mot · GI02U33 · 1995-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:160 samarbete med anser det är bra att regeringen tagit ettsamlat grepp när det gäller stödet till Central- och Östeuropa.I motioner presenterade under allmänna motionstiden harVänsterpartiet lagt fram förslag när det gäller samarbetetmed , bland annat i frågor rörandeförebyggande hälsovård och samarbetet i . Vi upprepar inte dessa synpunkter. I ställetpresenterar vi några nya i anknytning till den propositionregeringen nu lagt fram.Marknadsekonomin och Central- och ÖsteuropaVi vill dock inledningsvis understryka betydelsen av attpropositionen klart uttrycker nödvändigheten av att detregeringen kallar marknadsekonomi i Central- ochÖsteuropa får en socialt och ekologiskt hållbar inriktning.Regeringen skriver i sin proposition 1994/95:160 Sverigessamarbete med att ''Erfarenheternavisar tydligt att det med hjälp av radikala ekonomiskareformer är möjligt att införa marknadsekonominsgrundläggande element och vända fallet i ekonomin pårelativt ''. ''Införandet av marknadsekonomi'' framställs sålundasom lösningen på Central- och problem då manskriver att ''Omvandlingsprocessen innebär en möjlighet förländerna att komma bort från de stora fattigdoms- ochmiljöproblem som den centralstyrda ekonomin orsakade''.Samtidigt förklaras emellertid att fattigdom, social stressoch miljöproblem drabbat många ''under enövergångsperiod''. Att det är den odemokratisktcentralstyrda ekonomin som orsakat många av de problemsom står för är helt klart.Det vi brukar kallar ''marknadsekonomi'' är emellertid ettvärldssystem, med några lysande fasader av ekonomiskaframgångar och en stor bakgård med snabbt växandeproblem.Marknadsekonomier kan se högst olika ut. Inte bara i detatt en del länder är rika och en del (de flesta) fattiga, utanockså i det att inslagen av statliga ingripanden i ekonominkan vara högst varierande. De så ekonomisktframgångsrika NIC-länderna i , vilka de allra flestabrukar betrakta som marknadsekonomier, har för övrigt haftstarka inslag av statliga ingripanden -- särskilt när det gälltutrikeshandeln.Om den omvandlingsprocess som propositionen talar omskall ha någon positiv effekt när det gäller att komma till rättamed fattigdom och miljöproblem, räcker det sålunda intemed att sätta sin tillit till det vaga begreppet''marknadsekonomi''. Det kan som erfarenhetervisar innebära att man övergår från i sig föga dugligastyrmekanismer till inga styrmekanismer alls och till att kaoshotar, ett kaos där kriminaliteten frodas.Det finns dock stora konkreta skillnader inom Central- ochÖsteuropa när det gäller såväl ekonomi som historiskbakgrund. De länder i som tycksklara uppgörelsen med den gamla kommandoekonomin bästär de som har en demokratisk tradition från tidigarehistoriska skeden (exempelvis ) att falla tillbaka påeller de som /90 förberett enövergång till mer demokratiska politiska förhållanden ochtill ekonomiska förhållanden med marknadsinslag(exempelvis ).Vi ser positivt på propositionens allmänna betoning när detgäller att stödja utvecklingen och fördjupningen av endemokratisk kultur i , somvi ställer oss tveksamma till att en allmän tro på att''marknadsekonomin'' som sådan har något med saken attgöra.Då det i tagit att skapa vad mankallar ''en fungerande marknadsekonomi'' -- varsfunktionssätt fortfarande lämnar mycket övrigt att önska närdet gäller att lösa samhällsproblemen eller ens längre är attbetrakta som någon marknad i klassisk mening -- torde detknappast var möjligt att skapa en sådan i länderdär erfarenheter av en sådan ekonomi i många fall praktiskttaget saknas.Demokratiutveckling och sociala förhållanden i Central-och ÖsteuropaNär det gäller möjligheterna till en demokratisk politiskutveckling i är en sådan beroende avden ekonomiska utvecklingen och de effekter denna har påden sociala utvecklingen -- hur det ekonomiska resultatetfördelar sig inom befolkningen. En orättvis social fördelningtenderar att öka den politiska apatin. En växande politiskapati medför tveklöst minskat förtroende för demokratin.Den typ av ''marknadsekonomi'' vi ser växa fram iframför allt har en stark benägenhet att försvaga istället för att stärka demokratin. Den som alltför lättvindigtvälkomnar ''marknadsekonomiska'' förhållanden i Rysslandoch lika lättvindigt hyser förhoppningen att de socialaproblem som följer i omvandlingens spår skall begränsa sigtill en övergångsperiod hyser en klar övertro på marknadensmöjligheter att även ordna en rättvis fördelning.Biståndsminister påpekade i sitt anförandeinför Folk och försvar att i det tidigaresovjetiska