mot · GI02Fi210 · 1995-01-25 00:00:00 — Innehåll1 Sammanfattning3 2 Det moderata alternativet8 2.1 De fyra avgörande uppgifterna8 2.2 Nya arbeten i företagen9 2.2.1 Kraven på framtidens arbetsmarknad9 2.2.2 Kompetens -- kärnan i en politik för nya arbeten10 2.3 Sänkt skatt för nya jobb11 2.4 Statens skuldbörda skall minskas12 2.5 skall drivas vidare13 2.6 bästa skola14 2.7 Ökad vardagstrygghet -- färre brott16 2.8 Miljö för framtiden18 2.9 Ett starkt i ett starkt Europa20 2.9.1 i Europa20 2.9.2 Den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken21 2.9.3 Stärk marknadsekonomin22 2.9.4 EMU22 2.9.5 Samarbete över gränserna23 3 halkar efter24 4 Från fritt fall till klar uppgång26 4.1 Regeringsskiftet26 4.2 Saneringen av statens finanser27 4.3 En offensiv skattepolitik30 4.4 Utgångsläget val31 5 Den ekonomiska utvecklingen32 5.1 Internationella utsikter32 5.2 Lägre tillväxt i Sverige32 6 Regeringens ekonomiska politik36 7 Förnyelsen av -- riktlinjer för den ekonomiskapolitiken38 7.1 Mål38 7.2 i EU38 7.3 Penningpolitik40 7.4 ekonomi41 7.5 Den moderata sparplanen42 8 Hemställan521 SammanfattningSverige behöver en politik för fortsatt förändring ochförnyelse. Att återfalla till den politik som misslyckats förrriskerar att få allvarliga konsekvenser på snart sagtalla samhällslivets områden.Under den borgerliga regeringsperioden --1994inleddes ett radikalt reformarbete för att förändra och förnyaSverige. Avgörande var att helt och fullt skulle blimedlem i det europeiska samarbetet, att förutsättningarna förtillväxt och företagande radikalt skulle förbättras, att viskulle få en valfrihetsrevolution i välfärdspolitiken och attmiljöpolitiken skulle få en ny och bättre inriktning.Detta arbete för förändring drevs som regeringenhade att hantera en ekonomi i fritt fall efter misslyckandetför den s.k. tredje vägens ekonomiska politik. Men från slutetav började industriproduktionen att öka somöppen arbetslöshet och budgetunderskott började att minska.Vid regeringsskiftet befann sig den svenskaekonomin i den starkaste uppgången på flera decennier.Vi är stolta över de resultat som vi lyckades attåstadkomma under tre korta år av fyrpartiregering. Vi ser detsom vår uppgift att fullfölja och fördjupa den politik förförändring och förnyelse som bar upp fyrpartiregeringen.Genom den snabba ekonomiska uppgången -- medminskad arbetslöshet och sjunkande budgetunderskott --fanns ett gyllene tillfälle för att med en riktig politik läggagrunden till en gyllene period för . Menvänstermajoriteten har valt en annan väg. Den politik somden socialdemokratiska regeringen, stödd på ,hitintills fört har kännetecknats av massiva skattehöjningaroch dogmatiska återställare. Skatterna har höjts med ca 55miljarder kronor, vilket gör alldeles unikt i ettEuropa och en värld, som annars ser sänkta skatter somvägen till bättre ekonomisk utveckling. Inte sedan det förstavärldskrigets krigsår har upplevt en skattechockliknande den som vi kommer att utsättas för under 1995,1996 och 1997.På punkt efter punkt har man strävat efter att riva nerreformverket från de föregående åren. Företagsamhetensförutsättningar har försämrats, valfriheten i välfärdenkringskurits och alla och envar har drabbats av -- ochkommer än mer att drabbas av --påtagligt höjda skatter. Avgörande delar avskatteomläggningen har rivits upp och förötts.Socialdemokraterna har ännu inte förmått att ideologisktbryta upp från den s.k. tredje vägens politik som demisslyckades med . De vägleds mest avambitionen att slå in på vägen tillbaka till den politik som dåfördes. I vissa viktiga avseenden, t.ex. när det gällerskatterna, vänder de tillbaka till politiken före deomprövningar som de själva tvingades göra i slutet av 1980-talet.Vårt alternativ är vägen vidare med de reformer förförnyelse och förändring som inleddes under den borgerligaperioden. Det förblir vår övertygelse att detta är den endavägen för att långsiktigt och varaktigt få ordning på Sverigesproblem och kunna ge