mot · GI02A803 · 1995-01-25 00:00:00 — Rumsren feminism -- har det stärkt kvinnorna ellermanssamhället?Den definition av feminism som är gångbar , innebäratt den är feminist som anser att kvinnor är diskrimineradeoch att detta måste åtgärdas. Med denna något urvattnadedefinition av feminism är det svårt för någon makthavare attinte kalla sig feminist. Detta är naturligtvis positivt om detinnebär att man därmed vill arbeta för att förändra de ojämnamaktrelationerna mellan könen.Men denna sorts feminism har haft entendens att se ökad kvinnorepresentation i politiska organ,fler kvinnor inom näringslivet, fler kvinnor somlandshövdingar osv. som liktydigt med jämställdhet. Dennafokusering på kvinnorepresentation riskerar dessvärre attskymma det faktum att de nedskärningar och förändringar ivälfärdssystemen som görs, stadigt försämrar de medeloch instrument som var av central betydelse för jämlikhetenmellan kvinnor och män. Detta är ett minst lika stort hot motgrunderna för kvinnors frigörelse som dåligkvinnorepresentation.Att kvinnor skall ha sin del av den formella makten ärsjälvklart. Därför står kampen för ökad kvinnorepresentationi allra högsta grad på dagordningen eftersom vi är långtfrån målet ''halva makten'' och om vi skall kunna hävda attSverige är en demokrati värd namnet.Men bakom de formella rättigheterna döljer sig en merkomplicerad verklighet för kvinnor. Och det är runt dennaverklighet, bakom en fasad av skenbart likaberättigande, somdagens kvinnokamp står.Att försvaret och utvecklingen av det vi kallar dengenerella välfärdsmodellen är en av de viktigastekvinnofrågorna riskerar att osynliggöras. Men kvinnorhar en alldeles särskild koppling till vår välfärdsstat som ärannorlunda än männens. Detta står inte i motsättning tillkampen för formella rättigheter utan hänger ihop. Men i tydliga tendenser till att definiera jämställdhet somjämn könsfördelning och när detta är uppnått skall kvinnorsunderordning vara ett minne blott.Men det finns flera problem, till exempel den förskjutningav makten som kan iakttas när kvinnor intar en manligdomän. Det faktum att kvinnor som grupp inte har sammainflytande som män över den ekonomiska politiken både påriks- och lokalnivå visar att det är dags att fördjupaanalyserna. Annars riskerar jämställdhetsarbetet i attstagnera och bli en fråga enbart för medel- och överklassenskvinnor.Kvinnors positioner flyttas tillbaka -- systemskiftetfortsätterVi menar att det sätt att organisera välfärden som växt frami har varit oöverträffat när det gäller att förbättrajämställdhet mellan kvinnor och män. Den generellavälfärden har byggt på individuella rättigheter ochskyldigheter. Rätten till ett anständigt liv skulle vara enmedborgerlig rättighet.Välfärden finansierades via skattsedeln och skulle verkaomfördelande och utjämna villkoren mellan olika grupper isamhället, vilket också kom att gynna kvinnorna. Centralainslag i svensk socialpolitik som bostadsbidrag,bidragsförskott, vuxenutbildning, föräldraledighet ärexempel på reformer som särskilt gynnat kvinnor.Ganska tidigt kom den svenska familjepolitiken attintegreras i den generella välfärdspolitiken. Så småningomtillkom också nya mål i familjepolitiken, nämligen att ökamöjligheterna att kombinera förvärvsarbete och familj, ochatt männen skulle förmås ta ökat ansvar för omsorgsarbetet.Därmed blev familjepolitiken ett instrument för att förändrade ojämlika maktförhållandena mellan könen, och en av deviktigaste grunderna för den relativa jämställdhet mellankvinnor och män som ändå uppnåtts i Sverige.Men framgångarna är inte en gång för alla säkrade. Desenaste årens politiska utveckling visar detta. Även om denborgerliga regeringen genomförde ett systemskifte varsskador är svåra att reparera hade grunderna för dettasystemskifte lagts , och fortsätter det om äni långsammare takt. I går var det av ideologiska skäl, i dagär det av ekonomiska. Och när de ekonomiska resurserna ärknappa är