mot · GJ02Fi12 · 1995-11-16 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:64 Ett nytt utjämningssystem för kommuner och landsting, m.m. Regeringen föreslår i propositionen ett nytt statsbidrags- ochutjämningssystem för kommuner och landsting, vilket skabörja gälla /96. liberalernastödde i huvudsak det av regeringen dåframlagda förslagets principer, och gör så även . Viaccepterar den framställda tekniken med ettutjämningsbidrag och en utjämningsavgift.Folkpartiet liberalerna anser att ett nytt utjämningssystem är nödvändigt,framförallt för att de opåverkbara kostnader som i det gamla systemet mereller mindre negligerades nu vägs in. Många kommuner har en svårekonomisk situation, vilket delvis kan hänföras till att deras specifikautgifterinte tidigare vägts in.Vi känner särskild oro för läget i ett antal starkt segregerade förorts-områden kring flera av våra största och medelstora städer. Dessa områdenpräglas av hög andel invandrare, hög arbetslöshet, högt socialbidragsberoendeoch olika typer av sociala problem. För oss är det uppenbart att utvecklingen idessa områden, som givit anledning till bekymmer, rymmer enpotentiell social bomb. Den bilden bekräftas av socialstyrelsensundersökningar.Vi föreslår därför återigen vissa förändringar i regeringens förslag till nyttskatteutjämningssystem. De har den effekten att de allra flesta av de kommu-ner som rymmer de segregerade förorter vi berörde får större resurser.Vi föreslår också att statsmakterna mycket noga följer utvecklingen på detkommunala välfärdsområdet. Det kan få mycket allvarliga konsekvenser pålängre sikt om t ex kvaliteten i skolundervisningen tillåts sjunka, om vårdenav unga med psykiska problem försummas eller om barnomsorgen utvecklastill ett passivt omhändertagande. En sådan utveckling får inte tillåtas.Vi vill påpeka att med den av oss förordade politiken som leder till flerjobb och därmed färre arbetslösa, med bibehållen 80-procentig ersättnings-nivå inom socialförsäkringssystemen, och fortsatt förnyelsearbete i kommu-nerna, kommer även kommunernas ekonomi att påverkas positivt. Dettabidrar till att kunna upprätthålla och utveckla välfärden inom utbildning, vårdoch omsorg.InkomstutjämningenSverige behöver nu ekonomisk tillväxt - tillväxt somkommer ur en långsiktigt hållbar utveckling. Skälen för dettaär uppenbara.För att nå målen om ekonomisk tillväxt och nya jobb krävs att alla sektorerdrar åt samma håll. Bra utbildningsvillkor, transportmöjligheter, bostäder,kommersiell och offentlig service är några viktiga faktorer där kommunernahar ett avgörande inflytande. Det är inte lämpligt att ur arbetet med att skapaen dynamisk ekonomi med fler jobb i princip utesluta hela den kommunalasektorn från direkta egna ekonomiska incitament. Den lokala mobiliseringenmåste bejakas. Det är rimligt att en kommun inte bara har den allmännasamhällsekonomin som drivkraft när det gäller att arbeta för höjd skattekraftför kommunens invånare, utan även har någon egen kommunalekonomiskvinst av ökad skattekraft.Det är inte heller bra att s.k. pomperipossaeffekter byggs in i så hög gradsom med den föreslagna beräkningsmetoden. Det är givetvis en avvägningmellan graden av utjämning och graden av egna incitament, men på 90-procentsnivån råkar färre kommuner ut för att de förlorar på ökad skattekraft.På den nivån får kommunen ändå behålla något lite av en inkomstökning.Vi föreslår att utjämningsnivån sätts till , istället för somregeringen föreslår, av skillnaden mellan egen skattekraft och medelskatte-kraften.KostnadsutjämningenVi anser att de modeller som ligger till grund förutredningens förslag är noga genomarbetade och välunderbyggda, antingen genom empiriska data ellerjämförande studier. De justeringar som görs i propositionenför kompensation för de icke