mot · GI02Sk328 · 1995-01-25 00:00:00 — Denekonomiska utvecklingen från slutet av 1980-taletkännetecknades av en snabb utslagning av arbetsplatser ochföretag, starkt sjunkande investeringar, en minskandeproduktion av varor och tjänster och kraftigt försämradestatsfinanser.Målet för den borgerliga regeringens ekonomiska politikvar att bryta den ekonomiska stagnationen och att läggagrunden för en ny period av tillväxt, företagande och nyaarbeten i . I regeringsförklaringen angavsföljande mål för skattepolitiken:Skattepolitiken inriktas på en successiv sänkning av dettotala skattetrycket. Detta arbete inleds omedelbart.Sänkningen skall ske på ett sådant sätt att vår ekonomisutvecklings- och konkurrenskraft stärks.Utrymmet för totala skattesänkningar begränsadesemellertid av det nödvändiga och prioriterade arbetet med attsanera de offentliga finanserna. I detta ingick emellertid enså snabb neddragning som möjligt av den del av underskottetsom även var konjunkturellt betingat. Mot den bakgrundeninriktades skattepolitiken --1994 på attskapa utrymme för stärkt konkurrenskraft, fungerandekapitalförsörjning och goda förutsättningar förkapitalbildning och investeringar.6.1 Stärkt konkurrenskraftDen borgerliga regeringens ambition var att stärka desvenska företagens konkurrenskraft genom ökadproduktivitet. I det syftet reformerades den offentliga sektornpå ett sätt som dels innebar minskade utgifter, delsstimulerade till ökad produktivitet. Utöver detta sänktesarbetsgivaravgifterna med i det närmaste femprocentenheter, framför allt som en följd av den andrakrisuppgörelsen hösten 1992.Den borgerliga regeringen lade också fram förslag om enytterligare sänkning av arbetsgivaravgifterna med sjuprocentenheter, fullt finansierad genom minskade offentligautgifter. I och med att den fasta kronkursen inte längre kundeförsvaras och att den svenska valutan deprecierades drogsdetta förslag tillbaka.1993 genomfördes en omläggning av energibeskattningensom innebar att den energiintensiva svenska industrin fick enskattenivå som gjorde den konkurrenskraftig gentemotkonkurrentländerna.6.2 Skattereformen kompletteradesMarginalskattereformen 1991 innebar i princip enbartförändringar inom ramen för inkomstbeskattningen,mervärdesbeskattningen och i viss mån punktskatterna. Deegentliga kapitalskatterna, förmögenhetsskatt och arvs- ochgåvoskatt, lämnades utanför reformen trots att frågan underutredningsarbetet aktualiserades av ModerataSamlingspartiet och Folkpartiet.Den höga, progressiva svenska förmögenhetsskattengjorde, liksom arvs- och gåvoskatten, att mångaframgångsrika svenska företagare och entreprenörer valdeatt bosätta sig utomlands. Därigenom förlorade Sverigerätten att beskatta avkastningen på deras förmögenhet. Enännu svårare förlust var att deras entreprenörskap ochinitiativkraft inte längre kom till del.Den nya borgerliga regeringen avskaffade ,, förmögenhetsskatten på arbetande kapital. Föratt undvika snedvridningar och minska risken att än flerskulle flytta från i syfte att undgå den höga svenskaförmögenhetsbeskattningen fattades beslut om att successivtavskaffa den fullt ut.Enligt en doktorsavhandling av 1990medförde den svenska förmögenhetsskatten ett skattebortfallgenom emigration som i princip var lika stort som statensintäkter av skatten. Det sammantagna resultatet avförmögenhetsbeskattningen och de negativa effekter denmedförde var att det ekonomiska klimatet i Sverigeförsämrades utan att statskassan fick några nettoinkomster.Också arvs- och gåvolagstiftningen reformerades 1991genom att den rekordhöga skatten på arv och gåvor sänktesfrån 60 till 30 procent.Marginalskattereformen 1991 omfattade inte frågan omkapitalinkomstbeskattning av företagens ägare. Ett parutredningar tillsattes av den tidigare socialdemokratiskaregeringen för att lägga fram förslag om lösningar.Den borgerliga regeringen genomförde reglersom innebär att den eftersträvade neutraliteten ibeskattningen av olika kapitalinkomster i princip uppnåddes.För egenföretagare