mot · GI02Fi35 · 1995-05-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /96, m.m. (kompletteringspropositionen). Innehåll 1.Sammanfattning2 2Dags för nationell samling2 2.1Regeringen har ingen strategi för tillväxt4 2.2Den vingliga vägen5 2.3Synen på hushållssparande6 3.Den ekonomiska utvecklingen7 3.1Den internationella utvecklingen7 3.2Den svenska ekonomin7 3.3Åtgärder för fler jobb8 3.3.1Aktiva arbetsmarknadsåtgärder9 3.3.2Arbetslöshetsersättning9 3.4Kommunal ekonomi9 3.4.1Ett nytt bidrags- och utjämningssystem10 4.Kristdemokraternas ekonomiska alternativ12 4.1Långsiktig utvecklingskraft12 4.2Etikens betydelse14 4.3En ekologiskt hållbar utveckling14 4.4 50 000 nya företag15 4.5Utveckla tjänstesektorn18 4.6Kommentarer till regeringens budget19 4.6.1Bistånd19 4.6.2Ungdomsorganisationer, Trossamfund, Idrott m.m.19 4.6.3Ersättningsnivåer20 4.6.4Studiestöd20 4.6.5Kontaktdagarna21 4.6.6Yrkesinriktad rehabilitering21 4.6.7Bidrag till missbrukar- och ungdomsvård22 4.6.8Samefonden22 4.6.9Skatteväxling för en ekologiskt hållbar utveckling23 4.7Kristdemokraternas nya besparingsförslag23 5.Kristdemokraternas budgetalternativ23Hemställan261. SammanfattningKristdemokraterna förordar en nationell samling omkringden ekonomiska politiken. Det fordras ett program med bredförankring i och hos svenska folket för att taSverige ur den ekonomiska krisen. Så längebudgetunderskottet och statsskulden ligger på en hög nivå ärpolitikens handlingsfrihet mycket begränsad och utsatthetenbåde för den enskilde och för landet betydande.Politiken bör inriktas både på en effektiv ochfördelningspolitiskt riktig sanering av statsfinanserna ochsamtidigt på genomförande av ett program för tillväxt ochnya och expanderande företag som ger nya jobb.Kristdemokraterna föreslår besparingar som tillsammansmed budgetmotionen innebär enförstärkning/besparing på iförhållande till regeringens förslag 1998. Vi förordar ocksåen politik som syftar till att 50.000 nya företag ska kommatill stånd . En betydande del av dessaräknar vi ska komma inom tjänstesektorn. För att minskaskattekilarna och underlätta för en expansion på områdetföreslås en radikal sänkning av tjän stemomsen från 25 till12 %. Tillsammans med en rad andra förslag som andraåtgärder på skatteområdet, reformerad arbetsrätt ochinförande av ett permanent riskkapitalavdrag kan detta läggagrunden till då en rejäl förnyelse av företagsbeståndetsker.Kristdemokraterna anser att det inte finns utrymme förytterligare besparingar inom vård och äldreomsorg. Tvärtomfordras det ökade resurser för att kvaliteten ska kunnaupprätthållas. Vi föreslog ett särskilt bidrag till vårdoch omsorg på . Genom attkristdemokraterna avvisat en procentenhetsegenavgiftshöjning behålls ytterligare ikommunerna. Till detta läggs nu ytterligare ett anslag på 2,9miljarder kronor.När det gäller regeringens besparingsförslag avvisarkristdemokraterna bl.a. regeringens förslag om minskadeanslag till biståndet, sänkningen av ersättningsnivåerna iförsäkringssystemen till och neddragningar påmiljöområdet. a. när det gäller skärpta regler för bidragsförskott,studiemedel i förhållande till studieprestation och genomrationaliseringar inom Väg- och Banverket.2. Dags för en nationell samlingKristdemokraterna har förordat en nationellsamling för att möta de utomordentligt stora utmaningar somvårt land står inför. fordras det ett program med bredförankring i för att möta den bristande tilltron tillpolitikens förmåga att ta ur krisen, ett program somunder åren åtminstone års val får stå i centrumför de politiska ansträngningarna. Om ett sådant intekommer till stånd blir de åtgärder som senarefordras mångdubbelt mer omfattande och smärtsamma.Socialdemokraterna kom till makten val påen politik som radikalt avviker från den som man nu för iregeringsställning. Detta kan förklaras på två sätt. Antingenvalde socialdemokraterna att mot bättre vetande föra enoansvarig ekonomisk politik i opposition eller såförstod man inte bättre. Båda förklaringarna