ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02Jo304 · 1995-01-25 00:00:00 — En miljöhänsynsparagraf i skogsvårdslagen m.m. uppmärksammades en rad fall därköpare av skog från AssiDomän användefastighetsbildningslagen för att komma undan bestämmelseri den avreglerade skogsvårdslagen. Förfaringssättet vardetsamma på en rad olika platser. Köparen styckadefastigheten mellan sina släktingar och innanfastighetsbildningen var genomförd fick han tillstånd attavverka skogen genom att hänvisa till de små arealerna inomvarje fastighet. När sedan avverkningen var slutfördåterkallades avstyckningsärendet.Dessa händelser lär oss behovet av en förändradlagstiftning som täpper till denna lucka mellanskogsvårdslagen och fastighetsbildningslagen. Dessutomborde arealbestämmelserna, slutavverkningsåldern ochransoneringsbestämmelserna i skogsvårdslagen kunnaåtergå till vad som gällde före lagändringen. Utöver dettaborde någon bestämmelse i fastighetsbildningslagenförhindra fastighetsbildningar vars syfte är att kringgåbestämmelserna i skogsvårdslagen. Dessutom, och kanskedet viktigaste, är att det i fastighetsbildningslagen förs in enmiljöhänsynsbestämmelse motsvarande den i skogsvårds-och jordbrukslagstiftningen. Enligt fastighetsbildningslagenskall fastighetsbildningsmyndigheten ta hänsyn till om detfinns särskilda naturvårdsföreskrifter inom ett område (3 kap 2 §), t.ex. naturreservat. I dessa fall skallfastighetsbildning ske så att föreskrifterna inte motverkas,men någon allmän miljöhänsyn finns inte angiven i lagen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av lagändringar i skogsvårds-och fastighetsbildningslagen.
mot · GI02Jo306 · 1995-01-25 00:00:00 — Delar av granskogen i bör efter hand ersättas medädellövskog där det är särskilt angeläget ur miljösynpunkt.Ur ett historiskt perspektiv är med undantag av dennordligaste delen ett landskap som dominerats av åker,betesmarker och lövskogar. Under --i synnerhet sedan -- har en mycket stor delav betesmarkerna (såsom enefälader, hagmarker m.m.) ochlövskogarna ersatts av barrskog. I första hand gran. I mångafall har det skett med statsbidrag. Inom parentes kan nämnasatt granen inte växer naturligt i området utan all gran ärinplanterad av människan. Ur miljösynpunkt har det varitmycket negativt, med hänsyn till såväl natur- ochkulturmiljön som rekreation och friluftsliv. Många växtarterhar försvunnit och därmed har den biologiska mångfaldenminskat. har granskogen uppvisat ganska storaskador dels beroende på luftföroreningar, dels på att den intetrivs i det öppna landskapet.Ädellövskogslagen och miljödebatten harockså inneburit en uppbromsning så till vida att inga störrearealer av betesmarker och lövskogar ersatts med gran desenaste åren. Men med hänsyn till den utveckling som skettunder decennierna tidigare bör man sätta upp ett mål attplantera lövskog på skogsmark som är bevuxen medgranskog efter hand som denna blir avverkningsmogen ellerstormfälls. Eftersom det sannolikt inte är ekonomiskt ochpraktiskt möjligt att ersätta all granskog med lövskog bör detske i samarbete mellan kommuner, regionala myndigheteroch markägare.Områden av riksintresse enligt Naturresurslagen, NRL, 2kap 6 § är enligt beslut av statsmakterna särskilt värdefullaur miljösynpunkt. Inom områden med särskildahushållningsbestämmelser enligt 3 kap 2 § skall främst detrörliga friluftslivets intressen beaktas. Inom ovan angivnaområden är det naturligtvis speciellt viktigt att bibehålla ochrestaurera natur- och kulturmiljöer etc. Därför bör man påmarker som är lämpliga därtill -- med hänsyn till jordmånm.m. -- i första hand plantera ädellövskog, bok, ek, lind, lönnetc, när granskogen avverkas. De marker inomriksintresseområdena som i första hand bör väljas ut är desom finns upptagna i kommunernas översiktsplaner,naturvårdsplaner etc.Med tanke på ädellövskogens värde ur såväl naturvårds-och kulturmiljösynpunkt som med hänsyn till rekreation ochfriluftsliv inom delar av bör målet vara att enstörre andel av anslaget B 3. Bidrag till skogsvård satsas påatt plantera ny ädellövskog inom områden där det är särskiltangeläget ur miljösynpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om prioritering av ny plantering avädellövskog.
