mot · GI02Sf241 · 1995-01-25 00:00:00 — Kostnadsfria läkemedel och förbrukningsartiklar 1955, i samband med genomförandet av den nuvarandesocialförsäkringsreformen, gjorde man den bedömningen attmänniskor med allvarliga kroniska sjukdomar som oftakrävde livslång behandling, exempelvis tuberkulos, diabetesetc. skulle erhålla sina läkemedel eller kroppsnära substanserkostnadsfritt.Förbrukningsartiklar som sprutor och spetsar samttestremsor för bestämning av blodsocker m.m. har sedansuccessivt blivit kostnadsfria. Skälet var att inte ekonomisktytterligare belasta svaga grupper och att i solidaritetens namnställa sig bakom människor med svåra kroniska medicinskafunktionshinder.Sedan början av 1980-talet har listan över de diagnoser ochde läkemedel som skall omfattas av kostnadsfriheten inteuppdaterats. Detta innebär i sin tur att vid behandling avvissa sjukdomar använder man sig av omodern terapi pågrund av att modernare och effektivare läkemedel inte hartillförts listan. Vidare finnas det diagnosgrupper som stårutanför listan men rimligen borde omfattas avkostnadsfriheten; som exempel kan nämnas hudsjukdomenpsoriasis.Regeringen har i tilläggsdirektiven till kommittén (S1992:04) om hälso- och sjukvårdens finansiering ochorganisation, HSU 2000, sagt beträffandeläkemedelsförmåner inklusive högkostnadsskyddet att''Kommittén bör redovisa ett huvudalternativ som bygger påatt de nu kostnadsfria läkemedlen och förbrukningsartiklarnagörs prisnedsatta och förs in i ett högkostnadsskydd. Ianslutning härtill bör kommittén göra en bedömning av omen sådan förändring kan behöva kompletteras med någonannan åtgärd inom socialförsäkringssystemet för dem somhar livslånga sjukdomstillstånd och betydandemerkostnader''.Samma skrivning återfinns också i årets budgetproposition1994/95:100 bil. 56.De fria förbrukningsartiklarna har stor betydelse för attförebygga komplikationer av sjukdomen exempelvis viddiabetes. Om de nu kostnadsfria testremsorna för blodsocker,spetsar m.m. läggs in under högkostnadsskyddet finns detstor risk att i synnerhet unga diabetiker minskar den viktigablodsockerkontrollen och inte byter injektionsspetsar itillräcklig omfattning. God egenvård och kontinuerligkontroll av blodsocker utgör grunden i moderndiabetesbehandling för att på detta sätt förebyggakomplikationer i form av ögonskador, i värsta fall blindhet,njurskador och amputationer. En sämre egenvård bland ungadiabetiker får förödande konsekvenser för denenskilde diabetikern och samhällets utgifter för vård ochsocialförsäkring.Ett flertal dokumenterade studier i både och Europavisar på att en god metabol kontroll baserad på egenvård äri stort det enda sättet att senarelägga eller förhindra attdiabetiska senkomplikationer uppstår. Att då avgiftsbeläggade viktiga medlen för att kunna uppnå ett gottbehandlingsresultat är att verka mot en sämre vård med flerallvarliga komplikationer som följd. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kostnadsfria läkemedel ochkostnadsfria förbrukningsartiklar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppdatering av listan överdiagnoser och läkemedel som berörs av kostnadsfrihetenmed modernare läkemedel och nya grupper av kroniskamedicinska funktionshinder som kräver livslång behandling,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förändring av kommittédirektiventill HSU 2000 vad gäller kostnadsfria läkemedel ochförbrukningsartiklar.