mot · GI02So615 · 1995-01-25 00:00:00 — InledningDet främsta målet för liberalernasfamiljepolitik är att alla barn skall få en bra start i livet.Familjepolitiken skall också främja jämställdhet mellan mänoch kvinnor och ge förutsättningar både för män och kvinnoratt förena förvärvsarbete och familjeliv.Barnfamiljerna skall ha stor frihet att själva forma sinvardag. Familjepolitiken skall innebära att stat och kommununderlättar för föräldrarna att ta ansvar för sina barn -- inteatt de skall överta det.Folkpartiet har haft dessa mål somutgångspunkt för sin familjepolitik. Vi var pådrivande när föräldraförsäkringen infördes och byggdes ut. Vi harverkat för full behovstäckning och valfrihet inombarnomsorgen. Vi har drivit på för att föräldrautbildningenskulle byggas ut. Vi har slagit vakt om och byggt ut detgenerella ekonomiska stödet till barnfamiljer som i praktikensyftar till att bygga in hänsyn till barnfamiljernasförsörjningsbörda i skattesystemet.2. Familjepolitiska reformer 1991--94Den familjepolitik som förts har skapat godaförutsättningar för de flesta barn i . Den harockså möjliggjort en kraftig ökning av den kvinnligaförvärvsfrekvensen.Däremot har valfriheten för barnfamiljerna att t.ex. väljabarnomsorg länge varit kraftigt beskuren, både genomköerna till barnomsorgen och genom rigida bestämmelser företablering av förskolor.Under tid som socialminister 1991--94fattade beslut om en rad familjepolitiska reformerbl.a. i syfte att angripa dessa problem.En barnomsorgsgaranti har införts från . Deninnebär att alla kommuner skall kunna erbjuda barn plats inom barnomsorgen efter högst någramånaders väntetid. Det kan också noteras attutbyggnadstakten varit god. tillkom exempelvis19 000 platser inom den offentligt finansieradebarnomsorgen.Barnomsorgsgarantin kombineras med bestämdakvalitetskrav. De som arbetar på förskolor, fritidshem och iskolbarnomsorg måste ha sådan utbildning eller erfarenhetatt barns behov av omsorg och en god pedagogiskverksamhet tillgodoses. Barngrupperna får inte vara så storaatt man inte kan upprätthålla kraven på en god pedagogik.Redan hösten 1991 avskaffades den s.k. lex Pysslingensom förhindrade statsbidrag till daghem i företagsform.Riksdagen beslöt sedan att kommunerna skulle åläggas attbetala ut bidrag även till enskilda alternativ inombarnomsorgen. Detta beslut revs dock upp av nyasocialistiska majoritet hösten 1994.Nya regler infördes i föräldraförsäkringen. En av de tolvmånaderna har vikts för pappan och en för mamman. Detunderstryker att barnet har rätt till bägge sina föräldrar.Under mamma- och pappamånaden ligger ersättningen kvarpå trots att den i övrigt sänkts till 80%.Reglerna för tillfällig föräldrapenning har ändrats så att detblir möjligt att låta någon annan än föräldern stanna hemmaför vård av sjukt barn med ersättning från försäkringskassan.Det är en viktig reform för ensamstående föräldrar.Ett beskattat vårdnadsbidrag på förbarn mellan infördes . Bidragetutgick för barn som inte vistas på kommunalt daghem ellerprivat daghem som får kommunalt stöd. Det kombineradesmed en avdragsrätt på samma nivå. Bidraget avskaffadesdock /95 av nyasocialistiska majoritet.En rad åtgärder vidtogs också för barn som på olika sätthar det särskilt svårt. Familjer med barn som har handikappfick exempelvis höjt vårdbidrag. Kommunerna har blivitskyldiga att erbjuda familjerådgivning. En barnombudsmanhar tillsatts. Denna typ av frågor behandlas närmare i andramotioner från liberalerna.3. Valfriheten begränsasSocialdemokraternas familjepolitik har sedanregeringsskiftet haft två bärande inslag.För det första har ambitionen varit att begränsa valfriheten.Kommunernas ställning har stärkts på föräldrarnas -- ochbarnens -- bekostnad. Vår uppfattning är att stödet skall gåtill de dagis som föräldrarna väljer. Socialdemokraterna harmed sina s.k. återställare givit kommunernamöjlighet att sätta stopp för den valfriheten.För det andra får barnfamiljerna bära en betydande del avden börda som budgetsaneringen medför.Flerbarnstilläggen har sänkts. Bidragsförskotten har frystsoch sänkningar --98 aviserats.Vårdnadsbidraget har avskaffats. I budgeten föreslås nudärtill bl.a. sänkta barnbidrag och ytterligare sänktersättningsnivå i föräldraförsäkringen.Vi har för vår del invändningar på bägge dessa punkter.4. liberalernas familjepolitikDen familjepolitik vi vill arbeta för bygger på följanderiktlinjer:Föräldrarna delar på ansvaret både för vården av barn ochhem och för familjens försörjning.Hänsyn tas till familjens försörjningsbörda vid utformningav skatte- och bidragssystemen.Det ekonomiska stödet när barnen är små utformas så attäven de som är etablerade på arbetsmarknaden, både kvinnoroch män, har råd att stanna hemma.Ekonomisk ersättning utgår för vård av sjukt barn.Alla som så önskar får plats för barn mellan ett och tolv åri förskole- och fritidshemsverksamhet av god kvalitet.Deltidsförskola erbjuds från och med ålder allabarn som inte deltar i heltidsförskola.Föräldrarna väljer själva med hjälp av enbarnomsorgspeng den barnomsorg, , kooperativeller enskild, som passar dem bäst.Avgifterna i barnomsorgen ligger på en nivå som intehindrar föräldrarna att av ekonomiska skäl utnyttja den.5. Det ekonomiska familjestödet 5.1 BarnbidragetFolkpartiet har varit pådrivande för ett välutbyggt ekonomiskt stöd till barnfamiljerna. Vårutgångspunkt har varit -- och är -- att staten skall underlättaför föräldrarna att ta sitt ansvar för barnen.Det ekonomiska stödet till barnfamiljerna i dess olikaformer har framför allt detta syfte. Två av de viktigastestödformerna är de allmänna barnbidragen ochföräldraförsäkringen.Barnbidragen skall ses som en del av skattesystemet.Statsmakterna har med all rätt velat bygga in hänsyn tillförsörjningsbördan i skattesystemet. Den som har ett ellerflera barn har givetvis mindre möjligheter att betala skatt änden som har samma inkomst men saknar barn.Under 80-talet pågick en intensiv debatt ombarnfamiljernas ekonomi. Det konstaterades bl.a. attflerbarnsfamiljerna hade en väsentligt sämre ekonomisksituation än andra hushåll. Mot den bakgrundenkompletterades barnbidragen med s.k. flerbarnstillägg.Uppgörelsen om den stora skattereformen mellansocialdemokraterna och kom ocksåatt innehålla kraftiga höjningar av de allmänna barnbidragen.Avsikten var att barnbidraget skulle höjas till totalt 10 000kr per barn och år. Den sista höjningen -- från 9 000 till 10 000 -- kom dock att uppskjutas avstatsfinansiella skäl. Socialdemokraterna medverkade tilldetta första gången det skedde genom beslut våren 1990.Andra gången efter regeringsskiftet röstade de nej. Isamband med krisuppgörelse enades de dåvaranderegeringspartierna med socialdemokraterna om att heltinställa denna höjning.Barnbidraget har varit nominellt oförändrat sedan 1990.Det innebär en real urholkning till följd av inflationen.Som vi påpekat tidigare i motionen harsocialdemokraterna efter regeringsskiftet valt attutforma sitt budgetsaneringsprogram så att barnfamiljernafår bära en större del av bördan än familjer utan barn.Barnfamiljerna påverkas redan av de besparingar ochskattehöjningar som har generell räckvidd t.ex. höjdaegenavgifter och höjda kommunalskatter. Men ovanpå deåtgärderna läggs nedskärningar i stödformer som barakommer barnfamiljer till del. handlade det om sänktaflerbarnstillägg, minskat bidragsförskott och slopatvårdnadsbidrag. tillkommer sänkta