mot · GI02So208 · 1995-01-25 00:00:00 — Innehållsförteckning 1.Sammanfattning2 2.Moderata utgångspunkter2 3.Allmän prevention, vård och omsorg4 4.Alkoholkonsumtion och narkotikamissbruk5 4.1Förändrad LVU-lag5 4.2Vård av alkoholmissbrukare6 4.3Förändring av alkohollagen7 5.Narkotikapolitiken7 5.1EU och narkotikan8 6.Preventiva åtgärder9 7.Stöd åt enskilda initiativ9 8.Internationellt samarbete10 9.Slutsatser10 10.Hemställan111. SammanfattningKampen mot alkohol- och drogmissbruk måste skärpas. Iföreliggande motion presenteras vår alkohol- ochnarkotikapolitik.Vad gäller alkoholpolitiken föreslås en rad åtgärder somfrämst inriktar sig på en grupp överkonsumenter. De av befolkningen men konsumerar avalkoholen.Den nuvarande fixeringen vid en minskning avtotalkonsumtionen av alkohol är, enligt vår mening, inteverkningsfull. Bland de krav som framförs finns enförändrad och förbättrad informations- ochopinionsbildning, en politik som innebär att familjen stärks,ett tydliggörande av skolans roll för att minskarekryteringsunderlaget till missbruk samt en förändring avden nuvarande LVU-lagen.Betydelsen av de insatser som görs av ideellaorganisationer vad gäller såväl vård som hjälpinsatser föralkohol- och narkotikamissbrukare understryks.Det internationella samarbetet i kampen mot narkotikan ärav stor vikt.2. Moderata utgångspunkterModerata samlingspartiets utgångspunkt är respekten förden enskilde individens förmåga att ta ansvar och att formasitt eget liv. Det offentligas uppgift är, som vi ser det, attskapa förutsättningar för ett enskilt ansvarstagande, samt attbistå och värna de medborgare som saknar personligaförutsättningar att ta självständigt ansvar.Bruket av alkohol är en del av vår kultur medmånghundraåriga traditioner. är det angeläget attgöra en klar åtskillnad mellan bruk och missbruk av alkohol.Allt för ofta blandas dessa begrepp ihop, vilket bl.a. har förtmed sig att för en alkoholpolitik som skiljer sigmarkant från den syn i dessa frågor som är förhärskande ivår omvärld.Eftersom det bland svenska politiker finns en övertro påtotalkonsumtionens betydelse, försummar man den gruppsom utgör av befolkningen, men som svarar av all alkoholkonsumtion. Så länge som ingainsatser riktas speciellt mot denna grupp missbrukarekommer vi aldrig att varaktigt kunna minska de sociala ochmedicinska problem alkoholen kan medföra.Vi hävdar att den absolut övervägande delen av Sverigesbefolkning är fullt kapabel att ta ansvar för sin egenalkoholkonsumtion, utan restriktioner och regler. Detta börvara vägledande för den svenska alkoholpolitiken.Vår uppfattning är att alkoholpolitiken skall inriktas påopinionsbildning, inte minst i skolan, och på att minskamissbruket av alkohol.Förbudslinjen har visat sig ge dåliga resultat i arbetet motalkoholmissbruk. Som bevis för detta kan bl a anföras attandelen missbrukare hållit sig , samt attallt fler rapporter ger belägg för att hembränningen ökat ochfortfarande ökar. Opinionsbildning, nya och ansvarsfullavärderingar och ett nytt förhållningssätt är betydligteffektivare. Mot den bakgrunden bör alkoholpolitikens målvara att upprätta en balans mellan den enskildes frihet underansvar å ena sidan och riskerna för missbruk å den andra.Åtgärder för att begränsa alkoholkonsumtionen måstevidtas på såväl kort som lång sikt. Den politik som bedrivitsi har i alltför hög utsträckning koncentrerats tilltotalkonsumtionen. Detta har inneburit att det verkligaproblemet, nämligen den grupp som överkonsumerar, inteuppmärksammats i tid.Det finns inget entydigt samband mellan totalkonsumtionoch alkoholskador. Självfallet är det viktigt att minskakonsumtionen av alkohol, men fixeringen vidtotalkonsumtionen har ofta lett till felaktiga prioriteringaroch åtgärder.Det är viktigt att de åtgärder som vidtas för att minskaalkoholkonsumtionen inte uppfattas som trakasserier av denövervägande del av befolkningen som inte har några problemmed sin alkoholkonsumtion. Därför har vi avvisat förslag omsträngare