mot · GI02So412 · 1995-01-25 00:00:00 — Hälso- och sjukvårdens utvecklingHälso- och sjukvården har förändrats över tiden.Arbetsinsatser som förr betraktades som nödvändiga attutföra på sjukhus utförs rutinmässigt inomprimärvården. Inom den slutna vården har metoderutvecklats som möjliggör tidig hemgång. Dagkirurgianvänds i allt större utsträckning både i ochinternationellt. finns även praktiska förutsättningar för attfå kvalificerad sjukvård i hemmet.Inom den högspecialiserade vården sker alltmerkomplicerade ingrepp på en allt äldre befolkning. Sjukdomarsom inte tidigare varit behandlingsbara har blivit en nymedicinsk uppgift och reser därmed anspråk på resurser.Antalet äldre och då även äldre äldre, dvs människor över 85år, ökar markant framöver. Vården för dessa grupper behöverdärför lyftas fram. Allmänhetens behov av sjukvård harsåledes ökat som resurserna har minskat genombland annat statliga indragningar i vårdsektorn. Detta lederoundvikligen till diskussioner av prioriteringskaraktär medetiska dimensioner.Hälso- och sjukvårdens organisation, finansiering och dessprioriteringar är inte ett lokalt problem utan nationellt ochäven internationellt. Både i och i diskuterasstora sjukvårdsreformer. har varitinitiativtagare till en nationell översyn av den svenska hälso-och sjukvårdens organisation och finansiering, HSU 2000,och till den så kallade prioriteringsutredningen.Hälso- och sjukvårdens andel av bruttonationalproduktenhar sjunkit i och ligger nu kring , vilket ärlägre än i de flesta andra jämförbara länder. Ettkristdemokratiskt krav är att försvara vårdsektorn frånytterligare resursinskränkningar.Alternativa driftsformerSjukvårdshuvudmännen ska även sträva efterökad mångfald av vårdgivare och ökade valmöjligheter förpatienterna. Fristående vårdgivare som kooperativa ochprivata alternativ är stimulerande och utvecklande för vårdenoch bör därför ges förutsättningar att utvecklas. Detta gälleräven rörelsedrivna och ideella organisationer som med sittengagemang och sina idéer kan tillföra vården andradimensioner. Kraven på insyn och kvalitetsuppföljning frånsjukvårdshuvudmannen ska vara desamma för privatverksamhet som för den offentliga.Alternativa driftsformer som bygger på initiativ frånpersonalen ska främjas. När landstingen konkurrensutsätterverksamhet är det viktigt att personalen får nödvändigt stödoch hjälp för att kunna lägga anbud på verksamheten.Eftersom kvinnor är i majoritet bland landstingens personalbehövs stöd till kvinnligt entreprenörskap. Småsjälvstyrande enheter med lokalt ansvar förstärkerarbetsgemenskapen och arbetsglädjen och kan ge ökadeffektivitet och minskade kostnader.Privatisering av olika verksamheter är inte någotsjälvändamål utan ska ske när det medför fördelar avekonomisk eller annan karaktär. Landstingsdrivenverksamhet bör få rimlig möjlighet att anpassa sig till nyaförutsättningar före konkurrensutsättning.Samverkan med frivilligorganisationerMänniskors naturliga solidaritet med varandra ska på olikasätt stärkas och frivilliginsatser tas tillvara och uppmuntrasgenom en utökad samverkan med frivilligorganisationer. Defrivilliga insatserna är ett komplement inom vården men skasjälvklart inte ersätta den professionella vården.Ekonomi i balansLandstingens tidigare relativt goda ekonomi harmöjliggjort omfattande expansion. Det har under många årvarit möjligt att genom skattehöjningar och ökandeskatteunderlag finansiera utbyggnaden.På senare tid har dock många landsting hamnat iekonomisk obalans. Man har tvingats till såväl storabesparingar som ökad lånefinansiering. En av orsakerna äratt skatteunderlaget har minskat markant underlågkonjunkturen. Dessutom har staten gjort indragningarfrån landsting och kommuner. Det kärva ekonomiska lägethar medfört stora bekymmer men också krav på nytänkande.Landstingen har dock kommit till den smärtgräns därytterligare indragningar från staten skulle innebära stor riskatt vårdens kvalitet och omfattning blir