mot · GI02A49 · 1995-05-04 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:161 Regionalpolitik 1 InledningRegeringen presenterar i proposition 1994/95:161 sinaförslag avseende regionalpolitiken. Propositionen innehållerbegränsade förslag till förändringar av den regionalpolitiksom förs för närvarande.I det följande skall vi kommentera några av regeringensförslag. På vissa centrala områden lägger vi fram förslag tillförändringar av regionalpolitiken. Inledningsvis vill viredovisa den principiella inriktning som vi menar att enpolitik för regional utveckling bör ha.Regionalpolitiken vägleds av en strävan att skapagoda utvecklingsbetingelser i alla delar av landet. Det är enambition som regionalpolitiken även börkännetecknas av. Viktigt är emellertid att erkänna och attutgå från att olika regioner har olika förutsättningar ochföreträden.De regionalpolitiska ambitionerna understöds av en långrad olika medel. Hit hör de generella företagsstöden av typennedsättning av socialförsäkringsavgiften och stöd tilltransporter. Mer selektiva till sin karaktär är t.ex.lokaliseringsbidragen och sysselsättningsbidragen. Varjelänsstyrelse disponerar över utvecklingsresurser att användai det egna länet.Till det regionalpolitiska stöd som utgår till följd av beslutav regering och riksdag tillkommer genom medlemskapet iden Europeiska Unionen (EU) också delaktighet i dengemensamma europeiska regionalpolitiken. Sammanlagtcirka bedöms få tillgångtill på detta sätt.Den förda regionalpolitiken är enligt vår meninginte effektiv. Tveklöst spelar stödinsatser en roll för attutveckla levnads- och företagsbetingelserna i de delar avlandet som av olika skäl har sämre naturligautvecklingsmöjligheter, men mindre än vad som iblandhävdas. Den teknologiska utvecklingen, framföralltinformationsteknologin, håller också i grunden på attförändra villkoren för samhällsutvecklingen i stort och för deregionala strävandena.Moderaterna företräder från allmänna utgångspunkter enpolitik som begränsar mängden selektiva insatser. I ställetvill vi främja villkor som gör att människor och företag avegen kraft och efter egna bedömningar kan utvecklas. Enmodern regionalpolitik bör utgå från motsvarande principer.Det innebär att en avveckling av de selektivaföretagsstöden inom regionalpolitiken nu bör inledas.Avvecklingen bör ske som säkerställeratt företag som etablerats under vissa givna villkor inte fårspelreglerna drastiskt förändrade.I stället för selektiva företagsstöd bör en kunskapssatsning,framför allt inriktad på norra inland, genomföras isyfte att höja dessa områdens allmänna attraktionskraft förbl.a. Såväl utbildning som insatser föratt främja teknologiöverföring bör kunna komma i fråga. Ensådan kunskapssatsning skall dra nytta av den modernasteinformationsteknologin för förmedling av kunskaperna.Också mer geografiskt svårtillgängliga områden kanhärigenom bli delaktiga i en dynamisk utveckling.Förutom att förstärka den kunskapsmässiga ochinformationsteknologiska infrastrukturen börregionalpolitiken bidra till väl utvecklade kommunikationerockså inom områden där sådana investeringar inteautomatiskt kommer till stånd.Vid sidan av transportstödet är nedsättningen avsocialavgifterna det mest generella företagsstödet inomregionalpolitiken. Trots detta har det ifrågasatts vilken effektstödet faktiskt har. Vi vill inte utesluta att det efter ennoggrann utvärdering av detta stöds effekter kan finnasanledning att överflytta hela eller delar av de resurser stödetomsätter till ytterligare åtgärder inom infrastrukturen.Länsstyrelserna bör också i fortsättningen disponera vissaegna resurser för stöd, inte minst för medfinansiering i EU-program. Det rena landsbygdsstödet fyller likaså en funktioninom ramen för den regionalpolitik vi förordar.En regionalpolitik med en delvis ny inriktning skall sestillsammans med den politik som vi förordar i övrigt. Lägreskatt på företagande är ett bättre sätt att stimulera en positivutveckling