utskänkningstillstånd, högre åldersgränser,ingrepp mot marknadsföring och dylikt. För att åtgärdernaskall vara verkningsfulla krävs acceptans från en bredopinion.Det gäller att mobilisera människornas egenansvarskänsla -- för sig själva och sin omgivning. Det ärviktigt att de åtgärder som vidtas, på såväl lång som kort sikt,finner förståelse hos den breda allmänheten. I och med attdet finns en stor kunskap om de medicinska ochpsykiska skador en alltför stor konsumtion av alkohol kanleda till, finns också en bra grund för åtgärder som ärnödvändiga för att hjälpa och stötta dem som redan befinnersig i ett missbruk, men också för att minskarekryteringsbasen för nya missbrukare.Starkare gemenskaper minskar riskerna för missbruk.Förbättrade förutsättningar att servera öl, vin och sprit tillrimliga priser ger en bättre dryckeskultur än den somuvecklas utan social kontroll.Det viktigaste instrumentet är och förblir opinionsbildningoch information. Inom många andra områden harinformation och aktiv upplysning visat sig mycket effektiv.Ett bra exempel på detta är den omfattande antirökkampanjsom bedrevs främst . Resultatet har bliviten kraftig minskning av rökningen bland de ungdomar somvar föremål för denna information.Det är viktigt att informationen om alkoholen är baseradpå fakta och kunskap. Därför är det väsentligt att sådansammanställs och utvärderas för att på ett effektivt sätt kunnaanvändas i opinionsarbetet. Kampanjer för information omalkoholens skadeverkningar kan vara ett sätt att få ungdomaratt minska sin alkoholkonsumtion och att t.ex. övergå frånstarköl till svagare alternativ.Samtidigt är det centralt att den information som ges inteuppfattas som förbudsivrande och förmynderi.Erfarenheterna visar nämligen att sådan information inte tilltänkta effekten utan i stället får människor attutestänga budskapet.På flera håll i världen pågår arbete med att informera ochupplysa om alkoholen utifrån ett positivt perspektiv. Detfrämsta exemplet är det arbete som sker i den kanadensiskadelstaten . Där har en omfattande liberalisering avalkohollagarna kombinerats med ett omfattandeupplysningarbete. Den förändrade politiken är mycketlovande med en minskning av konsumtionen som resultat. Ialla andra sammanhang används ofta internationellaerfarenheter som modell. Det intressanta och slående är dockatt när det gäller just alkohol diskuteras allt för sällaninternationell forskning och erfarenhet som på något sättbryter mot det svenska etablissemangets syn påalkoholpolitiken.Internationell forskning visar t ex att en viss mängdalkohol per dag t o m är nyttigt och kraftigt minskar dödsfalli hjärt- och kärlsjukdomar. Detta faktum diskuteras förnärvarande runt om i världen, med som undantag. Vianser att denna enkelspåriga attityd till forskningen på detalkohomedicinska området är allvarlig.Barn och ungdomar har ofta förebilder. Det är främst deegna föräldrarna, men också idrottsstjärnor, pop- ochrockmusiker och andra artister. Därför är det viktigt att dessaställer upp som positiva förebilder.Familjen måste stärkas. Det måste vara möjligt förföräldrar att ge sina barn den kärlek, omtanke, stöd ochledning som varje barn har rätt till, och som i sin tur leder tillatt barnen växer upp till trygga och harmoniska människor.I detta sammanhang är det också viktigt att framhäva dettankemönster som är alltför utbrett i vårt land, nämligen attnågon annan tar över ansvaret i och med att skatten är betald.Alla måste känna ansvar och hjälpa, stötta och säga ifrån närmänniskor är på väg in i missbruk, innan det är . Härspelar det civila samhället -- vars viktigaste delar utgörs avden ''lilla världen'': familjen, vänner, arbetskamrater -- enviktig roll, som inte kan övertas av det offentliga.I bygger välfärden på storslagna system sombeslutats av regering och riksdag. Syftet har varit att försökalösa problemen genom att flytta ansvaret från det civilasamhället till statsmakten. Vår välfärdstrappa börjaruppifrån och söker sig