mot · GI02Jo639 · 1995-01-25 00:00:00 — granskade i sin rapport 3815 --''Miljötillsynen i '' -- miljöskyddslagens tillämpningunder andra halvåret 1989.För att bedriva vissa typer av miljöfarlig verksamhet krävstillstånd enligt ML. För andra verksamheter är endast enanmälan erforderlig.Resultatet av undersökningen visar att det vid dessgenomförande fanns totalt ca 6 700 anläggningar som är tillståndspliktiga. Av dessa hademindre än hälften, eller ca 3 100, tillstånd. Av de ca 3 600 anläggningar som saknar tillstånd har dock ca 1 300 s.k. dispensbeslut från tiden . Av detillståndspliktiga anläggningarna saknar 3 815, dvs. , kontrollprogram som är godkända eller förelagda.Av detta kan man dra flera slutsatser:1. Tillsynen över tillståndspliktiga verksamheter har varitklart otillräcklig, bl.a. eftersom kontrollprogram saknas.2. Många av de tillståndspliktiga verksamheterna saknargrundläggande regleringar, dvs. tillstånd ochkontrollprogram för att en fullgod tillsyn skall kunnabedrivas.3. Det kvarstår ett omfattande arbete för tillstånds- ochtillsynsmyndigheterna vad gäller prövning avtillståndspliktiga anläggningar som saknar eller harotidsenliga tillstånd. Likaså krävs kraftfulla åtgärder för attta fram kontrollprogram för de anläggningar som i dagsaknar godtagbara sådana.4. Ett stort antal utövare av tillståndspliktig verksamhetförprövar inte verksamheten, trots skyldighet enligt lag.Vad gäller anmälningspliktiga verksamheter fanns totalt11 300 anläggningar om man bortser från dem som är osäkra(jordbruk) på grund av en oklar definition imiljöskyddsförordningen (MF). För ca 5 500 anläggningar, dvs. av de anmälningspliktiga anläggningarna, hade integjorts någon formell anmälan eller på annat sätt lämnats enfullständig redovisning för verksamheten. Av deanmälningspliktiga anläggningarna hade ca 1 270 kontrollprogram, dvs. endast 11 %.Det kan med dessa utgångspunkter konstateras att:1. Tillsynen över anmälningspliktiga anläggningar harvarit otillräcklig, bl.a. genom att kontrollprogram i så storutsträckning saknas.2. Grundläggande uppgifter såsom anmälan ochkontrollprogram saknas ofta. Detta gör det svårare attbedriva en godtagbar tillsyn.3. För de anmälningspliktiga anläggningarna kvarstår ettstort arbete för miljö- och hälsoskyddsnämnderna med atthandlägga anmälningsärendena.4. Ett stort antal av utövarna av anmälningspliktigverksamhet anmäler inte verksamhet, trots skyldighet enligtlag.Ovan beskrivna förhållanden måste betecknas som heltoacceptabla och står i skarp kontrast till de mål förmiljöpolitiken som fastlagt.Orsakerna till de påtagliga bristerna i miljöskyddsarbetetstår dels att finna i bristande resurser men också i en klartotillräcklig samordning av miljöskyddsarbetet mellanmyndigheter och andra intressenter på olika nivåer. Detgäller därför att skapa förutsättningar för en bättresamordning och ett utvidgat samarbete mellan olikamyndigheter, fackliga organisationer ochmiljöorganisationer.De erfarenheter som Miljödelegation i betänkande SOU 1990:93 kan härvidlag tjänasom förebild. Delegationen konstaterar bl.a.:Centralt utfärdade bestämmelser och anvisningar förkemikaliehantering och miljöskydd är som regel mesteffektiva även i det lokala perspektivet. Men den lokalatillsynen behövs, både för att genomföra centralt fattadebeslut och regler och för att komplettera dem med lokalaåtgärder.Samtidigt slås i denna utredning fast att det inte räcker medlagar och förordningar, föreskrifter och allmänna råd utan attdet också behövs resurser på alla nivåer. ''De som skallarbeta med tillsynen behöver vara direkt involverade ihandledda tillsynsprojekt. ''Den tillsyn som skyddsombuden utför bör kunna utökastill att omfatta även arbetet med tillsynen av den yttre miljön.Ett kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan regionalaskyddsombud och miljö- och hälsoskyddsinspektörer börkunna komma båda till godo. Även skullekunna ingå i det lokala tillsynssamarbetet.Mot bakgrund av att utredningen redovisade sina förslagredan för fem år sedan och att bl.a. i sinagranskningar kunnat påvisa synnerligen allvarliga brister isåväl miljökontroll som vad gäller respekt för gällandeanmälningsplikt m.m. är det nu hög tid att föreslagnaåtgärder blir genomförda utan ytterligare dröjsmål. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av större resurser och bättresamordning i miljötillsynsarbetet.