och flera arbetstillfällen än stöd i allehandaformer.2 Nya förutsättningarNäringslivet, arbetsmarknaden och människors vardaggenomgår omvälvande förändringar.Produktionsvillkoren ändras. Genom företagens rörlighetoch den ökade kunskapen möter hårdare konkurrensfrån andra länder och världsdelar, men får ocksåbättre tillgång till nya marknader, produkter och kunskap.Genom teknologin öppnas nya möjligheter för nationer,regioner och individer.Från då kompetensen -- människorna -- sökte sig tillkapitalet är situationen nu annorlunda. Företagen söker sigdit kompetensen finns, vilket gör att regioners och nationerstillväxtpotential inte längre enbart avgörs av naturtillgångarutan i allt större utsträckning av det kunnande som finnstillgängligt.De ändrade förutsättningarna leder till att ettmassproducerande, storskaligt och i många stycken steltindustrisamhälle successivt övergår i ett flexibelt,mångsidigt och decentraliserat kunskapssamhälle.Kunskapsinnehållet i produktionen ökar, somtjänstesektorn möter nya möjligheter.Arbete, fritid och vardag påverkas härav. Kvalificeratarbete kan nu lättare utföras i glesbygden, relativt långt frånmarknaden. Den miljö man själv väljer att leva i kan ocksåmöta många nya företags krav. Studier ochkompetenshöjning kan ske på distans, vilket gerutvecklingspotential för bygder som tidigare hadebegränsade framtidsmöjligheter.Genom medlemskap i förändrasförutsättningarna för företagens utvecklingsmöjligheter ochdärmed villkoren för flera riktiga arbeten. Hela vårt landskonkurrenskraft förbättras, vilket inte minst är betydelsefulltfrån ett regionalt perspektiv. Villkoren för deregionalpolitiska stöden förändras också. För delgäller att sysselsättningsprojekt och regionaltutvecklingsarbete kommer att få stöd via strukturfonderna.Per år tillförs regionalpolitiken frånEU, till vilket skall föras nationell medfinansiering. Detta ärväsentligt mer resurser för regionalpolitiska åtgärder än förnärvarande.Många initiativ och samarbetsformer kommer attutvecklas i och med medlemskapet i EU. Företag kommer attfinna nya marknader och partner, utbildningsmöjligheternaökar, forskningen tillförs mer resurser. Genom EU:s initiativfrämjas regionalt samarbete, även över nationsgränserna.Regionernas betydelse kommer att öka.3 MålDe övergripande målen för regionalpolitiken skall varauthållig tillväxt, rättvisa och valfrihet så att likvärdigalevnadsvillkor skapas för medborgarna i hela riket, angerregeringen.Vi instämmer i regeringens ambition att regionalpolitikenskall främja uthållig ekonomisk tillväxt genom att ta vara påbefintliga resurser och bygga vidare på naturligaförutsättningar för produktion. Regeringens målsättningrimmar dock illa med dess faktiska politik. Den politik somhittills förts har varittillväxthämmande och företagarfientlig. Höjda skatter påföretag, och företagare och arbete bidrar varken till nyaarbetstillfällen eller till framtidssatsningar. Eterställare av enredan rigid arbetsrätt ger ingen flexibilitet påarbetsmarknaden.Det som i den regionalpolitiska propositionen formulerasmed: ''För att skapa en god ekonomisk tillväxt i hela landetkrävs fler företag och fler företagare'' är inte regeringenspolitik.Begreppet rättvisa i regionalpolitiken definierar regeringenmed att människor i olika delar av landet skall ha en likvärdigstandard. Enligt vår mening är det ofrånkomligt att olikaregioner med olika förutsättningar kommer att ha olikartadeförhållanden. Storstadsområden kommer aldrig att rentfysiskt kunna ha glesbygdens standard vad gäller miljö ochnatur. På samma sätt kommer glesbygden inte att hastorstadens möjligheter till kulturellt utbud. Vår inställningär att varje region skall ha möjlighet att utvecklas efter sinaegna förhållanden och möjligheter.Genom en modern regionalpolitik och godautvecklingsbetingelser skall staten främja en godsamhällsutveckling i hela landet. Med minskaddetaljreglering och styrning kan dynamiken främjas ochlokalt