och handelbolagsdelägare blev skattenpå kapitalinkomster -- beräknat genom en schablonmetod --vilket motsvararbeskattningen av ränteinkomster.Dubbelbeskattningen av aktieutdelningar och kvarhållnavinster i bolagen (som dubbelbeskattades genom såvälbeskattning i bolaget som vid försäljning av aktier) slopades.Av internationella skäl valdes att genomföraenkelbeskattningen genom lättnader för aktieägarna. Denbeskattning som vad avser ränteinkomster sker hos den somerhåller räntan, lades vad avser utdelningsinkomster hosbolaget.6.3 Skatteförändringar genom krisuppgörelsernaI samband med krisuppgörelserna medsocialdemokraterna genomfördes vissaskatteskärpningar. Dessa var en följd av de kravsocialdemokraterna ställde vid uppgörelserna. Den största avdessa var den höjda bensinskatten. Socialdemokraternakrävde också att den arbetsgivaravgiftssänkning somgenomfördes från skulle finansieras fulltut genom höjd mervärdesskatt och minskat grundavdrag.6.4 Sänkt skatt på boendeUnder den förra mandatperioden genomfördes fleraskatteförändringar som syftade till att skapa bättreförhållanden på bostadsmarknaden.Den så kallade flyttskatten slopades i syfte att stimuleratill ökad rörlighet och mindre inlåsning. Fastighetsskatten påhyresfastigheter sänktes från isyfte att undvika kraftiga hyreshöjningar. Resultatet blev1994 de lägsta hyresökningarna under de senaste 25 åren.Till detta kom förbättringar av reglerna vad avser reduktionav fastighetsskatt vid ombyggnad och förbättradeskattevillkor för bostadsrättsföreningar.I samband med hanteringen av krisen i den finansiellasektorn, som till stor del var en följd av det ras ifastighetspriserna som följde efter 1980-taletsspekulationsekonomi, slopades fastighetsskatten påkommersiella lokaler. Denna åtgärd bidrog till att stabiliserafastighetsprisutvecklingen och därmed minska förlusternaoch insatserna i den finansiella sektorn.6.5 Sänkt skatteuttagDe sammanlagda skattesänkningarna under den förramandatperioden uppgår till . Dennasiffra bör emellertid reduceras med intäkter som följer av denegenavgift i sjukförsäkringen på sominfördes vid den första krisuppgörelsen medsocialdemokraterna. Sjukförsäkringen har emellertid kunnatfinansieras fullt ut utan denna avgift. Den bör således nubetecknas som en skatt. Det innebär att de sammanlagdaskattesänkningarna därmed uppgår till cirka 12 miljarderkronor.Den statsfinansiella belastningen uppgår till ett väsentligtmindre belopp med tanke på de positiva statsfinansiellaeffekter som uppnåtts till följd av slopadaktieomsättningsskatt och slopad fastighetsskatt påkommersiella lokaler.I debatten förekommer ibland påståenden frånsocialdemokraterna om att skattepolitiken 1991 till 1994 harinneburit kraftiga skattehöjningar på arbete och motsvarandeskattesänkningar på kapital. Detta påstående, som ärfelaktigt, baseras på att de sänkta löneskatter som man självvar med och beslutade om betecknas som en sänkning avskatten på kapital.Om man strävar efter att fördela de under periodengenomförda skattesänkningarna på olika områden är detmest rimliga att de fördelas på arbete, konsumtion ochkapital. Skattesänkningarna på arbete uppgår då till cirka åttamiljarder kronor; fyra miljarder om egenavgiften tillsjukförsäkringen räknas av. Beskattningen av konsumtionhar höjts med medan skatten påkapital sänkts med cirka 18 miljarder kronor.Dessa kaptialskattesänkningar består emellertid blandannat av sänkt fastighetsskatt på bostäder som lett till lägrehyror samt sänkt skatt på pensionssparande. I övrigt har desänkta skatterna på kapital genomförts för att stimulerakapitalbildning och investeringar i nya arbeten.7. ÅterställarpolitikenSedan regeringstillträdet har densocialdemokratiska regeringen i samverkan medvänsterpartiet genomfört statliga skattehöjningar på drygt 52miljarder kronor. Till det kommer skattehöjningar i ett stortantal kommuner och landsting på sammanlagt 4,5 miljarderkronor.nTabell 1 Sammantagna skattehöjningar sedanregeringsskiftetSkatt på arbete36,8 