mot · GI02U811 · 1995-01-25 00:00:00 — har befolkningen på närtförhoppningar om avspänning, nedrustning, ökat kulturelltoch ekonomiskt utbyte. I de fem nordligaste nordiskafylkeskommunerna eller länen bor cirka 1 miljon invånare. IMurmansk och Arkangelsk-oblast bor tillsammans omkring2,8 miljoner människor. I gränsar också denkarelska republiken med nära 800 000 invånare till regionen.I detta område lever också den samiska befolkningen.Sovjetunionens fall reste förhoppningar om militärnedrustning och nya möjligheter för samarbete mellan folkeni denna nordvästra region. Den gamla hotbilden ärdock ännu inte helt försvunnen. Man kan också resa fråganom de gamla motsättningarna mellan ochvästeuropeiska stormakter redan nu helt kan avföras fråndagordningen. Dessa motsättningar har ju funnits långt föreden bolsjevikiska revolutionen . Det är möjligt att demotsättningar mellan stormakter som satt sin prägel påNordkalotten har mindre att göra med vilket politiskt systemeller vilken politisk ledning som har makten i olikastormakter, och mer att göra med de ekonomiska intressendessa stormakter anser sig ha. finns problemetatt om de ryska möjligheterna att nå begränsas iÖstersjön, ökar strategiska betydelse. Vissaryska förband som varit placerade i Centraleuropahar flyttat till , vilket får anses som uttryck förRysslands sätt att värna sina stormaktsintressen. Rysslandsstormaktsintressen kan också anses ha manifesterats i det nupågående kriget i Tjetjenien.Folkens samarbete i BarentsregionenDen hölls en viktig konferens i ,som kan bli en ny startpunkt för samarbetet i det område somkonferensen valde att benämna , den euro-arktiska regionen. Konferensen i hade föregåtts avett expertmöte den 25--, ett möte i oktoberom sjöfart i den arktiska regionen och ett miljöministermöteom miljön i . Konferensen den 11 januarienades dels om att bilda ett råd för , dels omvissa övergripande målsättningar som lades till grund för detregionala samarbetet.I deklarationen från konferensen betonas vikten av attarbeta för en hållbar utveckling i regionen i enlighet med deprinciper och deklarationer som fastlagts på Riokonferensen1992. verkar som ett forum för samarbete påen rad olika områden inom ekonomi, handel, forskning ochteknik, turism, infrastruktur, utbildning och kulturellt utbyte.Inom rådet har bildats arbetsgrupper för bl.a. miljö, turism,kultur och kommunikationer. Samarbete om projekt för attförbättra urbefolkningens villkor skall också kunna upptastill behandling i rådet.För del undertecknades en plan för samarbetetmellan och 1993. Denna plan ären fortsättning på det samarbete som pågått sedan 1988.Samarbete sker i utbildningsfrågor, kulturfrågor,kommunikationsfrågor, ungdomsfrågor m.m. Stor vikt läggsockså vid medverkan i utvecklingen av affärsförbindelser. Enfastare samverkan på miljöområdet har kommit i gång. Detsamnordiska miljöfinansieringsbolaget har fått iuppdrag att göra en kartläggning av konkreta miljöprojekt,som skulle lämpa sig väl för nordiska insatser. NEFCO:sarbete väntas kunna genomföras --95. harutfäst ett bidrag till NEFCO på perår . I har flerakommuner vänortsavtal med ryska motsvarigheter ochbedriver ett aktivt vänortsutbyte. För det länsvisa samarbetetsom inledningsvis nämnts, spelar givetvis miljösamarbeteten stor roll. Det starka svenska intresset för miljösamarbetetberor till avsevärd del på att miljösituationen på Kolahalvönupplevs som ett hot mot norra . Men det ärockså viktigt att detta samarbete utgår från ryskamiljöintressen, så att båda parter upplever sig ha ordentlignytta av samarbetet.Ekonomiskt samarbeteDet bör understrykas att handelsutbytet som utvecklasi regionen måste karakteriseras av ömsesidighet.Förutsättningarna för ekonomiskt stöd genom lån och bidragmåste beaktas. Utvecklingen av ett allsidigt näringsliv på denryska sidan måste var ett gemensamt ansvar. Det finns en riskatt rika naturtillgångar nu blir föremål för en avvästkapital styrd exploatering som präglas av jakt på billigaråvaror, kortsiktighet och fortsatt nonchalans mot denkänsliga arktiska miljön. Västlig politik får inte ta