mot · GI02So460 · 1995-01-25 00:00:00 — Mer än 200 000 svenskar är beroende av lugnande och sömngivandemedel. Mellan tre och fyra miljoner recept påberoendeframkallande psykofarmaka skrivs ut på desvenska apoteken. Mest utbrett är detta läkemedelsmissbrukbland kvinnor och personer . Den mest föreskrivnapsykofarmakan är s k. bensodiazepiner.Olika studier visar att av befolkningenanvänder bensodiazepiner för att lindra oro, ångest, neuroseroch sömnproblem. Av tillgänglig statistik framgår attförbrukningen ligger över riksgenomsnittet i län samt medan liggerlägst. Undersökningar visar också att vad gäller justförskrivningen av bensodiazepiner ligger främstHelsingborg, men även andra orter i överriksgenomsnittet.Blandmissbruk, dvs. kombinerat missbruk av alkohol ochläkemedel, förekommer i stor utsträckning. Av 105inläggningsfall med diagnosen alkoholberoende påalkoholkliniken i hade bensodiazepiner ikroppsvätskor. Studien anses vara representativ för patientersom är alkoholberoende i storstadsmiljö. Siffrorna stämmerväl överens med internationella studier och har, enligtSocialstyrelsens uppfattning, snarare ökat än minskat påsenare år.Narkotikamissbrukare använder bensodiazepinpreparatsom ersättningsdrog. Detta ökar risken för illegalförskrivning av preparaten. Antalet receptförfalskningar år1990 var 1 245 i hela landet (1989:340) varav svarade för10 % och för 20 %.Ett viktigt konstaterande är också att en stor del av dennarkotika som konsumeras av narkomaner har ett ''legalt''ursprung, dvs. utgörs av olika typer av bensodiazepiner somföreskrivs av läkare och är starkt subventionerade avsamhället. och polis beslagtog drygt 32 000 tabletter bensodiazepiner. hade beslagen ökattill ca 52 000, alltså en ökning med mer än 20 000 tabletter på 2 år.Enligt en PM från finns enbart i Stockholmett tjugotal privatpraktiserande läkare som tillhandahållerrecept mot ett högt arvode. Det är också utomordentligtupprörande att en omfattande förskrivning av legal narkotikasker till personer som redan är gravt narkomaniserade påandra preparat. De läkare som förskriver bensodiazepiner tillnarkomaner är i första hand privatpraktiserande. Emellertidhar många narkomanvårdare funnit recept hos gravanarkomaner från , , Beckombergam.fl. sjukhus, vilket visar att förskrivning även förekommerinom den offentliga sjukvården.Erfarenheterna visar att ett starkt ökande antal människorinte i första hand intar sömnmedel och lugnande medicinerav terapeutiska/medicinska skäl, utan därför att de har blivitberoende och inte kan sluta med sina mediciner utan hjälpmed nedtrappning och avgiftning. Dessa människor är intemissbrukare i vanlig bemärkelse. De har blivit beroende trotsatt de bara följt läkares ordinationer. Än meruppseendeväckande är denna omständighet med tanke på attden medicinska expertisen inte kan visa attbensodiazepinerna har någon terapeutisk/medicinsk verkanlängre än 1--2 månader vid regelbundet intag.Till de kända sociala skadeverkningarna av en för högförbrukning av bensodiazepiner, kan nu även läggas nyamedicinska rön om fosterskador hos nyfödda barn. Somförsta läkarlag i världen påvisade ett läkarlag i Göteborgallvarliga missbildningar hos barn till mödrar som ärstorförbrukare av just bensodiazepiner. Fosterskadornapåminner om de som hög alkoholkonsumtion undergraviditet kan ge upphov till.På samma sätt som den totala konsumtionen av alkohol harbetydelse för alkoholskadornas omfattning, finns det grundför misstanken om att missbruk av sömnmedel och lugnandemediciner är relaterat till totalkonsumtionen avbensodiazepiner. Genom att få ner förskrivningen av dessapreparat, skulle alltså mycket lidande kunna elimineras.Undersökningar pekar också på att förskrivningen i vissgrad sammanhänger med det synsätt, som den enskildeläkaren har på människors problem och krisreaktioner. Idetta sammanhang kan man även hitta kopplingar till denlokala terapitraditionen bland läkarna.Socialutskottet behandlade i sitt betänkande1989/90:So433 motioner med förslag till åtgärder mot ovanbeskrivna och omfattande läkemedelsmissbruk. Utskottetdelade motionärernas uppfattning om behovet avintensifierade