mot · GI02Fö321 · 1995-01-25 00:00:00 — SammanfattningFörsvaret av är en i ett samlat perspektivutomordentligt angelägen fråga. För att kunna vidmakthållaen tillfredsställande säkerhets- och försvarspolitiskberedskap, erfordras effektiva förband med god uppsiktockså över vad som kan komma att bli viktiga infallsportari en konflikt. Ett kustförsvar med någorlunda täthet, kvalitetoch beredskap är därför en angelägenhet för befolkning,försörjning, näringsliv samt inte minst för helasäkerhetspolitiken. För detta krävs en fortsattvärnpliktsutbildning för produktion av krigsförband påNorrlandskusten.En väsentlig förutsättning för att ett marint försvar skallkunna lösa uppgifter i stora delar av året om är attförbandsutbildning även sker under vinterförhållanden.Samtliga typer av förband skall uppnå viss förmåga att verkavintertid. Operativt rörliga förband avsedda att kunnautnyttjas över hela kusten måste ha god ''vinterförmåga'', isynnerhet som behovet ökar när fasta förband utgår längsNorrlandskusten. KA 5 är det enda marinautbildningsförband som kontinuerligt har bedrivitvinterutbildning.Möjligheten till marin övningsverksamhet av störreomfattning i hårt exploaterade kust- och skärgårdsområdenkommer troligen att beskäras på grund avmiljöhänsyn. , och Karlskronasskärgårdar, som är relativt hårt exploaterade och dessutomintensivt utnyttjade fritids- och rekreationsområden, kaninom en snar framtid vara stängda för militärövningsverksamhet. KA 5 (tillsammans med KA 3) erbjuderur denna synvinkel normal marin övningsverksamhet medminimal miljöpåverkan.Närheten till övningsområden är en klar fördel med högkostnadseffektivitet. Från kasernområdet på KA 5 nås fleraav övningsområdena inom 15--, det vill sägabråkdelar av vad som gäller för andra förband.Kollisionerna med annan effektivitetsnedsättandeverksamhet från det civila samhället, i form avfritidsaktiviteter och handelssjöfart, är mycket begränsadejämfört med andra sydligare områden.Konflikter från miljösynpunkt -- utsläpp, buller m.m. -- ärockså högst begränsade, något som kommununderstrukit vid ett flertal tillfällen.KA 5 och har numera en gemensamsjöbevakningscentral från och norrut, vilken förden egna verksamheten liksom för norrländsk sjöfartsamtidigt har stor betydelse.I har utvecklats ett marint centrum medNorrlandskustens Marinkommando med KA 5,Sjöbevakningscentralen och Kustbevakningen.Kompletterad med isbrytarstationering blir den basenän mer utvecklingsbar. En möjlighet till utveckling av marintarbete i norr, vilket gagnar hela , Bottenvikenoch Kvarken. Samarbetet med skulle också kunnavidareutvecklas.Därför är det helt orimligt som ÖB anför att lägga ner KA5. Det är också helt oacceptabelt att det pågår en successivnedläggning trots att detta inte beslutats.Försvarsbeslutet och den fortsatta inriktningen avNorrlands försvarDen lagda budgetpropositionen ställer ökade sparkrav påförsvaret. ÖB har föreslagit bland annat attvärnpliktsutbildningen vid KA 5 skall upphöra, vilketregeringen också föreslagit i budgetpropositionen. Det skulleinnebära dels att Norrlands kustområde lämnas utan någonreell marin närvaro i fredstid, dels att den inleddanedrustningen av kustartilleriförband på kuststräckanGävle--med all sannolikhet slutfördes. Detta ären helt otillfredsställande situation.Regeringen har i samband med tillsättandet av den nyaparlamentariska försvarsutredningen uttalat att ingaförändringar skall ske som föregriper utredningens förslag.Med anledning härav är det uppseendeväckande attregeringen själv föregriper utredningens ställningstagande.Riksdagen bör därför, i avvaktan på försvarsutredningen,avvisa regeringens förslag om att värnpliktsutbildningen vidKA 5 skall upphöra.Norrlands försvarAv de 16 armébrigader som långsiktigt kommer attetableras, kommer bedömningsvis fem eller sex att finnasutgångsgrupperade i . En armébrigad är ett komplettförband med en mobiliseringstid på cirka . Mindredelar av en brigad kan ges