mot · GI02K418 · 1995-01-25 00:00:00 — Vi utesluter emellertid ingalunda att detockså under den avtalsperioden är nödvändigt att tillföraresurser utöver regeringens nivå för att kvalitetskraven skallkunna hävdas.Ge riksradion konkurrensEtt problem som skulle kunna åtgärdas snabbt är attSveriges Radio saknar konkurrens på riksnivå.Den privata lokalradion gjordes med avsikt regional, blandannat av politiska skäl.Det framstår som ett misstag att inte utrymme reserveradesför en konkurrerande privat reklamfinansierad rikskanal medkvalitetsambitioner En sådan bör skapas. Det kräver vissomplanering av frekvensbandet, men det är inte omöjligt.De frekvensproblem som kan uppkomma ligger framförallt i storstäderna. Den lösning som där ligger närmast tillhands är enligt vår mening att minska antalet närradiokanalernågot. Sedan närradion, mot liberalernas önskan,fick börja sända reklam har gränsdragningen gentemot denprivata lokalradion blivit minst sagt otydlig. En relativt stordel av närradiofrekvenserna i storstäderna används förprogram som är snarlika programmen i privatradion och harsvag föreningsanknytning.Eftersom utrymmet för fler riksradiokanaler f n ärbegränsat kan statsmakterna ställa vissa krav på den som fårkoncessionen. Ett sådant krav bör vara att den nya kanalenbygger upp en nyhetsredaktion som blir ett alternativ tillSR:s ekoredaktion.En svaghet med den konstruktion vi här förordar är att denkan drabbas av samma kritik som vi själva riktat mot TV 4:smonopol på rikstäckande TV-annonser. Den nyariksradiokanalen får monopol på rikstäckande radioreklam.Vi har emellertid bedömt detta argument mindre allvarligt påradio- än på TV-sidan.Risker för en ny maktkoncentrationNågra händelser har på nytt väckt debattenom koncentration i medievärlden. Det har gällt BonnierägdaMariebergs köp av och framfart som s k mediemogul, senast i samband medinköpet av satellitkapacitet. och Stenbecksställning på svensk mediemarknad har jämförts med RobertMurdochs i och i Italien.I denna diskussion är det viktigt att ha som utgångspunktatt mångfalden i medierna kraftigt ökat . Dethar alltså inte rört sig om en koncentration, utan motsatsen.De som säger sig vara bekymrade över koncentrationrekommenderar ofta lösningar som leder till störrekoncentration, t.ex. att staten skall ta ett grepp övermedierna.Icke desto mindre är det naturligtvis alltid en viktigdiskussion, hur eventuella tendenser till monopolisering avdet fria ordet kan motverkas. är det viktigt att ha iåtanke att olika former av ägandebegränsningar som dels ärsvåra att kontrollera, dels leder till olika kvalificerade försöktill kringgående från aktörerna.Våra synpunkter kan sammanfattas i följande punkter:En ytterligare TV-kanal med regionala fönster ökarmångfalden och minskar riskerna för koncentration. Det kanföreskrivas i koncessionsvillkoren att kanalen inte får ägasav intressen som har dominerande intressen i och/eller4.En ytterligare riksradiokanal minskarmaktkoncentrationen.Ett bibehållande av public service-kanalerna säkrar att det finns kanaler som inte ägs av privataintressen och är därmed definitionsmässigt ett sätt att minskarisken för maktkoncentration.Förändringar av pressensekonomiska villkor, t.ex. neddragning av presstöd, börgenomföras i sådan takt och i sådana former som säkrarandratidningarnas möjligheter att utkomma åtminstone påstörre orter.Skulle maktkoncentrationstendenserna tilltaväsentligt får statsmakterna naturligtvis överväga regler eftermönster från lagen om privat lokalradio, som begränsarmöjligheterna att ha dominerande ägarintressen i fleramedier på samma ort. Inom EU pågår för närvarandediskussioner om hur principerna från antitrust-lagstiftningenkan tillämpas på medieområdet. Även om dessa frågor måstebehandlas med största noggrannhet vill vi inte utesluta dentypen av lagstiftning också i . Sådana regler måste ståi överensstämmelse med grundlagen. Det kräver ändringarsom lämpligen sker i samband den av oss begärdaomarbetningen för att ge grundlagsskydd åt de fria radio- ochTV-kanalerna.Regeringen har aviserat att man har för avsiktatt tillsätta ett råd med ansvar för mediekoncentrationsfrågor.Folkpartiet vill inte motsätta sig den tanken, utan vi anser attrådet kan fylla en viktig funktion som kunskapssamlare inomområdet.Behöver pressen statsstöd?Det statliga presstödet uppgår innevarande budgetår tillknappt . Regeringen har inte föreslagit någraförändringar i årets budgetförslag.Huvuddelen av denna summa, eller runt 420 miljonerkronor, går till driftsstöd av ett sjuttiotal dagstidningar.