barnbidrag, sänktersättningsnivå i föräldraförsäkringen och en viss minskningav bostadsbidragen.Totalt handlar det 1998 om åtminstone sju miljarder kr.Därtill kommer att familjer med barn i barnomsorg -- somfår kommunalt stöd -- får betala höjda avgifter.Vi var -- med viss tvekan -- beredda att tillstyrka ettbesparingsbeting på 3 miljarder till 1998. Regeringens tanke,som den då redovisades för , var att tillsätta en''utredning för översyn och effektivisering av det samladeekonomiska familjestödet''. Ett huvudsyfte var attutredningen skulle föreslå ''bestående utgiftsminskningarsom senast motsvarar en nettoeffekt på deoffentliga utgifterna med ''. Vi förutsatte att socialdemokraterna dåhade åtminstone någon uppfattning om hur en''effektivisering'' skulle komma till stånd.I budgetpropositionen visar det sig emellertid att någrasådana tankar inte fanns. Intentionerna om attutredningen skulle arbeta fram ett effektivare stöd ochdärmed åstadkomma besparingar har övergivits. I ställetföreslås nedskärningar, väsentligen på barnbidragen.Vi konstaterar för vår del att de nedskärningar somregeringen genomdrev motsvarar 3 miljarder. Vi hari dag inte ekonomiskt utrymme att föreslå att dessa skallåterställas. Vi lägger därför inget förslag om exempelvisåterinfört vårdnadsbidrag.Men den samlade familjeekonomiska politik somregeringen nu redovisar lägger -- enligt vår bedömning -- enorimligt stor andel av den samlade saneringsbördan påbarnfamiljerna.Regeringen redovisar inga analyser som ger stöd för dennafördelningspolitik. Vi noterar med viss förvåning att det isocialdepartementets bilaga sägs att den familjepolitiskautredningen skall få i uppgift att se över defördelningspolitiska effekterna av förslagen i budgeten. Mankunde annars tycka att det vore rimligt att först göra enanalys och därefter lägga fram förslag.De generella fördelningspolitiska analyser som sedannågra år görs inom ger heller inteunderlag för sådana ställningstaganden som görs. Denfördelningspolitiska redogörelse som fogades till 1994 årskompletteringsproposition konstaterade: ''Barnfamiljer,särskilt samboende med barn, beräknas ha fått något störreinkomstminskningar än genomsnittet . ''Den analys som den nuvarande regeringen redovisar ifinansplanen (s 54) visar att särskilt flerbarnsfamiljernapåverkas starkare än andra av de lagda förslagen:''Indelningen i familjetyper visar att de föreslagnanedskärningarna i främst barnbidragen, flerbarnstilläggenoch bostadsbidragen medför att familjer med tre eller flerbarn får den största minskningen av den disponiblainkomsten. ''Den fråga som då inställer sig är om regeringen anser attdenna grupp har särskilt stor bärkraft. Det är inte folkpartietsuppfattning.Vi har ambitionen att kunna redovisa ett budgetalternativdär de krav det allvarliga statsfinansiella läget ställer kanuppfyllas som en sänkning av barnbidragenundviks. Ett sådant alternativ redovisas i partiets ekonomisk-politiska motion. Vi avvisar således regeringens förslag omen sänkning av barnbidraget med . Deekonomiska bördor som budgetsaneringen medför måstefördelas jämnare och mera rättvist.Vi vill med detta inte skriva ut några fribrev för framtiden.Men så som läget ser ut och med den kunskap defördelningspolitiska studierna givit oss förefaller detorimligt att -- i praktiken -- genomföra en skattehöjning somriktas bara mot barnfamiljerna.5.2 FöräldraförsäkringenRegeringen föreslår vidare en sänkning aversättningsnivån i föräldraförsäkringen från den 1 januari1997. Kompensationsnivån skall vara -- mot dagens80% -- i 10 av de 12 månaderna, i den tillfälligaföräldrapenningen samt i havandeskapspenningen. Undermamma- och pappamånaderna skall dock gälla, motnuvarande 90%.Förslaget