ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02Ju622 · 1995-01-25 00:00:00 — Genom att som gärningsman hävda att man använt sig avvapenattrapp vid ett begånget rån och då det som vapenanvända föremålet inte kan återfinnas eller det på annat sättinte kan bevisas att ett verkligt vapen brukats, döms man ivåra domstolar regelmässigt enligt BrB 8:5 för rån.Bedömningen av brottets grovhet görs alltså utifrånbrottslingens agerande, inte från offrets upplevelse. Detta äroacceptabelt.Den som utsätts för ett, som man upplever reellt, dödshotäven om det rör sig om ett ofarligt ''vapen'' kan för allframtid drabbas av sådana skador att de t.o.m. kan vara värreän de som man kan få av ett verkligt vapen. I alla lägen därett föremål används vilket upplevs som livshotande måstedömas enligt BrB 8:6 för grovt rån. Man måste ibedömningen utgå från den drabbade. Skäl finnes alltså attvidtaga sådana förändringar av bestämmelserna i berörtlagrum, att då hot mot livet har uttalats eller troliggjortsgenom bruk av vapen eller vapenliknande föremål,gärningen regelmässigt bedöms som grov. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ändring av brottsbalkenmed avseende på bedömningen av rån.
mot · GI02Ju623 · 1995-01-25 00:00:00 — Vapenberget i växer oroväckande sommyndigheterna har dålig kontroll över utvecklingen. Enutredning inom polisen visar att det finns 775 000 legala vapenägare i landet som äger 2,2 miljonervapen. I den vapenutredning som brottsforskaren genomförde låg uppskattningenhögre, eller på ca 900 000 vapenägare och 2,5 miljoner vapen. Detta visar på osäkerhet om hur den faktiska situationen egentligen är.Under alla förhållanden anses inte antalet vapen haminskat under de år som förflutit mellan de tvåutredningarna. I stället talar allt för motsatsen. Importen avjaktvapen steg sålunda kraftigt . Av allajaktvapen som säljs i är importerade. De har dessutom en mycket lång livslängd().Enligt är ett mycket vapentättland i jämförelse med länder som , , Hollandoch våra nordiska och östeuropeiska grannländer.Vapenstölderna och vapensmugglingen har ökat kraftigt.Enligt uppskattas antalet vapen utan giltiglicens nu till 35 000. Drygt 1 600 militära automatvapen är på drift i . Antaletvåldsbrott där skjutvapen används har också ökat kraftigtunder senare år enligt . Den illegalavapenanvändningen är ett utpräglat storstadsproblem. Ettallvarligt och växande problem är att skjutvapen numeraförekommer illegalt i allt yngre åldersgrupper.Under 1992 stals 1 680 skjutvapen. är siffran något osäker men manräknar med en ytterligare ökning på ett par hundra vapen.Många stölder anmäls aldrig, eftersom ägaren saknar licens.Det vanligaste stöldbytet är hagelgevär, jaktstudsare ochpistoler. Det är också hagelgevären som oftast används vidrån.Enligt brottsforskaren är det alldeles förlätt att skaffa vapen i . Det finns veckoslutskurser därman kan ta jägarexamen . Därefter är det frittfram att köpa upp till sex vapen, till exempelhalvautomatiska kulvapen. Den utredning som leddes avPersson förordade att nytillkomna jägare bara skulle få köpatvå vapen, därefter skulle behovet prövas.På grund av massiva protester från jägarna och derasorganisationer genomfördes förslaget aldrig. Och detta trotsatt det är klarlagt att dagens bestämmelser gynnarpenningstarka personer som köper stora mängder vapen avvilka en stor del aldrig står under någon tillsyn.Vi finner det mot ovanstående bakgrund angeläget attsamhället utan dröjsmål skärper hållningen mot den alltförlättvindiga hanteringen av vapen och den ökning avvåldsbrotten som följt i dess spår. Bland åtgärder som börprövas är tidsbegränsade tillstånd av vapen, begränsatinnehav, hårdare förvaringsregler och krav på ökadrapporteringsskyldighet från skytteföreningar. Straffen förolaga vapeninnehav måste också skärpas väsentligt. Med hänvisning till ovanstående hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av skärpning av reglerna förvapeninnehav m.m.