otillfredsställande.Det är därför tveksamt om något utrymme för sänkningar avlandstingsskatterna finns under de närmaste åren.Landstingens omfattande verksamhet har under de senasteåren omprövats och effektiviserats. Detta måste även skefortsättningsvis, dock utan att avkall på kvalitet får ges. Detfinns naturligtvis även områden där nya satsningar måstegöras och verksamhet utökas.Det är nödvändigt med en helhetssyn för att uppnå reellabesparingar. Så kallad suboptimering kan innebära attminskade kostnader på en resultatenhet dyker upp som enkostnad på ett annat ställe, exempelvis för att man inteförmår följa upp alla konsekvenser.Inom hälso- och sjukvården ska inte omvårdnaden, denmjuka kvaliteten, rationaliseras bort utan rationaliseringarska inrikta sig på att se över vårdkedjor, arbetsfördelning, gevård på rätt vårdnivå, finna samarbetsfördelar och minskaadministrativ överbyggnad. ''Osthyvelmetoden'' som utgårifrån att alla enheter har samma rationaliseringsmöjligheterbör undvikas.Landstingen en biståndsresursLandsting och kommuner har efter en ändring ikommunallagen 1994 fått möjlighet att arbeta medtjänsteexport och biståndsinsatser. Det är en välkommenutveckling.Samordning av resurserBristande resurser och ett felaktigt utnyttjande av resurserhar gjort att många patienter ibland tvingas gå sjukskrivnaunder långa tider i väntan på rehabilitering, utredning,operation eller annan behandling. En omfördelning avresurser från till vården är nödvändig föratt snabbare, och på så vis även billigare, kunna hjälpapatienterna. De försök som görs på det här området bör följasupp.Skador som uppkommer på grund av alkohol och andradroger kostar sjukvården stora belopp. Beräkningar finnssom uppskattar samhällets kostnader för vård,produktionsbortfall, skadegörelse m m orsakade av alkoholtill 100 miljarder . Det kan därför finnas skäl attundersöka om, och i så fall hur, det förebyggande alkohol-och tobaksarbetet skulle kunna få del av statens intäkter frånalkohol- och tobaksskatterna.Dagens modell för högkostnadsskyddet som maximerarden enskilde patientens sjukvårdsavgifter fungerar mångagånger otillfredsställande och bör därför ses över. Detta harvi utvecklat i en särskild motion.HSU 2000Fyrpartiregeringen tillsatte under förra mandatperioden enkommission för vården, HSU 2000. Utredningens uppgiftvar att lösa de långsiktiga problemen när det gäller att fåresurserna att räcka till vården och omsorgen. Den förraregeringen tillsatte även prioriteringsutredningen. Den harresulterat i att frågor om prioriteringar inom sjukvården, vadsom är rätt och vad som är fel, äntligen har börjat diskuterasöppet. Utredningens slutbetänkande kommer att presenterasi mars.HSU 2000 hade till uppgift dels att analysera och bedömahälso- och sjukvårdens resursbehov fram , delsatt överväga hur hälso- och sjukvården bör finansieras ochorganiseras på den övergripande samhällsnivån.HSU 2000 skulle även beakta hur man bäst utjämnarskillnaderna i sjuklighet och dödlighet mellan olika åldrar,mellan könen, mellan olika sociala grupper, mellan svenskaoch utländska medborgare och mellan människor i olikadelar av landet.Kristdemokraterna såg det som mycket olyckligt attsocialdemokraterna valde att inte vara med och slutföraarbetet. Regeringen har insett vikten av utredningen ochgivit den tilläggsdirektiv.Kvalitetsarbete är viktigtSverige har genom en överenskommelse med WHO inlettett arbete med att ta fram ett effektivtkvalitetssäkringssystem för hälso- och sjukvården. Kds anseratt detta arbete bör påskyndas och konkretiseras eftersom desenaste årens utveckling mot mångfald, konkurrens ochekonomistyrning inom sjukvården ställer helt nya krav påkvalitetsuppföljning och kvalitetssäkring. Vidorganisationsförändringar är det viktigt att ha kontroll överatt vården är av samma höga kvalitet och att den ges på likavillkor.Patientens ställning måste stärkas i svensk sjukvård ochvalfriheten ges en reell innebörd. För att detta ska