mot · GI02N273 · 1995-01-25 00:00:00 — Åtgärder för ökad konkurrens Låga prisökningar för jobbens och köpkraftens skull!Sverige är ett rikt land. Men vi har inte denlevnadsstandard vi skulle kunna ha. En orsak är attinflationen drivit upp priserna så att våra pengar inte räckerså långt. Prisökningar som överstigit dem i vår omvärld ären viktig orsak till att rasat ned från attvara världens fjärde rikaste land till att ligga påsjuttonde plats, om man mäter BNP/capita och justerarstatistiken för vilken köpkraft den egna valutan har ihemlandet.Som all statistik kan den metod som använts i diagram 1diskuteras. Det brukar exempelvis anses att länder med storoffentlig sektor missgynnas när man på detta sätt korrigerarstatistiken för valutans verkliga köpkraft. Begreppet''levnadsstandard'' är naturligtvis bredare än hur mycketvaror och tjänster man kan köpa för pengar. Men även medreservationer av den typen tror vi att denna statistik rymmeren sanning. har inte hållitjämna steg med jämförbara länder.Inte heller har vi alla de jobb vi skulle vilja ha. 1980-taletsinflation gjorde att svenska företag förloradekonkurrenskraft och bidrog starkt till denspekulationsbubbla som orsakade finanskrisen. Resultatetblev hundratusentals förlorade jobb och en rekordhögarbetslöshet. Inflationen skapade arbetslösheten. Inflation pånytt är inte lösningen på arbetslöshetsproblemet.Vårt val står inte mellan arbetslöshet och inflation.Genom en långsiktig och målmedveten politik är det möjligtatt både ha låga prisökningar och låg arbetslöshet. Schweizär typexemplet på detta. Tvärtom innebär en hög ochfluktuerande inflation större svängningar påarbetsmarknaden och därmed högre utslagning och högrearbetslöshet. För del har vi inte ens på kort siktmöjlighet att välja mellan inflation och arbetslöshet. Varjeantydan om ökad inflation leder i nuvarande skuldsituationtill stegrade räntor som ökar arbetslösheten.Det är vad denna motion handlar om: Betydelsen av lågaprisökningar för jobben och för vanligt folks köpkraft.Är det verkligen dyrt i fortfarande?Kronan har ju minskat så mycket i värde, kanske någonsäger. Den svenska prisnivån kanske inte är så farlig längre?Nej, inte gentemot omvärlden. För utlänningar är det billigtatt köpa svenska varor och tjänster. Exporten ökar stort ochdärmed industriproduktionen, liksom den utländskaturismen i Sverige.Men den låga kronkursen minskar inte enbart svenskapriser jämfört med utländska, den minskar också våra lönersköpkraft. Därför gör inte kronans minskade värde att svenskafolkets köpkraft ökar, att vanligt folk får mer pengar iplånboken. Det blir dyrare att importera varor ochtjänster. har denna effekt inte märkts så mycket.Importörerna har haft svårt att ta ut högre priser på grund avden svaga efterfrågan i . Tydligast har kronansminskade värde kanske därför märkts när vi turistarutomlands.Men , när uppgången blir ännu kraftigare,kan de som importerar till försöka ta ut åtminstoneen del av sina kostnadshöjningar. Då kommer svenskaföretag att haka på och även de höja sina priser. Då skullesvenska folkets köpkraft försämras ännu mer. Därför är detviktigt att kronan stärks och att öka konkurrensen, så attprisökningarna blir mindre och hushållens köpkraft kanbevaras. Detta är inte minst viktigt mot bakgrund av att densvenska prisnivån -- trots kronans minskade värde --är högre än den i EU och betydligt högre än iUSA.Det minskade värdet på kronan är en viktig anledning tillatt svenska hushåll fick negativa eller mycket obetydligatillskott till hushållskassan och på1990-talet. För resten av 1990-talet innebär det storaunderskottet i de offentliga finanserna att köpkraften mednödvändighet kommer att minskas på grund av besparingareller skattehöjningar. Och blir det extra viktigt attkonkurrensen håller ner priserna så att onödiga pengar urplånboken inte går förlorade den vägen.1980-talets prisökningar skapar problem än idagUnder översteg inflationen i Sverigeprisökningarna i vår omvärld. förlorade iinternationell konkurrenskraft. har inflationen sänkts nivå, som ger stabila förutsättningar för tillväxt och jobb iSverige. Men när det skedde skapades omställningsproblemsom bidragit både till finanskrisen och budgetunderskottet.Desto större anledning att inflationen förblir låg, så att vislipper gå igenom samma sak en gång till.