mot · GI02Sf202 · 1995-01-25 00:00:00 — Förändrat högkostnadsskydd gällande sjukvårdsförmåner m.m. slåss mot klockan. av vidlyftigekonomisk politik visar upp ett förfärande resultat.Filosofin har varit att förmåner skall utformas för att passasärintressen och stora väljargruppers krav påstandardökning. Frågan om ekonomin i sin helhet har kunnatbära de offentliga utgiftsökningarna har inte givits detutrymme den förtjänar. Det är bakgrunden till de storaobalanser i ekonomi vi står inför.Regeringen säger sig i budgeten ta krafttag mot dessauppkomna obalanser. Efter en under föregående höst fördpolitik med massiva skattehöjningar och återregleringar påföretagandets och valfrihetens område, har regeringen nuistället presenterat en rad under oppositionstidenbrännmärkta utgiftsminskningar. Det är bra. Dessvärrekommer de , höstens många möjligheter har gåttförlorade. De är också otillräckliga.För en ung riksdagsledamot, född , ställskraven högre på att tänka framåt på kommande generationer.Högljudda krav från allsköns särintressen måste vägas motdet rättmätiga kravet att också kommande generationer skallges möjlighet att styra fördelningen av de gemensammaresurserna. Detta omöjliggörs med dagens lånefinansieradevälfärdspolitik. Kopplingen mellan en ansvarsfullekonomisk politik och ansvar för kommande generationertydliggörs därmed.Regeringen föreslår olika besparingar som påverkardagens sjukvårdsförmåner. I huvudsak rör det sig om mindreavgiftshöjningar och smärre justeringar av det s khögkostnadsskyddet. Av propositionen framgår attregeringen är orolig över kostnadsutvecklingen på dettaområde, i synnerhet avseende läkemedelsförmånen.Ytterligare kostnadsdämpande åtgärder övervägs. För helaområdet sjukvårdsförmåner saknas det emellertid ettgrundligt resonemang kring vilka principer som bör varavägledande för ett dylikt förmånssystem.Någon form av högkostnadsskydd behövs. Risken ärannars att orimliga kostnader läggs på svaga grupper, somt ex äldre och handikappade. Med dagens utformninguppmuntras på ett olyckligt sätt överkonsumtion avläkemedel. Istället för att tydliggöra kostnaderna medförfrånvaron av egenavgifter över högkostnadsbeloppet att denödvändiga incitamenten mot överutnyttjande uteblir.Dagens högkostnadsskydd bör därför ersättas med ettsystem där egenavgifterna minskar i två faser.Högkostnadsbeloppet fås fram genom sammanläggning avredan subventionerade läkarbesök och användande avreceptbelagda läkemedel. utgår ingen kostnad för vårdoch läkemedel när välhögkostnadsbeloppet uppnåtts. Mitt förslag är att densubventionerade egenavgiften för läkarbesök och läkemedelkvarstår, men att den halveras när den samlade kostnadenöverstiger och reduceras till avavgiften på belopp över 3.000 kronor.En dylik förändring innebär inte bara en finanspolitiskbesparing i två steg. Statens utgifter för varje enskiltnyttjandetillfälle minskar som den totalanyttjandegraden sjunker. Man vinner också en ökadförståelse för de faktiska kostnaderna genom att knyta enegenavgift till varje nyttjandetillfälle, utan att göra avkall påprincipen om kostnadsreduktion för grupper med stortvårdbehov.Den samlade besparingen är svår att precisera eftersomkonsumtionseffekten är svår att slå fast. Riktvärdet bör dockvara en besparing på . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om ändring i reglerna förhögkostnadsskyddet för utnyttjande av läkarvård ochreceptbelagda läkemedel i enlighet med vad som anförts imotionen.