mot · GI02Jo603 · 1995-01-25 00:00:00 — Anläggande av våtmarker i västra BakgrundVattendragen i västra tillhör landets mest belastadevattendrag med mycket höga halter av kväve och fosfor. Dehöga halterna av närsalter beror på den stora andelenjordbruksmark i avrinningsområdena med en högmineralisering samt deposition av luftburet kväve.Utsläpp från reningsverk, enskilda avlopp och industrierbidrar endast till en mindre del av transporten av närsalter tillhavet. Generellt är det utsläpp av fosfor och syreförbrukandeämnen som orsakar problem i sötvatten medan kvävet ansesorsaka de negativa förändringarna i havet, medalgproduktion och syrebrist vid bottnarna.Påtagliga förbättringar när det gäller belastning avsyreförbrukande ämnen, fosfor och giftiga ämnen haråstadkommits genom vattenvårdande åtgärder. Dock går detinte att påvisa några förbättringar när det gäller transportenav kväve till havet.2. MålsättningSverige har i flera internationella konventioner ochåtaganden, bl.a. Helsingforskonventionen (HELCOM),och /Östersjödeklarationen, förbundit sig att medverka till kraftigareduktioner av föroreningen av havet. Östersjödeklarationentar sikte på att uppnå utsläppsnivåer som är förenliga med''ekologisk balans'' i och ser HELCOM:sreduktionsmål av bl.a. kvävetransporten somen första etapp att nå detta.Den nationella målsättningen är enligt flera beslut att denvattenburna transporten av kväve och fosfor frånlandbaserade källor till haven skall minskas med 50 procentunder tiden 1985--1995.3. Beslutade och genomförda åtgärderKommunerna åläggs att bygga ut reningsverken förkvävereduktion. Kostnaderna för reduktion av ett kg kväve iett reningsverk varierar mellan och 310 kronorenligt uppgifter från Naturvårdsverket.För att minska markläckaget till vattendrag frånjordbruksmark har lantbruket ålagts ett antal krav, varav kannämnas:Begränsning av antal djur per arealenhet.Bestämmelser om lagring och spridning av stallgödsel.Lagom viss andel höst- och vinterbevuxen mark.Minskadanvändning av handelsgödsel genom miljöavgifter ochrådgivning.Flera av åtgärderna har redan verkat , medanandra, såsom ökad andel vinterbevuxen andel ,skall vara fullt ut genomförda 1995, det år dåkvävetransporten till havet skall ha reducerats med 50procent. Detta väntas dock inte få någon större effekt, då andel vintergrön mark redan i praktiken är naturlig i desydsvenska växtföljderna.3.1 Effekt av åtgärderDe västskånska vattendragsförbunden har inte kunnatskönja någon säkerställd minskning av kvävetransporternatill havet. I flera av de västskånska vattendragen har bidragetfrån olika källor summerats och de olika kvävereducerandeåtgärdernas effekt på kvävetransporten beräknats enligt deschabloner som finns att tillgå. Det är bara att konstatera attäven vid en välvillig analys kommer inte dessa åtgärderräcka för att uppnå målet. Ytterligare åtgärder kommer attbehövas.4. Anläggning av våtmarker som metod för att uppnåkvävemåletTvå metoder som debatterats flitigt och som under senareår förts fram som kostnadseffektiva är dels anläggningen avolika typer av våtmarker och dammar, dels skyddszonerlängs vattendragen, där marken inte gödslas eller bearbetas.Genom vattendragsorganisationernas mångåriga arbete ivästra och de utredningar och analyser som utförts harman kommit till slutsatsen att anläggning av dammar,våtmarker och skyddszoner är de mest attraktiva ochkostnadseffektiva åtgärderna. Ett antaldamm/våtmarksprojekt liksom flera mil skyddszoner ärredan genomförda. ochkommunerna har här bidragit till finansieringen tillsammansmed markägarna. I en del fall har kommunerna, för att få tillstånd skyddszoner längs vattendragen, arrenderat dessa avmarkägaren på tio år.Dessa metoder att reducera transporten till havet har ihuvudsak endast nämnts i förbigående i statliga utredningaroch inte beaktats i konkreta förslag.De västskånska vattendragsorganisationerna har i engemensam skrivelse till Miljö- och naturresursdepartementeti pekat på de speciella skånska problemen i dettaavseende samt de stora kostnader som är förknippade medåtgärderna.Skrivelsen utmynnade i en begäran om hjälp från statenmed finansieringen samt att departementet tar initiativ till delagändringar som behövs för att underlätta inrättandet avåtgärder för att minska läckaget av närsalter.4.1 Västskånska vattenavrinningsområden skiljer sig frånövriga SverigesVattenavrinningsområdena i Västskåne skiljer sig frånstörre delen av övriga på flera sätt som gör demlämpliga för denna typ av närsaltreducerande åtgärder. Blanddessa kan nämnas:Hög nitratbelastning -- ger högdenitrifikationspotential.Milt klimat och längre periodermellan tjälad mark och sådd resp. skörd.Hög andelutdikade sjöar och våtmarker.Vattnets väg till havet