mot · GI02T235 · 1995-01-25 00:00:00 — Trafik och miljö i För att med sina nära två miljonerinvånare skall fungera bra för invånarna, näringlivet,samhällslivet krävs att kommunikationerna inte bara inom,utan också till och från regionen är av hög kvalitet. Samtidigtär det ett faktum att transporterna orsakar en stor del avmiljöproblemen i regionen.Erfarenhetsmässigt vet vi att transporterna är starktkonjunkturberoende. En ökad tillväxt, som förutses,kommer således att öka transportarbetet i regionen.Utvecklingen i och kommerförhoppningsvis att leda till ökad handel, vilket då leder tillökade godsvolymer och större transportarbete iStockholmsregionen. är godstransporterna intill och ut från förhållandevis jämnt fördelademellan lastbil, järnväg och fartyg. Däremot gäller det attlastbilarna totalt dominerar transporterna inom Mälardalen.Av det gods som kommer till eller lämnar länkommer något mer än hälften från Mälardalen.När det gäller persontransporterna är det viktigt att kommaihåg att internationellt sett har enrelativt sett mycket hög andel kollektivresande. Gjordaprognoser pekar på att hela på 2000-taletblir en integrerad arbets- och bostadsmarknad, vilken dåkommer att omfatta mer än en tredjedel av Sverigesbefolkning. Ur miljösynpunkt är det därför viktigt attkollektivtrafikens utbyggnad i inte äventyras.Det framtida transportbehovet beror även påbebyggelseutvecklingen i regionen. Avgörande är om nyabostäder byggs i periferin eller om de byggs tätt i anslutningtill befintliga bostadsområden med ett fungerandekollektivtrafiksystem. Lokalisering av nya arbetsplatser,köpcentra och annan service påverkar också i hög gradbehovet av transporter.Det kan således konstateras att Stockholmsregionensframtida trafikmiljöproblem knappast kan lösas utansamverkan och samordning med andra regioner och olikastatliga organ. Statsmakterna tog initiativtill breda lösningar av trafikproblemen i våra trestorstadsområden. Och träffades den slutligaöverenskommelsen om utbyggnaden av trafiksystemet iStockholms län mellan socialdemokraterna, moderaternaoch , den s.k. . Syftet äratt modernisera och rusta upp kollektivtrafiken och vägar ilänet för att därigenom tillfredsställa dagens och detnärmaste decenniets trafikbehov. Överenskommelsenbygger i stort sett på befintlig teknik.Dennisöverenskommelsen är också bra ur miljösynpunkt.Enligt den miljökonsekvensutredning som länsstyrelsengjort kommer investeringarna i Dennispaketet att få storapositiva effekter, framför allt för innerstaden, men också förlänet som helhet. Det är därför mycket angeläget attöverenskommelsen kan fullföljas.I ett storstadsområde som måstetrafiken styras med hjälp av regleringar och ekonomiskaincitament för att minska miljöskadorna. Trots det kommerett stort antal fordon att färdas på länets vägar och gator. Detär alltså av största vikt att utsläpp och buller från personbilar,bussar, lastbilar och andra fordon minimeras.När det gäller drivmedel pågår ett utvecklingsarbete iStockholm med etanolbussar och hybridbussar, dvs.batteribussar som laddas av en personbilsmotor, driven avmiljövänligt bränsle. Man diskuterar också att använda s.k.scafibränsle som är baserat på rapsolja. Krav borde nu ställaspå att alla dieseldrivna fordon måste köras på den mestmiljövänliga dieseloljan. Överhuvud taget måste lagstiftningoch miljöavgifter användas mer konsekvent för att begränsautsläppen från den tunga trafiken.Som tidigare nämnts bygger Dennisöverenskommelsenssatsningar på kollektivtrafiken på befintlig teknik. Därför ärdet viktigt att redan nu börja diskutera utveckling avkollektivtrafiken efter Dennisöverenskommelsensgenomförande. Det är angeläget att utveckla alternativakollektivtrafiksystem som ''sky-ways'', spårbilar, ADB-baserade beställningssystem för kollektivbilsanvändningm.m. De utvecklingsprojekt som () tillsammans med Nordiska vägtekniska förbundetarbetar med är mycket intressanta och bör därför aktivtstödjas av statsmakterna.Stockholmsregionens andel av väganslagen har under enlång följd av år varit betydligt lägre än vad som motsvararregionens andel av rikets befolkning och trafikarbete. Meddetta sätt att räkna borde regionen under innevarandeplaneringsperiod erhålla ytterligare iväginvesteringar. Genom harregionen fått ett välbehövligt tillskott av investeringsmedel.Det förtjänar dock att påpekas att största delen av tillskottetsvarar regionens invånare själva för. Väginvesteringarnaskall nämligen till stor del finansieras med vägavgifter.Statens bidrag till Dennispaketets kollektivtrafiksatsningaravser investeringar, vilka i sin tur genererar ökadedriftskostnader som uteslutande betalas av länets invånare.Aktuell statistik visar att kollektivtrafikandelen sjunker ilandets tätorter. Det är en oroande utveckling och det ärdärför bra att regeringen tillsatt en utredning om hurkollektivtrafiken kan stärkas. Utan tvekan bör mer resurserföras över till kollektivtrafiken via olika slag avmiljöavgifter. En del av de ökade resurser som borde tillförasStockholms län, kunde t.ex. samlas i en särskild fond fördriftsatsningar i kollektivtrafiken. Med ett sådant systemskulle man snabbt kunna möta behov av tätarependeltågstrafik samt snabba tvär- ochdirektbussförbindelser.Mälardals- och Svealandsbanorna, som är underbyggande, kommer att väsentligt förbättra infrastrukturen iMälardalsregionen. Statsmakterna, som också bidrar medinvesteringsmedel, bör ta sitt ansvar för samordningen avfjärr-, regional- och lokaltrafik på dessa banor. Varjehuvudman måste nämligen se till att denna betydelsefullajärnvägsinvestering kommer att ge högsta möjligasamhällsekonomiska avkastning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kollektivtrafiken i .