ger anledningtill oro inför de svårigheter som stundar med tanke på att deekonomiska problemen ingalunda är övervunna.Kristdemokraterna varnade års val för attsvensk ekonomi stod inför en krissituation. Detta gjordessamtidigt som socialdemokraterna i regeringsställning taladeom att vändpunkten var nådd. Fyrklöverregeringengenomförde --1994 betydandeomstruktureringar av den svenska ekonomin. Detta gjordesi väsentliga delar under livligt motstånd frånsocialdemokratiskt håll.Den förra fyrpartiregeringen genomförde ett antal viktigastrukturreformer som förbättrade svensk ekonomisförutsättningar att skapa en långsiktigt uthållig tillväxt för atthävda sysselsättning och välfärd. Exempel på detta ärborttagandet av förmögenhetsskatten på arbetande kapitaloch av dubbelbeskattningen på riskvilligt sparande,strategiska avregleringar, en mer flexibel arbetsrätt,införande av kvittnin gsrätt för förlust i nystartad verksamhetoch sänkningar av skatten på arbete. Denna politik var helt ilinje med vad många länder i vår närhet inom EU och OECDnu genomför.När nu socialdemokraterna vunnit regeringsmakten finnerman att man bundit ris åt egen rygg i opposition.De partimedlemmar och väljare som trott på talet om snabbaeffektiva åtgärder mot arbetslösheten, höjdaersättningsnivåer i ersättningssystemen och effektivaåtgärder för att få ekonomin i balans känner sig svikna.Den politik som presenterats i propositioner under hösten1994, budgetpropositionen och kompletteringspropositionengår stick i stäv med socialdemokraternas oppositionspolitik.Med det ovan sagda vill vi ha sagt att socialdemokraternasaknar den nödvändiga insikten om problemens omfattning,karaktär och lösningar. I den mån insikten existerar haroppositionstidens och valrörelsens retoriska insatserbegränsat handlingsutrymmet.Omedelbart efter valet föreslogs ett paket f örförstärkning av statens finanser. Detta kom i övervägandeomfattning att bygga på skattehöjningar och ideologisktbetingade återställare. Sammantaget begränsar dessaåtgärder allvarligt utvecklingskraften i den svenskaekonomin. Detta är särskilt allvarligt eftersom det leder tilllångvarig arbetslöshet för många människor och ökade kravpå nedskärningar i välfärdssystemen för att nå balans istatens finanser.I och med det svenska EU-medlemskapet ska Sverigesregering presentera ett s.k. konvergensprogram, dvs. ettprogram som redovisar hur ska uppnå dekonvergenskriterier som fastställts för EMU. Programmetskulle enligt tidigare besked presenteras menmed hänvisning till den internationella valutaoron valderegeringen att skjuta detta till sommaren.Tanken bakom konvergenskriterierna är attmedlemsländernas monetära samarbete tillsammans med ettgradvis närmande av medlemsländernas ekonomiska politikska leda till en situation där EMU:s tredje fas kan inträda.Konvergensvillkoren innebär att vissa målsättningar skauppfyllas när det gäller budgetunderskott, statsskuld, räntor,inflationstakt och valutakurs.Som framgår ovan valde regeringen att blåsa under orongenom att skjuta på de besked som är nödvändiga för att fåden svenska ekonomin i balans, istället för att presentera ettkonvergensprogram som kunde ingjuta förtroende gentemotomvärlden, leda till en lägre ränta och därmed minskaSveriges utsatthet. Det är synnerligen oroande och beklagligtatt regeringen på ett tidigt stadium inte valt att samlariksdagens partier till grundliga genomgångar om läget förden svenska ekonomin. Utifrån en samsyn om tillståndethade förutsättningar möjligen existerat för en breduppgörelse omkring konvergensprogrammet.Konvergensprogrammet hade därmed kunnat fungera somett värdefullt verktyg i arbetet för att åstadkomma enekonomi i balans -- inte främst för att blidka . anser att skavidta sådana åtgärder att kriterierna kan uppnås för att gevalfrihet beträffande beslutet om ska medverka i dettredje steget. Vi känner en betydande oro för att regeringensprognoser och beräkningar som de framförs ikompletteringspropositionen är alltför optimistiska i