mot · GI02Jo307 · 1995-01-25 00:00:00 — Skogsbilvägar är en förutsättning för att göraskogsområden tillgängliga för avverkning och efterföljandeskogsvårdsåtgärder till rimliga kostnader (ex.vis ärkostnaden för terrängtransport av en viss virkesmängd engiven sträcka 50högre än lastbilstransport påbilväg).I är behovet av nya skogsbilvägar mycketstort. F.n. (enligt ''Vägplan -90'' från ) är ca35 % av den produktiva skogsmarken i länet att betrakta somväglös, dvs avståndet till skogsbilväg är längre än 500 m.Dessutom är behovet av ombyggnader på det befintligavägnätet stort eftersom bärigheten är otillräcklig. Endast 2 %av skogsmarken är tillgänglig för virkestransporter hela åretoch så mycket som endast (tjälad mark).Det sekundära allmänna vägnätets bristande standardförbättrar inte heller situationen för virkestransporterna.Dessa förhållanden äventyrar de nya möjligheter somvirke från inland fått i konkurrensen med virkefrån annat håll -- främst importerat virke -- tack vareindustrins krav på kontinuerliga leveranser under hela åretoch på färskt virke för att kunna framställa dagenshögkvalitativa proukter på ett miljövänligt sätt.Istället för att var och en bygger sin egen väg bör mangenom statligt stöd stimulera till samverkan mellan olikaskogsägare för miljöanpassade och rationella väglösningar,vilket bl.a. leder till att antalet väg-km blir lägre för ett givettransportbehov.För stödet bör särskilda villkor anges för samverkan,vägsträckning och vägstandard och inte minst de alltviktigare miljöfrågorna.En väg är ett större ingrepp i den naturliga miljön än deflesta andra skogliga åtgärder. För att ingreppet ska bli såskonsamt som möjligt måste det planeras och utföras medstöd av kompetens inte bara på det vägtekniska området utanockså på skogsmiljöområdet.Bidragsdelen bör vara av totalkostnaden såsom iförutvarande stöd (). Eftersom intressenternasvarar för halva kostnaden innebär det att stödet blir ''drygt''trots att skogsbilvägsbyggande är ett högmekaniseratanläggningsarbete.För del skulle ett årligt belopp på 18 miljonerkronor behövas . Detta skullemöjliggöra byggande av nya skogsbilvägar samtombyggnad av 150 km.Ett ökat stöd till skogsbilvägar framstår dessutom somangeläget och rättvist med bakgrund av att regeringenföreslår en skatt på skogsfastigheter. Detta kommer attbelasta skogsbrukare med väsentligt höjda kostnader.Regeringen bör därför pröva möjligheten att återföraskattemedel till skogsbilvägsbyggande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ökad satsning på skogsbilvägar.
