mot · GI02Fi35 · 1995-05-10 00:00:00 — Ersättningsnivånbör därmed vara i sjuk-, arbetslöshets-, arbetsskade-och föräldraförsäkringarna. Att gå under denna nivå innebärökade kostnader för socialhjälp ute i kom munerna. Dettainnebär också att vi motsätter oss en sänkning avgrundbeloppet i det kontanta arbetsmarknadsstödet.3.4 ekonomiVi kristdemokrater är väl medvetna om att den samladeoffentliga sektorn måste anpassas till vad detsamhällsekonomiska utrymmet medger. måstehänsyn tas till nyckelområden inom den offentligaverksamheten -- framförallt vården och äldreomsorgen.Utrymmet för ytterligare besparingar inom dessa områdenmåste anses vara obefintliga, tvärtom krävs ö kade resurserför att kvaliteten inom dessa sektorer skall upprätthållas.Därför vill vi destinera ett särskilt bidrag till vård och omsorgi kommuner och landsting på totalt 4,8 miljarder kronor.Detta är i enlighet med vad presenteradei sin budgetmotion. Där begränsades också höjningen avegenavgifterna till . Dettainnebär att ytterligare utöverregeringens förslag skulle stanna i kommunsektorn.Kristdemokraterna finansier ade EU-avgiften fullt ut i sinjanuarimotion. Därför avvisas i motionen förslaget att denbreddade fastighetsskatten på kommersiella lokaler ochindustrilokaler specialdestineras till EU-finansieringen.Dessa 2,9 miljarder föreslås i stället användas för enskatteväxling till kommunsektorn. Kristdemokraternasförslag att 80-procentsnivåerna i arbetslöshets-, sjuk-,arbetsskade- och föräldraförsäkringarna bibehålls, medförökade skatteintäkter och lättnader för kommunens kostnaderbl.a. Enligt blireffekten av regeringens politik en ökning av kommunernaskostnader för socialbidrag med ca 2 miljarder kronor.Sammantaget innebär detta att med en kristdemokratiskbudgetpolitik skulle kommunsektorn förstärkas med 7--8miljarder kronor mer än med regeringens politik. Dessaresurser skall enligt vårt synsätt prioriteras till vård ochomsorg om våra äldre.Detta är förslag som vi framfört i budgetmotionen och därfinansierat fullt ut. Denna inriktning borde därmedkomplettera regeringens riktlinjer när det gällerstatsbidragsutvecklingen avseende kommunerna för denärmaste åren.Angående finansieringsprincipen bör understrykas attstaten givetvis skall leva upp till denna. Det gäller då att intepåföra kommunerna nya kostnader utan att staten tar ansvarför hur sådana ska täckas. De svårigheter som funnits ochfinns att leva upp till detta gör att vi uttrycker tveksamhet tilltanken på ett tak för de offentliga utgifterna i kommuner ochlandsting. Trovär digheten i ett sådant förslag är ocksåbegränsat så länge inte staten har kontroll över sina egnautgifter. Skall ett tak av det slag regeringen skisserar införas,bör man också tydliggöra finansieringsprincipen.Problemet synliggörs mycket tydligt med barnomsorgslagensom inneburit merkostnader för kommunerna utan att medelställts till förfogande. Ett klargörande av hurfinansieringsprincipen skall tillämpas är nödvändigt om etttak för de offentliga utgifterna skall införas för kommuneroch landsting.3.4.1 Ett nytt bidrags- och utjämningssystem förkommuner och landstingHuvudsyftet med det nu föreslagna bidrags- ochutjämningssystemet är att skapa likvärdiga ekonomiskaförutsättningar mellan kommuner respektive landsting. Dettasker genom förslag till en långtgående utjämning avskillnader i beskattningsbara inkomster och för strukturelltbetingade kostnadsskillnader.Bidrags- och utjämningssystemet får en likartaduppbyggnad för såväl kommuner som landsting. Därmedförutsätts framtida huvudmannaskapsförändringarunderlättas.Med det förslag som regeringen nu presenterar får allakommuner respektive landsting efter utjämningen en likastor beskattningsbar inkomst räknat per invånare. En sådanutjämning får betecknas som mycket långtgående.En annan mycket viktig komponent i utjämningssystemetär utjämningen för strukturellt betingade kostnadsskillnader.För vissa typer av kommuner har kostnadsutjämningen enstörre ekonomisk betydelse än inkomstutjämning