mot · GI02So285 · 1995-01-25 00:00:00 — Det gemensamma och solidariska ansvaret för att ge våraäldre god omsorg och vård är en självklarhet. Den omsorgoch vård ett land ger sina äldre är ett mått på dess välfärd. Iall huvudsak har en äldreomsorg som fungerartillfredsställande. Ädelreformen, som varit i kraft sedan1992, har utvecklats till att fungera relativt väl. Menäldreomsorgen har krympt, i absoluta och relativa tal. Medhänsyn till detta vill vi särskilt peka på följande frågor somprioriterade.Olika boendeformerDet finns en gräns där det egna boendet upplevs somensamt och utsatt. Sviktar grundläggande livsfunktionerklarar man inte av att fråga efter och köpa enskilda tjänsterutan man behöver en mer samlad vård och omsorg.Det måste också finnas flera boendealternativ.Ålderdomshemmen har den ansvarsform som uppskattas avmånga äldre. Ålderdomshemmen sattes på undantag avsoicaldemokraterna och åtskilliga ålderdomshem lades nerunder 80-talet. Men tack vare envisa kamp gavsocialdemokraterna upp sitt istadiga motstånd mot enförnyelse av ålderdomshemmen.Den medicinska kompetensen i särskilda boendeformerÄdelreformen har i en del fall resulterat i ett byte avvårdkultur. var huvudmannaskapet tydligare på såsätt att landstingen hade ansvaret för vården ochkommunerna skötte omsorgen. Exempelvis var det så påsjukhemmen att läkarna följde hälsotillståndet, uppfattadesjukdomssignaler och kunde ombesörja vård. är det ihuvudsak omsorgspersonal tillsammans med den äldre självsom ska avgöra om medicinsk behandling behövs.Den minskade medicinska kompetensen i särskildaboendeformer bör ses över. Vi anser det angeläget medregelbunden läkartillsyn av äldre i särskilda boendeformer.Vi föreslår därför att en översyn görs av kommunernasvårdorganisation. Detta bör ges regeringen till känna.AnhöriginsatserDen alltmer utbredda ensamheten bland äldre kan inteavskaffas genom beslut uppifrån. Ensamheten motverkasbäst genom att anhöriga, grannar, föreningsmedlemmar ochtidigare arbetskamrater motiveras att ta medmänskligtansvar. Frivilliga organisationer och föreningar gör här storainsatser. Detta frivilligarbete måste i högre utsträckningstruktureras och prioriteras.Den ''tysta omsorgen'' som de anhöriga står för, har storbetydelse för de äldres sociala välbefinnande ochlivskvalitet. Det är bra att även en socialdemokratiskregering numera inser att anhöriginsatserna ärbetydelsefulla. Dessvärre är regeringen inte mer konkret änatt den ''vill lyfta fram anhöriginsatserna''. I betänkande (SOU1994:139) står vi bakom ett förslag till en ny lagbestämmelsesom ska ge kommunerna ett tydligare ansvar för stöd tillanhöriga. Vi utgår från att regeringen presenterarett sådant lagförslag. Detta bör ges regeringen till känna.Valfrihet i hemtjänstenAlltfler äldre lämnar snabbare än tidigare sjukhusen sommedicinskt färdigbehandlade för att leva i sina egna hemeller i särskilt boende. En naturlig följd är att behovet avhemtjänst ökar. Utvecklingen är den motsatta, d v somfattningen av har minskat. Under de senaste3--6 åren har därför tvingats att prioritera demest hjälpbehövande. Denna utveckling har också lett tillåterhållsamhet med sådan hjälp som går utöver denpersonliga omvårdnaden.Vi anser att de äldres egna behov och önskemål ska varavägledande. För många betyder innehållet i -- snarare änomfattningen av -- hjälpen mest. Valfrihet är vad mångaefterfrågar. De äldres möjligheter att själva ha inflytandeöver vilket stöd man prioriterar bör öka. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den medicinska kompetensen isärskilda boendeformer,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd till anhöriga.