miljarder krSkatt på investeringar ochkapitalbildning11,8 miljarder krÖvriga skatter på produktionen6,1 miljarder krSkatt på boendet2,5 miljarder krHöjd skatt på arbete utgår således med drygt 36 miljarderkronor (varav 4,5 miljarder i kommunerna) eller i detnärmaste två tredjedelar av de totala skattehöjningarna. Tilldet kommer höjd skatt på kapitalbildning, det vill sägaexpansion och nyföretagande, på nästan 12 miljarder kronor.Produktionen belastas därutöver med ytterligare drygt sexmiljarder kronor.De föreslagna skattehöjningarna motsvarar en ökning avskattetrycket mätt som andel av BNP på mellan tre och fyraprocentenheter. Denna skattechock innebär att de tre senasteårens skattesänkningar på knappt 15 miljarder undanröjs ochatt skatteuttag i absoluta tal höjs utöver detta meddrygt 40 miljarder kronor.Även om den formella skattekvoten har varit högre har detpolitiskt beslutade skatteuttaget i absoluta tal aldrig varithögre i . Marginalskattenstiger för alla och överbeskattningen av företagensriskbärande, egna kapital återinförs.7.1 Hushållen får betalaSocialdemokraterna försöker göra gällande att deskattehöjningar som genomförts i första hand betalas avhushåll med förmögenhet och höga inkomster. Dettapåstående är inte korrekt. Den helt övervägande delen avskattehöjningarna på kommer attbetalas av normal- och låginkomsttagare.I tabell 2 redovisas hur vissa av de beslutadeskattehöjningarna direkt påverkar ekonomin för ett vanligthushåll. Det består av två vuxna personer -- en kontorist somarbetar deltid och tjänar och enmetallarbetare som tjänar . De bori en villa med taxeringsvärdet 1994 på somstiger till 1996. Fastigheten antas belånad av taxeringsvärder med en ränta på 12 procent.Deras resekostnader för resor till och från arbetet är 5 000kronor per år.Hänsyn har enbart tagits till höjda sjukförsäkringsavgiften,fastighetsskattehöjningen, den genomsnittligakommunalskattehöjningen, de försämrade villkoren förreseavdragen samt den nya löneskatten på 1,5procentenheter, som antas reducera löneutrymmet.Beräkningarna utgår års pris- och löneläge och tarinte hänsyn till försämringen i inflationsskyddet ellerskattehöjningar utöver de som angetts.nTabell 2Höjd egenavgift till sjukförsäkringen5 330 kronorAllmän löneavgift2 950 kronorFastighetsskattehöjning900 kronorGenomsnittlig skattehöjning1 170 kronorFörsämrade reseavdrag630 kronorSumma10 980 kronorSom framgår av tabellen höjs skatten i en genomsnittligkommun med upp emot för dennafamilj. I , där såväl kommun- somlandstingsskatten höjs med sammanlagt 1,75, höjs skattenper månad med . Också i många andrakommuner uppgår kommunalskattehöjningarna till en kronaeller mer.7.2 Färre jobb och sämre välfärdI ett direktbrev till vissa väljare under valrörelsen 1994skrev skulle vi ha för intresse av att chockhöja skatterna? Deger varken fler jobb eller bättre ekonomi för totaltsett.I likhet med förnekade undervalrörelsen att socialdemokraterna planeradeskattehöjningar i den storleksordning som genomförts. annons i skrev tänker höja skatterna med 3,7 miljarder , inte 80miljarder. Och det kommer inte att drabba någon fattig.Mona sade också under valrörelsen att hon inte förett ögonblick trodde att höjda skatter skulle ge några nyajobb. Insikten om skattehöjningspolitikens negativa effekterframgår också av propositionen om finansiering avmedlemskapet i EU (1994/95:122):Liksom i andra sammanhang är det angeläget att deskattehöjningar som väljs i så liten utsträckning som möjligtleder till välfärdsförluster utöver de oundvikliga som följerav själva skatteuttaget. De extra bördor som följer av skattenssnedvridande effekter på produktion och konsumtion börbegränsas i så stor utsträckning som möjligt.Särskilt allvarligt är att skattehöjningarna dramatisktförsämrar förutsättningarna för att tillräckligt många nyaarbeten skall kunna växa fram under de kommande åren.Höjda skatter på arbete leder till färre arbetstillfällen änannars, kraftigt höjda skatter på arbete innebär kraftigtförsämrade