systemet stod företagen för en rad sociala tjänster.Efter det sovjetiska systemets sammanbrott med den därpåföljande privatiseringen gör företagen inte detta längre. Medandra ord -- en mer effektiv rasering av det sociala skyddsnätsom i ryms inom den offentliga sektorn har sällanskådats. Och det med förfärande sociala effekter somresultat. Sociala effekter som även får politiska följder somhotar en demokratisk utveckling.De sociala effekter som följt av den snabba privatiseringenhar i hög grad drabbat familjeförsörjare med små barn. Detär viktigt att ha klart för sig att en del av dessa ''små barn''som privatiseringen pågått har hunnit att blinågra år äldre och driver omkring i storstäderna.Drogmissbruket och prostitutionen ökar. Kriminaliteten ökaroch har blivit en maktfaktor i det ryska samhället.Vi delar regeringens allmänna uppfattning när det gälleratt ge stödet till en social inriktning.Det gäller att motverka social misär och politisk apati för attsäkra demokratin. Och när det gäller barnkonventionengäller den även för och Central- och Östeuropa.Demokrati, social rättvisa och säkerhetDen i allmänna ordalag proklamerade inriktningen när detgäller svensk säkerhetspolitik som gjorts av regeringen, därman framhåller att man inte kan se säkerhetsfrågorna som enrent militär angelägenhet utan att de även har en social ochekonomisk sida ser på med gillande, även omvi förhåller oss starkt kritiska till regeringens nedskärningari det internationella biståndet som procentuellt är större ännedskärningarna av de svenska försvarskostnaderna.En del av det svenska biståndet till Central- och Östeuropaskall enligt propositionen gå främst till de baltiska staterna,vilka till och med skall få ett visst stöd till sin militärauppbyggnad. Detta trots att det är som ter sig somdet mest labila landet i närområde och rimligenborde vara det land som enligt regeringens proklameradesäkerhetspolitiska linje borde få det största stödet. Där är desociala förhållandena svårast, klassklyftorna snabbtväxande, den politiska utveckling mycket oviss ochkonflikthärdarna många.I propositionen föreslås att exportkreditgarantiramen vadgäller de baltiska länderna och utökas från en tilltvå miljarder. Detta medför ett behov av ytterligareavsättning över statsbudgeten -- under /96motsvarande . har inget attinvända. Staten bör med olika medel försöka underlätta ochskapa större säkerhet i handelsutbytet med . Det ärsåväl säkerhetspolitiskt som samhällsekonomiskt motiverat.Vänsterpartiet har dock invändningar emot attexportkreditgarantierna skall användas mer restriktivt vadgäller utbytet med . Det strider enligt våruppfattning mot de i propositionen uttalade intentionernamed Östeuropapolitiken. De akuta svårigheterna i Rysslandborde enligt vår uppfattning leda till att en större andel avgarantiramen används för förbindelser med . Det ärhelt omotiverat att låsa fast andel till en fjärdedelav den totala garantiramen.Ett starkt stöd till de baltiska staterna, vilka efter 50 årssovjetisk överhöghet hyser en viss misstänksamhet motgrannen i öster, i kombination med ett stöd till somär förbundet med reservationer kan te sig som att Sverigegivit upp hoppet om eller ge intryck av att en nydemarkationslinje håller på att dras upp mellan öst och väst.Som en förstärkning av detta perspektiv kan ävenpropositionens understrykande av att man gärna ser debaltiska staterna som fullvärdiga medlemmar i tolkas.Enklaven , som varit ett rent militärtområde, står nu inför stora uppgifter när det gälleromställningen från militärt till civilt samhällsliv. kanspela en positiv roll i arbetet med omvandlingen till en civilsamhällsstruktur, stödja och utveckla handelsförbindelseroch skapa bättre ekologiska förhållanden.De svenska politiska partierna och stärkandet avdemokratin i Central- och ÖsteuropaAtt stärka demokratin i är en svåruppgift. Regeringens förslag att låta de svenska politiskapartierna ta på sig denna uppgift är dock tveksamt utifrånflera utgångspunkter. Flera frågetecken uppstår när manbörjar studera frågan mer konkret.Ett principiellt problem är om det överhuvudtaget ärmöjligt eller ens riktigt att försöka ''exportera'' politiskafenomen och företeelser från ett land till ett annat, oavsettom det gäller politiskt organisatoriska förhållanden ellerpolitisk-ideologiska föreställningar. Ett annat problem är attförslaget kan innebära att man försöker överföra svenskapolitiska förhållanden till en främmande politisk miljö.Likartade försök har gjorts historiskt och mestadels visat sigleda till negativa reaktioner.