ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02Jo24 · 1995-04-06 00:00:00 — med anledning av skriv. 1994/95:167 Det svenska miljöarbetet i EU -- Inriktning och genomförande Miljön är internationell. Att jobba med miljöninternationellt är en av viktigaste uppgifter.Regeringens skrivelse 1994/95:167 är en mycket bra avsatsför det svenska miljöarbetet i EU. En viktig fråga ärmiljökatastrofer till följd av att fartyg ute till havs ''sköljer''sina oljetankar och släpper ut oljerester.Oljeutsläpp till sjöss leder ofta till stora skador på livet ioch intill haven. Djur- och växtliv drabbas hårt. Kostnadernaför utsläppen kan inte bara mätas ekonomiskt utan måsteäven värderas ekologiskt. 1993 upptäcktes närmare 300utsläpp av olja inom svensk ansvarszon varav 245 i öppensjö, 30 i skärgård och 6 hamn. I många fall skulle de skadorsom orsakats av oljeutsläpp från fartyg kunna undvikas medförebyggande åtgärder.För att förebygga alla typer av oljekatastrofer bör Sverigeställa krav på genomgången miljöutbildning hos befälhavareoch besättningar. De förebyggande åtgärderna bör varautformade så att medvetenheten om oljans skadeverkningarökas och att motiven hos redarna att uppträda miljövänligtoch miljösäkert stärks.För att förebygga de miljökatastrofer som följer av attfartyg ute till havs ''sköljer'' sina oljetankar och släpper utoljerester i vattnet bör möjligheter att lämna ifrån sigoljerester. s.k. ''sludge'' från brännolje- ochsmörjoljeseparatorer och övrigt oljeavfall, t.ex. spillolja,läckolja och oljedränering, utan kostnad och utan problemfinnas i varje hamn. Vid avlämnandet av oljeavfall tillmottagningsanordningen i land skall befälhavaren erhållakvitto på avlämnad mängd olja och tidpunkt föravlämnandet.Tyvärr finns det för få hamnar som tar emot förorenatlänsvatten och slopvatten. Att som i , privatiserahamnen och höja avgifterna är ingen bra metod. Det har letttill att färre fartyg nu lämnar sitt förorenade vatten och olja.Vi måste i stället underlätta och uppmuntra de fartyg somsköter sig.Som skrivelsen tar upp, är part iHELCOM (för ). Där harman kommit långt med utarbetandet av rekommendationervad gäller lämnandet av olja och oljerester. Dessaerfarenheter bör även kunna användas i det angelägna arbetetmed att åstadkomma en Nordsjööverenskommelse och gåvidare till andra vatten som berör EU. måste det global överenskommelse om dessa åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om arbete i EU för att förebyggaoljekatastrofer.
mot · GI02Jo29 · 1995-04-06 00:00:00 — att begär att regeringen i EU verkar för attsista förbrukningsdag ersätts med uppgifter om grobarhet förfröpartier för aktuell odlingssäsong och att normer utarbetasför detta i enlighet med vad som anförts i motionen,37. att begär att regeringen i EU verkar för attekologiska odlare prioriteras i avsikt att få ett ekologisktlångsiktigt hållbart lantbruk i unionen,38. att begär att regeringen i EU verkar för attminimimål för hur stor del av arealen som skall varaekologiskt odlad tas fram i enlighet med vad i motionenanförts.
