mot · GI02Fi33 · 1995-05-10 00:00:00 — Ungefär 1,5 miljonersysselsätts i den privata tjänstesektorn.I början av 1993 sysselsattes ungefär 2,8 miljonermänniskor i privat och offentlig tjänstesektor (SNI 6-9) aven total arbetsstyrka i på ca 4 miljoner personer. Detär också i tjänstesektorn som huvuddelen av kvinnornajobbar: i varuhandel, restaurang- och hotellrörelsen, (SNI 6)uppgår antalet kvinnor till , i samfärdsel-, transport-och kommunikationsföretagen (SNI 7) till , iuppdragsverksamhet och konsultföretag osv. (SNI 8) till ca45 % och i offentlig förvaltning och andra tjänster till ca70 % (SNI 9). Detta ska jämföras med industrin därkvinnoandelen är betydligt lägre. Inombyggnadsverksamheten ligger t.ex. andelen kvinnor på ca10 %. En ökning av antalet sysselsatta i tjänstesektorn haralltid inneburit en utvidgning av den kvinnligaarbetsmarknaden -- detta gäller såväl den privata som denoffentliga tjänsteproduktionen. Varje satsad krona itjänstesektorn ger sammantaget större sysselsättningseffektjämfört med industrin där produktionen är mycket merkapitalintensiv.Vänsterpartiet föreslår att avsätts till ensänkning av arbetsgivaravgiften i kommunsektorn. Detmotsvarar en sänkning av arbetsgivaravgifterna med treprocentenheter, till , och kompenserarkommunsektorn för de höjda egenavgifterna. Påmotsvarande sätt föreslår att 5 miljarderkronor avsätts till att stimulera sysselsättningen i privattjänstesektor. Denna stimulans kan utformas på olika sätt:dels via generellt sänkta arbetsgivaravgifter, dels som sänkttjänstemoms, dels som ett selektivt stöd till delar av privattjänstesektor och dels som en marginellsysselsättningssubvention. Exakt hur avgiftslättnaden skallutformas bör utredas av en parlamentarisk beredning. Beslutkan då fattas av och träda i kraft den1 januari 1996.Vänsterpartiets reviderade vårbudget innefattar också ettomfattande program för gröna investeringar. Syftet är attfrämja investeringar som skapar sysselsättning och bättreförutsättningar för att bygga upp det uthålliga samhället. Påsikt är det naturligtvis en rad förändringar som måstegenomföras om vi skall uppnå det kretsloppsbaseradesamhället när det gäller lagstiftning, ekonomiska styrmedel,forskningspolitik osv.Programmets totala volym är på ca . Detkan indelas i tre sektorer: byggnads- ochbostadsinvesteringar, energiåtgärder och övrigamiljöåtgärder. Bostadsinvesteringar innebär stöd tillrenovering av miljonprogramområden, renovering avbostäder, kulturbyggnader och offentliga lokaler. Dessainvesteringar presenteras mer utförligt i den separataarbetsmarknadsmotionen.Energiåtgärder innebär energieffektiviseringsåtgärder ibyggnader, stimulans av miljövänliga energislag(biobränslen, vind- och solenergi), förbättrad kollektivtrafik,m.m. Övriga miljöåtgärder innebär stöd till investeringar iVA, återvinning och retursystem, ökad naturvårdshänsynbåde inom skogs- och jordbruk, ökad kultur- och naturvård iväghållning, bullerbekämpning, kväverening inom sjöfarten,ökade miljöinsatser kring , sanering av förorenadmark, ökat stöd till bioteknik, m.m. Totalt omfattar dessaåtgärder investeringar på ca budgetåret1995/96.SkattepolitikI proposition 1994/95:150 avsnitt 3.4 redovisar regeringentagna beslut och allmänna riktlinjer för skattepolitiken. Avpropositionen framgår att regeringen tidigare lagt förslagsom vunnit bifall och som innebärinkomstökningar på totalt . Besluteninnebär att fått gehör för väsentliga delar avpartiets skattepolitik.De redovisade inkomstförstärkningarna är en del av ettsaneringsprogram för offentliga finanser som omfattar ca113 miljarder kronor. har ställt sig bakomomfattningen på detta program, men hävdar att en större delborde ligga på skattesidan.I januari presenterade därför förslag omytterligare i inkomstförstärkningar. EnligtVänsterpartiets uppfattning borde saneringsprogrammetsåledes fördelas på hälften besparingar och hälftenskatteförstärkningar.I proposition 1994/95:150 redovisar regeringen ytterligareförslag till skatteförändringar som gör