mot · GI02Ju624 · 1995-01-25 00:00:00 — BrottsofferBrottsoffrens ställning är alltför svag och behöverförbättras. Det finns många exempel på att de som utsatts förbrott inte vågar, inför polis eller domstol, berätta vad somhar hänt. Detta är alarmerande och manar till förändringari arbetssättet. Alla som drabbas av våldsbrott bör erbjudasjuridisk hjälp, t.ex. målsägandebiträde och vid behov annanstödperson.Ansvaret för stöd och hjälp till brottsoffer vilar påsamhället, som ska ge ekonomisk ersättning, samtalsterapioch vad som i övrigt krävs för att offret så långt som möjligtska kunna återgå till ett normalt liv. Det är brist påutbildade målsägandebiträden, detta måste åtgärdas.Kvinnor och barnDen nuvarande lagstiftningen har två likvärdigt starkakönsneutrala personer som norm vid dom. En kvinna somlever med en man som utsätter henne för hot och våld är iunderläge både psykiskt och fysiskt. Hon kan sällan försvarasig på det sätt som nödvärnsrätten kräver för att den ska gällaäven för henne.Larmpaket och livvakter är en form av hjälp för en litengrupp misshandlade kvinnor. Trots det, är det kvinnansrörelsefrihet som begränsas. Åtgärder för att förhindra vidarebrott bör inriktas på förövaren. Kommunarrest medelektronisk övervakning för misshandlande män börövervägas.Miljöpartiet de Gröna vill att en korrekt terminologi vidklassificering av sexuellt våld ska införas. döljs mångafall av kvinnomisshandel och sexuella övergrepp bakominkorrekta termer såsom ''lägenhetsbråk'', ''familjevåld''och ''ringa misshandel''.Den person som dömts för misshandel och/eller sexuellaövergrepp bör ej få umgängesrätt, delad eller ensam vårdnad.Handläggningstid mellan anmälan och förhör och mellanåtal och domstolsprocess måste bli kortare än vad den äridag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag till nya reglerför umgängesrätt och vårdnad,12. att hos regeringen begär förslag till en korrektterminologi vid klassificering av sexuellt våld.
mot · GI02Ju625 · 1995-01-25 00:00:00 — Överlämnande till rättspsykiatrisk vård har några uppmärksammade mål kastat ljusöver ett problem som rör svårigheterna att döma till vård ide fall den åtalade vid tiden för rättegången företer ''normalpsykisk status'' även om han eller hon då brottet begickshandlade under inverkan av akut psykisk sjukdom.På samma sätt kan en viss lagstiftningsmässig motsägelseanses föreligga om man svårligen kan döma till fängelse föratt man var sjuk när man begick brottet men därefter blivitåterställd.Sveriges Rättspsykiatriska Förening har bl.a. påtalat denhär oklara juridiska situationen och menar att lagen här börförtydligas. Jag delar bedömningen om attpåföljdspanoramat i denna del bör vidgas och tydliggöras. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om påföljd efter brott som utförtsunder akut psykisk sjukdom,2. att hos regeringen begär en översyn av berördalagrum med sikte på en tydligare möjlighet att döma tillpåföljden vård eller fängelse vid brott som begåtts underinverkan av akut psykisk sjukdom men där den tilltaladeåtergått till ett ''psykiskt normaltillstånd'' vid tiden förrättegången.