mot · GI02Jo30 · 1995-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:175 Lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter, m.m. Lagen som föreslås är en anpassning till EU. Påjordbruksområdet är ju harmoniseringen total och vi måsteinförliva de bestämmelser som finns i EU i svensk rätt.Kontrollen och märkningen av alternativodlade produkterhar skötts mycket förtjänstfullt av KRAV och Demeter iSverige. Förtroendet för organisationerna är mycket stort hoskonsumenterna och märkningen har gjort det tydligt ochenkelt för den allt större skara konsumenter, som efterfrågaralternativt framtagna livsmedel, att hitta det man söker. Detär därför viktigt att medlemskapet i EU inte försämrar dennahantering, utan att dessa organisationer kan fortsätta sittarbete.I EU är jordbruket som bekant omgärdat av bestämmelseroch detaljerade regler. Detta kräver en allt större byråkrati,vilket redan märkts i , då kvoter av olika slag skallfördelas. För den ekologiska bonden kan kontrollen bli rejäl,om man från myndigheternas sida inte ser till att samordna.I regeringens proposition talas om att ,, , länsstyrelsernaoch kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder kankomma att tas i anspråk. Därtill kommer KRAV ochDemeter. Det är viktigt att även inom unionen ser tillatt effektivisera byråkratin och förenklar kontrollen. Det blirlite märkligt om kommunerna tvingas skära bort tjänsterinom barnomsorg, skola och äldreomsorg och vi sedanaccepterar en allt större byråkrati inom jordbrukssektorn, enbyråkrati vi tidigare klarat oss utan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att utforma den framtidakontrollen på ett sådant sätt att KRAV och Demeterförbundetkan fortsätta sin verksamhet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att samordnakontrollinsatserna för att minimera byråkratin.
mot · GI02Ju18 · 1995-04-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:144 Riktlinjer för registreringen av påföljder m.m. PropositionenI propositionen föreslås riktlinjer för uppbyggandet av enny struktur för de brottsregister m.m. som förs framhos . Något lagförslag läggs inte fram nu;regeringen har i stället tillsatt en utredning som skall läggafram förslag till en rättslig reglering av belastningsregistretoch misstankeregistret.Vänsterpartiets inställningMånga av de frågor som tas upp i riktlinjerna, t.ex. vilkauppgifter som skall tas in i misstankeregistret, i vilkenomfattning den berörde skall ha rätt att få del av uppgifter urregistret och i vilken omfattning myndigheter och enskildaskall få del av dessa uppgifter, är utomordentligt grannlagaoch av stor betydelse för medborgarnas rättssäkerhet. Dessafrågor har inte tillräckligt penetrerats, och de föreslagnaförändringarna bör därför anstå och övervägas i ettsammanhang av den särskilde utredaren. Det kan noteras attSveriges Advokatsamfund i sitt remissvar menat att frågornahar en sådan betydelse för den enskildes integritet att deborde göras till föremål för en omsorgsfull parlamentariskutredning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1994/95:144 Riktlinjer förregistrering av påföljden m.m.
mot · GI02Kr14 · 1995-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:208 Beslutanderätten i fråga om kyrkliga kulturminnen Regeringen föreslår att beslut om kyrkominnen skallflyttas från till länsstyrelserna. Ävenbeslut om rivning av kyrkor skall i en första instans tas avlänsstyrelsen. Eftersom dessa beslut måste fattas motbakgrund av en nationell överblick bör det avbestämmelserna framgå att RAÄ måste höras innan beslutfattas.Regeringen har inte funnit att det i detta ärende finnstillräckligt underlag för att bedöma behovet av bestämmelserom straff, handräckning och vite. Detta bör utredas vidare.Redan nu förekommer antydningar om att fattade beslut intekommer att följas och risken härför ökar i samband med attbanden mellan stat och kyrka löses upp. Grundregeln måstevara att lagregler åtföljs av sanktionsbestämmelser.Regeringen föreslår att lagändringarna skall träda i kraftden . Man åberopar att RAÄ har fått i uppdrag attutarbeta ett förslag till ansvarsfördelning mellanlänsstyrelser och länsmuseer bl.a. i fråga om kyrkligakulturminnen och att uppdraget skall redovisas senast den 31mars 1995. Det är enligt inhämtade uppgifter enmissuppfattning. Här berörs inte alls de kyrkliga minnena.Däremot har en projektgrupp att utarbeta föreskrifter ochallmänna råd. Vid den gruppens nästa sammanträde den 2juni kommer ett förslag att diskuteras. Det är omöjligt att låtaen reform träda i kraft med så liten framförhållning.Inte minst kravet på rättssäkerhet gör att det är mycketviktigt att länsstyrelserna har ett genomarbetat regelsystematt basera sina beslut på.I propositionen åberopas att RAÄ har utarbetat en plan fören koncentrerad utbildningsinsats riktad till länsstyrelsernasblivande handläggare av kyrkoärenden. Detta är säkertriktigt. Planen innebär att hälften av de berördalänsstyrelserna kommer att ha utbildade tjänstemän , medan resten är färdiga . Dessutomhar, av skäl som redogjorts för ovan, utbildningen intebehandlat de föreskrifter och allmänna råd somverksamheten skall bygga på. I stället har man ägnat sig åtärendehantering och åt att lära sig samarbeta medlänsmuseerna och landsantikvarierna.Den föreslagna tidsplanen för kopieringen av alltarkivmaterial kan godkännas, under förutsättning attkopieringsresurserna används så flexibelt att man vid akutabehov kan bryta den uppgjorda turordningen.Mot bakgrund av det anförda bör inte de föreslagnaändringarna i lagen om kulturminnen m.m. träda i kraftförrän . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fortsatt utredning för att bedömabehovet av straffbestämmelser,2. att beslutar att ändringarna i lagen (1988:950)om kulturminnen m.m. skall träda i kraft .