att skatteinkomsternaminskar med . anser attbudgetläget inte medger att det samlade skatteuttaget sänks.Vänsterpartiet vidhåller även sin bedömning från i januariom att saneringsprogrammet på iprincip bör fördelas lika mellan besparingar ochinkomstförstärkningar. I denna motion redovisarVänsterpartiet förslag till inkomstförstärkningar gentemotproposition 1994/95:150 på 12 miljarder kronor.Vänsterpartiets förslag redovisas i nedanstående tabell.Inkomstskatt 4,8Slopat grundavdrag över brytpunkt7,6Höjt grundavdrag under brytpunkt,-- 4,8Nytt skalsteg över 300 000 kr2,0Kapitalägande 1,7Nya skalsteg förmögenhetsskatt0,6Begränsningsregel förmögenhetsskatt0,3Återställd arvs- och gåvoskatt0,4Strikt avdragstak räntor över 110 000 kr0,4Företagsskatt 4,7Höjd skattesats 30 %3,0Värnskatt2,0Bankavgift/skatt1,0Kreditstöd/skattereducering-- 1,3Avgifter och indirekt skatt-- 3,9Sänkta a-avgifter kommuner-- 5,0Ram skattesänkning p-tjänsteproduktion-- 5,0Sänkta egenavgifter egenföretagare-- 0,6Reducerad a-avgift sänkt arbetstid-- 1,0Ej sänkt matmoms7,7Energi- och miljöskatter 4,0Höjd CO2-skatt industriproduktion0,3Elskatt industri1,3Höjd generell CO2-skatt0,4Höjd dieselskatt0,5Höjd skatt mineralolja/smörjmedel0,3Avfallsskatt0,8Höjd avgift/skatt bekämpningsmedel0,4Övrigt 0,7Reklamskatt0,5Båtskatt0,2Summa 12,0InkomstskattVänsterpartiet vidhåller de förslag partiet redovisadeangående inkomstbeskattningen i motion 1994/95:Sk341.Sedan januari har regeringen och enats om attytterligare sänka grundavdraget med 0,8 miljarder kronor.Vänsterpartiet föreslår därför att den av ijanuari föreslagna höjningen av grundavdraget för inkomsterunder brytpunkten på nu skall omfatta 4,8miljarder kronor. I enlighet med den s.kfinansieringsprincipen förutsätter att helainkomstförstärkningen tillgodoräknas statskassan.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag i enlighetmed vad som ovan anförts.KapitalägandeVänsterpartiet vidhåller även de förslag som partietredovisade i motion 1994/95:Sk341 angåendekapitalägande, dock med den ändring som följer av att enöverenskommelse träffats mellan regeringen,och om att minska avdragsrättenför privata pensionsförsäkringar.Statsfinansiella och fördelningspolitiska skäl talardessutom för vissa ytterligare skärpningar av skatten påkapitalägande. föreslår därför att den s.k.begränsningsregeln i förmögenhetsbeskattningen återställstill de förhållanden som rådde innan tog beslutmed anledning av den dåvarande borgerliga regeringensproposition /92:60.Vänsterpartiet föreslår vidare att arvs- och gåvoskattenåterställs till de förhållanden som rådde innan togbeslut med anledning av proposition 1991/92:60.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag i enlighetmed vad som ovan anförts.FöretagsskattVänsterpartiet vidhåller förslaget från motion1994/95:Sk341 om att höja bolagsskatten från 28 till 30 %.Med anledning av det starkt förbättrade vinstläget finns detanledning att räkna upp inkomsterna från höjningen från 2till 3 miljarder kronor.Det starkt förbättrade vinstläget tillsammans medstatsfinansiella och fördelningspolitiska skäl gör det ävenmotiverat att ta ut en s.k. värnskatt inom bolagssektorn.Löntagare med högre inkomster får betala en extravärnskatt på . föreslår att detsamma skallgälla för bolag med stora vinster. Skattesatsen bör varadensamma som för värnskatten, således . Skatten börberäknas på vinster över en sådan nivå att inkomsterna kanberäknas till . Detta torde motsvara envinstnivå på ca efterbokslutsdispositioner. Summan motsvararden ram som anvisar till en särskildframtidsfond för kompetenshöjning i arbetslivet.I motion 1994/95:N226 redovisade förslagom en särskild skatt/avgift på bankväsendet. Vänsterpartietredovisade att skatten borde tas ut inom ett intervall på 1--3miljarder kronor. vidhåller detta förslag, ochmenar att en skatt/avgift skall tas ut inom bankväsendet sommotsvarar en inkomstförstärkning på 1 miljard kronor.Vänsterpartiet vidhåller även förslag från motion1994/95:N272 om ett riktat kreditstöd genom ettskatteavdrag till mindre företag.