det kvinnor som får stå tillbaka. ''Sanerar vi inte ekonomin har vi inte råd medjämställdhet'' är en vanlig replik i dessa tider. Att brytakvinnors underordning är med det synsättet en lyx att unnasig när tiderna är goda. Att då resurserna är knappaomfördela mellan könen i stället för att låta kvinnor ståtillbaka är uppenbarligen inte att tänka på. Då kan det varamer gångbart att legitimera kvinnors underordning medbiologins hjälp, och därmed lättare dölja att det kan finnasintressemotsättningar mellan kvinnor och män.I dag kan till och med de som hävdar att kvinnor på grundav sin biologi är mest lämpade att ta hand om hem och barnkalla sig feminister. De kan dessutom påstå att dessa urgamladiskussioner om kvinnors särart skulle vara något nytt! Mendet är inte första gången sedan antikens dagar som manhävdat att en viss mängd hormoner också producerar ett visstmått av någon egenskap. Vårdnadsbidrag och avdragsgillapigor blir i denna begreppsförvirrade debatt instrument förkvinnors frigörelse.Om vi lämnar det som varit unikt för den svenskavälfärden och närmar oss de modeller som i andra länder letttill ökade klyftor mellan fattiga och rika, kommer ocksåklyftorna mellan kvinnor och män att öka. Med en sådanutveckling ökar också klyftorna mellan olika grupper avkvinnor. Risken är då att jämställdhetsarbete i första handkommer att handla om att ge välutbildade kvinnormaktpositioner.Stora grupper av kvinnor kommer att få allt svårare att fåförvärvsarbete och måste åter bli försörjda och beroende aven man. Om de har arbete, får de allt svårare att förenaförvärvsarbetet med omsorgsansvaret.Stoppas inte denna utveckling kan dessa kvinnorsvalmöjligheter bli att antingen utföra samhällets ochfamiljens omsorgsarbete gratis i hemmet och/eller varaavdragsgill piga hos välutbildade, högavlönade kvinnor, somsedan i olika maktpositioner skall tillvarata dessaunderklasskvinnors intressen. Men avståndet mellan dekvinnor som har formella maktpositioner och dem som intehar det kommer i stället att öka ytterligare.Kortsiktigt är det den välavlönade och högutbildadekvinnan som gynnas. Men bara kortsiktigt. I det långa loppetär det manssamhället som förstärks av denna utveckling.Kvinnor som könsvarelser kommer också fortsättningsvis attsakna makt och auktoritet.Man kan hävda att ökad kvinnorepresentation leder till attkvinnors intressen tillvaratas på ett bättre sätt.Erfarenheterna från kommunalpolitiken bekräftar ocksådetta. Men kvinnor saknar fortfarande ett avgörandeinflytande på den ekonomiska politiken. Det räcker inte medkvinnliga finansministrar.Vi tillåter inte att jämställdhetsarbetet och kvinnokampenstannar vid den kulissartade politik som enbart talar om flerkvinnliga landshövdingar, ministrar och verkställandedirektörer.Det är alltså hög tid för en perspektivförskjutning ijämställdhetsarbetet. Det innebär att allt budgetarbete ochalla beslut som fattas om budgeten skall granskas ur ettkvinnoperspektiv. På vilket sätt förbättrar eller försämrar ettbeslut om den ekonomiska politiken, till exempelbesparingar, kvinnors möjligheter att förena förvärvsarbeteoch familj?Hur påverkar beslut inom den ekonomiska politikenkvinnors möjligheter att styra sina liv? Utan ett sådantperspektiv och arbetssätt kommer jämställdhetsarbetet iSverige att stagnera. Den utvecklingen måste brytas, annarskommer vi att vara ett land bland andra påjämställdhetens områden. Svenska kvinnor kommer inte attha mycket att skryta med internationellt, och vår roll som detgoda exemplet kommer att vara överspelad. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen avjämställdhetsarbetet,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt de av regeringen utfärdade direktiven om att analys avjämställdhetspolitiska konsekvenser av förslag från utredareoch kommittéer skall beaktas innan förslag lämnas börutsträckas till att gälla även budgetpropositionen och allaekonomiska propositioner som kommer att komma.