mot · GI02Ub331 · 1995-01-25 00:00:00 — Matematik, svenska och engelska i gymnasieskolan Jag föreslår i denna motion att gymnasieskolor erbjudsmöjlighet att anordna lokalt anpassade kurser i MatematikKurs A, Svenska Kurs A och Engelska Kurs A, vilka intebehöver ge allmän behörighet för högskolestudier.Denna motion skrivs efter kontakt med erfarna lärare pågymnasieskolan. Jag har uppfattat, att det blandgymnasielärare råder stor besvikelse över att den nyaläroplanen inte är anpassad till elevernas behov. ''Tyvärr ärdet nog så att man -- för att kunna ha de stora visionerna --måste vara riktigt långt från verkligheten'', kan jag läsa i ettbrev från en gymnasieskola.Jag anser, att vi måste anpassa gymnasieskolans studier tillden verklighet i vilken eleverna lever. Förväntar vi oss attalla gymnasieelever direkt efter sin gymnasieutbildning skallvara beredda och intresserade av högskolestudier, är våruppfattning idealiserad. Vi måste acceptera, att elever harolika närmål för sina studier och att förutsättningarna förstudier varierar -- både mellan personer och för olika skedeni livet. Därför är det angeläget dels att gymnasieskolansgrundkurser anpassas till elevernas behov, dels att nyastudiechanser erbjuds eleverna senare i livet.Jag exemplifierar mitt förslag med matematikämnet, menjag förutsätter att mina slutsatser är relevanta även förämnena svenska och engelska.Alla elever som börjar den nya gymnasieskolan måste läsaen matematikkurs på 110 poäng (= 165 st 40-minuterslektioner). Denna kurs skall ge formell behörighettill vissa högskolestudier. Matematiktrötta och skoltröttaelever, som egentligen inte vill plugga utan vill arbeta medhänderna -- och kanske hellre slutar skolan om de får ettjobb -- uppfattar lätt sådana studiekrav som exempel påförtryck från samhällets sida. De 165 lektionerna imatematik blir under sådana förutsättningar inte enbartbortkastade, utan än värre: de befäster elevens ofta negativauppfattning om skolan. De förstärker också elevensuppfattning om sig själv som en person för vilken utbildningär meningslös. Det finns också en grupp elever med gravamatematikproblem -- kanske matematikens motsvarighet tilldyslexi. Också de eleverna får stora problem med gymnasietskrav på kurs A i matematik.Tanken att alla gymnasieelever skall erbjudas sammaförutsättningar för eftergymnasiala studier är förvisso god.Den, som tror att de matematikointresserade eleverna efteren Matematik Kurs A skall våga/vilja söka in på enhögskolelinje, där goda matematikkunskaper är nödvändiga,torde kunna uppfattas som orealistiskt visionär. Kan mandäremot få sådana elever att öka sitt självförtroende genomatt de inte föreläggs studiekrav, som de uppfattar onödiga,ointressanta eller för svåra, kan de mycket väl längre fram ilivet vilja komplettera sina kunskaper genom vuxenstudier.På Brinellskolan -- gymnasieskola -- i kommun harambitiösa matematiklärare planerat en matematikkurs för''matematikointresserade'' elever, som ger dem redskap förderas verkliga liv. Kursen omfattar lika många timmar somMatematik A, men innehåller sådana rubriker som behandlarvardagsnära situationer; ''Vad kostar det att äga en bil? '',''Vad kostar det att flytta hemifrån? '', ''Hur deklarerarman? '', ''Vad innebär kontokort/avbetalning respektive attspara på banken?'' Jag anser att en alternativmatematikkurs enligt denna ''Brinell-modell'' bör erbjudasde gymnasieelever, som inte är intresserade av Matematik A.På motsvarande sätt bör alternativa kurser erbjudas elever isvenska och engelska. Detta bör ge regeringen tillkänna.Jag föreslår att försöksverksamhet genomförs medalternativa kurser i matematik, svenska och engelska. Detborde gå att organisera sådan försöksverksamhet inomramen för individuella program. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om alternativa gymnasiekurser.