förutsättningar för tillräckligt många arbeten iden privata sektorn.Enbart de genomförda skattehöjningarna på arbete pådrygt motsvarar kostnader för upp emot150 000 heltidsjobb. Den höjda beskattningen på det egna,riskbärande kapitalet i företagen uppgår till cirka sjumiljarder kronor vilket motsvarar kostnaden för istorleksordningen 30 000 heltidsjobb.De höjda skatterna på arbete kan leda tillkompensationskrav i avtalsrörelserna under kommande årmed stor risk för att inflationen åter tar fart. Detta skulle ledatill ännu större svårigheter att expandera sysselsättningen.Genom återinförd dubbelbeskattning utan den lindring förnyemitterat kapital som fanns tidigare diskriminerasriskkapitalförsörjningen kraftigt. Den löpande avkastningenpå riskvilligt kapital i bolagen beskattas fullt ut medan riskfritt obligationssparande ochbanksparande beskattas . Delägare i mindreoch medelstora företag drabbas av ännu mer negativaeffekter. Avkastning på investerat ägarkapital över en vissnivå kommer att beskattas med drygt 70 procent.8. Skattepolitik för nya jobb och tryggad välfärdMålet för den moderata skattepolitiken är att successivtsänka det svenska skatteuttaget till genomsnittet förmotsvarande europeiska länder. Kravet på balans i deoffentliga finanserna är överordnat, men förutsätter i sigskattesänkningar i syfte att återskapa den tillväxtkraft somsnabbt kan eliminera den del av det offentliga underskottetsom är konjunkturellt. Skattestrukturen skall utformas så attden inte motverkar tillväxt.8.1 Skattepolitiken under mandatperiodenRiksdagens främsta uppgift den innevarandemandatperioden är att sanera de offentliga finanserna och attskapa förutsättningar för i storleksordningen 500 000 nyaarbeten i den privata sektorn under återstoden av 1990-talet.Dessa bägge uppgifter är varandras förutsättningar. Utan entrovärdig sanering av de offentliga finanserna uppnås inte delägre räntenivåer som är en förutsättning för tillräckligt storainvesteringar och en återhämtad hemmamarknad. Utan entillräcklig tillväxt av nya arbeten i den privata sektornförsvåras och förlängs arbetet med att åstadkomma balans ide offentliga finanserna.Samtidigt som utrymmet för sänkta skatter är starktbegränsat måste sådana skattesänkningar som förbättrarförutsättningarna för kapitalbildning och nya arbetengenomföras.Den i sig synnerligen viktiga och nödvändiga debatten omsaneringen av de offentliga finanserna har uppenbarligenskymt den lika viktiga debatten om strukturfelen i svenskekonomi. Den socialdemokratiska regeringen ser tydligeningen skillnad i hur den nödvändiga budgetsaneringengenomförs. Man räknar krona för krona oavsett om det rörsig om tillväxthämmande skattehöjningar ellerproduktivitetsfrämjande besparingar.Detta har lett till att de tidigare redovisadeskattehöjningarna på genomförts.En effekt av denna felaktiga och farliga inriktning avbudgetsaneringen är att räntorna ligger kvar på en orimligthög nivå.I postens finansbrev () diskuteradechefsekonomen förutsättningarna för nyariktiga jobb. Han konstaterar att inte är dömt att''fastna i en bestående hög arbetslöshet'' utan menar att detfinns två vägar för att skapa nya arbetstillfällen.Den ena är att satsa på kapitalintensiv tillväxt, det vill sägaatt företagen får mer kapital (maskiner, datorer, kunskap etc.)och därigenom kan öka förädlingsvärdet på det somproduceras. Det kräver omfattande investeringar,modernisering av infrastrukturen, satsning på utbildning ochhöga vinster, vilket i sin tur förutsätter bland annatgynnsamma skattevillkor som inte försämrarförutsättningarna för investeringar och nyföretagande.Den kapitalintensiva vägen är emellertid inte utanproblem. Det är en långsiktig väg för att få nyaarbetstillfällen. Efter det kraftiga investeringsfallet frånslutet av kommer det att ta tid innaninvesteringarna når upp till en tillräckligt hög nivå. Till detkommer att ''utväxlingsförhållandena'' mellankapitalintensiv tillväxt och sysselsättning är ganska svaga.Det skapas visserligen nya