mot · GI02Ju804 · 1995-01-25 00:00:00 — Handlingsprogram i brottspreventivt syfte Ett rättssamhälles uppbyggnad är en långsiktig processsom förutsätter allmänhetens delaktighet och deltagande.Varje insats i det uppbyggande som sker är unikt i sinbetydelsefullhet. Varje bärande värdesystem i etträttssamhälle bygger på en process av införlivande avvärden, värderingar och normer. Denna internalisering ärspeciellt viktig under uppväxten ochfokuserar på familjens speciella ansvar. Men även andrasignalgivare i denna process har stor kompletterandebetydelse, t.ex. förskola, skola, socialvård och de olikamedierna.Tankegångarna om den brottspreventiva roll som dennainternalisering och uppbyggande av en inre självkontroll harhos varje individ har vunnit viss genklang i hos endel forskare och debattörer. Det är viktigt att de också fårgenomslag i den politiska debatten och framförallt i detpolitiska agerandet.En slutsats av dessa tankegångar är att det behövs ennationell brottspreventiv strategi. Det torde vara den endamöjligheten att på ett realistiskt sätt vända brottskurvornanedåt.Det finns en naturlig mänsklig benägenhet att söka nöjeoch tillfredsställelse och att undvika smärta och lidande.Huvuddelen av alla brott är enkla, triviala, lätta åtgärder somsyftar till att tillfredsställa ögonblickets önskningar. Det ärdenna insikt som påverkat teorin om brist på en inresjälvkontroll som generell grund för brottslighet.Brott är enligt detta synsätt uttryck för kortsiktig,omedelbar tillfredsställelse av egenintresset som uppnåsgenom handlingar där tvång och bedrägeri används. Detfinns en gemensam struktur och ett gemensamtorsakssammanhang för alla handlingar som förknippas medbrott.Teorin går ut på att det är människor, som inte tränats i inresjälvkontroll, de som inte fått ett felaktigt beteendekorrigerat, som har benägenhet att begå brott. Inte så att allamed låg inre kontroll begår brott, men denna faktor utgör såatt säga disponibilitet för brottslighet. Hög självkontrollåstadkoms enligt forskarna bara genom internaliseringen.Brott är enligt detta synsätt en del av ett bredare spektrumav avvikande beteende, vilket inkluderar olyckor, mobbning,skolk och lättsinne vad gäller hem, skola och arbete,förmögenhetsbrott, familjeproblem och vissa sjukdomar etc.Brottslingen tycks ha liten kontroll över de egnaönskningarna. När sådana önskningar kommer i konfliktmed långvariga intressen, är det de som saknar självkontrollsom agerar utifrån ögonblickets önskan, medan de medhögre självkontroll styrs av de restriktioner som agerandetskonsekvenser medför för familj, vänner och lagen. Valet förden med bristande självkontroll blir kortsiktiga fördelarframför långsiktiga kostnader. Det kriminella agerandet styrsalltså främst av kortsiktigt nöje och bara i andra hand av hotetom långvarig bestraffning. Det faktum att nöje ochbestraffning är tidsavvägda i sina överväganden är av enormbetydelse för effektiviteten i sanktionerande system.Idén om låg självkontroll är kompatibel med observationenatt kriminella handlingar inte kräver någon speciellduglighet, behov eller motivation: de är i denna meningtillgängliga för alla. Brist på självkontroll förutsätter intebrott och kan motverkas av situationens förutsättningar ellerandra hämmande egenskaper hos individen. Det måste alltsåslås fast att brott inte är någon automatisk eller nödvändigkonsekvens av låg självkontroll. Man skulle kunna säga attlåg självkontroll är en nödvändig men inte en tillräckligförutsättning för brott.Brott är kortsiktiga, kringgärdade händelser somförutsätter en särskild uppsättning nödvändiga villkor. Dithör t.ex. aktivitet, tillfälle, motståndare, offer, varor, fysisktillgänglighet och frånvaro av hot om omedelbarbestraffning. Dessa villkor kan förändras utifrån tids- ochrumsperspektiv och påverkar därmed brottsfrekvensen.Självkontroll däremot hänför sig till relativt stabilaskillnader mellan individer i benägenheten att begå brotteller likvärdiga handlingar.Låg självkontroll är inte skapad av skolning, omsorg ellerinternalisering, i stället tyder den på frånvaro av skötsel ochskolning. Självkontroll som konsekvens är osannolik medfrånvaro av ambitionen att skapa den. Utifrån denna analysskulle man kunna karaktärisera kriminella handlingar påföljande sätt:a) De innebär omedelbar belöning av önskningar. Dettenderar till en ''här och ''-orientering hos dem som saknarsjälvkontroll b) De innebär lätta och enkla belöningar. Man tenderar attsakna uthållighet, tålamod eller motståndskraft c) De är riskfyllda och spännande. Man tenderar att varaäventyrlig, aktiv och ''fysisk'' (i motsats till verbal)d) De innebär få eller magra långsiktiga vinster. Interferensfinns ofta därför med långsiktiga problem med jobb, familjoch vänner, dvs brist på stabilitet i relationer, man visar litetintresse för konsekvenser på lång sikt e) De kräver i allmänhet inte särskilt stor skicklighet ellerplanering f) De resulterar i smärta och besvär för offret, dvsförövarna tenderar att vara självcentrerade, likgiltiga ellerokänsliga inför andras lidande och behov (det betyder inteatt brottslingar är ovänliga och osällskapliga, tvärtom kan deha upptäckt de enkla och lätta kortsiktiga belöningarna avcharm och generositet)g) De människor som saknar självkontroll tenderar