mot · GI02Ju626 · 1995-01-25 00:00:00 — Antalet misstänkta fall av drograttfylleri, dvs. den form avrattfylleri där fordonsföraren är påverkad av annan drog änalkohol, har ökat väsentligt. Anledningen till detta ärpolisens ökade satsning på nykterhetskontroller, men ocksåden skärpta narkotikalagstiftningen, som successivt leder ökad kunskap hos de trafikövervakande polismännen omde tecken som narkotikapåverkade förare företer.Trots att antalet misstänkta fall av drograttfylleri ökar, harinte antalet fällande domar ökat i motsvarande mån. Skäletär att en presumtion för brott, motsvarande den som finns vidkonventionellt rattfylleri då föraren uppnått en vissalkoholhalt i utandningsluft eller blod, saknas viddrograttfylleri. För en fällande dom avseende drograttfyllerierfordras följaktligen ett styrkt samband mellandrogpåverkan och trafikfarligheten i det enskilda fallet.Utländsk forskning visar att drogpåverkade förare i storomfattning är inblandade i trafikolyckor. Det är sannolikt attdrograttfylleri är orsaken till en inte obetydlig andel avtrafikolyckorna även i Sverige.Ur trafiksäkerhetssynpunkt, men också för allmänhetenstilltro till samhällets förmåga att ingripa motdrograttfylleriet, är det därför angeläget att en lagändringsker.Vi föreslår att en presumtionsregel motsvarande den somfinns för alkohol i trafikbrottslagens straffbestämmelse förrattfylleri, införs för drograttfylleri. Regeln bör gällaför det fall att förare av fordon och tåg olovligen brukatnarkotikaklassade preparat. I praktiken innebär en sådanregel att straffbarheten inträder när mängden narkotika iblodet överskrider det gränsvärde som fastställs för detenskilda preparatet. Detta bör ge regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en sådan ändring avtrafikbrottslagen att en presumtionsregel införs fördrograttfylleri i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GI02Ju627 · 1995-01-25 00:00:00 — Våld mot kvinnor sker ofta i hemmet, inom pågående elleravslutade relationer. Inte sällan blir kvinnan misshandladunder och blir, eller känner sig, hotad till livet.Statistik visar att många kvinnor har all anledning att tasådana hot på allvar. I dödas en kvinna var tiondedag av en man hon känner och oftast har eller haft en närarelation till. Samma statistik är det tydligaste tecknet på attsamhället inte förmått skydda dessa kvinnor. Detsammagäller givetvis även de mångdubbelt fler som inte fått såallvarliga skador att de lett till döden.Detta är något av bakgrunden till situationer där kvinnortagit lagen i egna händer och dödat eller skadat sinmisshandlare. har detta skett i direkt samband medmisshandeln och därmed bedömts som självförsvar.Nödvärn, alltså en angripens rätt till självförsvar, föreliggerdå i lagens mening. I andra fall har kvinnan, bland annat pågrund av sin mindre fysiska styrka, begått sådana desperatahandlingar när mannen sovit, varit kraftigt berusad ellerliknande. Nödvärnsrätten har då inte ansetts tillämplig.Lagen är enligt vår mening skriven ur ett manligtperspektiv. När man tar del av domstolspraxis frånnödvärnsrättens område tycks det i hög grad handla om mänsuppgörelser. Situationer som den ovan beskrivna, där deinblandade är två personer med olika fysiska förutsättningareller där den ena psykiskt försvagats av återkommandemisshandel, faller utanför lagen. Ändå rör det sig om fall sominte är helt ovanliga vilket flera uppmärksammade rättsfallhar visat.Om anledningen till en gärning, som i och för sig skallmedföra straffansvar, är att någon varit utsattför psykiskt och fysiskt våld av en nära anhörig börhandlingen kunna bedömas som nödvärn utan att den hardirekt samband med en pågående misshandel. Vi anser attlagstiftningen bör ses över med avsikten att en sådanlagändring skall ske. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn och utvidgning avnödvärnsrätten.
mot · GI02Ju628 · 1995-01-25 00:00:00 — Samhället har visat att det inte kan skydda kvinnor motvåld från närstående på ett acceptabelt sätt. Ytterligareinsatser måste till. Ett förslag som har förts framär s.k. kommunarrest för misshandlande män. Kvinnor kannumera få livvaktsskydd vilket kan vara till hjälp i många fallmen har flera nackdelar. I de fall där man vanligentillämpar livvaktsskydd t.ex. för kända personer som utsattsför hot är hotbilden ofta diffus. I de fall det här gäller är detdock helt klart vem som står för hotet och också oftast varman kan finna denne. har gärningsmannen redanmisshandlat sitt offer.Det borde vara rimligare att den som utövar eller hotar medvåld är den som ställs under övervakning och inte offret. Ettlivvaktsskydd kan av många upplevas som en minskadrörelsefrihet för den redan utsatta och stämmer därför dåligtmed en human inställning. Vid fall av grövre brott ellersärskilt allvarliga hot bör alltså någon form av minskadrörelsefrihet eventuellt i kombination med anmälningspliktkunna tillämpas. En utredning av detta bör tillsättas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att möjligheterna till begränsadrörelsefrihet för misshandlande och hotande män börutredas.