engagemang och kunskap bättre tillvaratas. På så sättkan regionerna utvecklas utifrån egna förutsättningar.Det bästa sättet att underlätta en utveckling i dennariktning är enligt vår uppfattning att utveckla och spridakunskap. Härigenom främjas sådana villkor som gör attmänniskor och företag av egen kraft och efter egnabedömningar kan utvecklas.Målet för den regionala politiken bör därför vara att geförutsättningar för olika regioners och människors möjlighettill utveckling och därigenom bidra till nationell tillväxt.4 StödområdenSom vägledning för regionalpolitiken finns en inledning istödområden, områdena 1, 2 och tillfälliga stödområden. Detfinns enligt vår mening motiv för att ha stödområden, menvi anser att de statliga insatserna skall koncentreras till demest utsatta regionerna. Kortsiktiga åtgärder, som iblandtagit sig uttryck av väljarfriande stödpaket, är inte långsiktigtkonstruktiva. Det långsiktiga perspektivet skall råda vidstatlig stödverksamhet.I och med EU-medlemskapet infördes en delvis nyindelning av . EU arbetar med avgränsade områdenför de olika strukturfonderna. För att ta del av de olika EU-fonderna krävs medfinansiering, den s kadditionalitetsprincipen.Vår uppfattning är att de väsentligaste delarna också avden nationella regionalpolitiken huvudsakligen skallkoncentreras till målområde 6. Övriga regioner skalltillförsäkras länsanslag, som tillsammans med statliga verk,företag och kommuner kan bidra till medfinansieringen avEU-projekt.5 Villkor för regional tillväxt och utvecklingDen fria företagsamheten är grunden för välstånd ocharbete. Gynnsamma villkor och drivkrafter för att starta ochdriva företag är av avgörande betydelse för den ekonomiskautvecklingskraften i en nation, eller i en region.Goda företagsvillkor skall säkerställas genom enföretagsvänlig politik, i syfte att skapa tillväxt i hela landet.Regelverket skall vara överskådligt och begripligt, skatternafår inte vara snedvridande eller högre än i vår omvärld.Arbetsrätten måste utformas utifrån dagens ochmorgondagens arbetsliv. Budgetsanering och trovärdigekonomisk politik ger lägre ränteläge och säkerställerlångsiktigt goda förutsättningar för investeringar. Detta gerframtidstro för svenskt näringsliv och ärgrundförutsättningen för nya jobb och fortsatt välfärd.Moderaterna presenterar i motion 1994/95:A52 av CarlBildt (m) m fl konkreta förslag i denna riktning.Sverige har en stor spännvidd vad gäller förutsättningarnaatt driva företag. Det kan gälla geografiskt betingade faktorersom klimat, avstånd och befolkningsstruktur.Konkurrensförutsättningarna är också i hög grad avhängigaav bland annat företagstraditioner, infrastruktur,råvarutillgång eller efterfrågan på tjänster.Regeringens bristande förståelse för företagsamhetensvillkor, bl a genom skattehöjningar och återinförande avföråldrade arbetsrättsregler, slår ut jobb. Effekterna avregeringens politik gentemot företagen blir särskilt allvarligai mera utsatta regioner, där marginalerna ofta är knappare.Istället för att främja sunda företagsbetingelser sökerregeringen genom bidrag i någon mån kompensera vadföretagen förlorar. Det gäller också inom regionalpolitiken.Stöden har ofta utformats så att de skall underlätta och lockatill etablering i orter och regioner med svag utveckling avsysselsättningen.På olika grunder vill vi ifrågasätta denna del avregionalpolitiken. Med den syn vi har på företagande ochdess drivkrafter vill vi, som nämnts, förespråka generelltgoda betingelser för företagande i hela , till gagn förvår nations välståndsutveckling och allas välfärd.Sofistikerade stödsystem och bidragsberoende kan aldrigutgöra grunden för livskraftigt företagande eller regionersutveckling.Denna uppfattning gäller också mera speciella näringarsom t ex turismen. Denna är i många delar en näring som hargoda tillväxtmöjligheter. Framför allt för lands- ochglesbygden finns resurser att tillvarata, i form av natur ochkultur. Turismen spelar en stor roll