mot · GI02L26 · 1995-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:155 Investeringar i arrendejordbruk m.m. Regeringen föreslår i propositionen förstärkning avarrendatorers rättigheter i de investeringar som görs i ettarrendejordbruk. Denna avveckling av medeltidensmaktförhållanden är positiv, tyvärr orkar regeringen inteända fram. Friköpsrätten för historiska arrenden införs inte.Propositionen föreslår stärkt rättslig ställning förarrendatorers investeringar, vilket är ett stort framsteg. Mendetta motiverar inte att friköpsrätt för historiska arrenden integenomförs. De nu föreslagna förbättringarna vad avserinvesteringar gäller framtida förhållanden, medanfriköpsrätten gäller s.k. historiska arrenden. Historiskaarrenden återspeglar förhållanden som uppkom . Att som propositionen hänvisa till regler förframtida investeringar för att inte genomföra en friköpsrättför historiska arrenden, är som att jämföra äpplen och päron.Frågan om friköpsrätt har diskuterats under mycket långtid. Efter förslag väckta i motioner 1982 och (LU 1982/83:27) att låta utreda frågan.Utredningen av historiska arrenden (SOU 1986:52)avstyrkte förslaget om att lagstifta om friköpsrätt. Motbeslutet reserverade sig den socialdemokratiskerepresentanten i utredningen.I 1990 års arrendekommittés betänkande (SOU 1991:85)föreslog en enhällig kommitté att friköpsrätt skulle införas.Grunden för den föreslagna inlösenrätten var de starkapersonliga och ekonomiska bindningar som grundlagtsunder generationers hårt arbete. Kommittén ansåg det därförmotiverat att den nuvarande arrendatorn skulle ges rätt att fåutnyttjanderätten omvandlad till äganderätt. Vänsterpartietfinner det angeläget att kommitténs betänkande vad gällerfriköp av historiska arrenden genomförs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att friköp av historiska arrenden skallgenomföras i enlighet med förslag årsarrendekommitté.