en.Utformningen av kostnadsutjämningen innefattar ett antalsvåra avvägningsproblem, både när det gäller vilken typ avstrukturella förhållanden som skall vägas in i systemet ochhur dessa skall mätas. Därför har också den föreslagnakostnadsutjämningen varit det som i första hand tagits uppi den offentliga debatten. Kostnadsutjämningen har ju storbetydelse för resursfördelningen mellan olika delar av landetoch mellan olika typer av kommuner och landsting.Eftersom huvudsyftet med det nu föreslagna systemet äratt ge kommuner och landsting likvärdiga ekonomiskaförutsättningar har de regionalpolitiska och stimulerandeinslagen tonats ned.Kristdemokraterna anser att det föreslagna systemet förutjämning av skatteinkomster är rätt i sina huvuddrag. Omman vill åstadkomma likvärdiga ekonomiska förutsättningarså är ett långtgående inkomstutjämningssystem avgörande.De kommuner som med systemet blir ''givarkommuner'' på sig att anpassa sin ekonomi för att svara mot deanspråk systemet ålägger dem. ''Mottagarkommunerna'' fårdock omedelbar effekt på sina ''merintäkter''.Även om huvuddragen i regeringsförslagen har en riktigansats krävs justeringar. anser attkompensationen för äldreomsorg skall räknas upp iförhållande till regeringsförslaget som på denna punktöverensstämmer med beredningens. ''Äldrefaktorns''uppräkning behöver vara betydande. Finansieringen sker viastatsbidraget till kommunerna. ''Betalningen'' för dennauppräkning blir därmed solidarisk och gagnar kommunersom har en stor andel äldre boende i kommunen.När det gäller förslaget till kostnadsutjämning iprimärkommunala verksamheter har regeringen liksomberedningens majoritet vad gäller barnomsorg föreslagit atttillägg/avdrag för barnomsorg beräknas dels efter andelenbarn 1--, 3--6 respektive 7--och dels efter indikatorerpå behovet av barnomsorg per barn. Som indikatorer påbehovet används föräldrarnas förvärvsfrekvens, kommunensskattekraft och ett tätort sindex. Vi anser att tillägg/avdragför barnomsorg i stället bör beräknas dels efter andelen barn1--, 3--, 7--respektive 10--, dels efter hurmycket barnomsorg som utförs i kommunen.På motsvarande sätt som vi föreslagit att kompensationenför äldreomsorg inom det primärkommunalautjämningssystemet skall räknas upp föreslås en uppräkningav kompensationen för hälso- och sjukvård ikostnadsutjämningssystemet för landsting. Finansieringensker via statsbidraget. Vi vill erinra om detbristande underlaget i beredningens förslag vad gällerintäkts- och kostnadsutjämningssystemet för landsting.Slutligen vill vi betona vikten av den del av förslaget somhandlar om uppföljning och utvärdering och möjligheten attförändringar kan föreslås och genomföras efter två år.4. ekonomiska alternativ 4.1 Långsiktig utvecklingskraftSveriges ekonomi har under haft sämreutvecklingskraft än genomsnittet av OECD-län derna. Dettaär den huvudsakliga bakgrunden till att vårt land drabbadesmycket hårdare än våra grannländer och andra motsvarandeländer av den internationella lågkonjunkturen 1991 till 1994.En mängd förhållanden bidrog till detta; regleringar på olikamarknader, en skattepolitik som varken stimulerade tillarbete eller sparande, offentliga försäkringssystem med lågasjälvrisker, som inte tillräckligt uppmuntrade ett personligtansvarstagande. Många viktiga strukturreformer hargenomförts utan att den trendmässiga tillväxttaktenförväntas öka mer än marginellt. Dock återstår fortfarande påarbetsmarknaden lagstiftning och regleringar som med storsannolikhet bidrar till låg tillväxt och hög arbetslöshet.De grundläggande orsakerna till dagens djupa ekonomiskakris i ligger långt tillbaka i tiden. Redan i början av1970-talet började ekonomiska utveckling avvikafrån den i jämförbara länder. De offentliga utgifterna harvuxit betydligt snabbare i än i jämförbara länder. av transfereringssystemen har fått en utformning som letttill ett överutnyttjande, vilket bidragit till såväl högakostnader som dämpad produktivitetsutveckling. Mångasektorer har dominerats