Även om vi nu fått ned inflationen i till en godnivå, betalar vi fortfarande ett högt pris för 1980-taletsinflation. tradition av hög inflation gör att de sominvesterar på kapitalmarknaderna, till exempelpensionsfonder, kräver en kompensation för att låna ut tillSverige. De kommer ihåg att ''alltid'' haft höginflation och är rädda att deras pengar skall minska i värde.Detta är en viktig orsak till att det -- trots den låga inflationenunder -- har visat sig vara svårt att fåned de svenska räntorna till samma nivå som i exempelvisTyskland, som har ett grundmurat rykte somlåginflationsland.Högre räntor gör det dyrare att investera för företagen ochdyrare att bo för medborgarna. Färre investeringargenomförs och tillväxten hålls tillbaka. Jobben blir färre ochhushållens köpkraft minskar. Skall räntorna gå ned måste desom investerar i vara övertygade om att den lågainflationen består.Finns det någon risk för inflation i ?De flesta bedömare tror att risken för ökad inflation underde allra närmaste åren är låg. Hushållens förväntningar omden framtida inflationen ligger stabilt kring 2--perår -- betydligt lägre än under 1980-talet.En anledning till detta är att att ekonomi idagfungerar betydligt bättre än den gjorde under 1980-talet.Skattereformen, och EU-medlemskapet bidrarstarkt till detta. reglerade marknader, t.ex. livsmedeloch boende, har avreglerats. Livsmedelspolitiken har lagtsom och det har blivit lättare att etablera lågprisbutiker.Åtgärderna har givit effekt! Livsmedel och boende var1980-talets värsta inflationshärdar. Byggandet blev inte såmycket en tillväxtmotor som en inflationsbrasa. Priserna på dessa områden är stabila ellersjunkande -- och drar därigenom ned den allmännaprisökningstakten!Statliga, kommunala och privata monopol avskaffades avden förra regeringen -- till exempel monopolen förinrikesflyget, posten och taxi. En ny, hårdare, konkurrenslaginfördes. Socialförsäkringarna reformerades så att det lönarsig bättre att arbeta. Arbetsrätten moderniserades så det blevlättare för företagen att anställa. Allt detta och mycket meragjordes bl a för att motverka flaskhalsar i produktionen ochbristen på konkurrens, två orsaker inflation.Trots detta finns hos många en oro för att inflationen tarfart lite längre fram. Detta avspeglar sig inte minst i atträntorna på långa lån är högre än räntorna på korta lån.Eftersom de lån som ges till investeringar och boende nästanalltid är långa, innebär högre inflationsförväntningar att detblir dyrare för företagen att investera och attboendekostnaderna stiger. Därmed blir det mindreinvesteringar, färre nya jobb och mindre pengar över iplånboken. Vad beror då dessa inflationsförväntningar på?En orsak skulle kunna vara att det fortfarande finns delari ekonomin där konkurrensen fungerar dåligt, därproducenterna samarbetar med följd att priserna börjar ökaså snart uppgången i ekonomin fått rejäl fart.Ett annat orosmoment är arbetsmarknaden. Kronansminskade värde och det förbättrade företagsklimatet har letttill en snabb uppgång i näringslivet. Denna kan leda till bristpå vissa typer av arbetskraft vilka då verkar lönedrivande.Dessa löneökningar riskerar sedan att sprida sig till andradelar av arbetsmarknaden, även sådana där arbetslöshetenfortfarande är hög. En sådan utveckling skulle inte bara ledatill ökad inflation, den skulle också leda till enpermanentning av arbetslösheten på en hög nivå som isynnerhet drabbar de svaga grupperna på arbetsmarknaden.En tredje faktor är statsskuldens utveckling. Tack vare denförra regeringens saneringsprogram för de offentligafinanserna -- Nathalieplanen -- och uppgången i ekonominökar inte längre budgetunderskottet, utan det minskar. Mensaneringen av statsfinanserna måste fortsätta. Annarskommer statsskulden att fortsätta öka. Till slut riskerarskulden att bli så stor att de investerare som lånar ut pengartill svenska staten inte tror att politikerna kommer att lyckasfå ordning på finanserna utan istället låter inflationen skenaiväg. Som metod för att sanera statsfinanserna fungerar detinte, men enbart oron för detta kan driva uppinflationsförväntningarna och göra det svårare att sanerastatsfinanserna.På alla dessa tre områden finns det anledning till oro pågrund av den socialdemokratiska regeringens politik.Regeringen har stoppat de avregleringar som den förraregeringen påbörjade, exempelvis av järnvägen ochelmarknaden. Nya typer av subventioner införs för att styrabyggandet.Arbetsmarknaden återregleras och regeringenföreslår nya krystade arbetsmarknadsåtgärder.Arbetsmarknaden blir mindre flexibel. Den omläggning avarbetsmarknadspolitiken och arbetsrätten som den förraregeringen genomförde och som låg i linje med vad OECDrekommenderade har rivits upp.Den ekonomiskapolitiken innehåller för mycket skattehöjningar och