mot · GI02Ub678 · 1995-01-25 00:00:00 — Kvinnor och högre utbildning Det är färre kvinnor än män som utbildas vid universitetoch högskolor. Den skeva könsfördelningen är markantredan i grundutbildningen i vissa ämnen med teknisk ellermedicinsk inriktning. I forskarutbildningen ärsnedfördelningen ännu tydligare och mycket få kvinnorinnehar högre universitetstjänster (forskarassistent, lektoroch professor). Av landets professorer och lektorer är ca 85procent män.Ytligt sett kan förutsättningarna för kvinnor och män iforskarutbildning synas likvärdiga. Sammaantagningsregler, samma studiefinansiering, sammaundervisning gäller för kvinnor som för män. En närmaregransking av förutsättningarna för män och kvinnor i högreutbildning visar emellertid tydliga skillnader.Redan det faktum att lärarna och handledarna iforskarutbildningen är män kan förklara en del avsvårigheterna för kvinnor. Det finns också tendenser tillskillnader i val av avhandlingsämne mellan manliga ochkvinnliga studenter. Män ansluter sig lättare tillinstitutionernas redan etablerade forskningsprojekt medankvinnor i större utsträckning väljer ämnen som inte finnsrepresenterade i den pågående forskningen vid institutionen.Att utföra sitt avhandlingsarbete i en redan etableradforskargrupp är naturligtvis som regel lättare än att utförahela arbetet på egen hand, även om viss hjälp i form avhandledning finns att tillgå. Dessa skillnader slår igenomredan vid de små forskningsuppgifter som utförs igrundutbildningens slut och som ligger till grund förantagningen till forskarutbildningen. Här ligger en del avförklaringen till att färre kvinnor antas tillforskarutbildningen och att kvinnor använder ochoftare avbryter en påbörjad forskarutbildning.Den ålder när man normalt genomgår forskarutbildningsammanfaller med den tid i livet när man skaffar barn.Självfallet innebär detta andra förutsättningar för kvinnor änmän att genomföra en forskarutbildning på förväntade fyra--. Många familjer där kvinnan går i forskarutbildningväntar med det första barnet tills kvinnan tagit sindoktorsexamen. Barnafödande innebär då en fördröjning avkvinnans fortsatta karriär, att genom egen forskning meriterasig för forskarassistenttjänst. Genom att konkurrensen omforskarassistenttjänster är hård och meriter ofta endasträknas efter doktorsexamen så ärmånga kvinnor näst intill utan möjlighet att gå vidare mot ettarbete som självständig forskare vid ett svenskt universitet. (Om kvinnan vill ha familj och barn . )Redan dessa tydliga skillnader i förutsättningar för mänoch kvinnor i forskarutbildningen pekar på vissa typer avlämpliga åtgärder för att förbättra situationen. Ändrahandledningssituationen på C- och D-nivån så att kvinnligastuderande inte drabbas av konkurrenshinder redan iingången till sina forskarstudier. Ändra meriteringskraven såatt en fördröjning genom barnafödande inte lägger onödigahinder i vägen vid konkurrens om tjänster i forskarkarriären.Öppna möjligheten för forskarstuderande att söka egnaforskningsmedel, så att de inte är helt hänvisade tillhandledarnas resurser och välvilja. Inför olika typer avtidsbegränsade tjänster i forskarkarriären (t.ex. med tretjänster mellan doktorandtjänst och professor som i ).En hierarki av flera tidsbegränsade tjänster underprofessorsnivå skulle öka rörligheten bland universitetensforskande personal, vilket är absolut nödvändigt för att inteuniversitetens forskning och utbildning skall gå i stå (på detsett som delvis skett i ). Även enökad rörlighet mellan universitet och näringsliv eller arbeteninom den offentliga sektorn (inklusive skola och utbildning)gagnar samhället som helhet och gynnar möjligheterna atti ett någorlunda kort tidsperspektiv få en rimlig fördelningmellan män och kvinnor bland forskare och lärare viduniversitet och högskolor.Vi förordar att regeringen med hänsyn till kändaförhållanden föreslår effektiva åtgärder för att väsentligt ökamöjligheterna för kvinnor till högre utbildning enligt deriktlinjer som ovan anförts. Konkurrens på i djupare meninglika villkor för kvinnor och män bör vara förslagets mål.Förslaget till åtgärder bör lämna utrymme för lokalavariationer men också åtföljas av ett program för utvärderingoch korrigering. Efter beslut skall föreslagna åtgärderhögprioriteras så att t.ex. omfördelning av medel för angivnaändamål vid forskningsråden kan ske utan onödigfördröjning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att komma till rätta mednuvarande underrepresentation av kvinnor i högre utbildningoch forskning.