mot · GI02So456 · 1995-01-25 00:00:00 — Amalgam är en blandning av metaller och består tillhälften av kvicksilver och resten av andra metaller som silveroch koppar. Länge trodde man att kvicksilver inte läckte uti kroppen från amalgam. års forskning ger klarabesked om motsatsen. Risken för sjukdomar på grund av attallt högre kvicksilverhalter ackumuleras i kroppen med årenblir allt mer uppenbar.Typiska symtom på kronisk kvicksilverförgiftning ärmuskelspänningar, synproblem, psykiska besvär i form avoro, koncentrationsstörningar och omotiveradekänsloutbrott. Symtom som också sägs höra samman medvår kultur och dålig arbetsmiljö.Förra året beslutade om en frivillig avvecklingav amalgam inom tandvården. Motivet var att fullfölja denavveckling av kvicksilver som av miljöskäl pågår isamhället. I den socialdemokratiska motionen krävde partieten lagstiftning för att mer effektivt få stopp påamalgamanvändningen inom tandvården. Vi ansåg också attamalgam skall förbjudas av både miljö- och hälsoskäl. Detär viktigt att fortsätta driva en aktiv politik för att minskarisken för sjukdom till följd av hälsofarligatandvårdsmaterial.Minst lika viktigt är att fortsätta informera tandläkare,läkare, sjuksköterskor m.fl. om riskerna med olikatandvårdsmaterial. Även allmänheten eller tandvårdenskonsumenter måste få större kunskaper om vilka riskertandvården är förknippad med.När det gäller amalgam och kvicksilver kommerproblemet inte att vara löst förrän alla människor helt saknaramalgam. Till dess krävs rening av tandläkarnasavloppsvatten, rening av krematoriernas förbränningsgasersamt en bra sjukvård för dem som blivit sjuka av kvicksilver.Information till patienten/konsumentenAllmänheten saknar praktiskt taget helt information omriskerna med tandvårdsmaterial. Det beror bl.a. påtandläkarnas egna dåliga kunskaper om allergier ochöverkänslighetsreaktioner. Men det beror också påSocialstyrelsens fastlåsta position när det gäller amalgametsfarlighet.Det är en demokratisk rättighet för tandvårdenskonsumenter att få information om riskerna med olikamaterial. Det gäller inte bara amalgam och riskerna förkvicksilverläckage. Många nya material innebär ocksåproblem. Vissa människor blir allergiska mot demetakrylater som flertalet kompositer innehåller, andrareagerar mot nickel i tandställningar och bryggor. Guld ärinte heller helt problemfritt. Vissa människor kan bliallergiska mot själva guldet andra mot legeringsmetallerna.Det är angeläget att får i uppdrag att informera allmänhetenom riskerna med olika tandvårdsmaterial. I samma anda somsjukvårdslagen måste även tandvårdens patienter ha rätt attvälja vård och material. Det är inte tandläkarens bedömningsom ska gälla utan patientens (konsumentens). Riksdagenbör uppmana regeringen att lägga in en sådaninformationsskyldighet i direktiven till Konsumentverketrespektive Folkhälsoinstitutet.Öka kunskaperna hos tandläkare och läkareÄven tandläkare och läkare måste skaffa sig bättrekunskaper om tandvårdsmaterialens risker. Allergier ochimmunologiska reaktioner blir allt vanligare och måsteförebyggas på alla sätt. Man har också börjat rikta meruppmärksamhet på fokalinfektioner. Bl.a. har bakterier frånoläkta rotinfektioner läckt ut till blodet och fått fäste påhjärtklaffar. bör ges mer aktiva uppgifter pådetta område. Bl.a. är det angeläget att se över bådetandläkar- och läkarutbildningarna för att lägga in merkunskaper om sjukdomar som kan orsakas av problem medtänderna.Produktkontroll och biverkningsregisterDet behövs en produktkontroll av tandvårdsmaterial.Hittills är detta ett av mycket få områden som helt saknatbåde märkningsskyldighet och kontroll. Socialstyrelsenkommer att få ansvar för lagen om medicintekniskaprodukter till vilka även tandvårdsmaterial räknas. Det ärangeläget att de råd och anvisningar ger ut ianslutning till lagen verkligen uppmanar till en bra ocheffektiv produktkontroll. De regler som finns i deninternationella ISO-standarden för tandvårdsmaterial börgälla.Innehållsdeklaration för alla tandvårdsmaterial måste bliobligatorisk. Märkningsskyldigheten bör vara av minstsamma omfattning som gäller för kemiska produkter. Ävenden s.k. utbytesregeln i lagen om kemiska produkter börkopieras till tandvården och lagen om medicintekniskaprodukter. En sådan rekommendation finns med i de tyskaanvisningarna till tandläkarna.Därtill är det nödvändigt att det av beslutadebiverkningsregistret inte bara omfattar sjukdomsproblemeller irritation i munhålan. Även reaktioner i andra delar avkroppen skall registreras för att inte bara ett fåtalbiverkningar skall uppmärksammas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om rätten till giftfri tandvård.