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag i enlighetmed vad som ovan anförts.Avgifter och indirekt skattVänsterpartiet föreslår riktade skattepolitiska åtgärder föratt stimulera den inhemska tjänsteproduktionen ochsysselsättningen inom en ram på totalt 11,6 miljarder kronor.Vänsterpartiet föreslår att kommunernas ekonomi stärksgenom att deras arbetsgivaravgifter sänks inom en ram på 5miljarder kronor. Detta torde motsvara en sänkning avarbetsgivaravgifterna på . Sänkningen bör träda i kraftden . Sänkningen är en riktad åtgärd för attstimulera sysselsättningen inom den kommunalatjänsteproduktionen.Vänsterpartiet föreslår vidare att anvisar en rampå likaledes från förriktade åtgärder inom privat tjänsteproduktion. Riksdagenbör i särskild ordning bereda hur denna ram bäst kan läggasut för att ge maximala sysselsättningseffekter. Vänsterpartietmenar att utredningen bör pröva, sänkt s.k. tjänstemoms,generella eller avgränsade sänkningar avarbetsgivaravgifterna inom privat tjänsteproduktion, liksomstöd till nyanställningar inom privat tjänsteproduktion.Vänsterpartiet menar att en sänkt tjänstemoms kan haavgörande fördelar, men är medvetet om att EU:s regelverkkan ställa hinder i vägen för en sådan åtgärd. En generellsänkning av arbetsgivaravgifterna är den åtgärd som närmastfår samma effekter som en sänkning av den s.k.tjänstemomsen. Hur denna ram bör läggas ut bör dockutredas närmare så att kanfatta beslut och förslaget träda i kraft den 1januari 1996.Vänsterpartiet vidhåller vidare förslag från motion1994/95: N272 om sänkta egenavgifter för egenföretagareoch förslag från motion 1994/95:Sk341 om sänktarbetsgivaravgift för försök med kortare arbetsdag.Regeringen föreslår att matmomsen skall sänkas till 12 %.Vänsterpartiet känner sympati för detta förslag. Dåvarandevpk var det parti som först lanserade kravet och partiet harunder drivit krav om sänkt matmoms. En sänkningav matmomsen har enligt meningfördelningspolitiska fördelar. Om man sedan finansierarsänkningen med skärpt skatt på kapital eller högre inkomsterså har förslaget stora positiva fördelningspolitiska effekter.Att sänka ersättningsnivåer i socialförsäkringar och a-kassa och sedan kompensera detta med en sänkning avmatmomsen har dock inga positiva fördelningspolitiskaeffekter. måste därför avvisa regeringensförslag om att sänka matmomsen. Det utrymme som kanskapas för riktade skattesänkningar bör enligt Vänsterpartietför närvarande koncentreras till sådana områden där de kanfå positiva sysselsättningseffekter.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag i enlighetmed vad som ovan anförts, samt som sin mening geregeringen till känna vad som ovan anförts angåendeskatteuttaget inom privat tjänsteproduktion, och avslåregeringens förslag om sänkt mervärdesskatt på livsmedel.Energi- och miljöskatterVänsterpartiet förespråkar en ''grön'' skatteväxling sominnebär minskad skatt på arbete och ökade skatter på energioch sådan produktion och konsumtion som påverkar miljönnegativt.I bland annat motion 1994/95:Sk341 redovisadeVänsterpartiet förslag till skattehöjningar på energi- ochmiljöområdet. vidhåller dessa förslag, sombl.a. omfattar återställd elskatt för industrin till hälften avden generella nivån, höjd dieselskatt och avfallsskatt.Vänsterpartiet föreslår dessutom en höjning av dengenerella CO2-skatten motsvarande eninkomstförstärkning på . Detta tordemotsvara en höjning med per kilo CO2.När det gäller den av föreslagnaavfallsskatten finns anledning att räkna upp demöjliga intäkterna från 0,5 till 0,8 miljarder kronor.Vänsterpartiet förutsätter att överenskommelsen om atthöja industrins CO2-beskattning till hälften av dengenerella nivån fullföljs. Det senare torde innebära eninkomstförstärkning givet utvidgade nedsättningsregler på0,3 miljarder kronor.I utredningen 1994:113 föreslås en särskild skatt påmineraloljebaserade smörjmedel. instämmer iallt väsentligt i utredningens förslag och menar att det börfullföljas av . Ett genomförande av utredningensförslag torde kunna ge skatteintäkter på 0,3 miljarder kronor.En övergång till ett mer miljöanpassat jordbruk ställer kravpå en minskad användning av bekämpningsmedel. I och medmedlemskapet i EU kommer många jordbrukare att lämnadet tidigare trädesprogrammet. Detta innebär risk för enkraftigt ökad användning av bekämpningsmedel. För attmotverka detta bör avgifterna höjas. Enligt Vänsterpartietsuppfattning bör hos regeringen begära förslag tillhöjning inom en ram som kan beräknas ge 400 miljonerkronor i ökade inkomster.