mot · GI02L27 · 1995-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:155 Investeringar i arrendejordbruket m.m. ArrendenämnderEn fråga som inte lösts tillfredsställande i prop.1994/95:155 är frågan om vem som fastställer en skälighöjning av arrendeavgiften då jordägaren utfört eninvestering. Enligt arrendekommitté varsslutbetänkande ligger till grund för propositionen föreslås attarrendenämnden ska fastställa en eventuell arrendehöjning.I propositionen har dock regeringen ändrat detta tillfastighetsdomstolen.Enligt nuvarande regler i jordabalken 9:17 a, 9:18 ska arrendenämnden besluta om de av arrendatornyrkade åtgärderna ska utföras eller inte. Om investeringarnaenligt arrendenämnden ska utföras eller inlösas avjordägaren tvingas denne att genom stämningsansökan vidfastighetsdomstolen få frågan prövad angående eventuellarrendehöjning. Eftersom arrendenämnderna i övrigtfastställer arrendeavgifterna är det märkligt attfastighetsdomstolen här ska avgöra en eventuellarrendehöjning. Det måste dessutom ansesotillfredsställande att parterna vidarrendenämndsprövningen inte får besked om en eventuellarrendehöjning som för parterna har stor betydelse.Prövningen kan heller inte anses vara rationell då tvåinstanser måste sätta sig in i hela frågan som mycket enkeltkunnat lösas av arrendenämnden.Enligt propositionens förslag ska frågan huruvida eninvestering ska utföras eller inte avgöras av arrendenämnden.Det torde också då vara naturligt att arrendenämnden ävenfår avgöra tvister om inlösensskyldighet och inlösensvillkoristället för som regeringen anser fastighetsdomstolen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt med ändring av regeringens förslag beslutaratt tvister om inlösensskyldighet och inlösensvillkor skallavgöras av arrendenämnd.
mot · GI02L29 · 1995-04-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:155 Investeringar i arrendejordbruket m.m. de Gröna anser att den som äger jord och skogbör ha ett personligt ansvar även för brukande och skötsel.Därför motsätter sig ett storskaligt ochspekulativt ägande. I linje med detta föreslår vi att friköpsrättför historiska arrenden införs.Med begreppet historiska arrenden avses att den heltövervägande delen av ett arrendeställe inte sedan den 1januari 1900 har brukats av fastighetens ägare. Endast enliten del av den jordbruksmark som arrenderas är s.k.historiska arrenden. arrendekommitté uppskattadeandelen till av antalet arrenderade företag.När det föreligger ett historiskt arrende skall arrendatornha rätt att lösa in den fasta egendom som omfattas av arrendetförutsatt att arrendatorn eller någon honom närstående ärbosatt på och brukar gården. Detta ska gälla även för densom innehar fastighet med ständig besittningsrätt eller medfideikommissrätt.Vi föreslår att friköp skall få ske om huvuddelen avarrendestället före den dag då talan omfriköp väcks innehafts och stadigvarande bebotts avarrendatorn eller någon honom närstående. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om friköpsrätt av historiska arrenden.
mot · GI02L32 · 1995-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:189 Konkursgäldenären I regeringens proposition om konkursgäldenärenpresenteras flera förslag som riktar sig motkonkursmissbruk. Förslagen ligger i linje medVänsterpartiets politik. Olika former av missbruk ochekonomisk brottslighet måste bekämpas. Detta är inte minstviktigt i spartider. Det går inte att skapa en förståelse för attsanera statens finanser som utrymmet för fiffel ochekonomisk brottslighet inte minskar. På alla fronter måstedetta uppmärksammas.På en punkt har dock en avvikande mening.I promemorian Konkursgäldenären (Ds 1994:96) föreslås attdet i konkurslagen skall införas en regel som anger attförsäljning av konkursegendom till konkursgäldenären ellerhonom närstående person skall föregås av ett offentligtanbudsförfarande.För detta förslag talar främst två skäl. Det första är att manvill undvika att en gäldenär eller honom närstående skallkunna köpa tillbaka egendom till underpris. Utrymmet fördetta gör att konkurrens på lika villkor undergrävs. Seriösverksamhet går under gentemot konkursproffs. En röta inomhela näringar sprider sig då. Detta utrymme för oseriösapersoner måste täppas till.Det andra skälet är att olika (ogrundade) misstankar om attdet ej går rätt till i en konkurs lätt kan uppstå, om ett uppköpav konkursegendom inte föregåtts av offentligtanbudsförfarande. Det har ett egenvärde att alla accepterarett förfarande såsom varande hederligt och rättvist. Onödigakonflikter kan då undanröjas. Ogrundad ryktesspridning kandå ej få fäste bland allmänheten.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om offentligt anbudsförfarande vidförsäljning av konkursegendom till konkursgäldenären ellerhonom närstående person enligt vad promemorianKonkursgäldenären (Ds 1994:96) föreslår.