mot · GI02Jo308 · 1995-01-25 00:00:00 — Skogsbilvägar är en förutsättning för att göraskogsområden tillgängliga för avverkning och efterföljandeskogsvårdsåtgärder till rimliga kostnader (ex.vis ärkostnaden för terrängtransport av en viss virkesmängd engiven sträcka 50--100 gånger högre än lastbilstransport påbilväg).I är behovet av nya skogsbilvägar mycketstort. F.n. (enligt ''Vägplan -90'' från ) är ca35 % av den produktiva skogsmarken i länet att betrakta somväglös, dvs. avståndet till skogsbilväg är längre än 500 m.Dessutom är behovet av ombyggnader på det befintligavägnätet stort eftersom bärigheten är otillräcklig. Endast 2 %av skogsmarken är tillgänglig för virkestransporter hela åretoch så mycket som endast (tjälad mark).Det sekundära allmänna vägnätets bristande standardförbättrar inte heller situationen för virkestransporterna.Dessa förhållanden äventyrar de nya möjligheter somvirke från inland fått i konkurrens med virke frånannat håll -- främst importerat virke -- tack vare industrinskrav på kontinuerliga leveranser och på färsktvirke för att kunna framställa dagens högkvalitativaprodukter på ett miljövänligt sätt.I stället för att var och en bygger sin egen väg bör mangenom statligt stöd stimulera till samverkan mellan olikaskogsägare för miljöanpassade och rationella väglösningar,vilket bl.a. leder till att antalet väg-km blir lägre för ett givettransportbehov.För stödet bör särskilda villkor anges för samverkan,vägsträckning och vägstandard och inte minst de alltviktigare miljöfrågorna.En väg är ett större ingrepp i den naturliga miljön än deflesta andra skogliga åtgärder. För att ingreppet skall bli såskonsamt som möjligt måste det planeras och utföras medstöd av kompetens inte bara på det vägtekniska området utanockså på skogsmiljöområdet.Bidragsdelen bör vara av totalkostnaden såsom iförutvarande stöd (). Eftersom intressenternasvarar för halva kostnaden innebär det att stödet blir ''drygt''trots att skogsbilvägsbyggande är ett högmekaniseratanläggningsarbete.Med dessa förutsättningar och med måttliga ambitionerbör det årliga stödbeloppet uppgå till 18miljoner kronor för . (Det skulle långt ifrånfullständigt täcka de behov som finns men räcka till 200 kmi nybyggnad à 120 000:-/km och i ombyggnad à80 000:-/km. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skogsbilvägar i .
mot · GI02Jo404 · 1995-01-25 00:00:00 — Laxfisket längs den svenska Laxfisket är av avgörande betydelse för mångayrkesfiskare längs den svenska . Mångafiskare har investerat i båtar och redskap och är för sinförsörjning beroende av möjligheten att få fiska.Det bästa laxfisket (i södra ) är under årets förstamånader. I många av våra fiskelägen finns rökerier och annanberedningsindustri. Fisket ochrökerierna/beredningsindustrierna är viktiga och nödvändigaför en levande kustbygd och skärgård. Tillgången på råvara(Östersjölax) är avgörande för näringarnas existens.I mitten av november beslöt om totaltlaxfiskestopp mellan och 31 mars 1995.Beslutet kom oväntat, kvot var inte ens uppfiskad.Möjligheten till framförhållning vid sådana oförbereddabeslut är minimal. Många avrökerierna/beredningsindustrierna hade redan tecknatkontrakt på leveranser av förädlade laxprodukter. Att intekunna leverera enligt uppgjorda kontrakt ger direktekonomiska konsekvenser. Dessutom skadas förtroendet förframtida affärer. För att kunna leverera enligt ingångna avtalär man hänvisad till att köpa lax från något annat land, t.ex.Danmark. Denna lax betingar ett betydligt högre pris och ärfångad i samma vatten där svenska fiskare ensidigt stoppats.Alla inblandade, fiskare såväl som förädlingsindustri, ärlångsiktigt beroende av att det svenska laxfisket kan fortsättai framtiden. Det nuvarande förbudet kan inte accepteras avsvenska yrkesfiskare, då det ensidigt drabbar enbart fiskarei vårt land. Det borde vara självklart att en överenskommelseom fiskeförbud, om den är motiverad för laxens fortlevnad,skall omfatta alla inblandade länder. Det svenska ensidigaförbudet ger fel signaler både till de svenska fiskarna ochövriga nationer som fiskar lax i Östersjön.Utanför de outbyggda älvarna gäller Fiskeriverketslaxfiskeförbud . För det lilla antalyrkesfiskare som finns kvar längs Västerbottenskustenoch för de kustfiskare som idkar näringen som en bisyssla tillannan näringsverksamhet slår laxfiskeförbudextra hårt. För dem utgör laxfisket med fasta redskaphuvuddelen av deras inkomst av fiske. De fångster de tar uppmotsvarar bara en bråkdel av de fångster som görs iÖstersjön, men kommer troligen få till följd att den spillraav yrkesfiskare som finns kvar helt kommer att slås ut.Detta kommer i sin tur att påverka de små familjeföretag somsysslar med förädling av lokalt fångad fisk. FörVästerbottens del kommer det att påverka kustbygden ochleda till att ytterligare några människor blir arbetslösa.Dessutom kommer kustbygden att drabbas av kulturellutarmning.Sveriges ensidiga laxfiskeförbud gäller inte sportfisket.Sverige måste i internationella förhandlingar se till attsamma regler gäller för alla som fiskar lax i . Detnu rådande förbudet är orättvist och oförklarligt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att samma regler måste gälla för allasom utövar fiske i .