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag i enlighetmed vad som ovan anförts.ÖvrigtReklamskatt utgår på annonser och reklam. Reklamskattutgår däremot inte på reklam i TV och radio. Den förändrademediasituationen gör det motiverat att utvidga reklamskattentill nya media. menar att en snabbutredningbör tillsättas med uppgift att se över reklamskatten ochföreslå breddning och eventuella förändringar avskattesatserna så att intäkterna ökar med 0,5 miljarderkronor. bör som sin mening ge regeringen dettatill känna.Det ansträngda statsfinansiella läget och miljöskäl gör attäven fritidsbåtar bör omfattas av en löpande beskattning.Skatten bör dock utformas så att mindre segel- ochmotorbåtar undantas. föreslår att en särskildutredning ges i uppdrag att lämna förslag på en sådanbåtskatt.En beskattning förutsätter att ett obligatoriskt register förfritidsbåtar återinförs. Att återinföra ett sådant obligatorisktregister är värdefullt av sjösäkerhetsskäl. Den föreslagnaskatten bidrar också till att finansiera registret. EnligtVänsterpartiets mening är det rimligt att en del av skatten sessom en avgift och att medel specialdestineras tillsjöräddningens verksamhet.Skatteintäkterna beror på hur skatten utformas mer i detalj.En rimlig ram kan vara att skatten ger nettoinkomster tillstatskassan på i vart fall 200 miljoner kronor.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag enligt vadsom ovan anförts.Socialförsäkringarna och arbetslinjenArbetslinjen måste hävdas för att stärka enskildamänniskors ställning på arbetsmarknaden och för att minskabördorna på socialförsäkringarna, på kommunernas socialautgifter och på a-kassorna. Genom en starkare betoning påarbetslinjen reduceras statsfinansernaskonjunkturkänslighet. De volymer vi har vad gällerbidragsberoende är helt orimliga och samhällsekonomisktoch statsfinansiellt groteska. Långsiktigt behöver vi ett mersammanhållet och enklare socialförsäkringssystem.Arbetsgivaransvaret för de kostnader produktionen åsamkarindividerna i form av utslitning och samhället i form avsjukvårds-, rehabiliterings- och förtidspensionskostnadermåste skärpas.Vänsterpartiet avvisar flertalet av de besparingarregeringen föreslår på det socialpolitiska området.Regeringens politik leder i fel riktning. Istället för att enstörre del av finansieringsansvaret läggs över påarbetsgivarna ökar den ekonomiska belastningen på redansvaga och utsatta grupper.På ett allmänt plan anser att arbetsgivarnamåste avkrävas ett större socialt ansvar . Den storabelastningen på socialförsäkringssystemen och a-kassanhänger samman med en slentrianmässig och allt meraansvarslös inställning till arbetskraften från arbetsgivarnassida. Dessutom är näringslivet -- framför allt industrin --mycket restriktiv när det gäller nyanställningar och fastajobb. Expansionen av ölösareö anställningsförhållanden somvisstidsanställningar gör att företagen kan undvika ettlångsiktigt ansvar för sina anställda och snabbt anpassaarbetskraftsvolymen efter tillfälliga konjunkturkast. Alltdetta bidrar till den orimliga situation vi har , med enindustrisektor som går för högvarv och genererarrekordvinster som den frånsvär sig allt socialtansvar och överlastar kostnaderna för uttjänt och arbetslösarbetskraft på en offentlig sektor med stora ekonomiskasvårigheter.4. BudgetfrågorRegeringens huvudstrategi när det gäller den ekonomiskapolitiken på är att varaktigt få ner de offentligautgifterna