Även om man bedyrar aldrig så mycket att stödet inte allsär menat på detta sätt torde det vara svårt att undvika attsvenska politiska förhållanden kommer att påverkaförhållandena i andra länder -- ty vad händer om ett svensktpolitiskt parti hamnar under vår 4-procentsspärr och tvingaslämna eller ett parti i vinner enjordskredseger?Förslaget förefaller vara fullt av goda intentioner men intesärskilt genomtänkt och kan lätt beskyllas för att varautformat av en ''storebror'' som tror sig veta bättre. Vi kandock tänka oss att acceptera en försöksverksamhet.Stödet till forskning och forskarutbildningEn del av det svenska stödet till Central- och Östeuropaföreslås att gå till forskning och forskarutbildning. När detgäller forskning och utbildning finns det ett problem sominte uppmärksammas i propositionen. Det gäller främstRyssland, men även andra länder i Central- och Östeuropa.Under 1993 lämnade mellan 70 000 och 90 000 forskareRyssland. har försökt att beräkna denna ''brain-drain'' och kommit fram till att den kostar oerhördasummor. Det är självfallet de rikaste länderna som haft denstörsta dragningskraften, till exempel . Dit har 60 %av de utflyttade forskarna begivit sig. Men även andra länderfinns med i bilden -- exempelvis som lär erbjuda enkärnfysiker så mycket som i väst. avforskarna i är tvungna att ha extraarbete vidsidan av sitt forskningsarbete för att klara sin ekonomi.En rimlig strävan vore därför att svenskt stöd till forskningoch forskarutbildning vore så utformat att det kommer deländer till del som vi eftersträvar att stödja och inte islutändan hamnar i , -- eller . Ensida av forskningsproblematiken i Central- och Östeuropatorde alltså sammanhänga med att forskarna borde uppnå ensådan levnadsnivå att de inte lämnade sina hemländer. Ennivå där det vore rimligt att ta upp frågan om forskarflyktenfrån och i EU. På denna punkt vill vi beregeringen att återkomma i ärendet.SamarbetsländerTvå närliggande regioner med svåra problem men med storutvecklingspotential är ochKaliningradområdet. Miljösektorn, rättsväsendet och densociala sektorn är sfärer där har kunskap ochkapacitet att bidra med. Propositionen har endast generellaskrivningar om dessa två regioner. Den myndighet sombildas för att ta det övergripande ansvaret bör få i uppdragatt utarbeta en svensk strategi för dessa regioner.Vitryssland och Ukrania är två länder med svåra problem.Inte minst som ett resultat av somdrabbade dessa länder svårt. Det finns uppgifter somtyder på att av barnen i vissa delar av dessaländer är friska. Övriga har skador som härrör frånTjernobylolyckan, andra miljökatastrofer eller uppkommitav andra orsaker. Vi vet att det är barnen som ärkänsligast för strålskador. Bland annat är sköldkörtelcancervanligt hos barn som bodde/bor i de radioaktivt förorenadeområdena.Sverige har på de medicinska och strålningstekniskaområdena en lång erfarenhet, avancerad teknik ochexpertkunskap. och Ukrania saknar i storutsträckning baskunskaper och elementära medel -- t.ex.medicinsk utrustning -- för att klara den enklaste behandling.Man klarar inte ens av att ge barnen smärtstillande medel närdetta är befogat. I har vi bättre behandling av vårahusdjur.Av de 600 000 männsikor som arbetade med ''saneringen''av Tjernobyl tror man att flertalet har fått strålskador.Sverige deltar i ett forskningsprojekt med dessa personermen större insatser behövs. Även själva saneringsproblemetkring reaktorerna och i de strålningsdrabbade områdenabehöver åtgärdas. Till detta behövs både kunskap ochmedel som ännu efter olyckan inte finns i de drabbadeländerna. Det behövs även energiteknisk assistans så attdessa länder kan ta fram alternativ till kärnkraften.Begränsningen i stödet synes då stor när man konstateraratt det direkta svenska stödet till 1990--93 harvarit och till Ukrania 13 miljoner kronor.SIDA har dessutom givit katastrofbistånd på 4,2 miljonerkronor till Tjernobyldrabbade barn.Propositionen säger att det finns en strävan att skapa ettdynamiskt och demokratiskt norra . Det må så varamen en förutsättning för detta är att alla länder i denna delav världen åtminstone får stöd för att komma upp till enminiminivå. och behöver mer stöd omdetta skall vara möjligt. Risk finns annars att utvecklingenavstannar. Som propositionen helt korrekt konstaterar:Minsk, huvudstad i , ligger lika långt bort frånStockholm som Berlin.Regeringen bör få i uppdrag att återkomma med förslagom hur svenskt stöd till och skall öka --särskilt med avseende på effekterna av Tjernobylolyckan.EU och ÖstPropositionen ger en informativ beskrivning av EU:ssamarbete med CEE (). Regeringenskriver också