nedåt mot samhällets botten. Men denofficiella trappan når sällan samhällets botten:Frälsningsarmén och känner fleralkoholmissbukare och uteliggare än kommunenssocialförvaltning.Det är ingen tvekan om att civilsamhällets direkta väg ärbilligare. Den är också i linje med folkrörelsernasursprungliga medborgaranda som såg civilsamhället somverksamhet av typen ''låt-oss-gå-samman-och-göra-det-själva''. De tre argumenten för civilsamhällets roll ivälfärden är alltså ekonomiska, moraliska ochmedborgerliga.Samtidigt är det viktigt att det offentliga, när den lillavärlden inte är tillräcklig, eller kanske inte längre finns, ärberedd och har förmågan att hjälpa och stötta. Kommunernassocialassistenter och annan personal som är utbildad fördetta, måste ges större möjligheter att arbeta preventivt därdet håller på att gå snett, eller att hjälpa människor som redanär alkoholiserade.3. Allmän prevention, vård och omsorgVarje barn är unikt och oersättligt. Barnen har olikaförutsättningar och möjligheter. Detta måste ocksårespekteras och tas hänsyn till i skolan, där barn ochungdomars värderingar i mycket stor utsträckning präglas.Många elever ''hänger inte med'' , vilket gör att de försöker hävda sig, oftagenom bruk av alkohol och ibland även av narkotika.För att undvika detta är det viktigt att skolan har tid ochmöjlighet att ta hänsyn till varje enskild elev. Skolan måsteuppmärksamma och hjälpa elever som riskerar att kommaefter och ge dem stöd och hjälp. måste skolangarantera alla elever ordentliga baskunskaper innan de gårvidare. För att detta skall bli möjligt är det därför centraltatt undervisning om alkoholens skadeverkningar återfinns iskolans läroplan.Många av de problem som vissa ungdomar har, bottnar ihemförhållanden. Detta får dock inte hindra skolan att isamarbete med hemmet och socialvården försöka lösaproblemen.Hem, skola och socialvård måste också i samverkanbekämpa normlöshet i form av skolk, mobbning, utstötningoch bristande hänsyn till andra. Krav måste kunna ställas ochefterföljas.För att detta arbete skall vara verkningsfullt måstenuvarande Lag om vård av unga (LVU) förändras. I sambandmed propositionen om en förändrad LVU-lag (1989/90:28)föreslog vi moderater att delar av den gamla barnavårdslagenåter skulle gälla. Vi återkommer nedan med förslag pånödvändiga förändringar av den nuvarande lagstiftningen.När det gäller alkoholmissbrukare skall dessa kunna fåvård genom kommunens försorg. Vid upprepat och grovtmissbruk som leder till asocialt beteende och risker för andramänniskor, skall tvångsomhändertagande kunna ske undertillräckligt för att vården skall ge resultat. Moderatasamlingspartiet har vid ett flertal tillfällen föreslagitförändringar av nuvarande Lag om vård av missbrukare(LVM). Även när det gäller LVM-lagen måste åtgärderkunna sättas in tidigare och stegvis öka med ettomhändertagande som en sista utväg.De frivilliga och idéella organisationernas insatser på dettaområde kan inte nog värderas.4. Alkoholkonsumtion och narkotikamissbrukDet är viktigt att göra klart att det finns en fundamentalskillnad mellan alkoholkonsumtion och missbruk avnarkotika. Alkohol kan konsumeras utan vare sig medicinskaeller sociala konsekvenser. Alkoholmissbruk innebär att denenskilde individen kan kontrollera sinkonsumtion, vilket leder till negativa konsekvenser för såvälden enskilde som hans eller hennes omgivning.Varje icke-medicinskt motiverad konsumtion av narkotikaå den andra sidan måste klassificeras som rent missbruk, dåden redan i mycket små doser snabbt leder till omfattandeskador av såväl fysisk som psykisk natur. Dessutom ledernarkotikabruk ofrånkomligt till brottslighet av olika slag.Därför måste allt icke-medicinskt bruk av narkotika varaförbjudet och bekämpas.I den svenska drogdebatten har denna distinktion mellanalkohol och narkotika inte gjorts tydlig nog. Detta har gjortatt alkoholkonsumtion betraktats på i principsamma sätt som narkotikamissbruk. Vi anser detta vara fel.4.1 Förändrad