mot · GI02Ub51 · 1995-03-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:165 Ett högskoleverk Enligt studiestödsförordningen, SsF, 16 a § får studiemedelbeviljas för studier på gymnasial och eftergymnasial nivåutanför ''om utbildningen kan anses ha en godtagbarstandard''. Ytterligare föreskrifter meddelas enligt 16 c § avCSN.Det är viktigt att konstatera att studiemedel får beviljas förbåde gymnasiala och eftergymnasiala studier samt att ibegreppet eftergymnasial ligger alla utbildningar ovanförgymnasienivån, således även utbildningar som inte betraktassom universitets- eller högskoleutbildningar. Det är likasåviktigt att slå fast att CSN:s uppgift inte består i att avgöraom en viss utbildning motsvarar eller kan tillgodoräknas i ensvensk utbildning. CSN:s uppgift är att avgöra omutbildningen kan anses ha en godtagbar standard, eftersomdet ju är detta som krävs för att bevilja studiemedel. Någotkrav på motsvarighet eller tillgodoräknande ställs inte. Dettaär såvitt jag förstår också statsmakternas intentioner medutlandsprogrammet.För tillämpningen av bestämmelsen om ''godtagbarstandard'' har CSN, med stöd av bemyndigande i SsF 16 c§ utfärdat föreskrifter, som innebär att CSN i allt väsentligtföljer respektive studielands egen ackreditering avutbildningar. CSNFS 1994:4, som har följande lydelse:Godtagbar standard 5 § En utbildning skall normalt anses ha en godtagbarstandard om utbildningen uppfyller något av följande villkor.1. utbildningen är statlig eller ställd under statlig tillsyn,2. utbildningen är ackrediterad av staten, en statligmyndighet eller en organisation som har statens uppdrag attackreditera utbildningar,3. utbildningen är ackrediterad av enackrediteringsorganisation som är allmänt accepterad eller 4. utbildningen ingår som en del i ett utbytesprogram viden svensk läroanstalt på eftergymnasial nivå.Även en utbildning, som inte uppfyller något av villkoreni första stycket, kan anses ha en godtagbar standard efterprövning i varje enskilt fall av CSN.Således anses utbildningar som är statliga, ställda understatlig tillsyn eller är ackrediterade av en statlig eller enallmänt accepterad ackrediteringsorganisation ha engodtagbar standard. Detta synsätt tillämpas genomgåendeför utbildningar som ligger på högskolenivå. Såvitt jagförstår överensstämmer detta också med VHS linje iekvivaleringsärenden. Av de ca 10 000 utbildningar som CSN har bedömt hänför sigca 9 750 till denna grupp.Det påstådda ''problemet'' uppstår när vi kommer tilleftergymnasiala utbildningar -- framför allt yrkesinriktadesådana och utbildningar inom det konstnärliga området sominte ligger på högskolenivå. I vissa länder saknas enackrediteringsordning för sådana utbildningar. Vissautbildningar, särskilt konstnärliga sådana, anser sigdessutom ofta inte behöva en ackreditering för att rekryterastuderande. Detta förhållande är dock inte liktydigt med attutbildningarna inte skulle kunna ha en godtagbar standard.Vi får i dessa fall gå fram andra vägar; t.ex. viautbildningsmyndigheter och ekvivaleringsorganisationer istudielandet samt branschorganisationer i studielandet och iSverige. CSN har fram till bedömt ca 250 sådanautbildningar. Att VHS inte ekvivalerar dessa utbildningarhänger i första hand ihop med att de inte ligger påhögskolenivå och/eller att de inte är ackrediterade. VHSekvivaleringsuppdrag går ju ut på att jämföra och inordnautländska utbildningar/examina i det svenskahögskolesystemet. VHS ekvivalerar således därför ingautbildningar som ligger utanför vad som kan betecknas somden , oavsett om de är ackrediteradeeller inte.CSN:s utvärdering av utlandsprogrammet (CSN Rapport1995:1) visar tydligt att efterfrågan bland svenskastuderande, som studerat utomlands på egen hand (såledesinte utbytesstuderande), att ekvivalera eller tillgodoräknadessa studier i , är rent marginell (). Ser man påVHS statistik över ekvivaleringsärenden, så står svenskastuderande för , resten står utländska medborgareför. Det är uppenbart att de som har studerat utomlands intebryr sig om om den utländska utbildningen motsvarar ellerinte motsvarar en svensk utbildning. Deras huvudintresse ärom de genom utbildningen får en plats på arbetsmarknaden.På den punkten skiljer de sig inte från dem som har studerati . Den nämnda undersökningen visar också att destuderande utomlands värderar sin utbildning mycket högt.Sammanfattningsvis: på högskoleområdet, där VHS harkompetens, tillämpar CSN samma principer,nämligen ackreditering i studielandet. Den informationenfinns att tillgå i referenslitteratur. Att gå via VHS skulle blien onödig och tidskrävande omgång. Detta skulle avsevärtfördröja handläggningen av studiemedelsärenden utan attärendet skulle tillföras något egentligt mervärde.För utbildningar utanför högskolan saknar VHSkompetens medan CSN redan har byggt upp en sådan. I daghar CSN, sedan verksamheten började ,prövat och tagit ställning till ca 10 000 utbildningarutomlands. Utgångspunkten har därvid varit att, somhuvudansvarig, godta studielandets ackreditering avutbildningar. Jag tror att denna princip också framgent är denenda framgånsrika. Det omvända, att skulleta på sig ansvaret att göra en kvalitetsbedömning i relationtill en ''svensk högskolestandard'', skulle, som jag ser det,leda till sämre service till de studerande som vi inteskulle uppnå några fördelar, vare sig i administrativt ellerekonomiskt hänseende.Det nya , som får många viktigaövergripande arbetsuppgifter, borde fredas från denna typ avlöpande operativ verksamhet, som hotar att inkräkta påverkets egentliga arbetsuppgifter. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om och dessansvarsfördelning.