har sin parallell i motsvarande förslagbeträffande sjukförsäkringen. Eftersom regeringen samtidigtvill slopa karensdagen blir förslagets sammantagna effekterpå sjuk- och arbetsskadeförsäkringen en ökad kostnad. Enbesparing uppnås bara i föräldraförsäkringen därkostnaderna minskar med 1 100 milj.kr. Någon motsvarandesänkning föreslår däremot inte i arbetslöshetsförsäkringen.Folkpartiet avvisar den omläggning av dessaförsäkringssystem som regeringen föreslår. I en annanmotion redovisar vi utförligare våra ställningstagandenbeträffande sjuk- och arbetsskadeförsäkringen, där vi bl.a.föreslår att karensdagen skall bibehållas ochersättningsnivån i princip läggas på 80%.I detta sammanhang vill vi påminna om att vi frånfolkpartiets sida var mycket skeptiska till tanken att sänkaersättningsnivån i föräldraförsäkringen från 90 till 80%.Starka jämställdhetsskäl talar för en hög kompensationsnivå.Annars försvåras pappornas möjligheter att utnyttjaföräldraförsäkringen. Detta har i sin tur stor betydelse försmåbarnsmammors situation på arbetsmarknaden -- någotsom belystes av löneskillnadsutredningen.Det var den utredningen som på nytt väckte tanken attreservera i föräldraförsäkringen för pappor. Påförslag av har sedan beslutat omen särskild pappamånad. Men möjligheterna att dennapappamånad skall medföra ett högre utnyttjande även avövrig tid skulle naturligtvis minska om kompensationsnivånsänks från . För jämställdheten skulle detta varaett steg bakåt. Vi avvisar förslaget och har finansierat detta ivårt budgetalternativ.6. BarnomsorgenDen barnomsorgsgaranti som den borgerliga regeringen --på förslag av -- fick stöd för1993 hade två bärande inslag.För det första skulle alla barn från ett till och med tolv årsålder få rätt till barnomsorg utanför hemmet. För det andraskulle kommunerna bli skyldiga att ge stöd till enskildadaghem och fritidshem, ett stöd som inte oskäligt fick avvikafrån kommunens kostnad per barn i motsvarandeverksamhet.Tanken var alltså att de ekonomiska villkoren skulle varadesamma för kommunala och privata daghem. Föräldrarnasval skulle vara avgörande.Vi föreslår nu att denna ordning skall bli gällande från den1 januari 1996.Den lydelse vi föreslår för socialtjänstlagens 18:e paragraföverensstämmer med den av tidigare beslutade(och som ändrades till följd av prop 94/95:61).Med detta kommer en kommun också att få rätt tillersättning om den i sin egen verksamhet -- eller i enskildbarnomsorg som får stöd av kommunen -- tagit emot ett barnfrån en annan kommun.I samband med höstens riksdagsbeslut ändrades lagen(1987:442) om försöksverksamhet med kommunaltillståndsprövning. Den regel som innebar att kommunernavid tillståndsprövningen endast får fästa avseende vidsökandens lämplighet att bedriva verksamheten och vidändamålsenligheten av lokalerna ströks.Motivet för denna regel var givetvis att en kommun inteskulle kunna kväva enskilda alternativ, som konkurrerar meddess egen verksamhet, genom att vägra tillstånd. Vi föreslåratt den återinförs. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag att sänkabarnbidragen,2. att avslår regeringens förslag att sänkaersättningsnivån i föräldrapenningen till (för tiomånader) resp. (för mamma- och pappamånaderna),13. att avslår regeringens förslag att sänkaersättningsnivån i tillfällig föräldrapenning till ,14. att avslår regeringens förslag att sänkaersättningsnivåerna i havandeskapspenningen till ,15. att beslutar att 18 § socialtjänstlagen från den1 skall ges den lydelse som paragrafen hadefram till ,6. att beslutar att lagen (1987:442) omförsöksverksamhet med tillståndsprövning skallåterfå den lydelse som gällde före riksdagsbeslutet medanledning av proposition 1994/95:61.