mot · GI02Ju631 · 1995-01-25 00:00:00 — Straffskalan vid rån m.m. har det beklagligt nog blivit alltvanligare med rån och överfall där vapen och vapenliknandeföremål använts.Vid överfallen har de personer som utsatts för detta käntsig lika hotade till livet vare sig det använts riktiga dödligavapen eller s k attrapper. De psykiska skadorna har i mångafall blivit allvarliga och till men för resten av livet.Straffskalan för brott som begås där dödliga vapen eller s kattrapper använts borde bedömas lika.Det fordras en skärpning vid utdömande av straff vidrånöverfall och andra incidenter där attrapper använts. Enöversyn av berörd lag bör göras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att en översyn görs avstraffbestämmelserna så att straffskalan för brott som begåsav dödliga vapen eller s.k. attrapper jämställs.
mot · GI02Ju703 · 1995-01-25 00:00:00 — Statens kostnader för advokatarvoden har flera fall av nedprutade advokatarvodenuppmärksammats. I det mycket uppmärksammade s.k.lasermålet prutade rätten påadvokaträkningen. I ett annat spektakulärt mål prutadetingsrätten och i samma mål, när detavgjordes i hovrätten, prutade rätten ned kostnaderna med80 . Fler exempel med samma innebörd kananföras.Domstolsverket har fördubblat sina kostnader på fem år.Rättshjälpen har ökat från till över 800miljoner kronor. Det är mer än en tredjedel av heladomstolsväsendets kostnad. Av rättshjälpskostnaden går till advokatarvoden. Det finns en tendens till attmål överklagas i ökad omfattning till högsta instans även omunderrätternas utslag är entydigt lika, vilket ytterligare ökarkostnaderna för rättshjälpen.I årets budgetproposition (Prop. 1994/95:100, Bilaga 3)redovisas (sid 72) att kostnaderna fortsätter att öka. För nästabudgetår föreslår regeringen att anslår ett beloppom 1 , varav ärberäknat för --juni 1996.Det är självfallet så att ersättning skall utgå för verkligtarbete. Det är givetvis en självklarhet att situationen för demsom är beroende av av advokater, ersatta av allmänna medel,inte skall försämras. Av rättssäkerhetsskäl måste staten slåvakt om kvaliteten på det juridiska biträdet åt enskildamedborgare och enskilda företag jämte andra juridiskapersoner.Men, med hänsyn till de exempel som ovan citerats, är detangeläget att man kommer åt illojala och felaktigadebiteringar samt att man nedbringar de totala kostnadernamot bakgrund av det samhällsekonomiska läget. Systemetfår inte tillåtas vara så utformat att det inbjuder till att ta försig!Regeringen bör genom tilläggsdirektiv till den pågåenderättshjälpsutredningen begära att förslag skall redovisas somnedbringar statens utgifter i dessa sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att minska statenskostnader för advokatarvoden.
mot · GI02Ju704 · 1995-01-25 00:00:00 — Enligt 2 Kap 1 och 2 §§ lagen (1974:371) om rättegångeni arbetstvister avgörs alla tvister om kollektivavtal och andratvister rörande förhållandet mellan arbetsgivare ocharbetstagare, s.k. arbetstvister, i sista instans avarbetsdomstolen.Tvister som rör arbetstagares rätt till statlig lönegaranti ikonkurs avgörs i sista instans av hovrätten eller, i vissa fall,av högsta domstolen.Lönegarantimålen innehåller dock regelmässigt en ellerflera kvalificerade arbetsrättsliga frågeställningar av sammaslag som i alla andra sammanhang avgörs avarbetsdomstolen.I syfte att främja en enhetlig och konsekventrättstillämpning inom arbetsrättsområdet bör ävenlönegarantitvister, sedan de avgjorts av tingsrätt, i sistainstans prövas av arbetsdomstolen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om sista instans i lönegarantimål.
