mot · GI02Sk901 · 1995-01-25 00:00:00 — Samhället har förändrats. Rörligheten bland människor harökat och det är allt vanligare att arbete utförs på annan ortän bosättningsorten. Detta förhållande gäller exempelvis förmånga politiker. Samhällsförändringarna har också påverkatfamiljeförhållandena på så vis att det är vanligt att bådekvinnan och mannen i en familj gör någon form av karriär,innebärande att den personliga självständigheten har ökat påbekostnad av familjesammanhållningen. Detta innebär inteatt familjegemenskapen behöver vara lidande, men det kaninverka på valet av folkbokföringsort. Den proposition1994/95:94 om ändringar i folkbokföringslagen förriksdagsledamöter som antog vardärför väl befogad.Tyvärr är detta ej tillräckligt. Det finns även andramedborgare, vars integritet och trovärdighet kränks avfolkbokföringslagens utformning. Till yttermera visso tyckskvinnor vara de som oftast kommer i kläm.Detta gäller exempelvis den politiskt aktiva kvinnan somveckopendlar till sitt arbete i grannkommunen och där träffaren man som hon sammanbor med på arbetsorten underveckorna. Hon blir folkbokförd hos mannen och därmedtvångsförflyttad från det som hon betraktar som sitt egentligahem (inte bara en övernattningsadress), och dessutomfråntagen alla sina politiska uppdrag.Det gäller också den kvinnliga landshövdingen vars man,på grund av olika skäl, inte kan flytta med tilltjänstgöringslänet. Hon tillåts inte att folkbokföra sig i detlän hon skall verka, ett faktum som i länsbornas ögonminskar hennes trovärdighet.Det kan gälla den kvinnliga konstnären som har förlagthuvuddelen av sitt arbete till torpet på landet medan makenbor och arbetar i staden. Om hon, för behovet av samhörighetmed de bybor hon valt att bo och verka hos, vill folkbokförasig där är det enligt den nuvarande folkbokföringslagenomöjligt.All lagstiftning leder till att några människor försökerutnyttja lagstiftningen för sin egen . Ofta ärmissbruket mycket måttligt. När det gällerfolkbokföringslagen ledde den tidigare generösarelagstiftningen till att makar och sammanboende ''skenskrev''sig på olika adresser för att kunna uppbära bostadsbidrag,socialbidrag eller bidragsförskott. Detta var anledningen tillatt lagen skärptes 1991, med konsekvenser för människorsintegritet.Folkbokföringsadressen är för många människor inte baraen teknikalitet. Den är också förknippad med starka känslor.Den är inte heller, för de allra flesta människor, kopplad tillekonomin. För våra två kvinnliga landshövdingar, som harbegärt men ej fått mantalsskriva sig i sina hövdingelän,skulle ett bifall till deras begäran om flyttning innebäraekonomiska förluster för dem. Trots detta är de mycketangelägna om att få byta folkbokföringsort.Den förändring i folkbokföringslagen som genomfördes1991 har även fått diskriminerande effekter. Att IngemarEliasson fått tillstånd att skriva sig i trots att hustrunhar annan adress får nog tolkas som en positivdiskriminering, ty vare sig landshövdingarna har fått sinaflyttningsansökningar beviljade. I övriga fall som harrefererats i media är det märkligt nog också så att det ihuvudsak är kvinnor som mot sin vilja skrivits tillsammansmed sina män.Att stävja missbruk av lagar och regler är viktigt ochnödvändigt, men det får inte gå ut över människors integritetsom det gör i fallet med folkbokföringslagen. En annan vägatt angripa bidragsfusket i folkbokföringen vore kanske attse över reglerna för bidragsgivning. Det är i vart fall djuptolyckligt med de konsekvenser som nuvarande utformningav folkbokföringslagen medför för dem som drabbas.Ett modernt samhälle måste föregå med en lagstiftningsom medger att kvinnor och män ges lika förutsättningar tillett självständigt liv. I den nuvarande folkbokföringslagenfinns uppenbarligen inte ett tolkningsutrymme för detta. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förändringar i folkbokföringslagen.