ryskafinansintressens villighet att medverka i en sådanexploatering som intäkt för att exploateringen är ett allrysktintresse. Västliga aktörer måste också ha klart för sig attKolahalvön från den ryska centralmaktens sida betraktassom en viktig tillgång för hela vad avser de isfriahamnarna och naturtillgångar som mineraler, olja, gas ochfisk. Ökad osäkerhet om kontroll övertillgångarna i kan öka det ryska intresset för attsäkra sina nationella tillgångar i . Vidarefinns givetvis ryska miljöintressen som i jakten på industriellrekonstruktion och ekonomisk tillväxt ibland har svårt attkomma till tals. En viktig bakgrund till ärockså att har sina konflikter med vad avsergränsdragning, oljeutvinning och fiske. ärinitiativtagare till som också kopplats tillEU:s intressen. var också med ochundertecknade Kirkenesfördraget.När arbetar för att upprätta en riskkapitalfond förnordvästra i samarbete med den Europeiskautvecklingsbanken () sker detta med det huvudsakligasyftet att stödja det privata näringslivet.Ryssland kommer att stå utanför EU.Det norska valet att också stå utanför EU har lett till att enlång yttre gräns för EU skär igenom . Densvenska regeringen måste ta som en av sina uppgifter attbevaka att inte skadas av den nyagränssituationen i regionen.Det är bara om man beaktar verkligt existerande nationellaintressen som kan utvecklas till ettmellanfolkligt samarbete som stärker sammanhållningen påStorkalotten och minskar risken för framtida konflikter.MiljösamarbetetDe miljöföroreningar som sprids från Murmanskregionendrabbar givetvis i första hand den egna befolkningen, menavsevärd påverkan på de nordiska länderna sker också. Oronför utsläpp av radioaktivitet från dumpat avfall är stor.Samarbetet i miljöfrågor måste ges högsta prioritet. Somovan nämnts pågår kartläggningen av miljöstörningar iregionen, och kraftfulla insatser för reduktion av utsläppmåste komma till stånd med ekonomiskt stöd från olikaländer och internationella organ. En del av de medel på 856miljoner kronor som regeringen vill anslå på anslaget G1 församarbete med måste tillförasmiljösamarbetet i . avdessa medel bör ställas till förfogande för iNorrbotten för förstärkning av miljösamarbetet iBarentsregionen. Problemen med kärnkraftssäkerhet ochstrålskydd i uppmärksammas iinternationella sammanhang. Kärnkraftssäkerhets- ochstrålskyddssamarbetet samordnas främst inomInternationella atomenergiorganet () men också inomG24-gruppen och EU:s Östeuropaprogram. Inom ramen förEBRD har upprättats en multilateral kärnsäkerhetsfond.Sveriges samarbete med och de baltiska ländernahar lagt större tyngdpunkt på kärnkraftverket i iLitauen än på problem. Problemen medstrålskydd och kärnkraftssäkerhet i är pålång sikt av sådan omfattning att en internationellsamordning av resurser från såväl som EU, USAoch krävs. Problemen med hur de stora avfallslagrenav radioaktivt material skall hanteras och vilka åtgärder sommåste vidtas, när det gäller redan dumpat radioaktivt avfall,måste lösas. måste i olika internationella fora verkaför en stor samlad internationell insats för att lösa dessaproblem.Infrastruktur i BarentsregionenFör att övrigt utbyte skall kunna utvecklas mellan deområden som ingår i måste hållbarinfrastruktur byggas upp. Det handlar om att skapainspirerande livsmiljöer för människorna i regionen. Detexisterande järnvägsnätet måste förstärkas och byggas ut såatt godstrafik mellan norra och ochArkangelsk kan ske. I ett sådant utvecklingsprojekt kanockså ingå den s.k. och Norr-Botniabananliksom omaxlingsstation i . Den nyamalmhamnen i kan även bli en resurs förexportindustrier på . För att öppnavägförbindelser från till via Rovaniemioch är den s.k. en flaskhals. Denna väg ärnu föremål för upprustning.Inom ramen för Barentsregionsamarbetet har redangenomförts en förstudie av möjliga järnvägsförbindelser.Svenska har gjort en studie och ställt förslagangående vägnätet. Detta arbete bör kraftfullt drivas vidare.Telekommunikationerna måste utvecklas så attdatakommunikation och faxkommunikation lätt kananvändas.Kommunikationsministrarna i de länder som ingår iBarentsregionen