mot · GI02U808 · 1995-01-25 00:00:00 — Att ena hela är en historisk uppgift för dennagenerations europeiska politiker.Den djupa klyfta som går mellan ett välmående ochdemokratiskt och ett fattigt och instabiltÖsteuropa måste överbryggas.Det handlar om att snabbt och målmedvetet ge de nyademokratierna i möjligheten attintegreras i det alleuropeiska samarbetet. Det handlar omsamarbete mellan länder som i grunden är lika europeiskasom medlemsländerna i dagens EU.Östsamarbete -- inte biståndDet finns en felsyn som går ut på att samarbetet medCentral- och på något sätt skulle vara enparallellitet i biståndssamarbetet med u-länder.När det gäller handlar det om ett långsiktigtutvecklingssamarbete för att länder som ligger efter i denekonomiska utvecklingen skall ges möjlighet att successivtväxa ikapp.När det gäller de central- och östeuropeiska ländernahandlar det om felutvecklade länder. Länder som gå grundav en felaktig ideologi och ett hårt förtryck kom att bli djuptvanskötta med rovdrift på såväl människor som miljö.Därför är det olyckligt att den nya socialdemokratiskaregeringen valde att flytta ansvaret för relationerna tillCentral- och -- vilket är en kärnfråga i svenskutrikespolitik -- till biståndsministern. Det har lett till såvälprotester som höjda ögonbryn. Integrationen avsamarbetsfrågorna i ett tänkt nytt centralt biståndsverk fårförmodas vara uttryck för samma tänkande.Flera av länderna i östra tillhörde för 5--6årtionden sedan världens rikaste länder -- Tjeckoslovakienvar 1930-talets , och stod inteFinland efter i välstånd.Östra förmåga har fjättrats av kommunismen ochsocialismen. Inte bara vad gäller förtryck och diktatur, utanockså ekonomiskt. Fem årtionden av socialistisktfullskaleförsök har fört åtskilliga av dem många årtiondentillbaka i ekonomisk utveckling. Priset för genomförande avMarx och Lenins idéer var högt inte bara i människoliv ochmänskligt lidande; priset var ofattbart högt ocksåekonomiskt och ekologiskt.Dagens östra präglas av blandningen av ofta högbildning, rika erfarenheter och traditioner, men lågekonomisk nivå. Bokhyllorna ''står på stampade jordgolv''.Det finns länder i tredje världen med liknande bakgrund,men om det normala samarbetet med ett utvecklingslandinnebär bekämpande av t ex analfabetism, livsmedelsbrist,höga födelsetal eller obefintlig vattenförsörjning, så handlarsamarbetet med östra om att hjälpa dem att så snabbtsom möjligt göra sig fria från socialistiska strukturer ochmaktmönster. Det gäller att frigöra de tillväxtskapanderesurser som östra besitter.Att omvandlingen i östra förändrat vårsäkerhetspolitiska omvärld är relativt välkänt. Att deninnebär att vår ekonomiska omvärld på ett avgörande sättförändrats är mindre erkänt. Men våra ekonomiska realiteterär nu annorlunda.Å ena sidan skapar östra återkomst till den friavärlden fantastiska möjligheter. Nya marknader, nyaproduktionsmöjligheter, nya kombinationsmöjligheter. Åandra sidan innebär det ökad konkurrens och anpassningockså i väst.Den allra största prövostenen för vårt samarbete med östraEuropa är vår förmåga att öppna våra marknader för östraEuropas varor och tjänster. Protektionistiska tendenser frånolika intressegrupper syns redan. Allt ifrånsjöfolksförbundets bittra motstånd mot estniska sjömän tillEU:s importhinder för jordbruksprodukter.Om inte länderna i östra får exportera till väst, såkan de inte heller köpa avancerade industrivaror ellermiljövänlig teknik. Då konserverar vi ett tudelat , ettEuropa där ena halvan från sin rikedom emellanåt gerallmosor åt den fattigare halvan. En fattigare halva somriskerar att i sitt missnöje bli prisgivet åt populistiska ochextrema frälsningsläror ofta med röd-brun anknytning.I så fall hindrar vi också vår egen utveckling. Vi utnyttjarinte de möjligheter som östra kan erbjuda; vår egensamlade välfärd blir lägre än vad den skulle kunna bli.Den borgerliga regeringens snabbt genomfördafrihandelsavtal med de baltiska staterna, liksom agerandetför att få EU att ingå frihandel med , var detviktigaste inslaget i östsamarbetet. är det viktigt attSverige fullföljer denna linje i EU, inte bara vad gällerBaltikum utan driver på för frihandel i hela Europa.MyternaOkunskap om det kommunistiska förtryckets och densocialistiska samhällsstrukturens