för den regionalautvecklingen. En allmänt sund företagspolitik och ett gottföretagsklimat är det bästa sättet att skapa lönsamma ochdärmed sysselsättningsskapande företag med inriktning påturism.Enligt en OECD-undersökning visar det sig att tillgång tillkvalificerad arbetskraft och till universitet och högskolorspelar stor roll, likaså kommunalskattenivån och lokalaattityder till företagande. Därefter rangordnas transportläge,marknadstillgänglighet och energikostnader.Möjligheter till selektiva stöd och bidrag har alltså mindrebetydelse. Det kan konstateras inte minst efter jämförelserav olika kommuners näringslivsstruktur. Kommuner med ettlivskraftigt näringsliv utmärks inte av omfattandesubventioner eller stora näringslivsbolag. Istället är detattityder och kultur, tillgång till företagskollegor ochkunniga medarbetare som värderas. Kommunalskattenivånhar här en inte oväsentlig betydelse, eftersom högutbildadarbetskraft tenderar att undvika att bosätta sig ihögskattekommuner.Riksrevisionsverket har (1987 och 1990b, 1992:46''Statliga bidrag -- motiv, kostnader, effekter'') redovisat ettantal olika revisionsprojekt om statsbidrag och de slutsatserom styrningseffekter som kan dras utifrån dessa projekt.Granskningen visar förvisso att stödberättigade åtgärderkommit till stånd i större omfattning än om statligt bidraginte hade utgått. Om man däremot betraktar effekterna fören hel bransch eller sektor blir emellertid bilden en annan.Resultaten tyder på att de positiva effekterna av denstödberättigade verksamheten ofta åstadkommits genom enomfördelning av resurser. Slutresultatet har därför ofta blivitatt ingen eller endast en mycket liten total ökning avverksamheten kommit till stånd.I 1995:14 ''Företagsstödet, vad kostar detegentligen'' konstateras att effekterna av statligt företagsstödär svaga, och att stöden riskerar att konserveranäringsstrukturer.Dessa mera systematiska redovisningar bekräftar deiakttagelser som kan göras på företagsplanet av hur specifikastöd förändrar företagskulturen och därmed effektiviteten.Bl a sådana iakttagelser har lett småföretagens egenorganisation att förorda att företagsstöden reduceras.Moderaterna avvisar mot den här bakgrunden enregionalpolitik som i så stor utsträckning som tar sinutgångspunkt i att företagsamhet kan växa sig stark först ochfrämst genom olika stödformer.Inom ramen för dagens regionalpolitiska stöd till företagenfinns en mängd olika bidragsformer, som fördelas av mångaolika aktörer. Det gör att systemet är svåröverblickbartsamtidigt som företagsstöd tenderar att konservera gamlastrukturer. Det bidrar inte till den nödvändiga förnyelse sombehövs.För vår del vill vi framhålla vikten av att politiken läggsom bort från de selektiva företagsstöd som finns och iriktning mot lägre skatter på arbete och företagande.Regeringen bör ges i uppdrag att återkomma tillriksdagen med förslag på successiv avveckling av dessa stödenligt följande principer.Lokaliseringsbidrag lämnas i samband medinvesteringar i byggnader, maskiner m m. Utvecklingsbidraglämnas till immateriella investeringar. Vi anser att starka skältalar för att denna typ av stöd avvecklas.Sysselsättningsbidrag ges till företag inom vissabranscher i stödområdena 1 och 2 . Syftet är att täcka en del av deigångkörningskostnader som uppkommer i och mednyanställningar i ett företag. Bidraget utbetalas med storeftersläpning och kommer därför relativt sent.EU har ännu inte godkänt denna typ av stödform. Våruppfattning är att andra typer av regionalpolitiska insatsergör större nytta, varför också i detta fall starka skäl talar föratt stödet avskaffas. Redan beslutade bidrag skall emellertidutbetalas de löper.Länsstyrelserna disponerar medel för lokaliserings-och utvecklingsbidrag, landsbygdsstöd, stöd till kommersiellservice samt till regional projektverksamhet.Landsbygdsstödet ersatte det tidigareglesbygdsstödet. En del av de anslag länsstyrelsernadisponerar utgör delar av nationellt reglerade selektivaföretagsstöd. Denna del av länsstyrelsernas medel böravvecklas.