kunna skemåste både patienten själv och förtroendevaldapatientföreträdare kunna få information om kvaliteten hosolika vårdgivare.Kristdemokraterna vill arbeta för att ettackrediteringssystem införs på nationell eller regional nivå.Detta finns i flera länder . Ett ackrediteringssysteminnebär att en vårdproducent, privat eller offentlig, måstevara godkänd kvalitetsmässigt för att få tillstånd att verka förlandstingets pengar. En kvalitetsgaranti i form av en''godkänd-stämpel'' skulle fungera som en form avkonsumentupplysning till patienterna och visa attsjukhuset/vårdcentralen eller motsvarande uppfyller de högakrav som måste ställas. Kvaliteten ska sedan följas upp iverksamheten med regelbundenhet.För att utveckla kvalitetsarbetet bör vidare särskildakvalitetsrevisorer utbildas som kan granska vårdensmedicinska och omvårdnadsmässiga kvalitet.Kvalitetssäkringsarbetet inom sjukvården bör bedrivaskontinuerligt och hänsyn till patienters åsikter om vården till vara. I landstingens kvalitetsarbete bör även etikfrågoroch prioriteringsdiskussioner vara ett viktigt inslag.Tidigare motioner i samma och liknande ärenden haravslagits. Utskottet har motiverat sin uppfattning med attarbete är förestående eller pågår. Senast hänvisades till denpågående utredningen 2000. Vi ser det dock som ytterstangeläget att ger regeringen till känna att ett beslutom ett kvalitetskontroll- och kvalitetssäkringssystem somtillämpas allmänt i vården brådskar. Särskilt bör pekas påbehovet av tillgänglighetsanalyser och kvalitetsgranskningav befolkningsansvarsmodell. bör ha detövergripande ansvaret för utfärdande av riktlinjer och förutvärdering.Förebyggande hälsovårdVi behöver en ny mjukare livsstil. I samhället måste vivärna om varandra och kämpa för varje människas lika värdeoavsett prestationsförmåga, ålder eller kön. En förutsättningför ett framgångsrikt förebyggande hälsovårdsarbete är attdet finns kunskap om de nära sambanden mellansamhällsklimat, livsstil och ohälsa.När resurserna till den gemensamma sektorn krymper ochproblem som familjesplittring ökar kan det leda till enotrygghet i samhället. Detta kan i sin tur orsaka en ny typ avsjukdomar, så kallade tillitsjukdomar. Tilliten ochgemenskapen i samhället måste återställas därför att dessafaktorer på ett avgörande sätt påverkar hälsa ochvälbefinnande.Missbruk och hälsoriskerAlkoholen är största sociala och medicinskaproblem. Det finns bland annat tydliga samband mellanförändringar i ett samhälles alkoholkonsumtion ochsjälvmordstalen. Landstingen måste arbeta aktivt för att fåned alkoholkonsumtionen och därmed ävenalkoholskadorna.Det är viktigt att personal inom landstingetsvårdverksamhet känner till de tidiga symtom som en personmed missbruksproblem visar för att snabbt kunna sätta in rättåtgärd. I husläkarsystemet är det viktigt att husläkarna fårutbildning i missbruksfrågor för att tidigt upptäcka ochförebygga beroendetillstånd av olika slag.De kliniker som arbetar med rådgivning eller avgiftningska arbeta i nära samarbete med andra myndigheter,exempelvis och polisen. Vidare kankommunerna, länen och landstingen gemensamt arbeta medupplysning och attitydförändringar.Nykterhetsorganisationerna är en resurs i detta långsiktigaarbete och bör ges stöd.Landstingen måste ha en klar målsättning för devårdenheter som bedriver verksamhet för att stävja ettmissbruk på ett så tidigt stadium som möjligt, vare sig detgäller alkohol, narkotika eller tablettberoende.Specialiserade kliniker bör finnas för avgiftning ochbehandling av dessa missbruk.Tobaksrökning är den främsta enskilda orsaken tillsjukdom och för tidig död. Det finns tyvärr en tendens attrökning och snusning åter ökar bland barn och ungdomar. Enintensiv information är viktig för att minska såvältobaksrökningen som snusningen. Informationen börkombineras med hjälp till avvänjning. En åldersgräns på 18år för inköp av tobak bör införas. Detta utvecklas närmare ien annan motion.Matmissbruk i form av