mot · GI02L34 · 1995-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:151 Droit de suite och längre upphovsrättsligt skydd I proposition 1994/95:151 föreslår regeringen dels att vissaav de upphovsrättsliga skyddstiderna för litterära ochkonstnärliga verk förlängs, dels att det införs bestämmelseom s k droit de suite -- dvs att upphovsmannen i princip skall harätt till en ersättning på av försäljningspriset vidyrkesmässig försäljning av exemplar av hans/henneskonstverk.I denna motion föreslås att avgiften differentieras efterförsäljningspriset.I förarbetet till propositionen anges att ett huvudskäl föratt införa droit de suite är att förbättra bildkonstnärernasekonomiska villkor. Jag anser att droit de suite enligtregeringens förslag enbart gynnar sådana etableradekonstnärer som har stor framgång med sina verk redan förstagången de säljs. De konstnärer som är mest i behov avförbättrade ekonomiska villkor kommer näppeligen attgynnas av droit de suite. Deras verk vidareförsäljs inte isamma utsträckning som verk av mer publikkära konstnärer.Erfarenhet från konsthandelsbranschen talar för attintresset för vidareförsäljning av konstverk på öppnamarknaden skulle minska väsentligt om droit de suite medgenerell procentsats infördes. Jag anser att risken är stor attsvensk konsthandel förlorar en stor del av sina uppdragantingen till länder utan droit de suite eller till en marknadsom nonchalerar reglerna. Möjligheten till kontroll avförsäljning av konst är inte särskilt stor, om försäljningensker ''under jord''.En möjlighet att behålla en fungerandeandrahandsmarknad för bildkonst och med en avgift gynnade konstnärer som bäst behöver förbättrade ekonomiskavillkor, är att differentiera vidareförsäljningsavgiften.Jag föreslår en differentiering enligt följande:FörsäljningsprisAvgift 4.000--20.000 kr5 %20.000--50.000 kr3 % (dock ) > 50.000 kr1 % (dock )Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att införa en differentierad droit desuite vid försäljningspris 4000--, (dock ) vid försäljningspris 20000--och (dock ) vid försäljningspris högre än .
mot · GI02L36 · 1995-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:151 Droit de suite och längre upphovsrättsligt skydd I proposition 1994/95:151 föreslår regeringen att s k droitde suite ska införas i . Det innebär attupphovsrättshavaren till ett konstverk ska ha rätt till enersättning på av försäljningspriset vidyrkesmässig försäljning av upphovsrättshavarens konstverk.Rätten till ersättning gäller alltså enbart för konstverk somvidareförsäljs yrkesmässigt t ex av ett auktionsverk eller en konsthandlare. En stor delav den konst som vidareförsäljs säljs privat. Det gällerspeciellt konstverk av mindre etablerade konstnärer varsverk p g a prisnivån inte är särskilt attraktiva att sälja via t ex ett auktionsverk. Detta innebär att många konstnärersom trots att de är i stort behov av det ekonomiska tillskottsom de föreslagna reglerna kommer att innebära inte kan dranytta av systemet. Det vore önskvärt om regeringenytterligare utreder och kommer med ett förslag om hur ävenicke yrkesmässigt såld konst ska kunna omfattas av någonform av droit de suite-regler. Detta bör ges regeringentillkänna.Regeringen föreslår i propositionen att rätt till ersättningför droit de suite endast ska finnas om försäljningsprisetinklusive mervärdesskatt överstiger en tiondel av gällandebasbelopp enligt lagen om allmän försäkring, d v s cirka 3 000--. För att undvika att en stor del av de svenskabildkonstnärerna inte ska falla utanför ersättningsrättenanser vi att minimigränsen bör läggas något lägre. Vissaandra länder som tillämpar droit de suite, t ex , har en lägre miniminivå för att ersättning skautgå. Vi förordar ett minimipris inklusive mervärdesskatt av basbeloppet enligt lagen om allmänförsäkring.Upphovsrättsutredningen föreslog att allmänna arvsreglerskulle gälla även för ett droit de suite-förfarande utom på enpunkt. Vid fall där allmänna arvsfonden normalt ska träda inborde i stället den organisation som har till uppgift attföreträda konstnärernas rätt i ersättningsfrågor inträdaistället för allmänna arvsfonden. Vi anser att detta är rimligtoch att de medel som därmed erhålles kan användas för attstödja t.ex. unga konstnärer. Detta bör ges regeringentillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheter till droit de suite-ersättning även vid privat försäljning,2. att hos regeringen begär förslag till ändringvad gäller miniminivå för ersättning i enlighet med vad somanförts i motionen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att organisation som företräderupphovsrättsinnehavarna skall träda in i fall där normaltAllmänna arvsfonden inträder.