Övriga medel bör i betydande utsträckning kunnaanvändas som medfinansiering av strukturfondsprogram, isamarbete med EU. En viss del av medlen skall avsättas föruppföljning och utvärdering.Utanför de selektiva stöden faller bl a den nedsättning avsociala avgifter som minskar företagens kostnader föranställd personal. Det finns utredningar som ifrågasätterstödets effektivitet. Förmodligen är andrastrukturförändringar viktigare incitament för att nyanställa,vilket vi utvecklat ovan. Till detta vill vi lägga observationenatt decentraliserade avtalsuppgörelser antagligen skulle fåstörre effekt på arbetskraftskostnaden och därmed vara enbättre verkande åtgärd. Den senare frågan åvilar emellertidparterna på arbetsmarknaden.EU har ännu inte tagit ställning till stödformen nedsättningav sociala avgifter.Vår bedömning är att systemet med nedsättning av socialaavgifter bör vara kvar minst sombesluten nu gäller, dvs till och med . Därefter finnsdet anledning att efter en noggrann utvärdering av stödetseffekter pröva dess framtid. Andra regionalpolitisktmotiverade åtgärder kan visa sig effektivare.Transportstöd är avsett att kompensera för långaavstånd. Stödet är av generell natur. Landet är indelat i femolika transportstödszoner. Nedsättningen varierar mellan 10och och är beroende av stödsträckans längd ochgäller endast vissa produkter.Stödet skall utjämna avståndsfaktorn för olika regioner.För små företag, i framförallt och Västerbottensinland, fyller transportstödet en viktig funktion.Transportstödet har godkänts av EU.Vi anser att transportstödet bör finnas kvar för attkompensera det geografiska avstånd, som är så tydligt i des k gleshetsområdena (en befolkningstäthet som understiger12,5 invånare per kvadratkilometer). Det bör emellertidövervägas huruvida stödet bättre skulle kunna främja nyverksamhet och nya branscher, där persontransporter ochtjänster spelar en allt större roll. En utvärdering och förslagtill framtida utformning och geografisk omfattning avtransportstödet bör därför komma till stånd. Medanledning av vad som framhålls i propositionen vill viunderstryka betydelsen av att får möjlighet attbedöma omfattningen av transportstödet. Regeringen börinte ensam besluta i denna fråga.Ett flertal studier, bl a av nobelpristagaren ,gör gällande att ekonomisk tillväxt och välstånd inte i förstahand grundas på naturtillgångar. Istället är det spelregler förindivider och företag (de s k institutionella faktorerna) somavgör regioners och länders tillväxtförmåga. Detta påtalasockså i 1992:46: ''Slutligen är det viktigt attpåpeka att de institutionella förhållandena i de allra flesta fallhar en mycket större betydelse för företags, kommuners ochhushålls beslutsfattande än vad ett enskilt statsbidrag har. ''Därför vill vi koncentrera de regionalpolitiska insatsernapå åtgärder, såsom förändrad skatte- ocharbetsrättslagstiftning och på fungerande infrastruktur medtonvikt på kunskapsutveckling.6 Kunskap för regional utvecklingEn långsiktigt livskraftig utveckling i vårt land kan, somvi har visat, inte uppnås med hjälp av selektivaföretagsbidrag. En sådan utveckling kan bara uppnås omregionernas egen växtkraft främjas. Då kommer företagen attstarta och expandera utan speciellt statligt stöd.Av betydelse för företagsklimatet är, som vi också tidigareframhållit, att skatter och lagstiftning i allmänhet har ensådan utformning att företagande främjas. Det är av särskildvikt för företag i regioner där konkurrensvillkoren ärhårdare. På denna punkt motverkar regeringens politik direkten utveckling, inte minst av arbetstillfällen, i alla delar avvårt land.Regionernas växtkraft kräver emellertid också eninfrastruktur som gör företagsetableringar och -utvecklingmöjlig. Till infrastrukturen hör vägar, järnvägar och flyg,men också, och enligt vår mening i växande utsträckning,kunskap och kultur.Genom goda transport- och