jobb, trygghet ochutvecklingsmöjligheter åt var och en.Denna motion sammanfattar det moderata politiskaalternativet som det mer utförligt presenterats i partimotioneri . Den innehåller också de konkreta förslagentill den ekonomiska politikens och budgetpolitikensinriktning.Skattehöjningarnas väg är en väg som förr eller senareleder till fördärv och förfall för samhällsekonomin. I ställetför att höja det samlade skattetrycket i världens mestskattetyngda ekonomi måste politiken i stället inriktas på attunder den statsfinansiella saneringsperioden icke höja dettaför att därefter successivt kunna sänka det ned mot nivån imotsvarande andra europeiska länder.Medan socialdemokraterna förefaller inriktade på ettskattetryck som innebär ett återställande av den gamlarekordnivån kring av den samlade produktionenär vår politik inriktad på ett skattetryck som understiger 50procent. Vi menar att det är viktigt för den långsiktigadynamiken och utvecklingskraften i ekonomin attskattetrycket sänks ner mot genomsnittet för motsvarandeeuropeiska länder.Att åter få en ekonomi där alla kan få arbete är ett centraltmål för vår politik. Det kräver att det fram mot 1990-taletsslut skapas förutsättningar för ytterligare ca 500.000 nyajobb i en växande och dynamisk enskild företagsamhet. Föratt det skall vara möjligt krävs en politik som skaparväsentligt bättre förutsättningar för nyföretagande ochnäringslivets utveckling och omdaning än vad som prägladeSverige på 1970- och 1980-talen.Vänsterpolitiken kommer att misslyckas med detta, ochdess misslyckande riskerar att drabba snart sagt varje del avsamhället. Regeringens egna kalkyler utgår nu från att dettrots den exceptionellt starka uppgången i ekonomin endastkommer att kunna växa fram ca 300.000 nya jobb och att dentotala arbetslösheten efter närmare ett halvt decennium avkraftig konjunkturuppgång kommer att ligga strax under 10procent. Då har fastnat i massarbetslösheten.Utan en tydlig kraftsatsning på företagande riskerar enplågsam långtidsarbetslöshet att skapa nya sociala klyftor,hårt belasta de offentliga finanserna och bli en börda för helavårt samhälle som blir allt tyngre att bära. Medanregeringens skattehöjar- och återställarpolitik kommer att hasvårigheter att klara ens de devalverade ambitioner man sattupp för sysselsättningspolitiken, bedömer vi att en inriktningav politiken i enlighet med vårt förslag skapar godaförutsättningar för att nå målet om 500.000 nya jobb.Politiken sedan regeringsskiftet har inneburit att så gottsom samtliga de reformer som genomfördes under denföregående mandatperioden för att förbättraföretagsamhetens förutsättningar har rivits upp. hargenom höjda löneskatter, höjda kapitalskatter ochåterregleringar på arbetsmarknaden kommit att föra enpolitik som entydigt går på tvärs mot alla internationellaerfarenheter och rekommendationer när det gäller hurarbetslösheten skall kunna minskas.Efter den djupa nedgången befinnersig ekonomi nu i en stark uppgång. Till denna harinte minst de strukturella reformer som vidtogs under deborgerliga åren bidragit. För exportindustrin spelar ävenkronförsvagningen och den kraftiga uppgången i omvärldenen viktig roll.Det är i denna starka uppgångsfas av extrem betydelse attpolitiken inriktas på att skapa ett nytt förtroende kringföretagsamhetens förutsättningar så att får en periodav lång och stark expansion av företagsamheten. Utan ensådan utveckling kommer vi aldrig att kunna lösasysselsättnings- eller underskottsproblemen. Närvänsterpolitiken nu bromsar och begränsar uppgångenkommer detta att leda till färre nya jobb, längrearbetslöshetsköer och större underskott än vad som varitmöjligt med en tillväxtorienterad politik.Regeringens arbetsmarknadspolitik faller i praktikensamman innan den ens hunnit behandlas av riksdagen.Samtliga de tre nya förslag som presenterats -- den tillfälligaskatterabatten, den s.k. N/T-utbildningen och de s.k.arbetsföretagen -- har utsatts för en skoningslös kritik frånsåväl näringslivets