mot · GI02Jo406 · 1995-01-25 00:00:00 — Den nya fiskelag, som antog och som trädde i kraft den 1/1 1994, ersatte den tidigare fiskeriförordningen,författningar och stadgar.Regeringen meddelade fiskeriförordning och ett fåtalgrundläggande föreskrifter för fiskevården i allmänhet.Fiskeriverket meddelade tre författningar med föreskrifterför fiskevården för havs- och kustvattnen samt ,, , och i ,inbegripet tillflödena till dessa vatten upp till första definitivavandringshindret.Syftet med lagen var bl.a. att genomföra en regelförenklingpå fiskets område. Enligt lagen åvilar det endast regeringenoch att meddela föreskrifter, och attFiskeriverket koncentrerar föreskrifterna för fiskevården tilltre geografiskt avgränsade författningar. Med stöd avlagbemyndigandet gavs i fiskeriförordningenbefogenhet att meddela föreskrifter för fiskevården medavseende på fisket i havet och längs kusterna, inbegripet lax-och öringförande vattendrag upp till första definitivavandringshindret, samt fisket i , , ,och i med dess tillflöden upp tillförsta definitiva vandringshindret. Bemyndigandet förFiskeriverket utformas så att det ger möjlighet tillföreskrifter för fredningsområden, fredningstider,minimimått, redskapsanvändning och fiskemetoder.I och med den nya fiskelagens införande fråntogslänsstyrelserna befogenheten att meddela föreskrifter förfiskevården inom sin region.I den av i tidigare utfärdadestadgan för Vätternfisket fanns en särskild förbudsparagrafvad gällde lekrödingen, lydande: Fångst av lekröding ärförbjuden till och med den 30 november.I de av nu utfärdade föreskrifterna förVätternfisket finns fredningstider, fredningsområden ochminimimått som avser Rödingen med, men det ovannämndaförbudet för fångst av lekröding är borta.Detta har lett till att det nu sker fångst och ilandföring avlekröding och som också saluförs. Fisken anses inte av deflesta fiskeutövarna vara tjänlig som matfisk under sinlekperiod, men likväl fångas och saluförs fisken som vanligröding.Det finns nu en stor oro, som också framförts från , att om inte ett förbudutfärdas mot fångst av lekröding så får det konsekvenser förden framtida reproduktionen. Om det kommer att påverkarödingbeståndet i kanske visar sig förstom ett 10-tal år, och det tar minst lika att rätta tillmisstagen.Förenkling av lag och undvikande av allt för mycketdetaljföreskrifter är en rätt inriktning, men det får inteinnebära att för, i det här frågorna, viktiga inslag iföreskrifterna faller bort.Länsstyrelsernas erfarenheter och goda lokalkännedombör tillmätas en större betydelse i de här sammanhangen,som innan nya föreskrifter utfärdas bör få yttra sig så attovannämnda misstag inte behöver upprepas.Mot bakgrund av ovanstående och enligt min mening börlänsstyrelserna, innan nya föreskrifter utfärdas, beredasmöjlighet att yttra sig samt att i akuta situationer, till skyddför hotade bestånd, kunna fatta interimistiska beslut iavvaktan på att föreskrifter meddelas av . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tillägg i fiskelagen.
mot · GI02Jo408 · 1995-01-25 00:00:00 — I har krigsmaterial dumpatsunder och efter 2:a världskriget. Enligt beräkningar kanupptill vara senapsgas. fick tvåfiskebåtar -- Stjärnfors från Fisketången och frånSmögen -- senapsgas i trålen under fiske. Senapsgasenorsakade skador hos besättningen. Både besättning och båtarbehövde saneras. En sådan sanering tar . Underdessa dagar kan inget fiske bedrivas. Fiskarna drabbasförutom av de personliga skadorna av inkomstbortfall ochförstörda fiskeredskap.Det kan inte vara riktigt att detta skall betalas av fiskarnasjälva. Vi anser att frågan bör utredas och förslag läggas sominnebär att yrkesfiskarna hålls skadeslösa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ersättning vid ''fångst'' av senapsgas.
