mot · GI02L33 · 1995-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:151 Droit de suite och längre upphovsrättsligt skydd SammanfattningI propositionen lägger regeringen fram två förslag i syfteatt stärka det upphovsrättsliga skyddet. För det första föreslårregeringen att det införs bestämmelser om s.k. droit de suite,dvs. rätten för en upphovsman, framför allt av konstverk, atti vissa fall få del av vinsten vid vidareförsäljning av sitt verk.Förslaget innebär att upphovsmannen skall ha rätt till enersättning på av försäljningspriset vidyrkesmässig försäljning av exemplar av hans konstverk.Syftet med förslaget är att förbättra de ekonomiska villkorenför unga och oetablerade konstnärer.Om regeringens primära målsättning med att införa endroit de suit är att förbättra oetablerade svenskabildkonstnärers ekonomiska villkor framstår förslaget somett synnerligen ineffektivt sätt att uppnå detta mål. Enligt vårbedömning kommer en droit de suit i första hand attekonomiskt gynna redan väletablerade konstnärer och derasarvingar. Dessutom får en droit de suit allvarliga bieffekterför konsthandeln i stort.För det andra föreslås nya regler i upphovsrättslagen i syfteatt införliva ett EG-direktiv om skyddstiderna inomupphovsrätten. De nya reglerna innebär framför allt attskyddstiderna för litterära och konstnärliga verk förlängsfrån 50 till 70 år.Vi delar inte regeringens uppfattning om behovet avförlängda skyddstider från 50 till . Även detta lagförslagkan komma att få icke önskvärda effekter för bl.a. radio ochTV som använder verk som varit fria men som åter blirskyddade. Regeringen bör därför noggrant följa upp denpraktiska effekten av lagstiftningen.Vår inställning 1. Droit de suiteVi avvisar regeringens förslag om att införa bestämmelserom s.k. droit de suite eftersom vi ställer oss mycket kritiskatill principen som sådan. I sammanhanget bör ocksåframhållas att det inte kommer något EG-direktiv på dettaområde, varför regeringens förslag om att införabestämmelser om droit de suite framstår som än meromotiverat.En fråga som enligt vår mening måste ställas är varför justkonstverk skall särbehandlas i detta sammanhang. I principborde ju även exempelvis en arkitekt kunna ställa krav på attfå del av prisstegringen när ett hus som han har ritat säljsvidare.Allvarligare är kanske ändock att regeringens primäramålsättning med lagstiftningen, nämligen att förbättra deekonomiska villkoren för unga och oetablerade svenskabildkonstnärer, knappast torde uppnås genom den föreslagnalagstiftningen. Förslaget att upphovsmannen skall ha rätt ersättning på av försäljningspriset(regeringen föreslår ett minimipris på 3 000--) vid yrkesmässig försäljning av exemplar avhans konstverk torde snarare komma att innebära att redanväletablerade konstnärers ekonomiska villkor förbättrasytterligare. Detta kan knappast ha varit regeringens avsikt.Om den primära målsättningen är att förbättra oetableradesvenska bildkonstnärers ekonomiska villkor framstår såledesen droit de suite som ett synnerligen ineffektivt sätt att uppnådetta mål. Det torde inte heller vara möjligt att till rimligakostnader införa ett effektivt kontrollsystem av att droit desuite efterlevs. Dessutom får förslaget, om det genomförs,allvarliga bieffekter. Med en ny avgift på fem procentriskerar en stor del av konsthandeln att försvinna utomlands.Skulle en vidareförsäljningsavgift ändock införas förordarvi en skiktning av avgiften enligt följande:FörsäljningsprisAvgift 4 000--20 000 kr5 %20 000--50 000 kr3 % (dock )och över1 % (dock )Den avgiftsstruktur som vi föreslår skulle motverka bådeutländsk konkurrens och att en stor del av handeln försvinner''under jorden''. Avgifterna för unga och oetableradekonstnärer blir desamma eftersom de till helt övervägandedel återfinns inom den första kategorin. Effekterna av vårtförslag torde således bättre gagna både unga och''behövande'' konstnärer, liksom den inhemskakonsthandeln i stort.2. Förlängda skyddstider inom upphovsrättenEnligt regeringens förslag skall skyddstiderna för bl.a.litterära och konstnärliga verk i allmänhet sträckas ut från 50till . Lagstiftningen är föranledd av ett EG-direktiv somantagits av ministerrådet om harmonisering av skyddstidernaför bl.a. upphovsrättsliga rättigheter. Regeringen framhållerdock att oavsett EG-direktivet föreligger skäl att stärka detupphovsrättsliga skyddet genom att förlänga skyddstiden.Vi delar emellertid inte regeringens uppfattning ombehovet av förlängda skyddstider. De nya reglerna kommer --såvitt vi förstår -- att gälla även för verk och prestationer förvilka skyddstiden har löpt ut. Skyddet kommer således attåterupplivas i dessa fall, vilket torde innebära ökadekostnader för exempelvis radio och TV som använder verksom varit fria men som åter blir skyddade. En sådanlagstiftningseffekt är enligt vår bestämda uppfattning långtifrån önskvärd.Mot denna bakgrund bör regeringen noggrant följa denpraktiska effekten av lagstiftningen. Skulle det visa sig attlagstiftningen behöver ändras ankommer det på regeringenatt försöka få till stånd en ändring av EG-direktivet i dettahänseende. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens proposition vad avserbestämmelsen om s.k. droit de suite,2. att , vid avslag på yrkande 1, som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om skiktningav vidareförsäljningsavgift,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förlängda skyddstider inomupphovsrätten.