vissaavgörande moment. föreslår mot dennabakgrund både större besparingar än regeringen och ettprogram för tillväxt.2.1 Regeringen har ingen strategi för tillväxtEn viktig orsak till våra statsfinansiella problem är attSverige under en följd av år haft en alltför svag tillväxtkraft.Vi har gått från att 1970 ha varit det tredje rikaste landetbland till att nu ligga på tjugonde plats. Vifortsätter att halka mot botten av den liga som vi för 25 årsedan ledde. Den svenska modellen som medrätta beundrades över hela världen, har undan för undanunderminerat sig själv. När sedan den internationellalågkonjunkturen kom, drabbades långt hårdare änmotsvarande länder i vår omgivning.Regeringens politik är på det hela taget inriktad på attåstadkomma en förbättring av budgetsaldot. Detta är lovvärt,men får inte ske till priset av att de fundamentalatillväxtförutsättningarna undergrävs. Ett ensidigt stirrandepå budgetsaldot måste ge vika för en ekonomisk ''split-vision'' där både budgetsaldo och tillväxt kan fokuseras. Vikan alltså inte enbart spara oss ur krisen.Socialdemokraterna har sedan valet gjort uppgörelser påstörre områden med , och, nusenast, . Ingen av dessa uppgörelser har bidragittill ökad långsiktig stabilitet, politiskt eller ekonomiskt.En bredare uppgörelse än den som regeringen slutit medCenterpartiet, med ett bredare urval av såväl spar- somjobbstimulerande åtgärder hade kunnat ge en bättre och förnationen mer samlande saneringsprofil. Till detillväxtbefrämjande åtgärderna hör ett rejält program för attfå ti ll stånd tusentals nya småföretag. I ett sådant programbör ingå en småföretagsanpassad arbetsrätt. Se vidare omdetta i avsnitt 4.4. Den verkligt viktiga fördelningspolitiskareformen är ju att fler kan gå från arbetslöshet till arbete, attnya jobb skapas. Då är en nyckeluppgift att öppna den nyatjänstemarknaden. Därför fortsätter vi kristdemokrater atthävda en rejäl sänkning av tjänstemomsen vilket skulle bådeöka hushållens köpkraft och skapa nya jobb i denhårdbeskattade tjänstesektorn där många anser att framtidensnya jobb finns. Mer om detta följer i avsnitt 4.5.Det krävs ett nytt mentalt klimat i som i någonmening skulle kunna sammanfattas i begreppet ''gammalhederlig arbetarmoral''; att arbeta, spara och göra rätt för sig,att inte fuska eller uppträda osolidariskt mot kamrater,samhälle och företag, att känna samhörighet och attgemensamt kunna ta sig an svåra uppgifter.Den gamla arbetarmoralen måste komma till heders.Jantelagen måste också begravas och ersättas av solidaritet,öppenhet, förståelse och tolererans mot den handikappade,sjuka, invandraren och flyktingen, men också gentemot denframgångsrike entreprenören och företagaren som skapar denya jobben.2.2 Den vingliga vägenUnder valperioden --1994 ägnade sigsocialdemokraterna åt att i oppositionsställning motsätta sigde besparingar som den dåvarande regeringen föreslog föratt komma åt det strukturella budgetunderskottet. Partietvalde att angripa regeringen med påståenden om att manmedvetet drev upp arbetslösheten och att man nedmonteradevälfärdssamhället. samlade sig dockoppositionen och fyrklöverregeringen till krisöverläggningarsom resulterade i omfattande uppgörelser omkringekonomisk-politiska åtgärder. Betydelsefullt samarbeteutvecklades också omkring nationellt viktiga frågor sompensionsreformen och hanteringen av bankkrisen.Sammantaget visade dock socialdemokraterna ingenförståelse för de ekonomiska realiteterna. Tvärtom spelademan på okunnighet och gav intryck av att om barasocialdemokraterna skulle återkomma till makten skulle alltbli som vanligt igen.En före valet tvingades socialdemokraterna attpresentera ett paket med åtgärdsförslag. Man försäkrade attdetta var, som man då bedömde läget, vad som fordrades föratt få svensk ekonomi på fötter igen. Åtgärderna beslutadesockså i stort under hösten.I budgetpropositionen presenteradesytterligare besparingsåtgärder. Då omfattande ca 20miljarder kronor. Detta sades då vara det som bedömdesnödvändigt för