kortare mobiliseringstid, men ensådan enhet bedöms inte kunna vara färdigmobiliserad inomkortare tid än och har naturligtvis då inte denfullständighet som brigaden har. Antalet brigader i Norrlandinnebär med nödvändighet viss gleshet. Med hänsyn tillbrigadens relativa svårrörlighet -- långa transporttider förlängre sträckor -- är brigaden inte i första hand ett förbandför att snabbt slå mot mindre styrkor av kuppkaraktär,exempelvis sådana som riktas mot viktiga infallsportar.Brigaden är i första hand ett anfallsförband för att slå enetablerad fiende eller avvärja invasion och framträngning.Bedömningen är därför att stora avsnitt utefterNorrlandskusten kan ligga relativt öppna för en angriparesmindre, kuppartade operationer.Marinen i har till stor del beståttav förband ur Kustartilleriet. Kustartilleriets krigsförbandbestår av fasta förband (artilleriförband ochminspärrtroppar), rörliga förband (minutläggningsförband,KA-bataljoner och under uppsättande en amfibiebataljon).Vad gäller de fasta förbanden finns en dryg handfull modernaartilleribatterier. Dessa kännetecknas av hög eller myckethög skyddsnivå, modern eller i vissa fall mycket modernmateriel och stridsledningsutrustning. De är effektiva dels iden meningen att de kräver relativt liten personal för attfungera, dels är mycket krävande att bekämpa. De är belägnai anslutning till större hamnar och farledsförträngningar föratt skydda dessa mot fientlig inträngning och genomfart.Genom att batterierna är fasta har de också all utrustning påplats och är därför mycket snabbt mobiliserade, i vissa fallmed tider kring . I reservförfarande och med enskildapjäser kan tiden bedömas gå ner till storleksordning 12timmar om fast anställd personal och årsklasen används.Motsvarande gäller delvis för fasta minspärrtroppar.De fasta förbanden har genomgående en modernitetsom i allt väsentligt svarar mot aktuell hotbild. Förbandenhar vidare en (väsentligt) högre skyddsnivå än omgivandeförband och är till sin huvuddel grupperade i infallsportareller väsentliga förträngningar.En avveckling av utpekade förband -- i stort sett skulle allaförband utom ett enda avvecklas enligt föreliggande planer --är förenad dels med stora avvecklingskostnader, delsomfattande miljöåtgärder för vilka anvisningar saknas.På taktisk nivå har berörda chefer anmält att de med orobetraktar den pågående uttunningen av territorialförsvaret.En reducering av utpekade fasta förband kan komma att fåsom konsekvens att operativt rörliga förband binds till dessaområden vilket avsevärt kommer att minskahandlingsfriheten.De fasta KA-förbanden har, förutom en viktig uppgift iinfallsportförsvaret på , en väsentlig uppgifti skyddet utav den för folkförsörjningen helt avgörandesjötrafiken längs . Vikten hos dessa förbandför denna uppgift har ökat, eftersom inga sjöstridskrafterutöver två isbrytare med minutläggningskapacitet längrefinns avdelade för hela Bottniska viken.Den höga skyddsnivån gör det svårt att bekämpa i förstahand batterierna som en bekämpning ger en viktiginformation/förvarning om vad som eventuellt kan väntas.Möjligt försvarsscenarioEn framträngande krigsmakt österifrån får allt längreunderhållslinjer och har behov av ett omfattandeunderhåll. En rimlig väg att transportera underhåll är påfartyg, vilket kräver tillgång till hamnar utefterNorrlandskusten. Att därför kunna freda hamnarna är ennödvändighet.För den egna försvarsmaktens del innebär en fientligframträngning i norr dels att ytterligare förband (brigader)måste tillföras, dels att kravet på underhåll stiger dramatiskt.Väl fungerande kommunikationer i nordsydlig led, inteminst sjövägen, är därför ett krav. För en angripare är dettanaturligtvis en hög prioritering utav bekämpning avförbindelser i nordsydlig riktning, varför bådeluftlandsättning och inträngning över kusten kan komma ifråga.I båda dessa perspektiv kan behov uppstå hos en angripareav tillgång till hamnar, dels för att klara sitt underhåll, delsför