Återstående medel -- -- utbetalas idistributionsstöd. Totalt utgör stödet avdagstidningsbranschens sammanlagda utgivningskostnader.Presstödets syfte sedan det infördes i början av sjuttiotalethar varit att säkerställa en mångfald inom dagspressen ochatt förhindra en nedläggning av s.k. andratidningar.Pressens roll för demokratin har varit motiv till ettomfattande statligt stöd. I allt väsentligt har dessa måluppfyllts. Presstödet har på en rad orter förhindrat etttidningsmonopol för den dominerande tidningen. Men detfaktum att presstödet har varit framgångsrikt utifrån uppsattamål innebär inte att det är invändningsfritt.Den kritik som riktas mot presstödet kan sammanfattas iföljande punkter:Presstödet snedvrider konkurrensen.Stödets konstruktion innebär att en andratidning får fördelarframför förstatidningen. För de tidningar som uppbärpresstödet utgör stödet mellan och avutgivningskostnaderna.Presstödet är dyrt, 500 miljonerkronor, och underskottet i statens finanser stort. I avmycket hårda prioriteringar är det rimligt att även görabesparingar på presstödet.I princip är det fel med statligtbranschstöd.Skall vi ha kvar presstödet?När presstödet infördes var pressenden medieform inom vilken det förekom åsiktskonkurrens avbetydelse. Etermediet var för flertalet svenskar heltreserverat för som genom sitt krav påobjektiv och allsidig nyhetsförmedling gav små möjligheterför många att deltaga i den offentliga debatten.I detta mer begränsade medielandskap var det av stortvärde att med ett presstöd motverka att opinionsbildningenkoncentrerades till ett krympande antal tidningar. Utanpresstödet hade kanske det politiska samtalet under desenaste decennierna riskerat att bli ensidigare. Sedan desshar emellertid framför allt etermedieutbudet förändrats.Sveriges Television och har fler kanaleroch ett bredare utbud av samhällsinformation. Den tidigaremonopolkanalen har fått konkurrens av framför allt TV 4men också av satellit- och kabelkanaler. Därtill kommer deökade möjligheterna att via satellitkanaler följa utländsknyhetsbevakning. Rimligtvis kan man därför tro att dettryckta ordets betydelse för opinionsbildningen harförändrats. Man kanske kan hävda att dagstidningarna inågon mån kommit att övergå från att ha varit huvudarenanför det offentliga samtalet till att bli en arena bland andra.Hur pressens roll i det nya medielandskapet kan beskrivasär just nu föremål för utredning -- i vår skall denparlamentariska pressutredningen presentera sina förslag.De tekniska förutsättningarna för tidningsproduktion harförändrats kraftigt. Det har inneburit att framställningen avtidningar har kunnat förenklas och förbilligas betydligt. Definns de som hävdar att förekomsten av statligt stöd harinneburit att denna process försenats, eftersom vissatidningsföretag har haft mindre ekonomiska incitament attgenomföra förändringar.Men inte bara framställningen av tidningar har gynnats avden tekniska utvecklingen. Även det redaktionella arbetethar dragit fördel av den nya informationsteknologin.Möjligheterna att inhämta information är näst intillouttömliga. Vi menar dock inte att den nya teknologinkommer att göra tidningar överspelade som förmedlare avinformation och debatt till medborgarna. Sanningen kanmycket väl vara den att medborgarna i det enormainformationsbruset kommer att mer än någonsin varabetjänta av att någon annan -- t.ex. en tidningsmakare -- påett professionellt sätt gör urvalet av information och ger ettforum för det demokratiska samtalet.Därför finns det anledning att tro att det även i framtidenkommer att finns önskan om ett stort utbud av dagstidningari ett land som . Men behövs presstödet för attgarantera en fortsatt mångfald? På kort sikt är svaret med storsannolikhet ja.Vår slutsats är att en omedelbar eller mycket forceradavveckling av presstödet skulle