalpolitiken föratt sammantaget nå nya, effektiva lösningar.I budgetpropositionen anges att regeringen har för avsiktatt återkomma i kompletteringspropositionen med ett samlatförslag till hur den framtida regionalpolitiken skall bedrivas.De synpunkter som framförts ovan bör beaktas i detsammanhanget. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om regionalpolitikens innehåll ochutformning för beaktande i samband med utarbetandet avförslaget till framtida regionalpolitik.