måste genomföra en analys avnödvändiga kommunikationer på Storkalotten, utarbeta engemensam plan och prioritetsordning för hurkommunikationerna skall förbättras inom regionen.Förutom järnvägar, vägar, tele- och datakommunikationhandlar det om att också stärka den sociala och kulturellainfrastrukturen.Konsulat i MurmanskDet ökande samarbetet mellan ochMurmanskregionen reser frågan om behovet av en merpermanent statlig representation i i form av ettkonsulat. Ett sådant konsulat bör givetvis ha tillgång tillkompetens på miljöområdet. Det bör också kunna medverkavid utveckling av ekonomiska förbindelser ochutbildningssamarbete. Det bör utredas om ett sådantkonsulat bör inrättas. Såväl som har konsulat.Det norska konsulatet skall tills vidare ansvara för viseringartill . I längden är denna lösning inte tillräcklig utanfull konsulatkapacitet bör uppnås. Med hänsyn till deåtstramningsprogram som nugenomför är det inte rimligt att i årets budget föreslå pengartill konsulat i . Ett öppnande av ett sådant konsulatbör emellertid prioriteras.Samerna på StorkalottenI målsättningen för Storkalottssamarbetet ingår attmedverka till en utveckling som tar hänsyn tillurbefolkningens intresse och gör det möjligt för dem attdelta. I är det viktigt att hörsammaurbefolkningens rättmätiga krav om hur samarbetet skallbedrivas. Den lilla samiska befolkningen på harett intresse av att utbyta erfarenheter med svenska samer.Ryska samer kan tänkas erbjudas utbildning i språk, samiskslöjd och hantverk i och också organisera försäljningav sådana produkter på sunda kommersiella grunder. Svensksamisk erfarenhet av turism kan också vara värdefull förryska samer. bör medverka till att stimulera samisktsamarbete inom Storkalotten.Kvinnors liv, arbete och utbildning i har likartade problem när det gällerdemografisk utveckling: ett växande antal män och ettminskande antal kvinnor, som den kvarvarandebefolkningens medelålder ökar. Det innebär att kvinnorsmöjligheter till utbildning, arbete och fritid kraftigt måsteutvecklas, om kvinnor skall förmås att stanna. Det ökandekvinnounderskottet minskar ju männens möjlighet att levakvar, arbeta och verka inom regionen. Det handlar om attförändra kvinnors -- och därmed mäns -- villkor så att dennadel av förblir en befolkad och vital region.Länsstyrelsen i arbetar med att utvecklaBarentsregionens möjligheter. Ett flertalarbetsgrupper/utskott har bildats och representationen är tillstörsta delen män. Kommer att få den storabetydelse som många tror, är det av yttersta vikt att störreansträngningar görs för att få en jämn könsfördelning i dessaarbetsgrupper/utskott. I de tio arbetsgrupper som ingår iBarentssamarbetet har varje land en representant. FörSveriges del är representationen 9 män och 1 kvinna. Sverigebör ta initiativ till en särskild arbetsgrupp som arbetar medkvinnors liv, arbete och utbildning i pågåendeBarentssamarbete. När det gäller könsrepresentationen börSverige verka för att samma förhållningssätt genomsyrarBarentssamarbetet som finns i jämställdhetspropositionen''Delad makt delat ansvar'' 1993/1994:147 samtrekommendationen om jämn könsfördelning i statligastyrelser och kommittéer. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förutsättningar för ekonomisktsamarbete och handel med i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bevakning av att samarbetet iBarentsregionen inte skadas av den nya gränssituationen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om medel till iNorrbotten för genomförande av miljösamarbete iBarentsregionen,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om internationella insatser för miljönsärskilt vad gäller strålskydd och radioaktivt avfall iBarentsregionen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en gemensam plan förkommunikationerna på Storkalotten,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om prioritering av ett svensktkonsulat i ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stimulans av samiskt samarbetepå Storkalotten,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kvinnors liv, arbete och utbildningi .