angrepp via hamnar i syfte att förhindra nordsydligatransporter inom . I båda dessa perspektiv kan därförett kustförsvar på viktiga avsnitt spela en avgörande roll.Enligt uppgift är Marinens avsikt vad det gällerkustartilleriförband på att minimeraunderhållet till minsta möjliga samt att låta förbanden varakvar så länge nu placerad personal finns kvar. Med andra ordsker en successiv avveckling av såväl personal som materieloch utbildningen av personal upphör fastän inget beslut finnsom nedläggning av 5.Det enda förband som Marinen därmed skulle disponeramed någon slagkraft är därefter en amfibiebataljon. Enamfibiebataljon är ett litet förband som för Norrlandskustensdel skulle ha ett möjligt liksom omöjligt operationsområdefrån till . Förbandet kan inte delas på grundav sin uppbyggnad och kan därför bara sättas in på enstakaplatser.Möjligt alternativ vad gäller försvarMed hänsyn till den höga standard som en dryg handfullkustartilleribatterier har, är det från ekonomisksynpunkt mycket tveksamt att lägga ner förbanden. Genomsin blotta närvaro i funktionsdugligt skick innebär det enfaktor som en eventuell angripare måste beakta.Genom att, inom ramen för en marin infrastruktur påNorrlandskusten, bibehålla de relativt modernakustartilleribatterierna i krigsorganisationen på en lågambitionsnivå skapas förutsättningar attgenomföranödvändiga sjötransporter längs i lägrekonfliktnivåer med rimligt skydd,utifrån en marininfrastruktur på mininivå kunna hantera övriga hot mot vårterritoriella integritet i låga konfliktnivåer,vid högrekonfliktnivåer kunna ta emot och leda förstärkningsresurseri form av operativa förband.Som nämnts ovan kan givetvis även sådana förbandbekämpas med framgång, men själva bekämpningen geravgörande information. Kostnaden för att långsiktigtvidmakthålla artilleriförbanden uppskattas till 20--25 Mkrinkluderande materialunderhåll och personalutbildning.Ställd i ett sammanhang är detta en mycket marginellkostnad.En väsentlig förutsättning för att ett marint försvar skallkunna lösa uppgifter i stora delar av året om är attförbandsutbildning även sker under vinterförhållanden.Samtliga typer av förband skall uppnå viss förmåga att verkavintertid. Operativt rörliga förband avsedda att kunnautnyttjas över hela kusten måste ha god ''vinterförmåga'', isynnerhet som behovet ökar när fasta förband utgår längsNorrlandskusten. KA 5 är det enda marinautbildningsförbandet som kontinuerligt har bedrivitvinterutbildning.I det fall grundutbildningen vid KA 5 upphör, nedgår ävenkrigsförbandens vinterförmåga på sikt.En ensam amfibiebataljon på utav sexbeslutade är en oproportionerlig liten tilldelning iförhållande till områdets kuststräcka. Om inte rimlig nivå avkustförsvarsförband kan bibehållas på Norrlandskustenmåste ytterligare minst en amfibiebataljon utgångsplaceraspå Norrlandskusten.Om vi skall behålla den allmänna värnplikten så bör allavärnpliktiga få någon form av koncentrerad utbildning ellerkorttidsutbildning. Försvarsmakten har av fått iuppdrag att planera för att vi skall kunna genomföra ettåtertagande av krigsförbandens krigsduglighet. En tankeborde därför vara att vi skall inrikta ovannämndakorttidsutbildning på just ett återtagande. Detta kan bäst skepå våra fasta, eller områdesbundna, förband. För att snabbtkunna göra dessa förband krigsdugliga är det viktigt att detfinns dels utbildningskapacitet, dels soldater som har enallmän militär grundutbildning i botten.En av de absolut viktigaste förutsättningarna vidkorttidsutbildning är att utbildningstiden utnyttjas effektivt.Här har KA 5 sin stora fördel med bl a ett övningsfält intillförläggningen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avvisar förslaget om attvärnpliktsutbildning vid KA 5 skall upphöra,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av ett fast marint försvarlängs Norrlands kustområde,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om KA 5 och korttidsutbildning.