även attfölja omedelbara impulser som inte är kriminella, t ex röka,dricka, använda droger, spela, lämna barn utan tillsyn. Mantenderar att ha minimal tolerans inför frustrationer och litenmöjlighet att svara på konflikter genom verbala aktiviteter(hellre fysiska).Mycket tyder på att effektiv internalisering alltid är möjligoavsett individuella egenskaper. Detta fokuserar påbarnuppfostran. För att lära ett barn självkontroll förutsätts1) styrande av barnets beteende 2) registrerande avavvikande beteende 3) korrigerande av sådant beteende.Föräldrars omsorg för välgång och beteende hos barnet ärett nödvändigt villkor för en framgångsrik uppfostran.Tillsyn och noterande av bristande självkontroll,korrigerande av felaktigt beteende är centrala. Korrigeringenbehöver inte vara legal eller fysisk. En missnöjesyttring frånen människa som bryr sig om en är en av de mestverkningsfulla sanktionerna. Att bygga upp självkontroll haralltså inget med grymhet eller hårdhet att göra. Men det ärvärt att notera att belöningar för korrekt beteende inte ärtillräckligt för att bygga upp en självkontroll. Felaktigtbeteende måste korrigeras.Utifrån denna syn på brott och brottslingar kan en delviktiga iakttagelser göras och vissa slutsatser dras. Lågsjälvkontroll hos en generation leder till hög risk för lågsjälvkontroll även hos nästa. Skillnaderna i benägenhet förbrott (dvs grad av självkontroll) är relativt stabila över längreperioder för enskilda individer. Empiriska studier visar attolika typer av brottslighet ofta har en likartad ålderskurva.Den växer från 10--11-årsåldern kraftigt upp till en kulmenkring 17--varefter den avklingar.Brott är alltså i hög grad kopplat till ungdom (tonåren),dessutom till situationer av tillgänglighet och av undvikandeav upptäckt. I alla samhällen är familjestabilitet negativtkorrelerad med brott, både på individuell och aggregeradnivå. Det finns ett gammalt talesätt att ''tillfället gör tjuven''.Det är fel utifrån denna analys. En människa som införlivatsitt samhälles värdesystem och lärt sig inre självkontrollförändras inte av att tillfälle till brott ges.Huvuddelen av forskningen visar att åtgärder från detkriminalpolitiska systemet har liten betydelse för brottensomfattning. Politiken borde i stället inriktas främst på familjmen också på den kompletterande internalisering somförskola och skola kan ge samt på den övriga livsmiljönssignaler, vilka kan påverka graden av uppbyggande avsjälvkontroll. Prevention måste alltså vara huvudstråket iambitionen att vända brottskurvorna nedåt. peka på att en uppskjuten alkoholdebut skulle påverkabrottsbenägenheten . Tidigaalkoholvanor leder lätt över i andra drogvanor, vilka i sin turkräver stora pengar. Stora pengar kan bara hämtas in genombrottslighet. Detta råd att aktivt bidra till uppskjuten (ellerförhindrad) alkoholdebut överensstämmer med teorin försjälvkontroll.Vuxnas insatser betyder något för att få barn och unga attavstå från omedelbar tillfredsställelse till förmån förlångsiktiga vinster. Detta enkla synsätt kan alla oavsettutbildning bidra med i internaliseringsarbetet. Föräldrar ochandra vuxna som har ansvar för barnuppfostran är alltså enviktig målgrupp i den effektiva politik som är möjlig attbedriva.Höjd upptäcktsrisk, fasthet och konsekvens är viktigasignaler i detta preventiva arbete. De försök medungdomspoliser som gjorts tyder på att ett sådant arbete ärframgångsrikt.Det torde stå klart att inriktningen av politiken att begränsabrottsligheten får helt nya dimensioner med det synsätt somredovisas ovan. Det är klart viktigt att ha ett fungeranderättssystem i form av polis, åklagare, advokater, domstolaroch kriminalvårdsinrättningar. Formerna för dessa insatserskall givetvis diskuteras och penetreras. Men skall vi ha enpolitik som bryter brottskurvan nedåt krävs mycket mer. Detär klart mycket viktigt att påverka den s.k.tillfällesstrukturen, dvs. att minimera tillfällena till brottgenom olika säkerhetsåtgärder. Det skulle kunna minskabrottsfrekvensen, men inte brottsbenägenheten.Den preventiva huvudstrategin bör bygga på flera olikaansatser. Brottsförebyggande Rådet (BRÅ) har tidigare fåttregeringens uppdrag att föreslå åtgärder på området. 1994:1 bekräftar i stor utsträckning den bild somges ovan av behovet av preventiva åtgärder. BRÅ kommeratt fortsätta detta arbete. Men vi vet redan tillräckligt för attskyndsamt igångsätta ett antal åtgärder. Föräldrar och andrasom arbetar med barn i de tidiga åldrarna måste snabbtmedvetandegöras om den centrala roll de kan ha i detbrottsförebyggande arbetet. bör därför geregeringen i uppdrag att starta ettinformationsprogram enligt nedanstående skiss:1) Kraftfulla insatser för att medvetandegöra föräldrar ombetydelsen av uppbyggande av en inre självkontroll hos barnoch ungdom.2) Motsvarande insatser för alla andra som är involveradei barns uppfostran, t ex förskola och skola, socialvård samtandra institutioner.3) Kraftfullt informerande insatser för att klargörabetydelsen av uppskjuten alkoholdebut för förhindrande avbrottslighet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ett skyndsamtinformationsprogram till föräldrar och andra, som arbetarmed barn och ungdom, om betydelsen av att bygga upp eninre självkontroll hos barn och ungdom i brottspreventivtsyfte.