som de fackliga organisationernas sida.Vi avvisar förslagen och vill i stället ha en politik somförbättrar företagsamhetens grundläggande förutsättningargenom lägre skatter och minskade regleringar.Det är en central politisk uppgift under de allra närmasteåren att först stabilisera den börda för vår samlade ekonomisom statsskulden innebär för att därefter kunna börja attsuccessivt minska den. Om utvecklingskraften isamhällsekonomin inte skall bromsas med höjda skattermåste detta ske genom att den samlade offentligautgiftsnivån pressas ned. Det är bara genom att sänkautgiftsbördan -- aldrig genom att höja skattebördan! -- somvi långsiktigt kan minska skuldbördan.De beräkningar som redovisas i denna motion visar hurbräcklig och riskfylld regeringens alltför begränsadesaneringspolitik är. Även om vi skulle räkna med att allaregeringens optimistiska antaganden infrias, riskerar enkommande konjunkturförsvagning att snabbt leda till attstatsskulden, efter en tillfällig stabilisering, närmastexploderar. Skulle så bli fallet, kan svensk ekonomi hamna ien panikartad situation.Mot denna bakgrund är det viktigt dels attsaneringspolitiken utformas så att tillväxt och sysselsättninggynnas, dels att den påtagligt förstärks till sin omfattning.Detta kräver att höjda skatter ersätts med minskade utgifteroch att den totala omfattningen av besparingar ökas. Denmoderata vägen bygger vidare på ett fullföljande avsaneringsstrategin från de borgerliga åren och innebärjämfört med regeringens politik bl.a. ca 45 miljarder kronorlägre skatter och ca i lägre utgifter ochett statiskt räknat minskat underskott till 1998 med ca 17miljarder kronor.Inkluderas de dynamiska effekterna i form av bättreförutsättningar för högre tillväxt och lägre ränta finns det allanledning att utgå från att förbättringen blir avsevärt mycketstörre.Vår bedömning är att detta är en nödvändighet för attSverige skall kunna ha säkerhetsmarginaler för att kunnamöta oväntade händelser. Osäkerheten på de internationellafinansiella marknaderna har inneburit att svagheten hosländer som , , och kommit ifokus. Ett förstärkt och tydligt tillväxtinriktat sparprogramenligt de riktlinjer vi här redovisar är en förutsättning för attSverige skall kunna häva sig upp ur denna kategori av svagaproblemländer med alla de risker som den positionenmedför.De nödvändiga utgiftsminskningarna måste vara ett led ien genomtänkt förändringsstrategi. En politik som mestbygger på kamerala panikbromsningar riskerar att fåbetydande skadeverkningar. Det handlar inte om att plötsligtriva ner existerande utgiftssystem, utan om att långsiktigtbygga om dem till system som är både billigare och bättre.Den moderata politiken har länge varit inriktad på justdetta. Konsekvent har vi lagtfram förslag som haft denna innebörd. Medansocialdemokraterna ägnat sig åt att bromsa det som förr ellersenare är nödvändigt, har det varit vår uppgift att visa vägenoch att driva på utvecklingen.Det offentliga har ett grundläggande ansvar för trygghetoch säkerheten i samhället. Mot denna bakgrund avvisar vien politik som stänger polisskolor och fängelser och somkommer att ge oss färre poliser och fler brottslingar pågatorna. En sådan politik urholkar vardagstryggheten.Tryggheten har också en viktig social dimension.Valfriheten i barnomsorg och vård, kvaliteten i skolan,stabiliteten i försäkringssystemen och förtroendet förpensionssystemet är avgörande för tryggheten i livets olikaskeden. På alla dessa områden krävs förändringar ochförbättringar som dessutom skall leda till att de olikasystemen fungerar både bättre och billigare.Valfriheten i barnomsorgen borde vara en självklarhet.Därför föreslår vi återinförande av vårdnadsavdrag ochvårdnadsbidrag. Vi vill också att kommunerna skall haskyldighet att ge bidrag till enskild barnomsorg somuppfyller de krav som ställs. På detta sätt kan vi både bättreoch billigare än med den socialdemokratiska politiken geden barnomsorg som uppfyller de starkt skiftande