anorexi -- självsvält -- och bulimi --hetsätning -- är problem som ökar i vårt samhälle.Orealistiska ideal, pressen att i alla avseenden vara perfekt,leder lätt till en känsla av otillräcklighet som kan varagrogrund för bland annat matmissbruk. Barn till föräldrarmed matstörningar ärver lätt föräldrarnas beteende ochbehöver därför särskilt stöd. Förutom bra behandlandeenheter behövs fortfarande stora forskningsinsatser påområdet som därför bör prioriteras. Det är viktigt atthusläkare och framför allt ungdomsmottagningar lär sig atttidigt upptäcka symtom på matmissbruk. Detsamma gälleranabola steroider. Missbruket av anabola steroider ökar ochresulterar i biverkningar i form av leverskador, sterilitet,aggressivitet och depression.Kristdemokraterna har lyft fram vissa avfolkhälsofrågorna i ytterligare en motion.De stora folksjukdomarnaTill folksjukdomarna räknas bland annat psykisk ohälsa,rörelseorganens sjukdomar, hjärt- och kärlsjukdomar,cancer, olycksfallsskador, allergier och överkänslighet samtdiabetes. Eftersom dessa sjukdomar påverkar livskvalitetenför ett mycket stort antal människor är det viktigt att resursersatsas på förebyggande arbete, bättre behandlingsmetoder,forskning och effektivt omhändertagande.För alla folksjukdomar gäller att de i stor utsträckning ärgeografiskt och socialt ojämnt fördelade. Barns möjligheteratt växa upp med god hälsa påverkas fortfarande av var deföds och växer upp. Exempelvis har bristande socialt nätverkoch dåligt socialt stöd en allt större betydelse för utvecklingav hjärtinfarkt, som är den vanligastedödsorsaken i . Sjukdomsmönstret tar sig också olikauttryck för män och kvinnor vilket också bör beaktas.Belastningsskador är ofta uttryck för stereotypa,enformiga arbetsrutiner och stressig arbetsmiljö. Dearbetsmiljöer som skapar sådana hälsorisker måste kraftfulltmotverkas. Landstingen bör vara föregångare genom attåtgärda sådana arbetsmiljöer inom de egna verksamheterna.Det inträffar fler fall av cancer . Överlevnaden har dockökat på grund av bättre behandlingsresultat och framför alltp g a tidigare upptäckt av cancer. Cancerforskning ochcancer- sjukvård ska ges hög prioritet och speciellt skaomvårdnadsfaktorer beaktas.Risken för barn att få diabetes ökar. Många bakomliggandefaktorers betydelse är till stor del okända, inte minst desociala faktorerna. Det är därför viktigt med forskning ochutveckling i dessa frågor. En mycket stor andel avbefolkningen besväras av någon form av allergi elleröverkänslighet. Bland annat blir luftvägsallergier alltvanligare. Förebyggande insatser är viktiga och kanåstadkomma minskat lidande.Kds har i en särskild motion föreslagit åtgärder för attförebygga astma och allergi.Även migrän är en stor folksjukdom för vilken resurser böravsättas. Var femte kvinna och var tionde man lider avmigrän. En särskild migränmottagning för utredning ochbehandling av patienter bör finnas i varje landsting.Förebyggande av oönskade graviditeter och sexuelltöverförbara sjukdomarGlädjande nog har aborterna minskat på flera håll i landetde . Det är dock oroande att det är stor spridningi aborttalen mellan olika områden, vilket kan tyda på socialaskillnader. Detta bör undersökas och åtgärdas. Sjukvårdenbör aktivt stödja och uppmuntra olika abortförebyggandeåtgärder. Arbetet med förebyggande av oönskadegraviditeter och sexuellt överförbara sjukdomar måste utgåifrån en helhetssyn. Det finns inga enkla lösningar utan dethandlar om ett långsiktigt arbete som tar sikte på att ändravärderingar och attityder. Mannens ansvar bör i störreutsträckning lyftas fram. Stödsamtal skall vara praxis bådeföre och efter abort.Ungdomsmottagningar och preventivmedelsrådgivningarska vara lättillgängliga och ha hög kvalitet. Samtal ochupplysning kan kombineras med subventioneradepreventivmedel. Utdelning av gratis kondomer ska fortsätta.Förebyggande satsningar bör riktas till olika åldersgrupperoch till båda könen. Det bör finnas en policy förungdomsmottagningarna