mot · GI02Jo409 · 1995-01-25 00:00:00 — Sitationen för många yrkesfiskare längs Norrlandskustenär nu mycket besvärlig. har tillgången påtorsk minskat mycket kraftigt. Spridningen avfiskesjukdomen M74 i kombination med ett mycket hårtlaxfiske i södra har dessutom reduceratlaxstammen kraftigt. Det minskade fiskebeståndettillsammans med restriktioner för laxfisket och ett starkt ökatantal sälskador på fångst och redskap gör att lönsamhetennu är mycket dålig för de flesta fiskare. Om den nuvarandeutvecklingen får fortsätta finns troligtvis inga yrkesfiskarekvar i om fem år.Sälskadorna på fångst och redskap har kraftigt ökat undersenare år. Sälstammen har till viss del ändrat beteende ochsöker sig regelmässigt till fiskeredskapen för att äta fisken urdessa. Om skadeökningen beror på ökad sälpopulation,minskad tillgång på föda eller på att sälstammen blivit oräddeftersom den inte jagats är svårt att säga.Uppenbart är emellertid att åtgärder måste till för att hållasälarna borta från näten.För att det yrkesmässiga kustnära fisket ska ha en framtidär det nu nödvändigt att pröva olika åtgärder.Några åtgärder som bör prövas är:Tillåt skyddsjakt på sälför att se om det gör sälstammen skyggare och mer obenägenatt gå nära människans redskap.Gör en ordentliginventering av sälbeståndet vid de svenska kusterna för attavgöra om stammen behöver reduceras.Intensifieraforskningen om orsakerna till spridningen av fisksjukdomenM74 och sätt in åtgärder som tryggar ett fortsatt starktlaxbestånd.Genomför uppfödning och utplantering avtorskyngel längs . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av åtgärder för att trygga detkustnära yrkesfisket längs .
mot · GI02Jo410 · 1995-01-25 00:00:00 — Med statligt stöd pågår ett omfattandearbete för bildande av fiskevårdsområden. I kan90 % av vattenarealen inom överskådlig tid komma attomfattas av fiskevårdsområden. Detta är positivt urfiskevårdssynpunkt och kommer att skapa tillgång tillfiskemöjligheter för en intresserad allmänhet.Sportfisket förutsätter en fungerande fiskevård som ennaturlig del av miljö- och naturvården. Förutom en bralagstiftning behövs kunniga och engagerade medborgare ochfiskerättsägare.Det är därför viktigt att bredda intresset för en godfiskevård. Ett problem i samband med bildande avfiskevårdsområde kan vara att fiskerätten inte automatisktföljer strandrätt. Om strandägare, som saknar fiskerätt, fårrätt till del i fiske utanför sin strand, skulle även dessaengageras i fiskevården. Då skulle också i vissa fallmöjligheter öppnas för fiskekortsinnehavare att fiska ocksåfrån stränder.I vattenlagen har införts en möjlighet för strandägare attanlägga brygga eller mindre byggnad i vatten utan att rubbade grundläggande reglerna för vattenrätten.Enligt vår mening borde prövas ett liknande undantag ifiskelagen när det gäller fiskerätten. Strandägare skullesåledes kunna få del i fiskerätten vad avser strandredskaputanför sin strand, utan att de grundläggande reglerna förfiskerätten rubbas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till sådanändring i lagstiftningen att strandägare får rätt till fiske ienlighet med motionen.
