mot · GI02T806 · 1995-01-25 00:00:00 — Prismål för portoavgifter för fack- och specialtidningar har stora förändringar skett när detgäller distributionen av svenska tidningar och tidskrifter. Inteminst Postverkets bolagisering och avregleringen avpostverksamheten har inneburit helt förändrade villkor förmånga tidskrifter. Upphävandet av prismålet 1992 leddevidare till kraftigt höjda portoavgifter samt till försämrademöjligheter för tidskrifterna att påverka utvecklingen avportokostnaderna.I dag distribueras en mycket liten del av dagstidningarnaav Posten. Dagspressen har egen distribution och dessutomfinns konkurrerande företag.När det gäller kommersiella veckotidningar säljs de ihuvudsak som lösnummer i kiosker och butiker medandistributionen till hemmen spelar en mindre roll.För adresserade medlemstidningar och andra fack- ochspecialtidningar, en tidningsgrupp som distribuerar 200miljoner tidningar till en kostnad av 500 miljonerkronor, är dock distributionen till bostäder och kontorpraktiskt taget helt beroende av Posten. I finnsCityMail vars distribution omfattar av landetshushåll. Men i praktiken är Posten ensam distributör ochdärmed finns inga möjligheter för dessa tidningar att pressapriserna på en fungerande marknad.Som situationen ser ut är det heller inte särskilt sannoliktatt sådana väl fungerande marknader vad gäller post- ochtidningsdistribution kan etableras. Posten kommer underöverskådlig framtid att vara den enda rikstäckandedistributören av facktidningar.Det är mot den här bakgrunden, med insikt om dettafaktiskt existerande monopol och med insikt om vilkenviktig demokratisk funktion dessa tidningar har, somriksdagen 1991 fattade beslut om att ett s.k. prismål skullefastställas för vissa tidningar inom tidningsgruppen. Ett årsenare beslutade emellertid på förslag av dendåvarande borgerliga regeringen att prismålet skulleavskaffas.Avskaffandet av prismålet har inneburit att Posten därefterkraftigt höjt portoavgifterna. --1995 ärhöjningen på , som inflationenunder stannat på . I propositionenom borttagande av prismålet skrev regeringen att man utgickfrån att Postens portohöjningar skulle bli måttfulla, men tregånger inflationen kan knappast betraktas som måttfullt.Borttagandet av prismålet innebar också att Posten slutadeförhandla med tidningsgruppen.För de berörda tidningarna och tidskrifterna är det avavgörande betydelse att prisutvecklingen inte är för snabb.Konsekvenserna av övriga prishöjningar är redan avsevärdaför kulturtidskrifter, religiösa, fackliga, politiska,ekonomiska och andra tidskrifter av stor betydelse för enlevande samhällsdebatt och för uppdatering och förkovraninom såväl bransch- som yrkesområden. Svårigheterna tillföljd av fördyringarna har lett till minskadeutgivningsfrekvenser, nedläggningar och till att innehållettunnats ut och omfånget reducerats.Från Posten hävdas att man har ett underskott i sintidningsrörelse och att detta måste minska. Därför behövskraftiga avgiftshöjningar.Vad gäller resonemanget om underskott kan konstateras attnågra inbesparingar för Posten inte torde vara möjliga attuppnå då basen för debiteringarna riskerar att minska i änsnabbare takt om prishöjningarna slår igenom med minskadutgivning av tidskrifter som följd.För att säkerställa en utgivning av den betydelsefullafackpressen och för att hejda de mycket kraftigaprishöjningarna bör därför prismålet återinföras för fack- ochspecialtidningar.Någon kostnad är inte möjlig att redovisa vad beträffar ettalternativ där man väljer att återinföra prismål för allatidningar. Det torde rent av kunna vara så att detta skulle ledatill det bästa ekonomiska utfallet för Posten.Sammanfattningsvis talar starka argument för att prismåletåterinförs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att återinföra ett prismål för fack- ochspecialtidningar.