mot · GI02Ju705 · 1995-01-25 00:00:00 — Häktning vid försök till brott Enligt 24 kap. 1 § 2 st. skall häktning skeom det för brottet inte är stadgat lindrigare straff än fängelsei , om det inte är uppenbart att skäl till häktning saknas(s.k. obligatorisk häktning). Vid så grova brott finns detsåledes en presumtion för häktning även om ingen av de iförsta stycket angivna särskilda häktningsgrundernaföreligger. Som skäl för en sådan ordning anges i prop.1986/87:112, Anhållande och häktning, att det nästan alltidfinns anledning räkna med risk för flykt eller kollusion vidsådana brott, samt att det skulle vara stötande förallmänheten om gärningsmannen lämnades på fri fot efter attha begått så svåra brott, även om något direkt stöd för någotav häktningsskälen inte visats.Vid försök till brott som, om det hade fullbordats, skulleha ett straffminimum kan regeln om obligatoriskhäktning emellertid inte tillämpas. Ändå framhålls det ibrottsbalkskommentaren (sjätte upplagan, 1990, sid 596) attstraffet för försök till jämförelsevis grovt brott inte bör sättasunder minimum i straffskalan för det fullbordade brottet. Detsägs vidare att omständigheterna i ett visst fall kan varasådana att försökshandlingen framstår som lika allvarlig somdet fullbordade brottet.I den praktiska rättstillämpningen har gällande ordning letttill oacceptabla konsekvenser. Om den som gjort sig skyldigtill t.ex. försök till våldtäkt av allvarligt slag tidigare ärostraffad, har fast bostad och inte kan antas försöka påverkabevisningen i målet kan han inte häktas, inte ens om han visatprov på svår samhällsfarlighet och det bara berott på yttre,tillfälliga omständigheter att brottet inte fullbordats.Att en sådan person skall få vara på fri fot i avvaktan pådom och straffverkställighet ter sig stötande för allmänheten.För målsäganden kan det bli rena dråpslaget.När det gäller t.ex. hemlig teleavlyssning kan sådan enligt27 kap. 18 § användas vidförundersökning angående brott för vilket inte är föreskrivetlindrigare straff än fängelse eller försök, förberedelseeller stämpling till sådant brott. Reglerna om obligatoriskhäktning bör ändras med detta lagrum som mönster. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att regeln om s.k. obligatoriskhäktning skall gälla även vid försök, förberedelse ochstämpling till brott för vilket inte är stadgat lindrigare straffän fängelse i enlighet med vad som anförts imotionen.
mot · GI02Ju706 · 1995-01-25 00:00:00 — Misstänkts rätt till advokat I bl.a. , och anses rätten tilladvokat för misstänkta vid gripande och förhör utgöra enmänsklig rättighet. Det är därför inskrivet i grundlagen att enbrottsmisstänkt måste upplysas om att han vid gripande ochförhör har rätt att inte svara på frågor till dess att han fåttbiträde av en advokat, samt att allt han säger kan komma attanvändas emot honom vid rättegång.För att stärka den enskildes rättigheter då han misstänksför brott föreslår att en sådan regel införs irättegångsbalken.Anledningen till detta är att polisen ofta nonchalerar enbegäran om advokat och att den misstänkte därför inte beredstillfälle att träffa advokat förrän eller mer.Vägrar den anhållne eller den som kallats till förhör attmedverka vid förhör innan han fått träffa en advokat användsdetta ändå av åklagaren vid rättegången.Åklagaren brukar under huvudförhandlingen nämna attden tilltalade vägrat medverka vid förhör om han inte förstfått träffa en advokat och säger sedan att ''varför skulle dentilltalade begära att få en advokat om han är oskyldig''.Det är självklart att medborgare som varit iklammeri med rättvisan behöver stöd och hjälp av en egenadvokat för att förstå både de rättigheter och skyldighetersom de har. De måste också få bli upplysta om innebörden ide anklagelser som framförts emot dem och ärendetsfortsatta handläggning.En metod som polisen ofta använder sig av för att fåmisstänkta att erkänna är att polisen vid förhör påstår att''han har redan erkänt och berättat allt så det är lika bra attdu erkänner'', trots att detta är felaktigt. Vidare så sägerpolisen ofta till anhållna ''bara du erkänner så får du gå hemoch slipper sitta här''.