behov somlandets barnfamiljer har.Som ett led i saneringen av statsfinanserna finns ett behovav att minska också det generella familjestödet. Vi vill prövaolika modeller för detta utan att för den skull avvisa demodeller regeringen föreslagit. I detta sammanhang måsteflerbarnsfamiljernas situation beaktas.Att arbeta för att skall ha och bästa utbildningssystem har varit ett centralt målför oss moderater . Utan dennaframtidssatsning på barn och ungdomar kommer helaSveriges möjligheter att bli sämre än vad de annars skulle havarit.Vi vill fortsätta den borgerliga regeringens kraftfullasatsning på högre utbildning och forskning. Detta är det endaområde där vi avvisar hela den kraftiga neddragningregeringen gjort. Den är kortsynt och farlig. Vi slår vakt omforskningens oberoende och vill ha en fortsatt stark satsningpå att visa de nya informationsteknologiernas möjligheter.De olika trygghetsförsäkringarna -- sjukförsäkring,föräldraförsäkring, arbetsskadeförsäkring,arbetslöshetsförsäkring -- bör inriktas på ersättningsnivåerpå . I sjukförsäkringen innebär ett system med tvåkarensdagar mycket stora besparingar icke bara för företagenutan också för stat, landsting och kommun. Och det är föross en självklarhet att skall ha en allmänarbetslöshetsförsäkring som ger rätt och rättvisa även åt demsom inte är fackligt organiserade.Sjukvårdens organisation kommer att utredasytterligare. Vi vill bygga vidare på ett öppet husläkarsystemoch etableringsfrihet för att nå fram mot ettsjukvårdsförsäkringssystem som garanterar såväl valfrihetför patienten som kvalitet i vården. De långa vårdköerna fårinte återkomma när socialdemokraterna nu vill återregleraockså sjukvården.Pensionsreformen innebärett avgörande steg mot ett bättre pensionssystem. Vi villväxla ner förtidspensioneringen och avskaffadeltidspensionen i enlighet med tidigare förslag.Med denna ombyggnad av de olika utgiftssystemen skaparvi förutsättningarna för den tillväxtstat som kan ge oss ettverkligt välfärdssamhälle. Valfrihet, kvalitet och tillväxt ärledstjärnor för den förändring av den offentliga sektorn iriktning mot lägre utgiftsnivåer vi föreslår.Att skapa förutsättningarna för ca 500.000 nya riktiga jobbi en dynamisk företagsamhet, och att med valfrihet, kvalitetoch tillväxt som ledstjärnor sänka de offentliga utgifterna såatt skuldbördan kan börja att minskas ner mot avBNP är avgörande men inte tillräckliga mål för den moderatapolitiken.Arbetet under den borgerliga reformperioden för attåstadkomma ett kretsloppstänkande när det gällerresursförbrukning och miljöbelastning måste fortsättas. Enåtergång till regleringspolitik kommer att leda fel, medan enfortsatt avgiftsväg har goda förutsättningar att nå bra resultat.Att avveckla kärnkraften till förmån för mer resurskrävandeoch miljöbelastande energiproduktion vore en nationelldumhet.Moderniseringen av är en nödvändighet icke baramot bakgrund av de senaste två decenniernas allt tydligareeftersläpning, utan också mot bakgrund av det globalaliberala systemskifte som håller på att skapa helt nyamöjligheter för tillväxt och utveckling.Sedan årsskiftet är äntligen helt och fullt medlemi den Europeiska Unionen. Vi är med i det största freds-,rätts- och liberaliseringsprojektet i i historisk tid.Sverige skall spela en konstruktiv och pådrivande roll i deteuropeiska samarbetet.Fredsarbetet ställer krav på att den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken successivt byggs vidare och förstärks.Det är naturligt att denna också gradvis får inslag avförsvarspolitiskt samarbete. kvarstår kravet attSverige som ett alliansfritt land upprätthåller ett självständigtförsvar. Vi avvisar också en politik som utan att föregåendeprövning skett i sedvanlig parlamentarisk ordning lägger fastpanikneddragningar inom försvaret.Rättsarbetet handlar dels om att bygga den rätts- ochregelordning som gör den gemensamma europeiskamarknaden möjlig, dels om att bygga upp den gemensammarättsskipning som riktar sig mot dem som