insatser för att komma till rätta med problemenoch utskottets ställningstagande utmynnade i etttillkännagivande till regeringen med anledning avmotionerna.Som exempel på lämpliga åtgärder mot det tilltagandeläkemedelsmissbruket angavs intensifierad forskning,särskilda informationsinsatser som t.ex. symposier,konferenser för kunskapsspridning, workshops ompsykofarmaka och allmänna råd.Samma brist på konkretiseringar i fråga om verkningsfullainsatser mot läkemedelsmissbruket tycks präglasocialsstyrelsens synsätt, åtminstone som det kommer tilluttryck i en PM daterad . Bland angivnaplanerade insatser nämns över huvud taget ingenting konkreti form av åtgärder mot försumliga läkare, hårdare granskningav läkemedelsbranschens marknadsföring, apotekensregistreringsmöjligheter eller s.k. generisk förskrivning.Många års erfarenheter av läkemedelsmissbruk talar nuenligt vår uppfattning klart och entydigt för att mera direktaoch konkreta åtgärder måste komma til användning för attkraftigt minska förbrukningen av t.ex. bensodiazepiner.Sålunda torde det vara nödvändigt att se till attförskrivning efter enbart telefonkontakt inte får ske. Enbartminsta förpackning bör vidare skrivas ut vid varje tillfälle.Socialstyrelsen och industrin måste mera aktivt arbeta för attberoendeframkallande läkemedel tillhandahålles i mindreförpackningar.Läkemedelsbranschens marknadsföring måste granskasbetydligt hårdare än . Detta gäller inte minstgranskningen av den marknadsföring av produkterna somäger rum på symposier och konferenser där medlen säljsmuntligt och direkt.Patienten har också rätt till en ordentlig information ompreparatens verkningar och biverkningar. Fantasinamnen påläkemedel måste elimineras och ersättas med beteckningarsom ger information om innehållet, s.k. generiskförskrivning.Förebyggande insatser mot läkemedelsberoende saknas.De avgiftningsavdelningar som finns för alkoholmissbrukareoch narkomaner, motverkar ofta sitt eget syfte när det gälleravgiftning av läkemedelsberoende. Detta beror främst på dekorta vårdtiderna. Karakteristiskt för abstinensen vidläkemedelsberoende är att symptomen ofta kulminerar förstefter . Svåra symptom kan till och innan de börjar klinga av. Dessutom kanabstinenssymptomen återkomma i nya toppar under enlängre tidsrymd. Abstinensen är överlag mycketlångvarigare än vid annat beroende.Såväl internationella som nationella iakttagelser visar attläkarna ofta har mycket dålig kunskap om i vilkenomfattning de skriver ut lugnande medel och sömnmedel. Ettsätt att lösa detta problem är att låta apoteken registrera vilkamediciner som varje läkare eller vårdcentral skriver ut.Metoden har prövats i sydvästra sjukvårdsområdet iStockholm och den borde kunna bli en rutinuppgift genomApoteksbolagets datoriserade system överläkemedelsleveranser och icke individbaserade receptdata.Socialstyrelsen måste utarbeta dels ettvårdprogram, dels rekommendationer till landsting ochkommuner för deras arbete med psykofarmakaberoendepersoner. Inom sjukvårdens grundutbildning ochvårdpersonalens vidareutbildning bör undervisning ompsykofarmaka, bruk, beroende och missbruk införas.Forskning om hjälpmedelsbehovets omfattning ochmetoder för vård av missbrukare måste intensifieras. Det ärviktigt att denna forskning står fri och obunden i sittförhållanden till läkemedelsindustrin.Socialstyrelsens läkemedelsavdelning måste ta ett ökatansvar för att klara sina uppgifter att kontrolleraläkemedelshanteringen, bolagens marknadsföring samt attsköta informationen till allmänhet, vårdpersonal ochmassmedia.Socialutskottet har och senast ibetänkande 1993/94:SoU20 framhållit att konkreta åtgärderpå flera områden behövs för att minska läkemedelsberoendetoch läkemedelsmissbruket. Trots detta har praktiskt tagetinga åtgärder för att komma till rätta med dessa problemvidtagits.Mot denna bakgrund föreligger nu synnerligen starka skälför att hos regeringen begära att kraftfulla insatserkommer till stånd mot det uppenbara och allvarligamissbruket av läkemedel. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av konkreta insatser för attförebygga missbruk av beroendeframkallande läkemedel.