av offentliga monopol, vilket lett tillsämre effektivitet och högre kostnader och därmed också tillundanträngningseffekter.Expansionen av de offentliga utgifterna krävde ett högtoch stigande skattetryck. De höga marginalskatternaminskade arbetsutbud och sparande. Företagsbeskattningenmotverkade i viktiga avseenden dynamik och utveckling inäringslivet. Till de strukturella problemen kan också räknasde olika regleringar som präglade mångasektorer inom den svenska ekonomin. Dessa strukturellaproblem försvagade utvecklingskraften under 1970- och1980-talen. Den kontinuerliga kostnadskrisen, framför alltberoende på lönekostnadsökningar över det realt tillgängligautrymmet, ledde till tappad konkurrenskraft gentemotomvärlden. Finans- och fastighetskrisen som orsakades av1980-talets inflations- och spekulationsekonomi innebar ettdramatiskt fall i hemmamarknadsefterfrågan, som vi ännuinte hämtat oss ifrån. var det, medundantag för , lönsammare att placera pengar ifastigheter, konst och diamanter än i arbetande kapital iföretag. Sammantaget har detta medfört en kraftigt minskadproduktion, vilket lett till en hög arbetslöshet. Detta har i sintur ökat den offentliga sektorns utgifter sominkoms terna minskat. Underskottet i den offentliga sektornhar ökat kraftigt.Det finns tecken på som ett land i permanenttillstånd av stagnation. Tre tydliga tecken på etttillväxtförlopp är tillväxten av realkapital (byggnader ochanläggningar), humankapitalet (utbildning) och tekniskutveckling.Jämfört med övriga har Sverigesinvesteringar i realkapital visat en tydlig stagnation sedan70-talet. På utbildningsområdet ser vi att få svenskar väljeratt utbilda sig på universitet och högskola i en internationelljämförelse. I äldre åldersgrupper är andelen högre vilkettyder på en negativ tendens. Utbildningsnivån inom industrinförefaller generellt vara lägre i , bl.a. är andelencivilingenjörer i industrin låg. Endast satsningarna vad gällerteknisk utveckling (FoU) är höga i en internationelljämförelse. Det finns dock tecken på att antalet utbildadeforskare är oroande lågt, att kopplingen från FoU tillproduktion som genererar ett förädlingsvärde är sämre än imånga andra länder, samt att vår FoU är alltför koncentreradtill stora företag i några få branscher.Skall vi vända trenden och långsiktigt få nerarbetslösheten, måste regeringen ta bort de ideologiskaskygglapparna och våga se den svenske familjeföretagarensom en tillgång som måste värnas och stimuleras. Dethandlar om att kreativitet måste frigöras, om att människorskall våga förverkliga sina affärsidéer, våga språnget att startaeget, utvidga, ta risker och nyanställa.Transaktionskostnaderna måste hållas låga så attmedborgarna kan dra nytta av varandras vilja och kunnande.Här finns den ekonomiska utvecklingens kanske viktigastedrivkrafter.Sveriges tillväxtproblem har behandlats i olika utredningaroch forskarrapporter. Bland de viktigare kan nämnasEkonomikommissionens betänkande (SOU 1993:16) ochProduktivitetsdelegationens betänkande (SOU 1991:82).Vidare kan nämnas den så kallade frånSNS och professor bok ''Hur blevrikt''. Ett annat nyutkommet inlägg är Företagarnas ''Densäkra vägen''.Det finns i flera avseenden en betydande samstämmighetbland dessa analyser om i vilken riktning flera förändringarbör vidtas för att bryta den permanenta stagnation som vilatöver svensk ekonomi i . Regeringen har vid makten valt att vidta en lång rad åtgärder somstår i direkt konflikt med en tillväxtskapande politik. Omingen kursändring sker kommer vårstagnation gentem ot övriga att fortsätta motår 2000. Med en möjligen starkare statskassa går vi mot ettekonomiskt allt svagare land.Vad som krävs är en nationell samling kring etträddningsprogram som har tillräcklig politisk kraft attundanröja de grundläggande hindren för långsiktig tillväxt.Däri ligger också möjligheten att skapa den långsiktigatrovärdighet som kan få offentliga finanser i balans.Detta är också enda möjlighet att slippa enpermanent position som ett av