arbeten, men inte tillräckligtmånga och inte tillräckligt snabbt.Den andra vägen är att skapa goda förutsättningar för enmer arbetsintensiv tillväxt. Det innebär i praktiken atttjänstesektorns expansion måste underlättas för såvälhögproduktiva som lågproduktiva arbeten. Eklundkonstaterar att många arbeten inom tjänstesektorn har svårtatt bära sig främst till följd av för höga arbetsgivaravgifteroch för hög moms på tjänster. Den totala skattekilen påarbete är för stor. För att tjänstesektorn skall kunna utvecklaspå bred front krävs det en lägre total beskattning av arbete.Den strategiska slutsatsen blir att den kapitalintensivavägen bör prioriteras men att den också -- inte minst under denärmaste åren -- måste kompletteras genom väsentligt bättreförhållanden för arbetsintensiv verksamhet av olika slag.Den politiska uppgift som ligger grund för denskattepolitiska inriktningen under innevarandemandatperiod är således att skapa förutsättningar förexpansion såväl inom industri och varuproduktion som inomtjänstesektorn. Strävan måste vara att genom satsning påforskning och utbildning kunna hålla uppe lönenivåerna sålångt möjligt.Det råder bred politisk enighet om att det är i denprivata sektorn de nya jobben måste växa fram. Sådana jobbkan inte beslutas av den politiska sektorn. De kan bara växafram om de tusentals och åter tusentals enskilda människorsom driver dagens företag eller överväger att starta nyaupplever att den ekonomiska miljön är rätt för sådana beslut.Den politiska sektorns uppgift är att skapa de förutsättningarsom krävs för beslut om tillräckligt många nyaarbetstillfällen.Den första uppgiften blir mot denna bakgrund attundanröja de stora skattehöjningar på arbete, riskkapital ochinvesteringar som den socialdemokratiska regeringen drevigenom hösten 1994.Det fortsatta arbetet måste sedan inriktas på att skapa ännubättre förutsättningar för nya arbeten i den privata sektorn.Förutom de åtgärder som vidtogs under föregåendemandatperiod och som syftade till att skapa godaförutsättningar för tillräcklig konkurrenskraft och en bratillväxtmiljö krävs särskilda åtgärder som förbättrarvillkoren för de mindre och medelstora företagen. Även efterreformerna under den gångna mandatperioden kvarstårspärregler för de mindre och medelstora aktiebolagen somkan hämma viljan till expansion. Reformeringen avbeskattningen av enskild firma och handelsbolag måstefullföljas. De som överväger att satsa såväl kapital somarbetsinsatser på nya företag eller expansion av gamla måstekänna att om man lyckas är det också värt mödan och risken.Även i ett system med återinförd enkelbeskattning avutdelning och kvarhållna vinster i bolagssektorn kan detdessutom finnas skäl att vidta vissa särskilda, tidsbegränsadeåtgärder som syftar till att öka tillgången av riskkapital.Till detta kommer behovet av att fortsätta att bringa ner dentotala skattekilen på arbete. Det bör självfallet ske generellt,men också selektiva insatser i syfte att förbättraförutsättningarna för den privata tjänstesektorn blir aktuella.8.2 Lägre skatt på arbeteDen så kallade skattekilen på arbete består avinkomstskatt, mervärdesskatt samt skattedelen (den del sominte direkt motsvaras av förmåner) av arbetsgivar- ochegenavgifter. I diagram 4 redovisas den genomsnittligaskattekilen på arbete . För åren 1997 och 1998anges enbart den aviserade höjningen av egenavgiften tillsjukförsäkringen. Till detta kan komma exempelvis höjdakommunalskatter om inget skattestopp införs.1991 reducerades den genomsnittliga skattekilen påarbetsinkomster kraftigt som en följd av den nödvändigamarginalskattereformen. harskattekilen på arbete dragits ner ytterligare. Den varemellertid 1994 fortfarande alltför hög för att möjliggöra entillräcklig utveckling av nya arbeten i den privata sektorn.Trots detta sker , som framgår av diagrammet, en kraftighöjning av skattekilen.De skattehöjningar på arbete som den socialdemokratiskaregeringen i samverkan med har drivit igenomi kommer att få negativa