som andel av BNP, dvs. såväl statens ochkommunsektorns som socialförsäkringssektorns utgifter.Under de senaste krisdrabbade åren har de offentligautgifterna stigit till en nivå av BNP. I denreviderade finansplanen presenterar regeringen en prognosför de offentliga utgifterna fram som bl.a.innehåller en nivåsänkning med de närmaste två--tre åren. Det innebär att regeringen planerar att banta deoffentliga utgifterna med ca fram till1997.Flera av de förslag som läggs fram i regeringens vårbudgetskall ses i ljuset av denna huvudstrategi. Det gäller bl.a.förslaget att sänka matmomsen och att inte kompenserakommunsektorn för det reducerade skatteunderlaget till följdav de höjda egenavgifterna. Detsamma gäller förslaget attbehålla karensdagen och sänka ersättningsnivåerna isocialförsäkringar och a-kassa. Dessutom lägger regeringenfram en rad förslag om institutionella förändringar vad gällerdet löpande budgetarbetet som har samma huvudinriktning,dvs. att varaktigt hålla nere de offentliga utgifterna somandel av BNP. Framför allt gäller detta förslagen att införaett strikt tak för de nominella offentliga utgifterna och attkommunerna skall förbjudas att låna till annat äninvesteringar. har regering och riksdag beslutat omandra förändringar för att skärpa upp och underlättabudgetarbetet. Det gäller bl.a. principerna om ramstyrningav myndigheters verksamhet och bruttoredovisning avutgifter och inkomster över statsbudgeten. Från och /96 kommer t.ex. Arbetsmarknadsfonden attbruttoredovisas i statsbudgeten.Vänsterpartiet ställer sig positivt till principerna omramstyrning och bruttoredovisning. Det finns heller inget attinvända mot regeringens allmänna ambition att förstärkabudgetuppföljningen. Vi ställer oss däremot myckettveksamma till inriktningen på att permanenta de offentligautgifterna på en betydligt lägre nivå , bl.a. med hjälpav ett utgiftstak. Det här är en institutionell förändring somkommer att slå hårt mot t.ex. kommunerna. Kommunsektornsom helhet kommer inte att kunna kompensera sig förminskade inkomster eller ökade utgifter genom skatte- ochavgiftsjusteringar. I praktiken är det fråga om ett mycketallvarligt ingrepp i den kommunala självbestämmanderätten.Dessutom kommer möjligheterna att föra en aktivstabiliseringspolitik att försämras. anser attstaten måste kunna föra en mer aktiv konjunkturpolitik.Förutsättningarna för att konjunkturpolitiken skall kunnabedrivas mer målmedvetet är emellertid att de offentligaunderskotten reduceras -- det är bland annat därför vibidragit till en budgetsanering motsvarande drygt 7 procentav BNP nivå 1998. Med den typen av utgiftstak somregeringen nu föreslår blir det svårare att stimulera ekonominvia en mer flexibel finanspolitik.Den största belastningen på statens finanser ärarbetslösheten. Det finns ett mycket påtagligt sambandmellan utvecklingen av sysselsättningen i näringslivet å enasidan och den statsfinansiella utvecklingen å andra sidan.Det förslag som regeringen för fram riktar in sig på att deoffentliga utgifterna skall göras mer oberoende avkonjunkturutvecklingen. Den höga arbetslösheten skall inteha samma destruktiva inflytande på de offentliga finanserna.Det här vittnar enligt uppfattning om hurlångt regeringen distanserat sig från målet att återupprättaden fulla sysselsättningen. Istället för att inrikta politiken påatt stimulera företagande och sysselsättning -- och den vägenreducera underskotten -- väljer nu regeringen den passivaoch defensiva vägen: de offentliga utgifterna frigörs från denkonjunkturella utvecklingen.Den väg regeringen valt riskerar att permanentaarbetslösheten på en mycket hög nivå och minskar trycket påpolitikerna att bekämpa social utslagning och socialtutanförskap. De politiska, samhällsekonomiska och socialakonsekvenserna kan bli mycket allvarliga. Det ärbakgrunden till att avvisar förslaget om ettutgiftstak. Dessutom avstyrker förslaget omatt införa ett förbud mot statlig upplåning i , s.k.monetär finansiering. Detta förslag är ytterligare ett