mot · GI02Jo684 · 1995-01-25 00:00:00 — Övergödningen av våra hav och kustvatten har under desenaste åren uppmärksammats alltmer. 1988 satte riksdagenupp som mål att till 1995 väsentligt minskafosforutsläppen och halvera kväveutsläppen till haven.Markläckage av växtnäringsämnen är svåra att åtgärda medkonventionella metoder och tillförseln från både skog ochåkermark är omfattande. Kväveläckaget sker främstgenom grund- och dräneringsvattnet och är störst påinfiltrationskänsliga jordar. -- med ett omfattande ocheffektivt jordbruk -- är ett område med stora arealer sådanmark och är den region i riket, som bidrar med den störstakvävemängden till våra kustvatten.Till största delen transporteras växtnäringsämnena tillsjöar och hav genom åarna. Det är därför naturligt, att stortintresse har kommit att ägnas åt de många skånska åarna ochderas roll i sammanhanget. Inom vattenvården har ocksååtgärder alltmer koncentrerats på att återställa och förbättravattendragens förmåga att kvarhålla och själva rena vattnetfrån växtnäringsämnen samt kring betydelsen av våtmarkeroch dammar för en naturlig rening av vattnet.Genom dikning av våtmarker och fördjupning ochuträtning av vattendrag har från andra hälften av 1800-taleten mycket stor del av ådalarnas våtmarker torrlagts och tagitsi anspråk för jordbruk, vägar och tätorter. Så gott som allabäckar i helåkersbygden är kulverterade ellerförvandlade till raka diken. Utvecklingen mot ökad andelåker har påskyndats av att boskapsskötseln krympts,varigenom behovet av betes- och ängsmarker minskat.Den snabba avrinningen i åsystemen, som är en följd avatt vattendragen inte fått behålla sina naturliga, slingrandelopp, utlakningen från skogen och åkermarken, det suranedfallet och åarnas funktion som recipienter förreningsverkens utsläpp har allt bidragit till att förstöravattnets kvalitet.Detta är ett hot mot främst , som är ett unikthavsområde. Det fungerar i princip som ett stortflodmynningsområde med en särpräglad flora och fauna.Skånes miljö har varit föremål för ökatintresse. I samband med arbetet med översiktsplanerna görsbl.a. en inventering av de olika kommunernasvattenområden. Det förutsätts, att man genomsamarbete mellan de till ett vattendrag gränsandekommunerna skall kunna genomföra åtgärder, som skallkunna vara till nytta för miljön och det rörliga friluftslivet ien bygd, som saknar tillgång till allemansrättslig mark.Hur samarbetet mellan kommunerna skall lösas måste blien fråga för de berörda kommunerna. Risken är att detta kanta och därmed försena det angelägna arbetet.Frågan kommer naturligtvis att aktualiseras i sambandmed planerna på ett framtida Skånefullmäktige. Problemetär att lösningen på viktiga miljöfrågor då skjuts på framtiden.Fram till det att den nya organisationen i harfastställts bör därför länsstyrelserna tillförsäkras tillräckligaresurser för att tillsammans med kommunerna samordnaarbetet med hithörande frågor inom respektive län.Miljödelegationen föreslog, att kommunernainom ett vattendrags avrinningsområde skulle kunna bilda ens.k. kvävepool för att på effektivaste möjliga sätt inomområdet, oavsett administrativa gränser, kunna vidta åtgärderför att nå det nationella målet för minskning avkvävetransporten till havet. Det kan gälla utbyggnad avreningsverk, anläggande av dammar och våtmarker ellerutökning av andelen grön mark och vinter. För attåstadkomma detta erfordras ekonomiska medel, som i förstahand bör tas ut som avgifter från de verksamheter, somförorsakar utsläppen.I sydvästra pågår projekt för de tre största åarna,som utgör väsentliga delar i en regionallandskapsvårdsplanering. Finansieringen skerhuvudsakligen med kommunala medel, kompletterade medmedel från landsting.Mellan 1989 och 1992 hade länsstyrelserna i medeltillgängliga (NYLA-medel) för åtgärder i odlingslandskapet.Ersättning utgick till jordbrukare, som anlade dammar ellerskyddszoner längs vattendragen. Länsstyrelserna fördeladeca till projekt, som visat sig ha högkostnadseffektivitet. Förutsättningarna för att anslå nyaNYLA-medel bör övervägas.Vid fortsatt sådant stöd bör även andra ägarkategorier änaktiva jordbrukare kunna komma i åtnjutande av detta stöd.En faktor som kan bidraga till att försena en nödvändigrestaurering av åsystem och våtmarker är den ålderdomligavattenlagstiftningen, som måste ses över och förändras. Isynnerhet beträffande bevattningsuttag hartillsynsmyndigheten () stora svårigheter atttillämpa vattenlagen för att kontrollera och samordna dessauttag med andra åtgärder i och vid vattendragen.Andra lagar som i viss mån måste förändras för att det skallbli möjligt att ta till vara åsystemens möjligheter att minskautsläppen av växtnäringsämnen till havet är naturvårdslagenoch expropriationslagen.I trängda ekonomiska läge kopplat tillmassarbetslöshet är det angeläget att finna områden förarbetsmarknadsåtgärder som ger samhällsekonomisktpositiva resultat också . I det korta perspektivet bordeen betydande del av de arbetsmarknadspolitiska resursernakunna inriktas på åtgärder för att minska kväveläckaget. Förnärvarande finns på grund av stagnationen påbyggmarknaden ledig kapacitet inom entreprenadområdetför att göra de arbeten som behövs för att skapa ett effektivtnaturligt reningsmoment för åarnas vatten innan det nårkusterna. Arbetslösa ungdomar skulle kunna få möjlighet attdels lära sig mer om sambanden i naturen, dels göra insatserför miljön genom meningsfulla beredskapsarbeten vidvåtmarker, dammar och odlingsfria ytor kring åarnasstränder.Att på ett ekologiskt och kostnadseffektivt riktigt sättstoppa växtnäringsläckaget och i en hårtexploaterad region ge kulturlandskapets växter, djur ochmänniskor bättre livsförhållanden är ett nationellt intresse. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en samordning av finansiering ochlagstiftning när det gäller återställandet av åsystemen iSkåne.