kommunikationsmöjligheterges förutsättningar för tillväxt och regional utveckling i helalandet. Den borgerliga fyrpartiregeringen lade stor vikt vidsatsningar på infrastrukturen. Stora delar av det svenskavägnätet är dåligt underhållet, som en följd avsocialdemokratins underlåtenhet . För attförbättra näringslivets förutsättningar i de ytstora regionernaär det viktigt att insatser görs för förbättrad bärighet avvägarna.Genom avregleringen av flyget gavs möjligheter för ökadkonkurrens och tillkomst av flera matarlinjer, vilket har storbetydelse inte minst för . En fortsatt liberaltrafikpolitik garanterar att kommunikationerna utvecklas ochförbättras. Genom att tillåta ökad internationell konkurrensoch ge landningstillstånd för internationella flygbolag på flerflygplatser skapas bättre möjligheter för näringslivet och inteminst för turismen.Järnvägsnätet och den fortsatta utbyggnaden av snabbtågunderlättar godstransporter och gör det möjligt att bindasamman lokala arbetsmarknader, varvid två viktigakomponenter för regional utveckling tillgodoses. Vi anser skall möjliggöra konkurrens även på järnvägsnätet.Av samma eller t o m större betydelse än den fysiskainfrastrukturen är utbildning och forskning, Sverigesintellektuella infrastruktur. Eftersätts denna blir skadornaallvarliga, långsiktiga och svåra att reparera. För att kunnaklara de kunskapskrav som vårt land nu möter måstekompetensnivån i allmänhet höjas. Under den borgerligaregeringen byggdes den högre utbildningen ut kraftigt,kombinerat med stora ansträngningar att höja och säkrakvaliteten.Lika viktigt som det var att bygga ut vägar ochjärnvägar, lika viktigt är det nu att kunskap kan utvecklas ialla delar av landet. Kunskapscentra, i form av skolor,högskolor och universitet, höjer omkringliggande bygdersmöjligheter att ta del av ny kunskap. Den nya teknologin gördet dessutom möjligt att effektivt sprida kunskap ochforskningsresultat.Utbildning är emellertid för många orter större än blott ochbart den förmedlande kunskapen.Skolan är ofta bygdens hjärta. Den samlar engagemang,inte bara bland de föräldrar vars barn går i skolan. Skolanär ofta också en mötesplats för kultur- och fritidsaktiviteter.Många är de byar som kan vittna om att då skolan försvinner,ibland på grund av sviktande elevunderlag men även till följdav storskaliga projekt i centralorten, då dör en del av byn ochframtiden. Genom den borgerliga regeringens friskolereformgavs alla rätten och möjligheten att kunna välja skola.Därmed öppnades nya möjligheter för föräldrar, lärare,företag och kooperativ att driva utbildning efter egna idéeroch med eget engagemang.Enligt vår mening finns det starka skäl för att ersättabetydande delar av dagens regionalpolitik med enmålmedveten satsning på kunskap. En sådan satsning harbättre förutsättningar att skapa de villkor bygden behöver föratt kunna utvecklas och företag för att expandera änallehanda former av specialstöd med långsiktigt tveksammaeffekter.Den insats för kunskap som vi förordar bör byggas uppfrån till och med den högre utbildningen. Inslagskall finnas också av vidareutbildning ochkunskapsspridning inom högteknologiska områden frånuniversitet och högskolor till företag.Den speciella kunskapsinsatsens syfte skall vara atterbjuda utbildningsmöjligheter också på mindre orterbelägna framför allt i mål 6-området.Utbildningsmöjligheter som är mer jämförbara än vad somgäller , med utbildningsutbudet i de större städerna vidkusten, skall öppnas.Insatsen skall vara långsiktig och bedrivas i närasamverkan med -- och med finansiellt engagemang av --berörda kommuner.Villkoren i övrigt för den kunskapsinsats vi föreslår börutformas på följande sätt:Kunskapsinsatsen skall omfattagrundskolans högstadium, gymnasiet, den högreutbildningen samt vidareutbildning av vuxna inom teknik,naturvetenskap, språk och företagsekonomi.Inom kunskapsinsatsens ram skall äventeknologiöverföring kunna ske från universitet ochhögskolor till företag.