mot · GI02A816 · 1995-01-25 00:00:00 — För att underlätta och snabba pågenerationsskiftet kan det vara lämpligt med riktadinformation och utbildning till flickor på ett tidigt stadium,redan vid 10--. Lärarna har här en storpedagogisk uppgift, så stor att särskild vikt bör tillmätas denredan i lärarutbildningen.Vi anser att flickor skall stimuleras att arbeta medinformationsteknologi.Att stimulera är något helt annat än styrning genomtillfälliga insatser med tonvikt på den matematiskajämställdheten. redovisades ett projekt, som startadeår och syftade till att bryta den manliga dominanseninom verkstadsindustrin. 19 kvinnor genomgick en treårigmaskinteknisk utbildning. Utvärderingen visar att efter femår har en av dessa kvinnor anställning inomverkstadsindustrin medan de övriga 18 är antingen arbetslösaeller har inadekvata arbeten i förhållande till sin utbildning.Det anförda exemplet visar att det finns en risk med attgenom tillfälliga projekt locka minoritetskönet till enutbildningsväg utan att ta hänsyn till hurarbetsmarknaden ser ut. Om ungdomar känner att devilseletts att genomgå en utbildning mest för atttillfredsställa de vuxnas statistik, men utan att ha fått ärligabesked om verkligheten på arbetsmarknaden har skolan gjortbåde dem och det långsiktiga jämställdhetsarbetet en otjänst.Sentida forskning visar att flickor och pojkar har olikainlärningsfaser och inlärningssätt. Bl a varnar professor för att de biologiskaskillnaderna i intelligens förstärks i den svenska skolan.Levander hävdar att denna förstärkning sker till pojkarnasfördel genom att skolan är byggd för en förfluten tid när t ex puberteten inträffade än idag.Vi anser att skolan måste ta till sig den nya kunskap ombiologin som finns . Jämställdhetsarbetet måste grundaspå kunskap och bli en pedagogisk fråga snarare än en moral-eller attitydfråga. Vi anser också att de nya forskningsrönenbör föranleda att man utnyttjar den möjlighet som finns attbedriva undervisning i enkönade klasser där så syneslämpligt. Mångfalden av skolor måste bestå så att föräldrarnahar möjlighet att välja den skola som ger just deras dottereller son de bästa möjligheterna att utveckla sin unikakompetens.Det livslånga lärandet innefattar också vidareutbildning --teoretisk och praktisk.Inom hotellkedjan tillämpar man ett systemsom innebär att de personer som anställs för att utföralågstatusjobben, som disk och städning, anställs ,under vilket den anställde får genomgå ett konkretutbildningsprogram som trainee. har denanställde kvalificerat sig för att söka sig vidare till nya, bättrebetalda arbetsuppgifter med högre status på något annathotell eller hos samma arbetsgivare. Blir han eller hon kvarhos Mornington är det att själv bli handledare för en nytrainee.Exemplet Mornington finner vi föredömligt. Vi ser intenågon nackdel med att, som i , ha en lågproduktiv ochlågt betald tjänstesektor om man aktivt strävar eftermöjligheter till kompetenshöjning i arbetet så att en ochsamma individ inte blir inlåst i den utan det blirgenomströmning.Vi anser att traineeutbildning av typ Mornington är ett gottexempel på konkret jämställdhetsarbete som utan att tära påstatsbudgeten snabbt ger reella resultat.Om flickor och teknik har blivit en symbolfråga så är denlåga andelen kvinnliga doktorander och professorer enannan.Sistnämnda problem skall inte förringas men heller inteöverdrivas. Och det skall definitivt inte angripas med sådanamedel som den nuvarande utbildningsministern har aviserat,som att tillsätta en mängd könskvoterade''genusprofessurer'' med ett könsperspektiv på nära nog allt.Detta vore att göra kvinnliga akademiker en verkligbjörntjänst.Om man skaffar sig gedigen kunskap om vad det är somfrämjar jämställdheten mellan kvinnor och män så att manförstår orsakssammanhangen, om man reformerar kvinnorsförutsättningar att utveckla sin kompetens, självständighetoch självförtroende på det sätt som vi föreslår här -- dåkommer även den låga andelen kvinnliga professorer snartatt vara historia.Vi avvisar alla former av kvotering, även inomuniversitetsvärlden. Vi är övertygade om att kvinnor har deninneboende förmågan att göra akademisk karriär av egenkraft, på sina egna meriter.6. Kvinnors arbetsmarknadFrån ökade antaletförvärvsarbetande personer i med 900.000.