LVU-lagVi har ovan redovisat att barn som växer upp imissbrukarhem ofta är mycket utsatta. Av den anledningenär det väsentligt att dessa barns situation uppmärksammasoch åtgärdas på ett så tidigt stadium som möjligt. I sambandmed propositionen om en förändrad LVU-lag (1989/90:28)krävde vi att delar av den gamla barnavårdslagen åter skullegälla. Det handlade främst om lagens 26 §, vilken innebar attde sociala myndigheterna i samarbete med familjen hade enreell möjlighet att på ett tidigt stadium hjälpa och stöttafamiljer där barnen riskerade att råka illa ut fysiskt ellerpsykiskt.Lagen var konstruerad så att åtgärderna vidtogs i samrådmed den enskilda familjen. Åtgärderna vidtogs dessutomstegvis och inleddes med att de sociala myndigheterna isamarbete med familjen planerade åtgärder som syftade tillatt stötta familjen. Hjälpte inte detta fanns det möjlighet förbarnavårdsnämnden att komma med förmaningar ocheventuellt varningar till familjen. Ledde inte de tidigareåtgärderna till önskat resultat kunde de socialamyndigheterna lämna föreskrifter om barnetslevnadsförhållanden. I fjärde hand var det möjligt förnämnden att beordra övervakning av det enskilda barnet.Först som en sista åtgärd kunde beslut om omhändertagandebli aktuellt.Genom denna lag visade myndigheterna att man var månom att bevara och respektera familjen som en enhet ocharbeta för att familjen själv skulle kunna förbättra sinsituation. Föräldrarna var t.ex. medvetna om att ytterligareåtgärder kunde komma att vidtas om ingen förändring till detbättre skedde. Det fanns härigenom en möjlighet att på etttidigt stadium rädda barn från att brytas ner såväl fysiskt sompsykiskt.Nu kommer socialnämndernas åtgärder och agerande oftaöverraskande och dessutom för sent.Vi anser därför att regeringen skall redovisa förslag somkompletterar socialtjänstlagen med ett återinförande av dentidigare barnavårdslagens 26 §.4.2 Vård av alkoholmissbrukareStöd-, vård- och/eller behandlingsinsatser föralkoholmissbrukare måste ges i ett så tidigt skede avmissbruket som möjligt. Därför är det viktigt att undersekretess ge akt på tidiga symptom på alkoholskador vidläkar- och hälsoundersökningar för att kunna ge denenskilde det stöd han behöver.Alkoholvården i är i alldeles för högutsträckning koncentrerad på dem som har ett långt missbrukbakom sig. För dessa är vårdinsatser sällan likameningsfulla, och det tar framför allt resurser frånmissbrukare i initialskedet. För gruppen gravaalkoholmissbrukare är det mer meningsfullt att satsa påinackordering, sysselsättning och gemenskap. Här vill viframhäva de insatser som de frivilliga organisationerna, t.ex.Frälsningsarmén och , gör för denna gruppalkoholmissbrukare, speciellt i storstäderna.Vi har ovan kritiserat att sällan har tillräckligtid och tillräckliga resurser att satsa på sin ''hårda kärna'',d.v.s. på dem som verkligen behöver hjälp och stöd men sominte är tillräckligt starka för att hävda sin rätt. Det är dessamänniskor som främst behöver det kunnande och detengagemang som duktiga socialtjänstemän besitter. Vihänvisar till vad som sagts ovan om möjligheter att frigöraresurser för att ge bättre möjlighet att satsa pådenna grupp.Utöver detta föreslår vi en ny LVM-lag.Under flera år har vi kritiserat att den nuvarande LVM-lagen inte ger tillräckliga möjligheter att på ett tidigt och mereffektivt sätt gripa in för att hjälpa missbrukare.Liksom vi ovan krävt av en ny LVU-lag måste en ny LVM-lag kunna kombinera frivilliga åtgärder och tvång.Familjens, vänners och arbetskamraters möjligheter till stödoch hjälp måste också förstärkas.Vi föreslår att stöd och behandling sker på tre nivåer:1) frivilliga åtgärder inom ramen för socialtjänstensbestämmelser,2) övervakning och andra föreskrifter som socialanämnden ålägger missbrukaren, och som sista möjlighet 3) frihetsberövande.Dessutom är det viktigt att en ny LVM-lag ger möjlighettill s.k. kontraktsvård och till längre sammanhängandevårdperioder.Insatserna bör inriktas på