få oacceptabla konsekvenserför mångfalden inom massmedierna. Å andra sidan finns detheller ingen anledning att acceptera att justtidningsbranschen kommer att vara ennäringsgren som behöver statliga subsidier för att överleva.Presstödet utgör av tidningsbranschenssamlade intäkter och i ett något längre tidsperspektiv harandra utgifts- och inkomstfaktorer (somrationaliseringsmöjligheter genom avtal och ny teknik,annonsvolymer, marknadens priskänslighet, momsfråganetc) större betydelse, också för de presstödsberoendetidningar na. Det framstår därför som en långsiktigt rimligambition att avveckla presstödet.Med detta synsätt får takten bli något beroende avutvecklingen. Skulle det visa sig att en avveckling av stödetfår oacceptabla konsekvenser t.ex. vad gällermediekoncentration och därmed indirekt utgör en fara för detdemokratiska samtalet får den ta . Men det liggerett värde i att tidningsföretag som blivit beroende av presstöduppmuntras att pröva olika metoder att klara sin ekonomiutan statliga subsidier.Den andra betydelsefulla delen av presstödet utgörs avdistributionsstödet. Detta bör tillsvidare finnas kvar.Eftersom stödet är att betrakta som ett ''smörjmedel'' för attåstadkomma en fungerande samdistribution av tidningarmenar vi att det fyller en viktig funktion.Detta resonemang kan sammanfattas på följande sätt: Avstatsfinansiella skäl måste branschstödet tilltidningsutgivning minska. Det är en naturlig målsättning pålång sikt att denna bransch, som de flesta andra, kan leva utanstatligt understöd. är det ett starkt intresse att envåg av tidningsnedläggningar kan undvikas. Neddragningenav presstödet måste alltså ske över och enligttydliga principer, så att tidningarna kan anpassa sig till denya förutsättningarna. Vi föreslår att presstödet skallhalveras till 1998. Det innebär att anslaget till driftsstöd tilldagspressen skall minskas under det kommandebudgetåret. Bidragssatserna för driftsstödet bör sänkas imotsvarande mån.Etermedierna och grundlagenTill de liberala framgångarna på medieområdet hör dennya yttrandefrihetsgrundlag som gäller från den 1 januari1992. Dess tillkomst säkrade att ett antal viktiga friheter intekan tas ifrån oss genom ett enkelt riksdagsbeslut: rätten attsända och ta emot kabel-TV, rätten att sända och ta emotsatellit-TV och rätten att inneha mottagningsutrustning, t.ex.parabolantenner. Men i åtminstone ett viktigt avseende varyttrandefrihetsgrundlagen en kompromiss. ochFolkpartiet liberalerna nådde inte ända fram i frågan om attgrundlagsfästa mångfalden i etern.Principerna för hur tillgängligt eterutrymme skall fördelasär inte reglerade i grundlag annat än i en mycket allmänformulering: ''Det allmänna skall eftersträva attradiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder tillvidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. ''(Ordet ''radiofrekvens'' inkluderar även TV-kanaler. )Men eftersom socialdemokraterna hävdat attyttrande- och informationsfriheten bäst tillgodoses av publicservice-bolagen, finns ett latent hot mot de fristående radio-och TV-bolagen. Eterutrymmet är begränsat. Det är det somär själva utgångspunkten för behovet av att lagreglerafördelningen.Den tekniska utvecklingen har visserligen successivtvidgat utrymmet och den utvecklingen kan förväntasfortsätta, men även vid ett drastiskt ökat utbud av frekvenserkan konkurrerande önskemål tänkas föreligga om vissaattraktiva lägen på frekvensbandet etc. Det behövs alltsåäven i ett långsiktigt perspektiv regler om fördelning avfrekvensutrymme.Eftersom frekvensfördelning till stor del avgörs iinternationella förhandlingar, som från svensk sida tills heltnyligen skötts av och sköts avTelestyrelsen, har ett stort inflytande legat påmyndighetsnivå. Vissa övergripande beslut har fattats avriksdagen, andra ärenden har avgjorts av regeringen.Det finns naturligtvis inga självklara svar på frågan hurfördelningen skall ske i varje enskilt fall. Men eftersomfördelningen av frekvenser kan vara livsviktig för dendemokratiska debatten, bör vissa principer vara fastställda igrundlag.Under de senaste åren har ett antal reklamradiofrekvenserfördelats genom auktion. Enligt vår mening var det ettgenombrott för