att få svensk ekonomi på fötter igen.I kompletteringspropositionen presenteras nyabesparingsförslag som visserligen förslösas genom en i detnärmaste obegriplig momssänkningstiming. Detta sägs nuvara det som bedöms vara vad som fordras för att få svenskekonomi på fötter igen. Vi tillåter oss tvivla på attregeringens förhoppningar slår in.Efter valet har den nya regeringen tillsammans medVänsterpartiet genomfört en rad s.k. återställare till dengamla politik som förde in i ekonominsåtervändsgränd. Dubbelbeskattningen av riskkapital,förändringen av arbetsrätten, slopande av kvittningsrättenför förluster i nystartad enskild näringsverksamhet, stopp föravregleringen av elmarknaden är exempel på sådanaåterställare.Vi kristdemokrater har hävdat att dessa ideologisktbetingade återställare kommer att drabba de mest utsatta isamhället genom att de nya arbetstillfällena uteblir ochgamla avvecklas. Regeringen har på de tidigare nämndaområdena markerat att man haft fel, att man nu skagenomföra återställarnas återställare. Även om detta intevittnar om en genomtänkt strategi som skapar de stabilaspelreglerna är sinnesändringen välkommen.2.3 Synen på hushållssparandeDet privata sparandet har ökat i Sverige.Detta är mycket glädjande och faktiskt en nödvändigförutsättning för en ljusnande ekonomisk framtid. Detfordras ett individuellt sparande på en hög nivå för att ge denenskilde individen ett större handlingsutrymme och enekonomisk buffert för oförutsedda händelser. Ett stortsparande är också angeläget för att säkerställa tillgången tillkapital för att motsvara de investeringar som är nödvändigaför att klara förnyelsekraven inom näringslivet och för att iett längre perspektiv klara sysselsättning och välfärd. Attangripa det höga sparandet är fel, även om den mycketkraftiga omsvängningen från ett extremt lågt sparande till ettsparande som i ett internationellt perspektiv inte är på enpåfallande hög nivå bidragit till omställningsproblem. Dessaproblem får dock inte tas som skäl för att försämra villkorenför sparande.Sparandet framställs ibland -- inte minst av företrädare förregeringen -- som ett betydande problem och en av orsakernatill djupet i den ekonomiska krisen och den högaarbetslösheten. Detta är ett i grunden felaktigt synsätt.Individuellt sparande är inte ett oansvarigt agerande utan ennödvändighet som statsmakterna på olika sätt ska premiera.Problemen är inte det nuvarande sparandet utan dentidigare låga sparkvoten. behöver en långsiktigt högsparandenivå av flera olika skäl. Det enskilda sparandet ärviktigt ur individens perspektiv.De olika socialförsäkringssystemen är så generella att detinte går att i dessa täcka in alla individuella önskemål. Därförbör enskilda få möjlighet att genom långsiktigt sparandegardera sig mot inkomstbortfall eller för att göra en störreinvestering. Möjligheten till enskilt långsiktigt sparande varockså en förutsättning på vilken pensionsuppgörelsen vilar.Utan eget sparande blir de enskilda helt beroende av statenför sin trygghet vid sjukdom och ålderdom. Det enskildasparandet är viktigt också ur statens och kommunernasperspektiv. Staten och kommunerna tillhör dem somförlorar om det enskilda sparandet minskar, då den enskildesekonomiska buffertkapacitet minskar. Ett högt sparandebidrar till en lägre räntenivå eftersom tillgången på pengarökar. Det enskilda sparandet är av vikt även för svensktnäringsliv och möjligheten att investera. Tillgången tillriskkapital säkras genom ett högt sparande. En minskning avdet inhemska långsiktiga kapitalet drabbar både svenskföretagsamhet och staten med behov att placera omfattandelån. En lägre räntenivå stimulerar till ökade investeringar.Senare års ekonomisk forskning har visat att en av deviktigare förutsättningarna för ekonomisk utveckling ärstabila institutioner, dvs. regelverk och normer som är fastaoch långsiktiga. Sådana har präglat . Emellertid förevisar enutveckling som innebär att rättsosäkerhet och ryckighet harblivit allt vanligare. Socialdemokratiska