mot · GI02L37 · 1995-04-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:151 Droit de suite och längre upphovsrättsligt skydd Påverka upphovsrätten inom EUI nedanstående motion föreslår vi ett tillkännagivande omatt regeringen inom EU bör verka för en förändring av rådetsdirektiv /98/EEG om upphovsrätten.Upphovsrätten har avgörande betydelse för att enförfattare, filmskapare eller fotograf ska ha möjlighet attförsörja sig på sitt arbete och också få del av det mervärdesom hans/hennes insats ger mänskligheten.Bernkonventionen (rev. 1971) för skydd avlitterära och konstnärliga verk liksom 1961 årsRomkonvention har fått bred internationell uppslutning ochanammats i den svenska lagstiftningen. Genom EU-medlemskapet har att anpassa sig till de direktiv EUupprättat också på det upphovsrättsliga området.EU-direktivet 93/98/EEG innebär, som framgår avpropositionen, en väsentlig skärpning på flera punkter. Någrainnebär förbättringar av svensk lagstiftning. Det gäller blandannat den s.k. droite de suite, som ger konstnärerna del avde kraftiga värdeökningar, som i senare skeden inträffar påvissa konstnärliga verk.Det finns däremot anledning för svenska staten att aktivtmotverka sådana förändringar i lagstiftningen, som innebäratt det enskilda intresset av förräntning tar alltför storöverhand över allmänintresset.När regeringen nu föreslår att upphovsrätten förlängs från50 till efter upphovsmannens död sker en väsentliginskränkning i allmänhetens möjligheter att få del av blandannat vissa litterära verk. Som vid utformningen av andraEU-direktiv har andra länder här tvingats anpassa sig till detland, , som har det starkaste skyddet för det privataintresset. Det normala världen över har varitBernkonventionens 50-årsregel -- inte tyskarnas 70-årsregel -- som hela EU nu tvingas anpassa sig till.Förutom (död ) kan svenska författaresom och (båda döda1931), (död ), HjalmarSöderberg och (båda döda ) nämnas blanddem som inte omfattas av upphovsrätten, menmed lagförslaget ånyo omfattas. Vi har svårt att tro att detligger i linje med den allmänna rättsuppfattningen att dessaåter ska komma att omfattas av reglerna om upphovsrätt. 50år efter upphovsmannens död är make/maka oftast sedanlänge borta, hans/hennes barn ofta i hög ålder eller kansket.o.m. avlidna.Vinnarna på förslaget är normalt förlagen, som kankalkylera med ensamrätt och den gruppbland de nu levande författarna, som redan är mycketuppskattade och har såväl en stor publik som höga inkomsteroch kan sälja sina rättigheter dyrare. Förlorare blir läsare,bokhandlare och bibliotek som tvingas betala dyrare förböckerna.Sammanfattningsvis menar vi att den svenska regeringenbör slå vakt om de grundtankar som låg bakomBernkonventionen och verka för en gemensam lagstiftning,som inte inkräktar så starkt på allmänintresset som denföreslagna anpassningen av svensk upphovsrätt innebär.Detta gäller särskilt beslutet om 70-årsregeln. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den inom EUbör verka för förändringar av direktiv /98/EEG i syfte attförstärka medborgarintresset, bl.a. genom att 70-årsregelnändras till .