verklighet, liksomsvårigheterna att skapa sig en bild av förändringsprocessseni östra , har gett upphov till några myter som riskeraratt felaktigt påverka förståelsen av förändringsarbetet.Det är en myt att produktionen i östra minskatsedan reformerna inletts. Det påståendet bygger på ett antalfelaktiga premisser.För det första utgår det ifrån att den kommunistiskastatistiken skulle ha varit korrekt. Det var den normalt inte.Femårsplanerna uppfylldes enklast genom förfalskadstatistik. Det fanns också politiska skäl, såväl inrikes somutrikes, att ge sken av större ekonomisk styrka än denverkliga.Det som inte var förfalskad statistik var därför intenödvändigtvis verkligt. Många av de producerade varornavar antingen direkt defekta eller allmänt av mycket lågkvalitet. Statistiken räknade volym. I den mån den räknadevärde så skedde det enligt artificiella priser.För det tredje bygger myten på att det som produceradesockså behövdes. Men det kommunistiska samhället var ettbristsamhälle. Antalet producerade högerskor var inget måttpå välståndet. Sambandet mellan produktionssiffror ochvälstånd var mycket slumpmässigt.För det fjärde så mätte den bristfälliga statistiken praktiskttaget enbart varuproduktion och vissa investeringar och somregel bara de statliga företagens produktion.När förändringarna inleddes rasade produktionen av varorsom inte efterfrågades. växte småföretag framöver allt. Ordet ''småföretag'' måste här ges en vid tolkning.Privat företagsamhet var vid reformernas början normalt ettbrott. Företagsamheten skedde i en mycket bred gråzon avtolererad om än formellt olaglig verksamhet, eller i formersom av andra anledningar gick förbi statistiken. Mycketvanligt var att en statlig verksamhet med visst ändamål iverkligheten drev en annan verksamhet, som därigenom intekom med i någon statistik. En traktorreparationsverkstadkunde i själva verket vara en tillverkare av plåtkaminer.Det kan inte uteslutas att reformekonomierna i vissaskeden genomgick reella produktionsfall. Men mycket av dei debatten använda siffrorna på kraftiga fall i produktionentorde vara politiska synvillor. Den bistra sanningen är attproduktionsnivån före reformerna var lägre än vad i stort settnågon i väst kan föreställa sig.Problemet med denna statistiska förvirring är att det kanleda till slutsatsen att reformerna sänkt levnadsstandarden ide tidigare kommuniststaterna. Vartefter mer korrekt statistikintroduceras så framträder istället bilden av kraftig tillväxt ireformernas spår -- kraftigare ju snabbare reformer.En annan myt är bilden av reformerna som upphov tillomfattande kriminalitet.Kriminaliteten i öst är omfattande. Den är ett stort problemför folks vardagsliv likväl som för den ekonomiska ochpolitiska utvecklingen. Orsaken till kriminaliteten är intereformerna. Orsaken är inte ens, annat än marginellt,polisstatens sammanbrott. Orsakerna finns i hela det fornasystemet.Hela det kommunistiska systemet var kriminellt. Inte barai bemärkelsen förtryck och diktatur. Även stora delar av denkommunistiska maktapparaten på olika nivåer var kriminelli den simplare betydelsen. Kommunistiska företagsledareuppgav osanna siffror, lokala partipampar gjorde inget utanmutor, polis och åklagare tog direktiv av partipamparna, densvarta och den gråa ekonomin blomstrade i bristsamhälletofta med skilda makthavares aktiva medverkan eller diskretasamförstånd mot del i vinsten. Enbart en mindre del avutbytet av varor och tjänster mellan medborgarna skeddegenom butikslokalen. Det mesta sköttes genom bakdörren.Oberäkneligheten och rättslösheten var total.Östeuropéerna har gjort sig av med sitt kriminellasystem. Som kvarleva har de fått en omfattande kriminalitet.Ofta, om än inte alltid, bygger den på människor varskriminella gärning inleddes i det forna systemets tjänst.Exemplen på detta är legio. Ledaren för de svarta baskrarsom sköt på Rigas gator greps i enrazzia mot organiserad brottslighet i . Den nästsiste sovjetestniska statsministern arresterades sedanhans försök att muta poliser videofilmats.Ett alltigenom kriminellt samhällsskick har ersatts av ettbegynnande rättssamhälle som lider av otillåtet högkriminalitet. Det är inte reformerna som frambringatkriminaliteten, utan reformkrafternas ofullständiga styrkasom