fattigare länder.För att den svenska ekonomin långsiktigt ska kunnautvecklas så att välfärden kan garanteras och arbetslöshetenminimeras är flera åtgärder av långsiktig och strukturellnatur nödvändiga.En fortsatt produktivitetstillväxt är viktig. En godproduktivitet innebär att de tillgängliga resurserna ger ettstort utbyte och därmed främjar ekonomisk utveckling, menmedför också att en viss produktion kan åstadkommas medmindre resurser, vilket minskar miljöbelastningen. För att engod produktivitet ska främjas krävs att devalveringspolitikundviks -- det visar erfarenheterna från de senaste tvådecenniernas övningar på detta område.En väl fungerande infrastruktur, inklusivetelekommunikationer och informationsteknologi, är ocksåen central förutsättning för att svenskt näringsliv i hela landetska kunna expandera. De satsningar som påbörjades underden förra mandatperioden bör fullföljas.Forskning och utbildning måste prioriteras om svensktnäringsliv ska kunna fortsätta att utveckla produkter som ärinternationellt konkurrenskraftiga. Goda forskarmiljöer ärviktiga för att behålla forsknings- ochutvecklingsverksamhet i . Utbytet mellanhögskolor/universitet och näringsliv för att stimulerakommersialiseringen av forskning måste förbättras.Det krävs reformer av arbetsrätten som bättre svarar motdagens arbetsmarknad och unga människors syn på arbeteoch flexibilitet. Ökade krav på flexibilitet i arbetslivet ställerockså allt större krav på fortlöpande kompetensutveckling.Olika metoder för att stimulera incitament till såväl egenkompetensutveckling som utbildning inom arbetslivet måsteprövas. En god ägarspridning i näringslivet har stor betydelseför utvecklingskraften i ekonomin och förutsättningarna attskapa tillväxt och välfärd.4.2 Etikens betydelseKristdemokraterna har alltid betonat och fört fram etikensbetydelse för en långsiktigt god ekonomisk utveckling.Etiken måste vara grundläggande vid valet av politiskalösningar och vid olika ekonomiska prioriteringar. Sett urdetta etiska perspektiv finns mycket att vara besviken på iregeringens reviderade finansplan.Som en del i den etiska dimensionen finns förvaltarskapetsprincip, nämligen människans personliga och kollektivaansvar för sig själv, sina medmänniskor, efterkommandegenerationer, samt den fysiska livsmiljön.Marknadsekonomin måste präglas av social och ekologiskhänsyn. Resultatet av tillväxten måste komma alla grupper isamhället tillgodo genom en rättvis fördelningspolitik.Regeringen låter nu de svaga i samhället, arbetslösa ochsjuka, ta ett alltför stort ansvar för det ekonomiska läget.Grunden i marknadsekonomin är uppkomsten ochförekomsten av olika civilrättsliga avtal och relationer.Institutioner, dvs. vanor, normer och regler, utgörspelreglerna i ekonomin. Effektiva institutioner, som enligtKristdemokraterna bäst skapas genom god etisk förankring,sänker transaktionskostnaderna och ger därmed eneffektivare ekonomi. Det är långsiktigt ytterst viktigt för detekonomiska livet att de regler och förordningar staten inrättarär långsiktiga och därmed pålitliga. Att regeringen nu påolika sätt föreslår förändringar i exempelvis avdragsrättenvid pensionssparande och regler för momsredovisningenskapar en osäkerhet bland de ekonomiska aktörerna i långtbredare omfattning än för dem som direkt drabbas. Hurskall någon våga investera och anställa när de vanor ochregler som gällde inte gäller ?I den långsiktiga kampen mot ekonomisk brottslighet, somförorsakar enorma inkomstbortfall för staten, är ocksåsamhällets förankring i en god etik av avgörande betydelse.4.3 En ekologiskt hållbar utvecklingUtifrån den kristdemokratiska förvaltarskapstanken kanekonomisk utveckling inte mätas med ett snävt ekonomiskttillväxtbegrepp. Ekonomisk utveckling innebär iställettillväxt av den totala nationalförmögenheten. I nationalförmögenheten inräknas miljö- och naturresurser, detmänskliga kapitalet samt en nations finansiellanettotillgångar. En tillväxt av nationalförmögenheteninnebär en välfärdsökning