partiet har också vidtidigare tillfällen manifesterat ett förakt för kraven pålångsiktigt stabila spelregler. Dessa ersätts av ett planlösthoppande som inte skapar de nödvändiga förutsättningarnaför förutsebarhet och förtroende för det politiska systemet.3. Den ekonomiska utvecklingenTrots att regeringen säkrat majoritet för betydandebudgetförstärkningar ligger de svenska räntorna kvar på enutomordentligt hög nivå som kronkursen förblirexceptionellt svag. Regeringen och dess skiftande partnerhar alltså inte kunnat inge det nödvändiga förtroendet för sinförmåga att ta ur krisen. Regeringen antyder ikompletteringspropositionen att detta skulle bero på tvekanhuruvida inflationen förblir låg under den ekonomiskaåterhämtningen och om de vidtagna budgetförstärkningarnaär tillräckliga.Det går inte att blunda för att viktiga inslag i omvärldensskepsis grundas på de ovan nämnda återställarna ochfrånvaron av strukturellt riktiga åtgärder för ökad tillväxt ochbristen på en långsiktigt stabil nationell samling till stöd förgenomförandet av sådana åtgärder. Regeringen saknarfortfarande en långsiktigt hållbar strategi för att stimuleratillväxt och nysatsningar i det privata näringslivet. Man litarfortfarande i alltför hög grad till traditionellaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. De riktiga och nödvändigaåtgärderna för en modern och mer flexibel arbetsrätt ärtydligen ideologiskt blockerade inom regeringspartiet.3.1 Den internationella utvecklingenStora delar av den internationella miljö där verkarhar också haft låg ekonomisk aktivitet. Mennedgången i svensk ekonomi åren 1991--1994 blevkraftfullare och djupare än i något annat jämförbart land.Bakgrunden till detta är en politik som under 25 årundergrävt utvecklingskraften i ekonomi.I EU-länderna vände konjunkturen uppåt . Inflationen inom EUväntas närma sig den övre gränsen för de riktlinjer för denekonomiska politiken som fastställts av Europeiska Rådet till1996. Även i vände ekonomin uppåt och i USAfortsatte BNP att växa. Inom väntas BNP-till växtenligga . Under denna periodförväntas även en viss ökning av inflationen till ca 3 %.Historiskt sett är detta en låg nivå, men i överkant av deinflationsmål som många av ställt upp. I denreviderade nationalbudgetens tabeller över bl.a. BNP,konsumentpriser och arbetslöshet inom vissa OECD-ländersaknas . Detta försvårar på ett olyckligt sättmöjligheterna till jämförelser.3.2 Den svenska ekonominTurbulensen på de internationella finansiella marknadernahar gett stora effekter på svensk ekonomi. Kronan har fortsattatt försvagas tillsammans med USA-dollarn och andra svagavalutor. Marginalen gentemot D-marksräntorna har snarastvuxit, trots historiskt kraftfulla ansatser tillbudgetförstärkning. Det höga ränteläget tillsammans medden allmänna osäkerheten dämparhemmamarknadsaktiviteterna. Främst är det den privatakonsumtionen som drabbas. Investeringarna berörs inte påkort sikt lika mycket. Bakgrunden torde vara den myckethöga lönsamhetsnivån och produktionsökningen inom denexportinriktade delen av ekonomin. Rekordräntorna slårdock hårt mot bostadsbyggandet och de delar av näringslivetsom är mer beroende av den privata konsumtionen.Ekonomins tudelning accelererar genom förbättradlönsamhet i exportsektorn medan ökade importpriser hållertillbaka hushållens reala köpkraft. Häri ligger en ökadspänning i ekonomin, som bl.a. torde försvåra en lugnlönebildning.Den reala ekonomin har utvecklats positivt. I börjanav maj finns dock tecken på avmattning som inger oro.Framför allt mot bakgrund av de mycket optimistiskaantaganden på vilka regeringens budgetförslag vilar.Vid en jämförelse mellan regeringens prognoser och ettantal svenska och utländska välrenommeradekonjunkturbedömare finner vi att regeringen genomgåendeär mer optimistisk i sina antaganden. Detta gäller t.ex.tillväxten av BNP, ränte- och kronkursut vecklingen, denprivata konsumtionen och hushållssparandet. Räntornaförutsätts sjunka och kronkursen stiga på ett sätt