missbrukare som befinner sig iett initialskede av missbruk. Dessutom krävs ett fördjupatsamarbete mellan polisen och de sociala myndigheterna,något som länge efterlysts från främst polisens sida.Det är över huvud taget viktigt att samarbetet mellan olikamyndigheter förstärks. Det gäller, utöver polisen, ocksåskola, kriminal- och narkomanvården och domstolarna.4.3 Förändring av alkohollagenDen beslöt att anta ett förslagom en alkohollag. Lagen ersätter de två lagarna lagen(1977:292) om tillverkning av drycker m.m. och lagen(1977:293) om handel med drycker. I samband medbehandlingen av denna nya lag väckte Moderatasamlingspartiet en kommittémotion (1994/95:So13) i vilkenvi föreslog ett antal förändringar i liberaliserande riktning.Det handlade först och främst om att ge näringsställen störremöjligheter att själva bestämma över sin verksamhet och attdärmed också ge enskilda människor ett större ansvar.I motionen föreslogs bl a att regler om tidsbegränsning,resterande bestämmelser om mattvång, särskilda regler förminibarer på hotell och servering av alkolhol på teatrar ochkonserhus skulle avskaffas. Vi vidhåller de förslag tillförändringar som presenterades i kommittémotion(1994/95:So13) vad gäller alkohollagen.5. NarkotikapolitikenEn liberalisering av narkotikapolitiken, som märkspå många håll i , liksom en legalisering av narkotiskapreparat kan aldrig accepteras. En sådan politik strider inteendast klart mot bestämmelserna i de internationellanarkotikakonventionerna, utan kan också orsaka ett mycketallvarligt hot mot folkhälsan. Som medlem i Europeiskaunionen kan vi fungera som ytterligare en motvikt mot deliberaliseringstendenser som på detta område förekommer ibland annat den socialistiska partigruppen iEuropaparlamentet.Det är inte bara ett ökat beslag av narkotika under senareår utan också en del nya faktorer som bidragit till förnyaduppmärksamhet kring narkotikafrågorna. Spridningen av hivoch aids bland injektionsmissbrukare, nya preparat påmarknaden, som crack och ecstasy, öppnade gränser motÖsteuropa och händelser ute i världen bidrar sammantagettill ökad oro för framtiden. Det fruktansvärda dådet i börjanpå utanför en nattklubb i där fyraunga människor kallblodigt sköts ihjäl och ett tjugotalskadades, där gärningsmännen lär ha varitnarkotikapåverkade, är ett ytterligare tragiskt exempel pånarkotikans effekter.Flera västeuropeiska länder upplever en kraftig uppgång idet tunga narkotikamissbruket och den dödlighet somalltmer följer i narkotikamissbrukets spår. Många av de föredetta och övriga östeuropeiska länder harblivit transitländer för narkotika till och Västeuropa.Detta har lett till att socialutskott harföreslagit att skall utarbeta en nyhandlingsplan för att möta den uppkomna situationen.Narkotikan hotar inte enbart människors liv och hälsa.Narkotikaprofitörerna hotar också hela den sociala,ekonomiska och demokratiska utvecklingen i flera länder,inte minst i tredje världen. Hanteringen ger förskräckandeexempel på den miljöförstöring, den rättslöshet och det våldsom en hämningslös narkotikahandel för med sig. Helakedjan, från produktion via distribution till konsumtionmåste attackeras. Insatserna skall samordnas. Kampen måstevara uthållig!5.1 EU och narkotikanI stadgas att Europeiska unionen ochdess medlemsstater skall betrakta följande områden somfrågor av allmänt intresse (Avdelning VI artikel K.1):4. bekämpning av narkotikamissbruk, (...)9. polissamarbete för att förhindra och bekämpa (...),olaglig narkotikahandel och andra former av grovainternationella brott, inklusive, om det är nödvändigt, vissaaspekter på tullsamarbete, i samband med organisationen avett unionstäckande system för informationsutbyte inom eneuropeisk polisbyrå (Europol). ''och har sagt ja till Europeiska unionen.Det innebär att flera nordiska länder får hjälp och stöd ochförutsättningar för att bekämpa smugglingen av narkotika.Samtidigt kommer vi även fortsättningsvis att kunna bedrivaden ovillkorligt hårda politik