mot · GI02Sf220 · 1995-01-25 00:00:00 — Rättsligt stöd i vissa ärenden om allmän försäkring I de svenska domstolarna har, till skillnad från mångaandra rättsstater, byggts upp en stor säkerhet och kompetensi första instans. Den allmänna rättshjälpen har därvidlag varitav stor betydelse. Det har lett till att målen blivit välförberedda och även en stor rättssäkerhet för individen.Vid de allmänna förvaltningsdomstolarna kan man påvissa områden dock se en annan utveckling. Det som harhänt är att det utvecklats ett antal rättighetslagar där enskildamed hjälp av förvaltningsbesvär kunnat gå till domstol föratt utkräva rättigheter.Dessa möjligheter till förvaltningsbesvär finns t.ex. i lagen(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade,socialtjänstlagen (1980:620) och lagen (1962:381) omallmän försäkring (AFL). I dessa lagar hamnar enskilda ochmyndigheter i ett uttalat partsförhållande som närmast kanliknas vid en tvist i allmän domstol.Den förvaltningsrättsliga och förvaltningsprocessrättsligatraditionen bygger dock på annat än rena partsförhållanden,nämligen myndigheternas utredningsskyldighet. Den enaparten, t.ex. den statliga myndigheten ,skall således stå för hela utredningen i målet. Den enskildefår sedan tillfälle att yttra sig över detta.En enskild individ, utan någon som helst juridiskförkunskap, ställs mot en avdelning med tiotaletkvalificerade jurister, experter på socialförsäkringsrätt. Detsom skall prövas är ofta av stor, för att inte säga avgörandebetydelse, för den enskildes hela livssituation. Det ställerstora krav på den som på ett säkert sätt skall kunna tillvaratasina intressen i en så utsatt situation. De flesta skulle därförbehöva stöd av ett biträde.Enligt 20 kap. 12 § AFL kan väljaatt gå in som part i ett socialförsäkringsmål, i vissa fall ärverket alltid part. är inte alltid motparttill den enskilde sökande men kan vara det. Syftet med dennabestämmelse är att ge den centrala myndigheten en möjlighetatt skapa likformighet i rättstillämpningen. Detta är uniktjämfört med de andra lagar som nämns ovan.Socialstyrelsen, som central tillsynsmöjlighet på dessaområden, har inte alls samma möjlighet att påverkarättsutvecklingen.Rättshjälpssystemet är ekonomiskt ansträngt.Tidigare diskussioner om att utöka möjligheten till rättshjälpi socialrättsliga mål har inte lett någon vart. I de ovanbeskrivna unika fallen borde det dock finnas utrymme attskapa ett system för juridiskt stöd till enskilda, utan attbelasta rättshjälpssystemet. Det uttalade syftet medRiksförsäkringsverkets talerätt är att som nämnts skapaenhetlig och riktig rättstillämpning.Erfarenheten visar att säkerheten i alla domar ökar närmålen är väl förberedda av kvalificerade och kunnigapersoner. Till detta kommer att enskilda i en redan utsattsituation kan få stöd och att domstolen avlastas iutredningsarbetet.Lösningen är att låta stå för ettjuridiskt biträde åt enskilda i det fall det väljer att inträda sommotpart till denne. Detta skulle förutom de ovan nämndavinsterna även ge underlag för forskning kring rättshjälpensbetydelse i den sociala rättighetslagstiftningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring ilagen om allmän försäkring (AFL) så attRiksförsäkringsverket åläggs att finansiera ett juridisktbiträde åt enskild motpart i de fall verket, på eget initiativ,inträder som sådan motpart.