missbrukarsamarbetets möjligheter. Gemensamma insatser mot knarkoch annan internationell brottslighet måste skärpas, liksomansträngningarna att stävja fusk i olika bidragssystem.Liberaliseringen skapar enorma nya möjligheter tilltillväxt och välfärd. När detta nu gradvis kommer att omfattaäven centrala och östra i takt med att EU utvidgas finns förutsättningar för en kraftigtillväxtstimulans i den samlade europeiska ekonomin. Dettaförutsätter dock att alla ekonomier har den förmåga tillanpassning och omvandling som den inhemskaliberaliseringen leder till. Annars är risken uppenbar att baraen ny och än värre arbetslöshet blir följden.Den socialdemokratiska vägen tillbaka riskerar, efternågra år av tillfällig ekonomisk uppgång, att föra ini allvarliga problem. En historisk möjlighet kommer att haförsuttits, och risken för att vårt samhälle fastnar ivälfärdsköer, massarbetslöshet och sociala slitningar går inteatt bortse från.Vårt alternativ innebär en fortsatt förändring ochförnyelse. Våra utgiftsneddragningar är avsevärt större änsocialdemokraternas som de utgör delar av engenomtänkt helhet. Våra skattesänkningar ger bättremöjligheter inte bara för individer och familjer, utan allrafrämst för arbete, sparande och företagande.2 Det moderata alternativet 2.1 De fyra avgörande uppgifternaModerata Samlingspartiet ser fyra avgörande utmaningar iden politik som måste vägleda in i framtiden.För det första måste bli ett, i vid bemärkelse,företagsamhetens land. Svenska företag skall kunnautvecklas och växa i för att kunna erbjuda riktigaarbeten. Den enskildes företagsamhet i den lilla världenliksom i arbete och näringsliv måste stimuleras.Företagsamheten som idé, som en avgörande förutsättningför att skapa det välstånd som välfärden bygger på, måstepremieras. får inte bli ett land som i praktikenaccepterar arbetslöshet genom att inskränka kampen för nyaarbeten till politiska insatser och nya bidrag.För det andra måste statens skuldbörda stabiliseras till1998 för att därefter minska. Stat och kommun måste sparai offentliga utgifter för att fortsätta minskabudgetunderskottet. En förutsättning för saneringen avstatsfinanserna är att skattepolitiken inriktas på att främjaexpansion och nya arbeten.För det tredje måste vi i kunna erbjuda människortrygghet och stabilitet i en alltmer föränderlig värld. Dethandlar om att inom samhällslivets alla olika områdenklargöra och betona det ansvar som var och en har för våregen välfärd men också för andra människors välbefinnande.Det får inte råda någon tvekan om att det allmänna kan gedet skydd som kan behövas vid sjukdom eller arbetslöshet.Politiken måste syfta till att ge människor kraft ochförutsättningar att bestämma om den egna vardagen ochdärmed ge innehåll till den mångfald av mänskligagemenskaper som är den yttersta och avgörandeförutsättningen för vår personliga trygghet.Valfrihetsrevolutionen måste därför fullföljas.För det fjärde måste gå i täten för en politik sombidrar till det europeiska samarbetet. skall i Europastå för idén om ett samarbete som är ett nationernas Europa.De problem vi som svenskar och européer möter måste vikunna hantera genom gemensamma initiativ och gemensamaktivitet. Narkotikabekämpningen måste föras övergränserna. Kampen mot den internationella brottslighetenmåste föras i samverkan. Ekonomins dynamik måste frigörasgenom ett samarbete som bidrar till att de nationellaekonomierna har en stabil penningpolitik men också enpolitik som frisläpper de skapande krafterna. Dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken måste ge enstabilitet för marknadsekonomi och demokrati i länderna iCentral- och som samarbetet i helaEuropa stärks.2.2 Nya arbeten i företagen 2.2.1 Kraven på framtidens arbetsmarknadDe ungdomar som kommer ut från skolan och skall utgöraryggraden i framtidslandet skiljer sig i väsentligaavseenden från sina föräldrar och farföräldrar. De har ofta enhögre utbildningsnivå. De är mer vana att bestämma själva.De har en inställning