ärkort.Ekonomiskt fördelaktigt att åtgärda föroreningar därde är stora.5. Kostnadsberäkning för åtgärder för att nå en halveringav kväve till havEn sammanställning av de västskånskavattendragsförbundens program för att uppnå en reduktionpå enligt ovan och kostnaderna för dessa ger entotal kostnad på mellan en halv och . Dettaär kostnader som ligger utanförvattendragsorganisationernas, kommunernas ochmarkägarnas förmåga att ensamma bära. Denna kostnadskall emellertid fördelas över av 15--, den tid dettorde ta att genomföra så många projekt av det här slaget somdet måste bli fråga om.Kostnaden skall också jämföras med kostnaden per kiloreducerat kväve i ett reningsverk. Den är nämligen avsevärtlägre, endast enligtNaturvårdsverkets uppgifter, jämfört med 20--iett reningsverk, som nämnts ovan.6. Resurserna måste användas effektivtEn kommun som ålagts att bygga ut sitt reningsverk medett kvävereduceringssteg och som kan visa att man skullekunna åstadkomma lika stor eller större reduceringseffekt avkväve genom att anlägga våtmarker, borde få tillstånd attgöra detta. Länsstyrelserna borde uppmanas att i sintillståndsgivning och tillsyn se positivt på alternativa och merkostnadseffektiva metoder. På så sätt skulle man kunna nå enstörre grad av kvävereduktion.Försök borde göras med s.k. utsläppsbubbla, i detta falletmed en kvävereduktionsbubbla eller kvävepool, där ettkvävereduktionsmål fastställes inom en avgränsadgeografisk region och kommunerna ges fria händer att uppnådetta mål. Resurserna kan då styras till den utsläppskälla därföroreningarna är mest koncentrerade och till denkvävereduceringsmetod som är kostnadseffektivast. Omlämplig storlek på en kvävereduktionsbubbla skulle omfattaflera kommuner, borde samverkan kunna möjliggöras för attoptimera utsläppen.Vi hänvisar i detta sammanhang även till SOU 1990:93,Miljön i . FördelarUtöver den rena kvävereduktionen skulleodlingslandskapet vid anläggande av fler våtmarker ochdammar tillföras flera värden, i form av ökad biologiskmångfald och möjlighet till rörligt friluftsliv, såsom jakt ochfiske.8. Erfarenheter från DanmarkI , som kan ses som ett föredöme då det gällerkvävereduktion, och vars förhållanden liknar de västskånska,har man haft ett statligt program på 100--150miljoner Dkr/år för ''naturgenopretning'', d.v.s.återupprättande av förstörd natur. av dessamedel har använts för att anlägga våtmarker och dammar.9. Samhällets ansvarLandskapets utseende med brist på vattenhållande ochkvävereducerande magasin är en följd av samhällets krav påen effektiv jordbruksdrift för att åstadkomma så billigalivsmedelsråvaror som möjligt. Den statligajordbrukspolitikens utformning genom decennierna harutarmat landskapet genom att brukningshinder avlägsnatsoch utdikning och kulvertering har skett i stor skala.Följaktligen är det också en statlig angelägenhet att medstatliga medel hjälpa markägare, vattendragsförbund ochkommuner att rätta till de misstag som begåtts, då vi nu serde fatala följderna.10. Investeringar inom miljöområdetMiljödepartementet har ett särskilt anslag, som föreslåshöjas från till 190,5 miljoner kronortill , för förvärv av värdefulla naturområden underanslaget A 4, Investeringar inom miljöområdet. Från dettaanslag kan lämnas bidrag till kommuner och kommunalastiftelser för skydd av värdefulla naturområden. Större delenav dessa anslag har destinerats till norra delarna av landet föratt bevara urskogar ovanför skogsodlingsgränsen ochmyrmarker, men även produktiv skog nedanförodlingsgränsen. Detta är i och för sig mycket angeläget. Vihar i denna motion även lyft fram det angelägna i att i Skånebåde återskapa värdefulla naturområden och att samtidigtreducera kväveutsläpp till värdefull havsmiljö. Därför bordemedel från detta anslag kunna användas för att anläggavåtmarker, dammar och skyddszoner i Skånesodlingslandskap. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anläggande av våtmarker, dammaroch skyddszoner som metod för kvävereduktion och ökningav biologisk mångfald i det skånska odlingslandskapet,2. att hos regeringen begär förslag tilllagändringar, syftande till en differentiering itillståndsgivningen enligt vattenlagen, så att länsstyrelsernafår handlägga tillståndsgivningen i enlighet med vad somanförts i motionen,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att kommunerna ges rätt attinvestera i de mest kostnadseffektiva metoderna för att nåstörsta möjliga grad av kväverening,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om försök medkvävereduktionsbubbla,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inom ramen för anslagetInvesteringar inom miljöområdet statligt bidrag skall utgåmed högst för att finansieraanläggandet av våtmarker, dammar och skyddszoner.