nästaningenting för att förbättra företagarnas förutsättningar.Därmed får man vare sig den räntenedgång eller den ökadetillväxt som behövs för att få ordning på de offentligafinanserna. Statsskulden fortsätter att växa. Risken för eninflation orsakad av oro för statsfinansernas utvecklingkommer allt närmare.Politik för låg inflation under resten av 1990-taletEn politik för fortsatt låg inflation under resten av 1990-talet och därefter måste ta fasta på de problem somfortfarande finns i svensk ekonomi. Gör vi inte det kommerinflationshotet att hänga kvar över oss. Räntorna kommer attvara högre än de annars skulle behöva vara. Investeringarnaoch sysselsättningen kommer att bli lägre. Arbetslöshetenblir högre, hushållens köpkraft försvagas och välfärdensgrunder rasar.Därför vill liberalerna:1. Och låt bli att återreglera!Erfarenheterna från avregleringen på livsmedels- ochbostadsområdet visar vilken stor betydelse avreglering har.Att hyresökningarna var de lägsta är baraett exempel på att avregleringspolitiken ger resultat. Därförmåste vi fortsätta att avreglera. Detta arbete måste fortsätta.Några exempel:Fortsätt verka för lågprisbutiker. Trots de månganyetableringarna har fortfarande enlåg andel lågprisbutiker jämfört med de andra nordiskaländerna. Ansvaret för fler lågprisbutiker vilar i första handpå kommunpolitikerna. Studier har visat att förekomsten avlågprisbutiker i en ort kan sänka matpriserna -- i samtligabutiker på orten! -- med jämfört med en ort där ingalågprisbutiker tillåtits etablera sig. Den skillnaden innebär atten normal barnfamilj sparar mer än påatt bo där det finns lågprisbutiker!Följ upp nya konkurrenslagen. Konkurrensen ärfortfarande låg i delar av ekonomin, t.ex. livsmedelssektorn.Den nya konkurrenslagen har varit i funktion . Det är viktigt att en utvärdering kommertill stånd.Avreglera järnvägen. Avregleringen av inrikesflygethar haft stora positiva effekter både på priser och utbudet.Priserna på de linjer där det tidigare var monopol har minskatmed . Den avreglering som skett avjärnvägen har också den gett upphov till prissänkningar påcirka . Det finns alltså goda skäl att gå vidare även medavregleringen av järnvägen. Avregleringen av den långvägabusstrafiken kommer också att ge positiva effekter i form avstörre valfrihet och lägre priser.Avreglera elmarknaden. Den avreglering avelmarknaden som gjorts i bland annat har också dengett positiva effekter. Konkurrensen har ökat och prisernasjunkit. Även om priserna i första hand sjunkit förstörre elkonsumerande företag, innebär avregleringen ökadköpkraft även för hushållen eftersom detta innebär lägrepriser på de varor som företagen tillverkar. Liknande effekterkan väntas om avregleringen av den svenska elmarknadenfår fortsätta. Istället har den nya regeringen aktivt verkat föratt konkurrensen inskränks genom att getts rättenatt disponera över utlandsförbindelserna.Öka konkurrensen i banksektorn. Ett av de områdendär konkurrensen är låg i är banksektorn. Dettamärks t ex på de höga räntemarginalerna som hushållentvingas betala. Regeringens beslut att ge bankoktroj åtTrygg-Hansa och tankar på att sälja Nordbanken ärglädjande, då de ökar förutsättningen för mångfald påbankmarknaden. När Nordbanken säljs bör det ske på ett sättsom ökar, inte minskar, hushållens möjligheter att väljamellan olika möjligheter till inlåning och utlåning.Öka konkurrensen i den offentliga upphandlingen.Den borgerliga regeringen införde en ny lag omkommunernas, landstingens och statens upphandling somökar kraven på att den sker i konkurrens så att kostnadernaminskar och skattebetalarnas pengar sparas. Ännu återstår attse hur lagen fungerar i praktiken, inte minst om kommuneroch landsting utnyttjar de möjligheter som lagen skapar ellerom de kör vidare i gamla hjulspår. Om det visar sig attkommuner och landstingen inte utnyttjar möjligheterna utanfortsätter att sköta nästan all verksamhet i egen regi börmöjligheterna till obligatorisk anbudsupphandling prövas.Kommuner och landsting skulle då vara tvungna att ta inanbud för att säkerställa att verksamheten görs till lägstakostnad för skattebetalarna och användarna.Avreglera kommunerna. Efter valet , som gav enborgerlig regering i och borgerliga majoriteter imånga kommuner och landsting, sköt förnyelsen avoffentliga sektorn äntligen fart, verksamheter privatiseradesoch andra las ut på entreprenad. Konkurrensen användes sommetod att öka effektiviteten. Efter att brottats medproblemet med sjunkande produktivitet vände utvecklingenoch ökningar av produktiviteten kunde konstateras. Det