där en klar målsättning att minskaantalet aborter och antalet unga som får sexuellt överförbarasjukdomar ingår.Landstingen ska arbeta aktivt för att förebygga sexuelltöverförbara sjukdomar. Förutom hiv/aids är det specielltoroande att klamydia och kondylom ökar bland de unga.Hiv/aids är till stor del ett storstadsproblem, och därför harstorstadsområdenas sjukvårdshuvudmän ett särskilt stortansvar att förebygga smittspridning. Förutom landstingetsegen verksamhet utgör de ideella organisationerna ett viktigtinslag både när det gäller informationsinsatser och stöd tillsmittade och sjuka.Sjukvårdens organisationNär sjukvården organiseras är det viktigt att alltid utgå frånpatienternas perspektiv och inte i första hand från ekonomin.Det finns gränser mellan primärvård, sjukhusvård,hem- och socialtjänst som saknar förankring i patientensverklighet och som därför skapar bekymmer för denenskilde. Det är därför viktigt att ett nära och naturligtsamarbete med patienten i centrum byggs upp mellanvårdens olika nivåer och medansvariga huvudmän. Ett närasamarbete är till exempel nödvändigt mellan sjukvården ochden kommunala , när det gäller rehabilitering,vård i livets slutskede och vid utskrivning av patienter frånsjukhusen till eget boende, ålderdomshem eller sjukhem.Förnyelse i primärvårdenDen utbyggda primärvården med husläkare/familjeläkareoch hemsjukvård nära människorna ska tillgodosebasbehovet av hälso- och sjukvård. Samarbetet mellanprimärvården och akutsjukvården måste öka för att skapaförutsättningar för en sammanhållen vårdkedja och för atträtt vård ska ges på rätt vårdnivå. Primärvården harnaturligtvis också ett stort ansvar i det förebyggande arbetet.Husläkarsystemet -- mer än bara husläkarenHusläkarsystemet bygger på kontinuitet och tillgänglighetoch på att patienterna själva väljer sin husläkare. Man skainte varje gång behöva upprepa sitt livs sjukdomshistoria förläkaren. En fast läkarkontakt ger trygghet för grundläggandesjukvårdsbehov.Husläkare ska tillhandahålla hembesök. Öppenmottagning utan tidsbeställning ska finnas där man snabbtkan ta emot patienter som inte kräver akutsjukvårdensresurser. Husläkaren bör fungera som patientens lots isjukvården men patientens möjlighet att själv väljavårdgivare ska inte begränsas. Det är viktigt attvidareutveckla teamarbetet i primärvården och även stödjagruppmottagningar för husläkare.Distriktssköterskorna ska enligt vår mening också iframtiden arbeta utifrån ett geografiskt områdesansvar. Pådetta sätt kan vi bäst skapa trygghet i den sektorn avsjukvården.Det är viktigt att bibehålla den roll och den kompetens somdistriktssköterskorna har. Vi tror på en samverkan mellandistriktssköterskor och familjeläkare.Distriktssköterskan har en viktig funktion i primärvårdenbåde på mottagningen, i hemsjukvården och i detförebyggande arbetet. Distriktssköterskan ska bibehålla ochutveckla sin roll och kompetens samt sin fristående ställningoch ha ett nära samarbete med husläkaren.Distriktssköterskor ska ha möjlighet att bilda egnaresultatenheter eller entreprenader.Hemsjukvårdens insatser är ovärderliga, framför allt förlångtidssjuka. Möjligheten att med hjälp avhemsjukvårdspersonal vårdas i hemmet, även vid svårsjukdom, är viktig att slå vakt om. Denna form av öppenvårdbör även utvecklas så att den blir ett fullvärdigtalternativ till institutionsvård för den som så önskar.Barn- och mödravårdscentraler ska finnas kvar i framtidenoch bibehålla sin höga kompetens. Barnläkarkompetens skafinnas på barnavårdscentralerna och gynekolog är önskvärtpå mödravårdscentralerna. Föräldrautbildning ska erbjudasoch en strävan bör finnas att papporna ska ta ett större ansvar.Vi vill slå vakt om den decentraliserade primärvården meddistriktssköterskor, undersköterskor, sjukgymnaster,arbetsterapeuter och barnmorskor.I husläkarsystemet ska finnas en flexibilitet så att lokalaförutsättningar kan vara vägledande i uppläggning ochorganisation. Det bör finnas