effekter. Löneskatternahar höjts , egenavgiften tillsjukförsäkringen (som är redan fullt ut finansierad) höjsunder mandatperioden , den statligainkomstskattesatsen höjs ochinflationsskyddet i skatteskalan urholkas. Härtill kommer attdet försämrade inflationsskyddet leder till att alltfler träffasav den högsta skattekilen på arbete.Skattekilen medför ett antal generella problem i ekonomin.En hög skattekil på arbete försvårar lönebildningsprocessenoch leder till allt för höga, inflationsdrivande lönekrav.Till de generella negativa effekterna av stora skattekilar påarbete kommer särskilt negativa effekter för den privatatjänstesektorn. Till skillnad mot vad som gäller för varor avolika slag finns oftast alternativ till redovisade ochbeskattade privata tjänster. Ett är att exempelvis måla huseteller reparera bilen själv, ett annat att låta göra det svart. Tilldet kommer möjligheten att avstå för att tjänsten blir för dyr.8.2.1 Tjänstesektorns beskattningDen stora skattekilen på arbete innebär således särskiltstora problem för den privata tjänstesektorn. Med tanke pådet statsfinansiella läget är det inte realistiskt att överväga såstora generella sänkningar av skattekilen på arbete somskulle erfordras för att uppnå tillräckligt goda förutsättningarför expansion av den privata tjänstesektorn. I stället måsteselektiva åtgärder i vart fall inledningsvis vidtas.Det som framför allt kan komma i fråga är avdrag vidinkomstbeskattningen för vissa tjänster och befrielse fråneller sänkt mervärdesskatt för vissa tjänster. Åtgärder skulleockså kunna företas inom ramen för de samladelöneskatterna och egenavgifterna, men avgränsningen tordebli mera problematisk och risken för snedvridningar större.Som ett led i den förra regeringens arbete på att förbättraförutsättningarna för tillväxt av nya arbeten i den privatatjänstesektorn tillsattes den så kallade Tjänsteutredningen.Utredaren, , presenterade ett förslag (SoU1994:43) om avdrag vid inkomstbeskattningen för vissahushållstjänster. Dessutom föreslogs sänkt moms på vissatjänster.Vid remissbehandlingen avstyrktes förslaget av fackligaorganisationer samt kommun- och landstingsförbunden.Företagarorganisationer och andra remissinstanser tillstyrkteförslagen helt eller delvis. Remissvaret frånarbetsmarknadsstyrelsen var med utgångspunkt i det mycketbesvärliga arbetsmarknadsläget positivt. AMS menade i sittremissvar att varje möjlighet att förbättra förutsättningarnaför nya jobb borde tas tillvara.Rent principiellt innebär ett avdrag vidinkomstbeskattningen för vissa tjänster endast att en personeller ett hushåll avstår en del av sin skattebas till någon annansom tar upp den till beskattning. Om avdraget enbart medgesvid den kommunala inkomstbeskattningen uppstår inganegativa fördelningseffekter.Hade det varit fråga om tjänster med en för närvarandenågorlunda stor omfattning skulle det uppkomma ettskattebortfall med tanke på att också sådana tjänster somredan utförs och redovisas skulle bli avdragsgilla. Det finnsemellertid i realiteten ingen omfattning av redovisadehushålls- och omsorgstjänster. Mot den bakgrunden blirskattebortfallet försumbart.Inom ramen för det familjepolitiska reformarbetet infördesunder förra mandatperioden ett första steg mot avdrag förvissa hushålls- och omsorgstjänster, nämligen rätt till avdragför styrkta barntillsynskostnader upp till 24 000 kronor.Detta avdrag ledde i kombination med det infördavårdnadsbidraget till större valfrihet och rättvisa inombarnomsorgen. Därmed uppnåddes också en totalt setteffektivare och därmed billigare familjepolitik. Avdraget förbarntillsynskostnader bör, som föreslås i en särskild motion,återinföras.EUs mervärdesskatteregler hindrar sänkteller slopad mervärdesskatt på andra tjänster än dem somfinns angivna i momsdirektiven. Under den förramandatperioden aktualiserade regeringen hos en förändring av reglerna så attmedlemsländerna skulle kunna sänka eller slopamervärdesskatten på sådana tjänster som inte är utsatta förgränsöverskridande konkurrens.