som hittillsbara återfinns inom väggar. Även mycketsmå förändringar i prognosförutsättningar och antagenväxelkursutveckling ger stora utslag. Trots att regeringenkonstaterar att bedömningen av den privata konsumtionen ärbehäftad med särskilt stor osäkerhet, är just djärvaantaganden om minskat hushållssparande själva grundbulteni förutsägelserna om en av historiens längstahögkonjunkturer för . Inga som helst cykliskakonjunkturförändringar kan tydligen skönjas i regeringenskristallkula till sekelskiftet.Mest anmärkningsvärt är dock att regeringen nu ikompletteringspropositionen inregistrerar att med denpolitik man själv föreslår, kommer arbetslösheten attlångsiktigt ligga på plus iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. I en total arbetslöshet på10 % ligger ett historiskt misslyckande för ensocialdemokratisk regering att klara sin traditionellahuvuduppgift; att hålla massarbetslösheten borta frånSverige. Bakgrunden är att de nödvändiga strukturellaförändringarna av arbetsrätt och strategi för tillväxt i detprivata näringslivet uppenbarligen är ideologiskt blockerade.Kristdemokraterna föreslår i denna motion ett antaloffensiva åtgärder med målsättningen att åstadkomma50.000 nya företag och en kraftigt ökad tillväxt avföretagande och sysselsättning.3.3 Åtgärder för fler jobbKompletteringspropositionens avsaknad av tydliga förslagför tillväxt och nya jobb innebär en ökad belastning påarbetsmarknadspolitiken. Omvänt hade förslag om sänkttjänstemoms och reformerad arbetsrätt för småföretagenvarit en injektion för ökad tillväxt som hade kunnat minskabehovet av arbetsmarknadsåtgärder.De nya jobben måste skapas i den privata sektorn genomatt skapa förutsättningar för expansion och tillväxt. Enlångsiktig och ambitiös satsning på utbildning, kompetensutveckling och forskning är nödvändig för att främjatillväxten av kvalificerad tjänsteproduktion. De nuvarandemycket höga skattekilarna på arbete främjar definitivt intetillkomsten av nya jobb.En framgångsrik ekonomisk politik för nya jobb måsteockså inbegripa en sund näringspolitik. Det krävs att rimligaförutsättningar läggs fast för att nya företag ska startas ochbefintliga företag ska kunna växa. En modern och flexibelarbetsrätt som gör att småföretagare vågar anställa fler är ettinslag i en sådan politik. Förlängda visstids- ochprovanställningar är en nödvändighet för dessa företag ochför att få fler i arbete.En skattereform med sänkta skatter på arbete och samtidigthöjda miljöavgifter skulle dels skapa incitament för enmiljövänligare produktion, dels främja framväxten av nyaarbetstillfällen. Det är väsentligt att denna tanke omskatteväxling för fler jobb kan omsättas i praktiskhandling.Mer om detta finns i avsnitten 4.4 och 4.5.3.3.1 Aktiva arbetsmarknadsåtgärderRegeringens återställarpolitik hotar nukonjunkturuppgången och därmed riskeras en bestående högarbetslöshet. De grundläggande orsakerna till arbetslöshetenmåste som tidigare beskrivits lösas med en generellekonomisk politik för tillväxt och fler jobb. ensådan politik kan verka och nå full effekt och ökadsysselsättning i näringslivet ställs stora krav på en aktiv ochväl fungerande arbetsmarknadspolitik.Det positiva med regeringens kursändring påarbetsmarknads området är att praktikplatserna och ALUkommer tillbaka. På dessa punkter reser kristdemokraternainte invändningar. Vad gäller flyttbidrag och pendlingsbidraghar avvisat dessa. Det visar sig nu att vårtidigare kritik av regeringens arbetsmarknadspolitik i storthar visat sig vara riktig. T.ex. visar det sig nu att när överhalva ansökningstiden för att få del av det s.k. riktadearbetsmarknadsstödet gått ut, har endast ca 5.000nyanställningar tillkommit. För övrigt kommenteras arbetsmarknadspolitiken mer utförligt i kds-motionen medanledning av regeringens proposition om en effektivarearbetsmarknadspolitik.3.3.2 ArbetslöshetsersättningFrån sida anser vi att en enhetligersättningsnivå i socialförsäkringssystemen ocharbetslöshetsförsäkringen är nödvändig.