Ökningen beror främst på kvinnornas inträde påarbetsmarknaden. ökadeantalet förvärvsarbetande kvinnor från . Desenaste decennierna kännetecknas av att delvis andragrupper än tidigare sökt sig ut på arbetsmarknaden, nämligengifta kvinnor och småbarnsmammor.Traditionellt kvinnliga arbetsuppgifter inom vård, omsorgoch undervisning är i tjänster som i huvudsaktillhandahålls av den offentliga sektorn. På grund av deoffentliga monopolen har kvinnornas arbetsmarknad kommitatt bli mycket av de förvärvsarbetande kvinnorna återfinnsinom den offentliga sektorn. Många yrken är totaltkvinnodominerade. Vi har alltså fått en starktkönssegregerad arbetsmarknad.Den centralstyrda lönepolitik som har bedrivits i Sverigebygger på den socialdemokratiska, kollektivistiska synen påmänniskor som likformiga och utbytbara. Den har lett tillflera obalanser. har blivit ett låglöneland förhögutbildade och ett höglöneland för lågutbildade. Dettafenomen är särskilt markant inom den offentliga sektorn, därden s k dubbla obalansen länge har diskuterats. Den leder tillatt staten och kommunerna får allt svårare att rekrytera ochbehålla kompetens.Vi vill här hänvisa till det resonemang omsjuksköterskornas lönebild, som vi talar om i det inledandeavsnittet i denna motion. Den offentliga sektornsmonopolställning har lett till att särskilt kvinnor ofta får enblygsam utdelning på sina investeringar i högre utbildning.Det är oacceptabelt.Andelen kvinnliga chefer är låg, trots att många anser attkvinnor har de egenskaper som krävs och kommer att krävasi det framtida arbetet -- lyhördhet, samarbetsförmåga ochflexibilitet. Enligt ''Man är chef'' finns blandtotalt 70.000 chefer endast 13.000 kvinnliga sådana. Avnaturliga skäl återfinns de flesta kvinnliga cheferna i denoffentliga sektorn.Det finns många förklaringar till denna snedfördelning.Den sammanhänger naturligtvis med gamla traditioner --näringslivet och förvaltningarna är uppbyggda av män i ettsamhälle som såg helt annorlunda ut än den värld vi lever inu. I det samhället hade kvinnor ännu inte börjat slitasmellan hemarbete och lönearbete.För att få fler kvinnor i chefsbefattningar måste de gamlastrukturerna omprövas. Många kvinnor önskar t.ex. ettflexiblare chefskap, både och innehåll. ''Team Builder'',en modell för roterande chefskap, är en modell som provatspå med framgång. Gruppens medlemmarstödjer varandra och har ett kreativt samarbete. Kvinnor somhar prövat denna arbetsform beskriver det roterandechefskapet som ett slags ''växthus'' för nya chefer. Manframhåller att alla teorier om den lärande organisationen härhar blivit omsatta i praktiskt handlande.Idag kan vi alltså konstatera att vi inte har lyckats uppnåden jämställdhet på arbetsmarknaden som är önskvärd samtatt en del av förklaringen till detta ligger inbyggd i ''densvenska modellen''. En ensidig och begränsadarbetsmarknad har inte haft den flexibilitet som är nödvändigför att fullt ut ta vara på kvinnornas mångsidighet ochkompetens och inte heller för att möta dagensarbetslöshetsproblem.I det nuvarande samhällsekonomiska läget har det ocksåblivit allt mer uppenbart att kvinnornas arbetsmarknad ärsårbar. Offentlig expansion är inte längre möjlig. Mångakvinnor har helt enkelt blivit beroende av ett system som ärpå väg att kollapsa.Det kan just nu te sig som om förutsättningarna för arbeteoch försörjning skulle vara hotade för alla de kvinnor somarbetar inom vården och omsorgen. I själva verket finns detemellertid goda skäl att anta, att behovet av sådana tjänsteri stället är växande. Uppgiften blir alltså att finna nya formerför organisationen och finansieringen av arbetet.Vi anser att de offentliga monopolen måste brytas upp såatt kvinnor i lika hög utsträckning som män kan finnaalternativa arbetsgivare. Kvinnors arbetsmarknad skallavregleras så att den faktiskt blir det som ligger i ordetmarknad. Utrymmet för individuell lönesättning måstevidgas.7. Öppna hemmet för privata tjänster 600.000 människor går