särskilt stöd för socialt belastadeområden och glesbygd. Det är viktigt att husläkarsystemet ivid bemärkelse följs upp och kontinuerligt utvecklas.Det bör finnas speciella husläkare för nya, storaflyktinggrupper. Många invandrare har ett uppdämtsjukvårdsbehov. En husläkare kan innebära en specielltrygghet och ge en god orientering i sjukvården. Det ärviktigt att invandrare har möjlighet att få skriftliginformation på sitt eget språk och kompetent tolk ikontakterna med sjukvården.AkutsjukvårdLandstingens målsättning är att snabbt kunna erbjudakvalificerad sjukvård. Vårdgarantin behöver därför utökasoch omfatta allt fler diagnoser. Om inte vård kan erbjudasinom landstingens ram ger garantin patienten rätt att få vårdav annan vårdgivare. Ett ökat samarbete medomkringliggande län ska eftersträvas för att kunnaerbjuda innevånarna ''gränslös sjukvård''.BarnsjukvårdBarn är inte små vuxna utan barn är barn. Barn behöverdärför särskilt utbildad personal och vård i en barnvänligmiljö. Föräldrarna har en betydelsefull roll och ska gesmöjlighet att tillbringa en stor del av tiden hos sina barnunder en sjukhusvistelse.AmbulanssjukvårdAmbulanssjukvården är en viktig del av akutvården. Vidsvåra olyckor är det viktigt med snabbt och kvalificeratomhändertagande direkt vid olycksplatsen. Därföreftersträvas ambulanspersonal med hög kompetens,akutbilar med utbildad anestesipersonal ochläkarbemannade ambulanshelikoptrar. Akutmottagningarnabör även ha specialistläkare i första ledet.Särskilda team med uppgift att omhänderta offer ochanhöriga vid svåra olyckor och katastrofer ska finnas i enlandstingsövergripande organisation. Kristeam, därsjukhuskyrkan har en given plats, bör även finnas på vårastora akutsjukhus.De små sjukhusens rollDe medicinska framstegen har ställt oss inför nödvändigaförändringar av sjukhusstrukturen. Men åtgärderna får intestyras av tillfälliga trender utan reell ekonomisk ochmedicinsk grund. Strukturåtgärder har ofta handlat om attlägga ned delar av eller hela sjukhus. Under perioden 1985till 1991 har av vårdplatserna lagts ned. Samtidigtsom detta skett har antalet intagningar ökat med cirka 10procent. Vi känner oro för att den processen har gått försnabbt och för långt. Medelvårdtider har på många håll blivitför korta. Sjuka i uppenbart behov av sjukhusvård kan inteberedas plats på grund av överbeläggningar.Det finns ingen struktur som är rätt, objektivt sett. Därförär det värderingar som styr besluten om framtidens sjukvård.Att koncentrera sjukvården kan rimligtvis inte vara den endalösningen . I vissa situationer kan störst säkerhetoch kvalitet uppnås genom att behålla ett nät av mindresjukhus.Det framstår som naturligt att låta de mindre sjukhusenvara basen för den medborgarnära sjukvården. Detta ärviktigt i ett land som som är geografiskt stort, menrelativt glest befolkat. I många fall är de små sjukhusen ennödvändig resurs för att garantera hela befolkningentillgänglighet och en grundläggande hälso- och sjukvård pålika villkor. Det är däremot inte nödvändigt att alla sjukhusbehåller alla sina specialiserade kliniker och aktiviteter.När det gäller att avgöra hur många sjukhus vi ska ha iframtiden ska vi beakta att inget annat land ägnar sig åtsådana sjukhuscentraliseringar som är på väg attgenomföra.Vården av äldreDe flesta äldre är vid god hälsa, lever ett aktivt liv och haringa större vård- eller hjälpbehov. En stor andel avsjukvårdsresurserna används dock till vård av våra äldre ochvård . Människor , såkallade äldre äldre, är en grupp i samhället som ökar ochkommer att fortsätta öka framöver. Äldre har ofta långvarigaeller tätt återkommande sjukvårdsbehov vilket kräver en välfungerande vårdkedja. Samarbetet mellan primärvård,akutsjukvård och kommunernas boendeformer ochhemtjänst är därför mycket viktigt.I och med ädelreformen 1992 har primärkommunen detsamlade ansvaret för långvarig service och vård till de äldremedan landstingen ansvarar för den medicinska insatsen.