endast om hänsyn tas tillmiljöeffekter och påverkan på människors hälsa ochförmåga.Kristdemokraterna efterlyste redan i samband medbudgetpropositionen en politisk helhetssyn somleder till att åtgärder för att uppnå långsiktig hushållningbåde vad avser finansiella tillgångar såväl somnaturtillgångar integreras. Vi kan återigen konstatera att i denavvägning som gjorts vad avser skattehöjningar ochbesparingar har miljöperspektivet gått förlorat.Kristdemokraterna presenterar i sitt alternativ till statensbudget en politik som tar sikte på långsiktigtekonomisk utveckling inom ekologiska ramar. Bl.a. tasförsta steget i en skatteväxling innebärande avfallsskattkvittat mot lägre skatt på arbetskraft. I denna motion går vividare på den vägen genom att godta de förslag till höjningarav energi- och miljörelaterade skatter m.m. som föreslås iregeringens proposition 1994/95:203 och sänkatjänstemomsen (se vidare avsnitt 4.5). De föreslagnaskattehöjningarna i denna proposition avser energiskatten påbränsle som förbrukas i arbetsredskap, traktorer ochterrängfordon, koldioxidskatten på samtliga bränslen,vattenkraftsskatten och kärnkraftsskatten samt energiskattenpå elektrisk kraft. Dessutom föreslås en höjning ochefterföljande indexering av försäljningsskatten påmotorfordon och att den nu gällande tidsbegränsningen avindexeringen av energiskatten, alkoholskatten ochtobaksskatten slopas.Både och i kompletteringspropositionen blirkonsekvensen av att räkna med ett alltför snävt BNP-måttmycket uppenbar. Den föreslagna neddragningen påanslagen till kalkning och miljöforskning är typexempel påkortsiktigt tänkande och åtgärder som riskerar att relativtsnabbt innebära minskad nationalförmögenhet/ökadmiljöskuld. Dessa neddragningar föreslås trots att deanalyser låtit utföra när det gällereffektiviteten i olika satsningar för att komma till rätta medvåra allvarligaste miljöproblem visar att just dessa åtgärder,tillhör de mest effektiva.I proposition 1994/94:119 presenterar regeringen åtgärdermot försurningen. efterlyste medanledning av denna en samlad strategi på den nationellanivån för att komma till rätta med den tilltagandeförsurningen. I ministerrådet har miljöministern medverkatför att lyfta frågan om åtgärder mot försurning. Den tydligtsänkta ambitionsnivån på nationell basis bidrar dockknappast till att ge den starka position som ärnödvändig för våra möjligheter att offensivt medverka tillnödvändiga skärpningar av direktiv etc. Den neddragningsom gjordes innebar att i princip ingen nykalkningkan komma till stånd. Den ytterligare minskningen avanslaget i kompletteringspropositionen innebär ett hot motbefintlig kalkningsverksamhet!Besparingarna på anslaget till kalkningsverksamhet ochmiljöforskning avvisas.4.4 50 000 nya företagKristdemokraterna förordar en generell näringspolitik somuppmuntrar företag och företagande. Det är endast genom ensådan politik som nya långsiktigt uthålliga arbeten kanskapas och välfärden i det längre perspektivet kan värnas ochutvecklas. Det är inte politiker som skapar arbeten, men detär politiker som har ansvaret för att skapa ett näringsklimatsom uppmuntrar till företagande och investeringar.Under den föregående fyrklöverregeringens tidgenomfördes en omläggning av näringspolitiken i generellriktning. Hinder i form av regleringar upphävdes,arbetsrätten moderniserades, dubbelbeskattningen påriskvilligt kapital avskaffades och ägarspridningen av aktierökade.Den socialdemokratiska regeringen har radikaltförsämrat möjligheterna för företag och företagande. Genomatt gå ifrån den generella näringspolitiken till förmån för enmer selektiv försämras näringsklimatet. Skattehöjningar,regleringar, stelbent arbetsrätt skapar en dålig grund för detekonomiskt nödvändiga -- en period med nya och växandesmåföretag. Detta kommer i ett längre perspektiv att få svåraåterverkningar för välfärden, för jobben och förmöjligheterna att komma till rätta med de statsfinansiellaproblemen.Ett välfärdssamhälle kräver en samhällsekonomi