mot · GI02Jo411 · 1995-01-25 00:00:00 — Kårehamn är beläget på den östra sidan av och ärden klart största på . Hamnen har en långtradition som fiskehamn bakom sig. Närheten till denaturliga fiskeplatserna vid bland annat Milsjöbankarna görKårehamn attraktivt för fiskeflottan i ett relativt stortnäromårde. Detta förstärktes ytterligare i samband med enutbyggnad av hamnen som skedde 1984, då bland annathamnens inseglingsränna muddrades till ett djup av 4.5meter medan själva hamnbassängen fick ett djup på fyrameter. Förutom den utbyggnad som då gjordes fanns planerpå att bygga ytterligare en pir i ostlig riktning men avekonomiska skäl genomfördes aldrig detta. I den vattendomsom då togs av fanns ej heller någrainvändningar mot denna utbyggnad.För närvarande finns 20--25 fiskare med Kårehamn somhemmahamn, och utöver dessa finns ett stort antal fiskebåtarsom går in till Kårehamn för att lossa fisk. Denna andel harökat då ett nytt isverk med en dygnskapacitetpå uppfördes. har många fiskare fått gå in tillOskarshamn, eller och lämnat fisk dåman inte kunnat få tillgång till is i det mer närbelägnaKårehamn.Kårehamn som är beläget relativt långt ut i ärisfri året om. Ett problem har dock varit den alltför grundainseglingsrännan , som har inneburit att störretrålare inte kunnat gå in till Kårehamn.Med en muddring av inseglingsrännan till cirka 7 meteroch en utbyggnad av hamnen med en pir i östlig riktningskulle Kårehamn med sin naturliga placering öka sinattraktionskraft ytterligare, och detta skulle i sin tur innebäraökad sysselsättning inom den om än lillafiskeberedningsindustri som finns i detnärbelägna Palmelund. Även åkerinäringen skulle kunnauppleva ett uppsving.För är fisket en viktig basnäring; att utveckla ochförbättra förutsättningarna för fisket är mycket viktigt i etttraditionellt glesbygdslandskap. En utbyggnad av Kårehamnskulle öka sysselsättningen på kort sikt i samband med självamuddringsarbetena och utbyggnaden men framförallt säkrasysselsättningen på inom fisket och dessbinäringar.Turismen och andra basnäringar inom det öländskanäringslivet skulle direkt känna av en utbyggnad. En störreisfri hamn på östra skulle möjliggöra godstrafik frånKårehamn mot till exempel . Enligt beräkningar ärKårehamn den plats på ostkusten som har närmast tillBaltikum -- till den lettiska staden är det endast 30mil. Ser man till turismen skulle ett utbyggt Kårehamn vällämpa sig för persontrafik åtminstone . Även fördetta finns intresse inom näringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en väl fungerandefiskehamn i på .
mot · GI02Jo412 · 1995-01-25 00:00:00 — fiskar de allra flesta yrkesfiskarnafrån nere runt och . Det är inteför att de speciellt uppskattar att veckopendla så lång vägutan därför att det är enda sättet att få någon utkomst.Lax- och öringfisket är det stora fisket längs kusten. Irestriktionsområden utanför ochÅngermanälven kan fiske bedrivas endast avfiskevattenägare t.o.m. från land. En stor del avfiskevattnen utanför utlopp är fredade hela året.Där får inte heller fiskevattenägare fiska.Allt fiske efter lax och öring med drivnät, drivlinor, fastaoch rörliga laxlinor är förbjudet iBottenhavet.I sötvattenområde är det däremot tillåtet att fiskaöring t.o.m. augusti månad då det inträder förbud mot not-och nätfiske. I med tillflöden är likaså fiskepå öring tillåten. Havsöringen är en tämligen stationär fisksom reproducerar sig i älvarna där den nu fiskas av främstfritidsfiskare.Alla bestämmelser om maskstorlek har avskaffats ochförbud för fiske med drivnät efter andra fisksorter än lax ochöring upphört. Många kommer säkert att fiska sik meddrivnät och få oavsiktliga fångster av små lax och öring somskadas i näten. Bestämmelserna är till förfång förfiskevårdande åtgärder för främst öring.Under har kustutsättning av havsöringssmolt ägt rumoch även havsöringsfiskevård av olika slag ägt rum i flerakustmynnande vattendrag. Arbetet har givit ett gott reslutatoch om det skall få en fortsatt positiv utveckling bör de avFiskeriverket beslutade åtgärderna omprövas och ersättasmed andra åtgärder som utarbetas i samråd med näringen.När det gäller laxen är det riktigt att begränsa fisket.Sjukdomen M74 härjar svårt och alla inte minst fiskarna villvärna den vilda laxen. Däremot är det svårt att förstå varförfiske på lax är tillåtet i men inte i --det är samma lax som rör sig i de vattnen. Likaså är det svårtatt förstå ensidiga förbud för svenska fiskareatt fiska lax. har inga möjligheter att hindrat.ex. finska fiskare att fiska lax i och ivästernorrländska vatten. Denna fråga måste drivasinternationellt och inom ramen för det europeiskasamarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i samråd med näringen utarbetabestämmelser för fisket,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att i internationella fora verka förbegränsningar av fisket.