till arbete och arbetsorganisation somär annorlunda. De ställer krav, erbjuder möjligheter ochförändrar förutsättningarna för arbetsgivarna. I takt med attalltfler människor vill välja en egen och annorlunda vägkommer arbetskraften att bli allt mindre homogen.Samtidigt leder ny teknologi, inte minst IT, nyaorganisationsformer och alltmer kvalificerade produkter tillökad decentralisering och större förändringshastighet.Mindre produktionsenheter drivs fram aveffektivitetskraven. och organisationer somförmår att skapa interna strukturer som uppmuntrar och gerdrivkrafter kommer att förmå att ta tillvara kraften ochpotentialen hos enskilda individer. Arbetslivet kommerockså att ställa större krav på individerna att klara av attsjälva lösa problem och fatta beslut.Ökad öppenhet i handeln leder till att nya landvinningarnär det gäller teknik, produktionsorganisation ellerproduktutformning slår igenom fortare. En ny tids kravställer nya anspråk på förmåga till förändring. På kort sikt ärkanske effektivitet inom en produktionsanläggningavgörande, men i ett 20-årsperspektiv är det merbetydelsefullt för tillväxt och lönsamhet att investeringar ocharbetskraft, via marknader och inom företag, kan överförastill de mest produktiva anläggningarna och organisationernaoch att vi effektivt klarar av att avveckla anläggningar medlåg produktivitet.Det som krävs är inre och yttre dynamik: företagen måstelära sig att anpassa sig. Regler och villkor måste bli sådanaatt arbetskraft och resurser från företag som slås ut snabbtkan söka sig nya vägar och överföras till växande företag.Bara en mångfald av kontrakt och avtal kan erbjuda ettflexibelt ramverk för en flexibel produktion.En politik som hanterar framtidens arbetsmarknad måstebestå av två delar: För det första måste skatterna sänkas såatt näringslivet kan expandera. För det andra måstearbetsmarknads- och utbildningspolitiken läggas om så att vibättre utnyttjar och utvecklar kompetens. Arbetsrätt, skatter,trygghetssystem, lönebildning, arbetsmarknadspolitik ochutbildningsväsen måste anpassas så att dessa krav uppfylls.En stelbent arbetsrätt gör att företagen föredrar att takostnaderna för övertid under en högkonjunktur i stället föratt nyanställa.Är skatterna alltför höga även på låga inkomstnivåerskattar staten bort arbetstillfällen ochsysselsättningsmöjligheter för personer som har svårt att fåfotfäste på arbetsmarknaden. Både ochOECD har påtalat att alltför höga arbetsgivaravgifter slårhårdast mot de lågutbildade.Trygghetssystem som motverkar sökande efter arbeteundergräver de välståndsskapande krafterna.Arbetsmarknads- och utbildningspolitiken måste inriktaspå att ge ny och djupare kompetens som gör den enskildestarkare i tider av förändring. Vi måste vara beredda attomstrukturera utbildningssystem och arbetsmarknadspolitikför att uppnå detta.2.2.2 Kompetens -- kärnan i en politik för nya arbetenEn politik för en expansion i företagen måste också byggapå förändringar av arbetsmarknadspolitiken och enlångsiktig kompetensstrategi.Den viktigaste förutsättningen för tillväxt är att varjearbetstagare kan ge största möjliga bidrag till produktionenav välstånd och välfärd. blir detta en fråga omhur väl kompetens utvecklas och utnyttjas.En sådan politik tar sin utgångspunkt i de nyaförutsättningar för en utveckling av företagandet som denpågående omvälvningen av världsekonomin skapartillsammans med ny teknologi. Den tar sikte på att ge varjemänniska möjlighet att delta genom att utveckla hennespersonliga potential.Fler riktiga arbeten kan inte skapas med reparativaarbetsmarknadsåtgärder, hur viktiga dessa än kan vara för attbistå dem som drabbats av arbetslösheten. En politik för flerarbeten går genom starka företag och en ekonomi i balans.Lönebildningen måste främja rekrytering av nyarbetskraft, men också karriär och arbetsbyten.Lönesättningen måste vara sådan att unga människor harstörre möjligheter att komma in på arbetsmarknaden ochsedan utvecklas inom företaget.