steg moten rigid normbaserad ekonomisk politik som totalt sett bidrartill att minska möjligheterna att bedriva en dynamisk ochsysselsättningsorienterad politik.Statschefen och regeringenEtt trovärdigt budgetsaneringsprogram förutsätter att decentrala statsmakterna ålägger sig själva stor restriktivitet närdet gäller egna utgifter. Detta gäller inte minst den typ avutgifter som regeringen nu vill ha kompletterande anslag till:Det gäller nya tjänster i i samband medEU-medlemskapet, olika former av avgångsvederlag samtrese- och boendekostnader i samband med EU-utbytet.Vänsterpartiet anser att det begärda tilläggsanslaget på 75miljoner till kan reduceras med 25miljoner.UtrikesdepartementetUnder område berörVänsterpartiets förslag såväl utrikesförvaltning, EU-utredningar och Europainformation som biståndet.UtrikesförvaltningenDe ovan förda resonemangen om behovet att spara iregeringskansliet gäller också begäran om 43,7 miljonerkronor mer till utrikesförvaltningen. Det begärda anslagetbör kunna reduceras med till 33,7miljoner kronor.UtredningarVänsterpartiet deltar i den kommitté som skall stimuleraden offentliga debatten inför nästaår. Vi anser att det begärda anslaget kan reduceras medytterligare utöver förslaget ibudgetpropositionen; anslaget skulle därmed uppgå till 20,8miljoner kronor.EuropainformationVänsterpartiet delar regeringens uppfattning att det ärangeläget med en fortsatt saklig och bredinformationsverksamhet om det europeiskaintegrationsarbetet. medlemskap i har gjort att många frågor nu är ännu mer komplexaoch svårgenomträngliga. Det är från demokratisk synpunktviktigt att alla medborgare har möjlighet att delta isamhällsdebatten. Vi menar att folkrörelserna med sitt bredakontaktnät är en särskilt viktig aktör för att sprida kunskapom Europafrågan. menar därmed att dencentrala informationen inte bara skall skötas avutrikesförvaltningen, utan även av folkbildningensorganisationer, av de politiska partierna och folkrörelsernamed EU-anknytning, t.ex. organisationerna på ja- och nej-sidan inför folkomröstningen. Vi föreslår att det begärdareservationsanslaget på i huvudsak böranvändas till dessa sistnämnda ändamål. Regeringen fåråterkomma med förslag. bör ge regeringen dettatill känna.BiståndNär det gäller redovisningen ikompletteringspropositionen i frågan om indragningen avreservationsanslagen och dess effekter på olika områdenråder det tyvärr en påtaglig knapphet på information.Regeringen föreslår, utan att i något avseende precisera sig ikompletteringspropositionen, en indragning avreservationsmedel på när det gällerbiståndet. motsätter sig denna indragning.Skälen till detta är många.I en artikel i skriver SIDA:s verkschefBo Göransson bland annat följande: ''Biståndet är ett av deområden som utsatts för flest neddragningar de senaste åren.Krisuppgörelsen 1992 mellan den borgerliga regeringen ochSocialdemokraterna innebar att en och en halv miljard togsfrån biståndet. Devalveringen av kronan har i praktikeninneburit ett minskat bistånd med närmare två miljarderkronor. har beslutat att frysabiståndsanslaget under hela mandatperioden. Det betyder attenprocentsmålet blir alltmer avlägset. Kommande budgetårblir biståndet av BNI och 1998 hamnar vitroligen kring . Tekniken med frysning i kronorräknat innebär också att ju högre tillväxt vi har desto lägreandel avsätter vi till bistånd.'' När som ett avvärldens mer exemplariska biståndsländer skär ned sittbistånd tar andra som intäkt för att också skära nedbiståndet. Indragningen av reservationsanslag /94och nedskärningar av biståndet i 1995/budget har intebara effekter i utan får också internationella effekterbåde i de rika länderna och i den fattiga tredje världen somgår långt utöver de man kan avläsa i de siffror som återges ikompletteringspropositionen.Regeringen har kanske uppfattningen att dessareservationsanslag inte spelar någon praktisk roll. I självaverket innebär det ytterligare en minskning på en miljard avbiståndet . Det blir en miljard iminskade biståndsanslag.