arbetslösa som mångafamiljer, och särskilt kvinnorna, dignar under dubbelarbetsbörda. En stor del av det som varit traditionellakvinnouppgifter i hemmet har tagits över av den offentligasektorn och är nu skattefinansierade tjänster. Mycket återstårdock som i form av oavlönat hemarbete måste utföras vidsidan av förvärvsarbetet. skattesystem, högaskattetryck och sammanpressade lönestrukturer gör detomöjligt för de allra flesta att själva köpa sådana tjänster somdet offentliga inte tillhandahåller. Därför finns officiellt inteheller någon marknad för hemtjänster.Det är dock bara att konstatera att det finns en svartmarknad för hemtjänster. Hur stor denna tjänstesektor är ärnaturligtvis svårt att uppskatta, men det är ett faktum attåtskilliga familjer tvingas köpa svarta tjänster för att klaraförvärvsarbetet. Det är orimligt att behålla strukturer somtvingar den som vill sköta sitt jobb att bli brottsling. Det ärsamma situation som vi hade då det rådde bristpå barntillsyn och alternativ inte var tillåtna --många svenska föräldrar tvingades då att bliskattebrottslingar därför att de inte kunde klara av sinlivssituation utan ''svarta'' dagmammor.Nationalekonomen har i olikasammanhang, bl a i boken ''Finns det en marknad förhemarbete?'' lagt fram förslag som vi finner angeläget tar upp till en seriös prövning. Hennes förslaginnebär att man upphäver den nuvarande skattemässigadiskrimineringen av hushållen och ger dem rätt till avdragför utgifter för hjälp i hemmet, exempelvis för barnpassning,städning och trädgårdsarbete. Vi tror lika litet som att har råd att av ideologiska skälavstå från att slå in på den väg som i många andra länder harbefunnits leda till en minskning av sysselsättningsproblemetoch en ökning av effektiviteten i ekonomin.Jämställdhetsdebatten handlar just nu mycket om detangelägna i att öka andelen kvinnligt ledarskap. Sommetoder för detta anvisas i årets budgetproposition kvoteringinom den offentliga sektorn. När det gäller den privatasektorn hänvisar man till Näringslivets ledarskapsakademiför kunskapsspridning och opinionsbildning, som riksdagenunder anslog medel till. Denna satsning är i ochför sig bra och intressant. Vi ifrågasätter emellertidfinansieringen av den. Om näringslivet hade ett genuintintresse av denna verksamhet vore det naturligt att denfinansierades av näringslivet självt. Som det nu är upplagtser vi en risk för att detta blir ännu ett i raden avskattefinansierade, treåriga projekt som avsomnar näranslagen tar slut.I grunden handlar det emellertid om att ge familjenmöjlighet att lösa barnomsorg och tjänster i hemmet på andrasätt än vad som är politiskt eller ekonomiskt accepterat.Många fler kvinnor skulle satsa på att nå en chefsposition,med allt vad det innebär av uppoffringar, om det vore möjligtatt köpa hemtjänster som leder till en avlastning i det privatalivet. Konkreta problem fordrar handfasta lösningar. Denordning vi förordar gör det lättare för kvinnor att konkurreramed män på lika villkor.Ger vi en privat tjänstesektor möjligheten att växa framkommer det också att ge upphov till många nyaarbetstillfällen, till ett väsentligt bidrag till lösningen påarbetslöshetsproblemet. Inom denna sektor finns ocksåpotentialen för ett betydande egenföretagande. Man kan,som , förutse hemkonsultbolag ellerkooperativ, bestående av en grupp unga eller äldre somtillsammans erbjuder ett spektrum av hemtjänster. Hushållentecknar då avtal med hemkonsultbolaget som garanterar attde efterfrågade tjänsterna utförs. De som skall utföra arbetetär dock anställda i bolaget och inte hos uppdragsgivaren.I tidningen redovisades enundersökning, som visar att kvinnorna i i mitten av1970-talet ägde och drev av småföretagen. Idaguppgår det kvinnliga småföretagandet där till ,i staterna kring ända . Viförutser en liknande utveckling i om vi bara låter denprivata tjänstesektorn få de förutsättningar som krävs.Det fåtal kvinnor som fått möjlighet att bedrivaprivat hemvård i vittnar bl.a. om större inflytandeöver sin arbetssituation, ny yrkesstolthet och högrearbetsmoral jämfört med när de utförde samma arbete somanställda i den