verksamhetsrelateradekostnaderna avseende befolkningsminskning, arbetslöshetoch små landsting är dock ett resultat av politisk kohandeloch inte av faktiska strukturkostnadsskillnader.Vi avvisar den justering av utredningens förslag beträffande kostnads-utjämningen som görs i propositionen.De huvudmannaskapsförändringar mellan kommuner och landsting sompågår, och som senare kan komma med åtföljande skatteväxlingar, måste ledatill förändring av underlaget för bidrag och avgifter.Tekniken och faktorerna har ett sådant antal och en sådan komplexitet attdet kan vara svårt att överblicka. Varje kommun måste ha möjlighet att såvälkontrollera beräkningarna för sitt eget bidrag och avgift som att göra lång-siktiga bedömningar av sin egen ekonomi. Systemet måste helt enkelt varakontrollerbart. Den lokala demokratin kräver att det går att förstå systemetoch därmed förutsättningarna för kommunens arbete. Detta är också nödvän-digt för att skapa solidaritet och respekt för systemet. Detta bör ingå i SCBsoch skattemyndigheternas uppdrag att administrera systemet.InförandereglerDen långa införandetid som föreslås är oacceptabel. Dettaleder garanterat till att omvandlingstrycket för"förlorarkommunerna" minskar. Inget system för intäkts- ochkostnadsutjämning har överhuvudtaget överlevt i åttaår. En införandetid vore detsamma som ett beskedatt kommunen aldrig kommer att behöva anpassa sig till fulltgenomförande. Vi föreslår därför att införandereglerna sättstill en maximerad bidragsminskning på per invånareför alla kommuner, och att propositionens förslag tillinföranderegler i övrigt följs. Det gör att de flesta kommeratt vara infasade i systemet , och att dekommuner som tidigare förlorat mest snabbast får enförbättring. Även för landstingen bör införandetidenbegränsas till maximalt , genom att följa utredningensursprungliga förslag.Kompensation för denallmänna löneavgiftenDe medel, , som används för attöka kostnadskompensationen och förlänga införandetidenvilket vi avvisar, bör istället läggas till statsbidraget ochfördelas enligt samma, robusta principer som tar hänsyn tillfaktiska skillnader, som övriga medel. Detta ger varjekommun viss kompensation för denarbetsgivaravgiftshöjning som kommunerna lovadeskompensation för. Den rödgröna koalitionens förändringar ärfelaktiga och innebär att de tar pengar från de förorter istorstäderna, där välfärden just nu är hårdast prövad, för attge till dem som bedrivit den bästalobbyverksamheten inom dessa partier.Kollektiv avräkningVi avvisar regeringens förslag om kollektiv avräkning avkommunal- och landstingsskattemedel som föreslås fr o . Kommunerna kan inte gentemot statenbehandlas som ett kollektiv, där förlust för den enakommunen kvittas mot vinst för den andra, så att summan förstaten blir noll. Varje kommun måste behandlas för sig.Visserligen kan skillnaderna för varje enskild kommun intebli särskilt stora, men för den kommun som hushållar väl ärvarje krona värd att räkna. Med vårt förslag tillkompensation på 90-procentsnivån kan dessutomskillnaderna rent teoretiskt mellan preliminär och slutligavräkning bli större. Det kan handla om åtskilliga för en liten kommun, miljoner för en stor. Vianser att avräkning skall ske för varje enskildkommun/landsting för sig. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att kompensationsgraden ikostnadsutjämningen sätts till ,2. att beslutar att de i motionen anvisade förändringarna ikostnadsutjämningen på relevanta ställen ersätter det i propositionenframlagda förslaget,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om uppdraget till SCB och skattemyndigheterna,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om införandereglernas utformning och attstatsbidraget därmed fördelas enligt dessa grunder,5. att avslår förslaget om kollektiv avräkning.