att samarbetet utvecklas och fördjupas i positivriktning. Det långsiktiga målet är att allt fler länder skall nåen utvecklingsnivå som gör det möjligt att på siktinkorporera dem i EU eller ha ett långtgående samarbete.Sverige skall aktivt delta i denna process och vara specielltaktivt i sociala och miljöfrågor. Allt detta är bra men visaknar en ambition och vision när det gäller det viktigaste:nämligen hur skall öppna sig för de produktersom kan konkurrera med.Försäljning av jordbruksprodukter, stålvaror, malm ochandra produkter skulle ge öst de exportintäkter de är i så stortbehov av. Propositionen behandlar de relativt små stöd somEU och enskilda stater kan ge. Att öppna gränserna -- dvs.avskaffa tullbarriärer, importkvoter och andrahandelshinder -- skulle vara oändligt viktigare än de insatsersom diskuteras i propositionen.Det är en felsyn att tro att välfärden i väst kan befrämjasgenom att gamla tillverkningsgrenar skyddas från import.Rikare och fungerande länder i öst skulle innebära nyamarknader för mer högteknologiska produkter från väst.Kakan skulle bli större för alla inblandade länder.Riksdagen bör uttala att inom EU skall verka föratt skyddstullar och andra ekonomiska hinder för handelnmellan öst och väst undanröjs.Regeringen bör få i uppdrag att redovisa för riksdagenvilka krav skall driva i EU för att stimulera handelmellan /EU och Öst- och Centraleuropa.CEE och miljönAtt miljöförstörelsen beror på systemfel i planekonominpoängterar propositionen och konstaterar att miljövärden hargått förlorade för evigt. Det är sant, problemet är att minstlika stora miljövärden har gått till spillo i länder med andravarianter av ekonomiska system. måste vi, oavsettsystem, koncentrera oss på att lösa miljöproblemen ochbevara kvarvarande miljövärden så att dessa inte förstörs nären mer fri marknad råder. Redan nu hotas t.ex. ovärderligaskogsområden av exploatering.Vänsterpartiet har i en motion redogjort föråtgärder för miljön i Öst- och . Detta är endastnågra tillägg eller markeringar.Östersjön skall prioriteras. Att då vara nöjd med attSverige bidragit med 400 miljoner till Östersjönssanering när behovet beräknas till ca 150 miljarder ärsvårsmält. Särskilt mot bakgrund av vår långa Östersjökustoch långa historia av nedsmutsning av detta unikabräckvattenhav. Regeringen bör återkomma med förslag omhur insats för drastiskt skall stärkas.Den usla och uråldriga kommunikationssektorn står för del av miljöproblemen. För att Öst inte skall svämmasöver av bilar och miljöproblemen bli okontrollerbara måsteen strategi för en hållbar utveckling avkommunikationssektorn tas fram i EU och andrasamarbetsorgan. Regeringen bör få i uppdrag att redovisa hurdetta arbete skall bedrivas. lyser detta problem endastmed sin frånvaro i propositionen.Energisektorn är av central betydelse. m.fl.myndigheter försöker här bedriva ett ambitiöst arbete.Sverige måste dock satsa mer på att ta fram alternativaenergislag som kan ingå i ett uthålligt energisystem. Man fårinte bli beroende av naturgas och andra fossila bränslen.Energieffektivisering, biobränslen, solenergi, vindenergi,värmepumpar m.m. måste prioriteras -- inte minst för attkärnkraften i öst skall kunna avvecklas. Dessa investeringarskapar även arbeten både i och i mottagarländer.Detta bör ge regeringen till känna.Stora naturvärden med en hög biologisk mångfald finnskvar i relativt orörda områden. Det gäller både skogsmarkoch jordbruksmark. Ofta är det värden som försvunnit förlänge sedan i högteknologiska ochmaskinbaserade areella näringar.Sverige har även på detta områden unik kompetens. Vi harockså ett speciellt intresse för att bevara många av dessasällsynta biotoper eftersom vi själva i stort sett raderat ut demfrån vårt eget land. Propositionen nämnder inte dettaangelägna arbete.Naturvårdsplanen för kan tjäna som föredöme förvad som bör göras. Dessa och liknande projekt kräver dockinternationellt stöd och engagemang.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att återkomma medförslag om hur skall främja skyddet av unikanaturvärden i Öst- och . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förutsättningarna för enfungerande marknadsekonomi i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om andel av den totalexportgarantiramen på ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om partistödet till Central- ochÖsteuropa,4. att hos regeringen begär ytterligare förslag omhur skall kunna bidra till att begränsa forskarflyktenfrån till och andra delarav världen,5. att hos regeringen begär förslag om ytterligareåtgärder för att miljösanera .