kommunala . Vad de därmedbeskriver är viktiga steg mot ökad jämställdhet.Vi anser att de ekonomiska förutsättningarna måste ändrasså att möjligheten att köpa privata tjänster i hemmet blirtillgänglig för många fler hushåll. En utredning med dennainriktning bör komma till stånd skyndsamt med hänsyn tillden stora betydelse reformen skulle få med avseende påsysselsättningen, ekonomins funktionssätt, kvinnorsmöjlighet att nå chefsbefattningar och jämställdheten mellankvinnor och män.8. (JämO) inrättades år 1980.Enligt instruktionen för JämO har myndigheten tilluppgiftatt i första hand genom rådgivning och upplysning,överläggningar med enskilda parter och organisationer ellerandra lämpliga åtgärder verka för att jämställdhetslagenfrivilligt efterlevs,att i tvister om överträdelse avdiskrimineringsförbudet på begäran hjälpa de arbetstagaresom inte företräds av någon facklig organisation med deåtgärder som JämO finner motiverade samt att föra talan vidarbetsdomstolen,att efter anmälan eller på eget initiativ taupp ärenden om underlåtenhet av arbetsgivare, som inte ärkollektivavtalsbunden, att följa lagens föreskrifter om aktivaåtgärder för jämställdhet och, om JämO så finner lämpligt,göra framställning om vitesföreläggande hosjämställdhetsnämnden, ochatt informera allmänheten ochpå lämpligt sätt medverka till att främja jämställdhet iarbetslivet.Under det fortsatta lagstiftningsarbetet påjämställdhetsområdet har det i flera sammanhang, bl a i prop1990/91:113, Olika på lika villkor, framhållits att det ärmycket svårt att utvärdera vilken betydelse JämO:sverksamhet i realiteten har haft för att nå målet omjämställdhet mellan kvinnor och män.Det förhåller sig nog så att den kritik som JämO brukarrikta mot arbetsgivarna -- brist på konkreta mål och åtgärdersom kan utvärderas -- med visst fog skulle kunna riktas motJämO själv. Det finns inslag i JämO:s verksamhet -- t.ex.försök att under hot om vite i halvmiljonklassen framtvingajämställdhetsplaner som kan finna nåd hos JämO:stjänstemän -- som väcker irritation hos företagen och löje hosgemene man.Från principiella utgångspunkter måste man ifrågasätta omdet i en fri och öppen demokrati kan vara rätt att ha statligamyndigheter och tjänstemän vars uppgift det är att påverkaopinionen, dvs. att styra individernas tänkande i en viss, avmakthavarna önskad riktning. Det svävar något av GeorgeOrwell över detta.Med tanke på den prioriterade ställningjämställdhetsarbetet har inom EU som organisation och påden praxis som har utvecklat när det gällerlönediskriminering m.m. är det troligt att JämO:s betydelsekommer att minska och att det därför inom en inte alltföravlägsen framtid kan finnas skäl att se över och uppgifter.Under alla förhållanden är JämO:s roll såsom den ärutformad helt oförenlig med det perspektiv för det fortsattajämställdhetsarbetet som vi anlägger i denna motion -- attattitydpåverkan skall uppnås inte genom politiska beslut utangenom att enskilda individer tar ett personligt, praktiskt ochmoraliskt ansvar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvotering,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om valfrihet i familjepolitiken,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om återinförande avvårdnadsbidraget,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de krav som måste ställas på ettmodernt jämställdhetsarbete i skolan,25. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att stimulera flickoratt arbeta med informationsteknologi,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om jämställdhet i skolan som enpedagogisk fråga,27. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vidgad försöksverksamhet medenkönade klasser,28. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avskaffa den monopolställningsom den offentliga sektorn har inom kvinnodomineradesektorer i förvärvslivet,9. att hos regeringen begär utredning om enreformering av skatte- och avgiftssystemet såvitt angår denprivata tjänstesektorn i enlighet med vad som anförts imotionen,310. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn avJämställdhetsombudsmannens framtida uppgifter.