är enmycket avgörande faktor för och svenskarnaslevnadsstandard att den utvecklingen inte bryts. Signalen ikommuner och landsting får inte bli att allt nu återgår till detgamla. Då kommer vi på nytt att få effektivitetsproblem somytterst drabbar medborgarna, både som skattebetalare ochkonsumenter av de kommunala tjänsterna. Det är mycketviktigt att det även i fortsättningen kommer att kunna startasalternativa daghem, friskolor, privata läkarmottagningar,stiftelsedrivna etc. Det ökar effektiviteten ochvalfriheten.2. Öka konkurrensen i EU!Det svenska EU-medlemskapet är positivt bl a av denanledningen att det kommer att leda till en ökad konkurrenspå ett stort antal områden i . Intresset hos utländskaföretag för att etablera sig i kommer att öka. Tyvärrför EU på ett antal områden en politik som inte befrämjarkonkurrens och låga priser. Det gäller i första handjordbrukspolitiken, där regleringar och subventioner är värreän de var innan den svenska avregleringen av jordbruketpåbörjades. Men det gäller också telemarknaden,postmarknaden, flygmarknaden och elmarknaden, därSverige kommit betydligt längre i avregleringstänkandet ände flesta europeiska länder. Det gäller stål och textilier därEU har en tungrodd och dyr regleringspolitik. Dessutom förEU en på många sätt protektionistisk politik till förfång intebara för utvecklingsländernas befolkning utan också för EU-medborgarna som tvingas betala onödigt höga priser.Den måste gå främst bland de EU-länder som vill avreglera, öka konkurrensen och minskaprotektionismen.3. Motverka flaskhalsar och utbilda människor!Flaskhalsar i produktionen och en illa fungerandearbetsmarknad är två stora hot mot fortsatt låg inflation.För att undvika flaskhalsar i produktionen vid den starkatillväxt som behövs för att få ned arbetslösheten är detnödvändigt med stora investeringar. Dessa förutsätter ett gottföretagarklimat och en väl fungerande riskkapitalmarknad.Här går regeringens förslag i motsatt riktning. T ex föreslårregeringen att AP-fonden skall få köpa in sig i småföretag.Detta ökar inte på något sätt mångfalden påriskkapitalmarknaden eller företagens möjligheter att fåriskkapital. bör avslå förslaget.En oberoende studie som gjordes under den borgerligaregeringen visade att svenska företag var mer optimistiskaän företagen i något EU-land. Skall de fortsätta varaoptimistiska och växa genom investeringar, då måsteföretagsklimatet förbli gott och arbetsmarknaden fungeraväl.För att privat och offentlig sektor skall få den kompetensde behöver utan att dra upp lönenivån på helaarbetsmarknaden, krävs flera saker. Det krävs en mer flexibellönebildning. Särskilt viktigt är att nytillträdande ocharbetslösa släpps fram till nya jobb. Detta kan t.ex. ställa kravpå anpassning av ingångs- och ungdomslönerna.Huvudansvaret för detta vilar på arbetsmarknadens parter.Men det krävs också att det finns just sådan arbetskraft sombehövs.Därför ställs stora krav på den reguljäraungdomsutbildningen, på arbetsmarknadsutbildningen ochpå företagsutbildningen och vuxenutbildningen. Det krävsockså att arbetsförmedlingarna skärper kraven på dearbetslösa att acceptera erbjudna arbeten, även om det nyajobbet har en lägre lön än det gamla eller om det innebärlängre pendlingsavstånd.Därför är det helt fel att som regeringen gjort föreslååtgärder som minskar flexibiliteten på arbetsmarknaden, t exden återinförda rundgången i arbetslöshetsförsäkringen ochde minskade möjligheterna till korttidsanställningar.4. Sanera statsfinanserna!Skall den låga inflationen kunna bestå, är det absolutnödvändigt att snabbt sanera de offentliga finanserna. Enalltför snabbt växande statsskuld leder till förväntningar omhög inflation. Dessa förväntningar leder till högre räntor ochdärmed till ökad arbetslöshet och mindre pengar över iplånboken. Därför måste de offentliga finanserna förstärkasoch, som ett första mål, den offentliga skulden sluta öka.Folkpartiet liberalerna föreslår i sin ekonomisk-politiskamotion ett antal åtgärder i detta syfte. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att verka för en välfungerande konkurrens,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avreglera järnvägen,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avreglera elmarknaden,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att öka konkurrensen ibanksektorn,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att öka konkurrensen i denoffentliga sektorn,26. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att verka för ökad konkurrens,frihandel och avreglering i EU.