Återfallsförbrytare känner väl till polisens arbetsmetoderoch är ofta ganska väl insatta i sina rättigheter, menmedborgare som varit i klammeri medrättvisan och som kan vara oskyldiga har ingen anledning attmisstro vad polisen uppger. Det är främst för att stärka desenares rättsliga skydd som det är nödvändigt att införa enregel med följande lydelse i rättegångsbalken:Den som grips eller kallas till förhör i anledning av att hanmisstänks för brott, för vilket påföljden inte är lindrigarestraff än fängelse , skall upplysas om att hanhar rätt att inte svara på frågor till dess att han fått biträde aven advokat, samt att allt som han uppger för polisen kankomma att användas emot honom vid rättegång.Kostnadsaspekterna av förslaget är svåra att överblicka. Åena sidan kommer advokatkåren troligen att få flerarbetstimmar, å andra sidan kommer advokatens medverkanatt bidra till att många brottsligar blir mer samarbetsvilligaoch utredningarna därmed går snabbare, samt att flerafrihetsberövanden kommer att bli kortare.Kostnadsaspekterna får emellertid inte inverka på en förrättssäkerheten så grundläggande rättighet som denna, somför länge sedan borde ha varit inskriven i den svenskagrundlagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i att den som misstänks för brotthar rätt att få biträde av en advokat innan han behöver svarapå polisens frågor enligt vad i motionen anförts om ökadrättssäkerhet.
mot · GI02Ju708 · 1995-01-25 00:00:00 — Trafikbrott av utländska medborgare Det har från flera håll runt om i landet, bl.a. från Malmöoch , rapporterats att utländska medborgare sombefinner sig på tillfälligt besök i underlåter att betalaböter för trafikbrott som de gör sig skyldiga till i sambandmed vistelsen i . Den nuvarande ordningen innebär ipraktiken att de är straffimmuna.Inom polisen råder nu ett starkt missnöje och en förståeligirritation över att det inte går att komma till rätta medsituationen med hjälp av nuvarande lagstiftning. För övrigatrafikanter framstår det också som utmanande attmedtrafikanter hemmahörande i andra länder kan kommaundan från att betala böter på ett för dem mycket enkelt sätt.Det är bara för dem att lämna landet så är de ''kvitt''eventuella bekymmer. Så sker nu i alltför stor utsträckning.Förhållandet är oacceptabelt och inverkar demoraliserandepå såväl trafikmoralen som på laglydnaden i samhället i stort.I linje med de ansträngningar som gjordes under denborgerliga regeringen, i syfte att komma till rätta med denoroande trafikolycksutvecklingen, är det enligt våruppfattning nödvändigt att också utländska medborgare påtillfälligt besök i förmås att följa den svenskatrafiklagstiftningen. Det är dessutom stötande för denallmänna rättskänslan att dessa fordonsförare kan bibringasuppfattningen att man utan risk för påföljd kan bryta mot deregler som gäller här i landet.Enligt Moderata Samlingspartiets uppfattning måste detnu till en lagändring som motverkar denna form av laglösheti trafiken. En effektiv åtgärd skulle kunna vara att i Sverigeinföra en bestämmelse motsvarande den som finns i danskoch norsk rätt och som möjliggör för polisen att som enyttersta utväg kunna beslagta det motorfordon med vilketöverträdelsen har begåtts.Det bör ankomma på regeringen att närmare övervägamöjligheterna att införa bestämmelser om beslag ochförverkande av utländska medborgares fordon vid trafikbrottsamt att återkomma till med förslag tilllagstiftning i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om beslag av utländska medborgaresfordon vid trafikbrott.