mot allt bruk av narkotika påvåra egna gator och torg som varit ett kännemärke för vårnarkotikapolitik; men också sprida synen till andra länder attdet är lika viktigt att bekämpa utbudet som efterfrågan.För att på alla sätt hindra en ökad narkotikahandel har EUsatt upp två samarbetsorganisationer. Den första är EDMC() med säte i andra är Europol med säte i . Dessa bådaorganisationer skall genom underrättelseverksamhet ochnära polisiärt samarbete stoppa och förhindranarkotikahandeln. Vi vet att grundförutsättningenför narkotikabekämpning är samarbete och underrättelser.Genom EU får vi del av andra ländernas kunskap ochresurser i kampen mot narkotikan. Det är viktigt att Sverigeär ytterst aktivt i de organ EU satt upp för att bekämpa allaformer av narkotika.Det tydligaste exemplet på att samarbete verkligenfungerar är . Staden ligger i sydligasteNederländerna på gränsen mellan , ochLuxemburg. polis har, tack vare samarbete medkollegor i och , fått stopp pånarkotikahandeln! visar att samarbete är A och Oi kampen mot narkotikan.Ett annat exempel på att öppna gränser inte betyder attkampen mot narkotika blir omöjlig är Storbritannien.Eftersom de brittiska tullmyndigheterna numera kankoncentrera hela sin verksamhet på jakten pånarkotikasmugglare. Resultatet blev en ökning av beslagenmed !6. Preventiva åtgärderDen mest centrala uppgiften för att minskanarkotikamissbruket är att minska rekryteringsunderlaget.Detta arbete måste främst koncentreras till ungdomar genomaktivt fältarbete. Skillnaden mellan bruk av legala rusmedelsom alkohol och illegala har tydliggjorts inte minst genomatt varje icke-medicinskt bruk av narkotika kriminaliserats.Ett utökat samarbete måste skapas på lokal nivå mellanrepresentanter från de sociala myndigheterna, polis, Hemoch Skola, elever och fritidsföreningar. Deras uppgifter skallvara att kontinuerligt följa den lokala utvecklingen inomnarkotikaområdet.Det är i detta sammanhang viktigt att poängtera att denmycket stränga sekretesslagstiftningen på det socialaområdet inte får hindra att myndigheter på ett tidigt stadiumsamarbetar. Vi är medvetna om att frågan om en uppluckringav sekretesslagstiftningen är både komplicerad och känslig.Samtidigt måste man väga frågan om sekretessen motmöjligheten att hjälpa det enskilda barnet och den enskildafamiljen. Vi anser därför att en utredning bör tillsättas för attse över möjligheten till justeringar av sekretesslagstiftningenför att möjliggöra ett effektivt samarbete mellan olikamyndigheter för att bekämpa ett begynnandenarkotikamissbruk.På länsnivå bör en motsvarande organisation byggas uppför att samordna narkotikabekämpningen så att inga ärenden''faller mellan stolarna''. Denna samordning på såväl lokalsom regional nivå är så viktig att den bör prioriteras.De frivilliga insatser som spontant kommit till stånd hargenom sina breda kontaktnät också stor möjlighet att hjälpatill i det förebyggande arbetet.7. Stöd åt enskilda initiativIdeell verksamhet och enskilda vårdinitiativ i kampen motalla former av drogmissbruk, alkohol- såväl somnarkotikamissbruk, kan aldrig underskattas. All erfarenhetvisar att alternativa behandlingsformer och det engagemangsom där kommer till uttryck bör stimuleras och uppvärderas.Ett av de största problemen i dagens system är de alltförlånga väntetiderna för de personer som behöver vård ochrehabilitering beroende på en stor brist på behandlingshemm.m. hinner inte och den enskildemissbrukaren hamnar i en svår situation, som kan leda till atthan eller hon förlorar sin motivation.Dessa brister går delvis att åtgärda genom att stat ochkommun regelbundet och konsekvent använder sig av deenskilda organisationernas möjlighet att erbjuda vård- ochbehandlingsplatser.Organisationer som , Daytop, Narconon,, Länkrörelsen, AA (Anonyma Alkoholister),, de speciella organisationerna förhivsmittade narkomaner m.fl. har alla olika grund och skildametoder. Men de har ett gemensamt. De kan redovisa godarehabiliteringsresultat.