en viktig mediepolitisk princip. Frekvensersom det allmänna inte har särskilda synpunkter på -- ochdärför förbehåller public service-kanaler -- bör i en öppenprocess fördelas till dem som tror sig kunna göra bästprogram och följaktligen är beredda att betala mest.På det hela taget framstår för oss auktionsförfarandet somlångt sundare än den politiserade process som föregickbeslutet om den tredje markkanalen eller att regionalasmakdomare skall stå för fördelningen av privatalokalradiotillstånd.Enligt vår mening bör en ändring avyttrandefrihetsgrundlagen med följande innebörd komma tillstånd. Huvudregeln är att tillgängliga frekvenser skallutbjudas på marknaden och försäljas i någon form avauktions- eller anbudsförfarande. Från huvudregeln fårstatsmakterna vid frekvenstilldelningen göra två undantag.Det första gäller public service-sändningar. Där bör regelnvara att statsmakterna, utan hinder av grundlagenshuvudregel, får avdela frekvenser till ochSveriges Television i samma omfattning som sker.Det andra undantaget gäller föreningsradion.Statsmakterna har möjlighet att avdela en frekvens perkommun (möjligen något fler i de största kommunerna) förföreningslivets behov.Resten av frekvensutrymmet måste alltså utbjudas påmarknaden och försäljas i någon form av auktions- elleranbudsförfarande. En ändring av yttrandefrihetsgrundlagenoch berörd följdlagstiftning med den av oss angivnainnebörden bör komma till stånd. föreslår därföratt ger regeringen i uppdrag att att tillsätta enparlamentarisk utredning med uppgift att ge grundlagsskyddåt de fria radio- och TV-stationerna.Skydda barn och ungdomar mot våldUnder har stort intresse riktats motvåldsfilmer, som barn och ungdomar ser i första hand påvideo. Men också de ökade våldsinslagen i dataspel -- ochden stora spridningen av dessa spel -- har fått storuppmärksamhet.Vår uppfattning är att samhället har ett ansvar för att sökaförhindra att olovliga våldsskildringar sprids. Vi föreslårdärför att några förändringar genomförs i detta syfte.För det första bör en ytterligare, högre åldersgräns införasför utlämning av videofilmer, som kan tillämpas på sådanagrova våldsskildringar som bedöms olämpliga föråldersgruppen 15--18 år.För det andra skall regler om olagavåldsskildring ändras så att det tydligt framgår att de ocksåär tillämpliga på dataspel.För det tredje skall en ny åldersgräns -- -- förbiofilmer införas på motsvarande sätt som vidvideouthyrning och -försäljning. På det sättet skyddas 15--18-åringar, som det blir möjligt att ta bort denprincipiellt mycket tveksamma förhandsgranskningen avvuxenfilmer.Reglerna i yttrandefrihetsgrundlagen säger att videofilmersom är avsedda för visning i hem inte får förhandsgranskas.Det innebär inte att vi accepterar våld i dessa filmer. Den somsprider och lånar ut olagliga våldsfilmer skall naturligtviskunna straffas för sitt brott. Och filmerna skall beslagtas såatt de inte kan spridas vidare.Förslagen innebär att ändringar måste ske iyttrandefrihetsgrundlagen, , lagen omgranskning och kontroll av filmer och videogram samt ilagen om pliktexemplar av dokument. Regeringen börsnarast återkomma med förslag till ändring av lagstiftningeni enlighet med vad vi anfört. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om digital teknik för TV- ochradiosändningar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ny TV-kanal i marknätet,3. att med ändring av regeringens förslaggodkänner vad i motionen anförts om medelsberäkningavseende 1995 och 1996 för den avgiftsfinansierade radio-och TV-verksamheten,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ny rikstäckande kommersiellradiokanal,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om maktkoncentration inommedierna,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statligt stöd till dagspressen,7. att till Driftsstöd till dagspressen /96 anvisar mindre än vadregeringen föreslagit eller således ,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en parlamentarisk utredning meduppgift att ge förstärkt grundlagsskydd för de friaetermedierna,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om lagändringar för att stärka barnsoch ungdomars skydd mot våldsskildringar.