i balans.En förutsättning för en god välfärd är en effektiv ochansvarsfull marknadsekonomi. Det visar den historiskaerfarenheten. Marknadsekonomin bygger på att människorenskilt eller i olika former av samverkan fritt kan äga,förvärva och förvalta egendom och företag. Den germänniskan valfrihet och utlopp för sin kreativitet.Därigenom skapas grunden för ökat välstånd och för ensolidarisk välfärdspolitik.Näringspolitiken kan inte drivas för sig utan måste varasammankopplad med den ekonomiska politiken i övrigt. Omden ekonomiska politiken som helhet är fel kan ingennäringspolitik i världen korrigera denna.Sverige behöver nya företag och företagare. För att dettaska komma till stånd fordras ett gott företagsklimat. 1992fanns i 420 000 företag utanför jord- ochskogsbruket. Strukturen är sådan att endast 1 000 av dessahade fler än 200 anställda. anser att detunder fordras 50 000 nya företag iSverige. För detta krävs en serie åtgärder som sammantagetger det nödvändiga klimatet för en sådan företagsexplosion.Skolan kan spela en viktig roll för att ge eleverna förståelseför företagandets roll och betydelse i samhället. Mångagånger ger skolan en bra utbildning för att bli löntagare. I entid när vi behöver många nya företagare kan också skolanhjälpa till att lägga grunden till det klimat som vi önskar.Kristdemokraterna har bl.a. föreslagit att ytterligare ettnationellt program med speciell inriktning på företagandebör införas i gymnasieskolan.Nya arbetstillfällen är målet för många av de åtgärder somidag föreslås i samhällsdebatten. Nya arbetstillfällen ärviktigt med hänsyn till arbetslöshetens mycket negativakonsekvenser för den enskilde, samhället och inte minstsamhällsekonomin. Förväntningarna på nya arbetstillfällenställs i första hand på de mindre företagen. Det är ocksånaturligt med utgångspunkt från att studier av svenskaföretag visat att av nya arbetstillfällen genererats imindre företag. Två tredjedelar av dessa har uppståttgenom ökad sysselsättning i befintliga företag medan entredjedel tillkommit genom nyetablering.Skattesystemet måste vara så utformat att det skapasincitament för företagande. Skattesystemet bör så långt sommöjligt vara neutralt, t.ex. genom att beskattningen inte skapåverka ett företags val av finansiering med nyemission ellerlån. Avkastning av kapital bör behandlas likvärdigt iskattehänseende. De överväganden som gjordes hösten 1993när den dåvarande införde ett system förenkelbeskattning av bolagsinkomster utgick från dettagrundläggande för hållande. Den dubbelbeskattning somtidigare gällde innebar att avkastning på det riskbärande egnakapitalet i aktiebolag normalt beskattades , medanavkastningen på riskfritt sparande beskattades med 30 %.Detta förhållande försvårade riskkapitalförsörjningen ochdärmed den expansion som kan ge de nödvändiga nyaarbetstillfällena i privat sektor.Hösten 1994 genomfördes på förslag av densocialdemokratiska regeringen en rad ändringar som innebärförsämrade villkor för förtagande; bl.a. återinfördesdubbelbeskattningen av det egna kapitalet, ochkvittningsrätten vid underskott i nystartadförvärvsverksamhet slopades. Dessa åtgärder medförnegativa effekter för expansion och nyföretagande, särskiltmed hänsyn till de svårigheter att få tillgång till riskvilligtkapital som företagen har . Det är ingen tillfällighet atten enkelbeskattning står högt på företagarnas lista överönskvärda politiska åtgärder.Riksdagen bör besluta om en återgång till neutralbeskattning av kapitalinkomster genom slopaddubbelbeskattning. Regeringen bör få i uppdrag att läggafram erforderliga förslag till med sikte på attriksdagen ska kunna ta beslut om lagstiftning tidigt underhösten 1995.Enligt kompletteringspropositionen ska regeringen tillriksdagen senare återkomma med förslag till kvittningsrättvid underskott i nystartad verksamhet. Kvittningsrätten skaenligt kompletteringspropositionen införas först inkomståret1996. Eftersom kvittningsrätten togs bort den 1 januari 1995uppstår ett ''glapp'' .