inte förmått betvinga mer av den kriminalitet somföddes av, och bar upp, det kommunistiska stöd till ännu snabbare reformer till förmån föruppbyggnad av rättsstat såväl genom moderniseradlagstiftning som demokratiserat polisväsende, tullväsendeetc är det andra stora bidraget vi kan ge till östra . Här är det fråga om rådgivning men ocksåoperativa insatser. Svenska poliser på plats som stöd till sinakollegor, likaså svenska tullare, domare m fl kan ofta göraväsentlig nytta i den svåra arbetssituation som råder.Sveriges stöd till Central- och ÖsteuropaSverige har under de tre gångna åren givit ett betydandestöd till omvandlingen i . Dettreårsprogram för samarbetet som inleddes halvårsskiftet1992 går ut i år.Regeringen har aviserat att den skall återkommatill med förslag om det fortsatta samarbetet medCentral- och . I avvaktan på detta föreslås drygt1,avsättas för samarbetet under detkommande budgetårets 18 månader.Genom EU-medlemskap kommer en del avSveriges bistånd till att kanaliserasvia EU. Det beräknas att i storleksordningen 300 miljonerkronor av medlemsavgifter kommer att kanaliserastill biståndsprogrammen Phare och Tacis. Det är EU:s bådaprogram för stöd till respektive länder inomdet forna område.Sveriges stöd till i allmänhetkommer därmed i större utsträckning att gå via EU.Samtidigt innebär det att länder utanför direktanärområde får ett ökat stöd och i gengäld sannolikt ett någotlägre stöd till länderna inom Östersjöområdet.För att fullt ut kunna fortsätta det av den borgerligaregeringen inledda samarbetsprogrammet med länderna inärområdet föreslås därför en ökning av samarbetsramen förCentral- och med 200 miljoner kronor.ÖstersjöområdetDet är av särskild vikt för att våra grannar på andrasidan genomgår en snabb utveckling såvälekonomiskt som vad avser mänskliga rättigheter ochdemokrati.Östersjöområdet kommer starkt att präglas av EU-samarbetet. Fyra av strandstater är nu EU-medlemmar. är redan en associerad medlem medan detre baltiska länderna förhandlar om ett associeratmedlemskap, s.k. Europaavtal.Det är angeläget att dessa avtal kan slutas så attEstland, och får den ökade stabilitet ochdraghjälp som det innebär att bli ett med EU associerat land.De frihandsavtal som redan nu är i kraft är viktiga, menEuropaavtalet innebär en väsentligt vidare möjlighet till bådebreddat och fördjupat samarbete.Ryssland är den nionde strandstaten vid . Härfinns ett framförhandlat partnerskaps- och samarbetsavtalsom skall leda till frihandelsavtal mellan EU ochRyssland.Samarbetet i kommer att väsentligtintensifieras genom dessa avtal.För vidgas möjligheterna till samarbete genom EUoch dess institutioner och samarbetsavtal som detbilaterala samarbetet mellan och främst de baltiskaländerna måste vidareutvecklas.Det område som har särskilt hög prioritet är ett fortsatt stödtill de baltiska ländernas suveränitet, att bidra tilluppbyggnaden av demokratiska rättsstater samt tillframväxten av en fungerande marknadsekonomi.Det är också angeläget att fortsätta det omfattandesamarbetet när det gäller miljö- och kärnkraftssäkerhet somhar inletts med och Polen.Det är särskilt angeläget att stödet till omvandlingen tillCentral- och utgår på ett tidigt stadium. Det är justi de inledande faserna av övergången som påfrestningen påsamhället och medborgarna är som störst. Det gamlaförlegade skall avvecklas som det framväxandenya ännu inte har vuxit sig starkt.Det är mot den bakgrunden som det är viktigt att Sverigeäven håller uppe samarbetet och stödet förutvecklingen i vårt närområde på andra sidan . Detgäller även områdena i nordvästra , som det ärnaturligt för och att se som sina nära grannar.Den demokratiska utvecklingen i är osäker. Detbrutala övergreppet mot staden i visar attde röd-bruna krafterna har oroväckande stort inflytande iRyssland. visar den öppna debatten inom ryskamedia att demokratin är livskraftig.Det är angeläget att fortsätta samarbetet med nordvästraRyssland om inte den inre utvecklingen i Rysslandomöjliggör ett meningsfyllt sådant samarbete. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett fortsatt samarbetsprogrammellan och länderna i ,2. att , i avvaktan på en särskild proposition iämnet, till anslaget G1. Samarbete med länderna i /96 anvisar ett reservationsanslag på .