mot · GI02Jo813 · 1995-01-25 00:00:00 — Organisationen av det praktiska jakt- och viltvårdsarbeteti landet är behäftad med stora brister. Detta gäller främst denöverrepresentation för de rena jaktintressena som präglarnuvarande jakt- och viltvårdsorganisation. Därmedbegränsas också möjligheterna för natur- ochdjurskyddsintressena att kunna påverka detta viktiga arbete.Enligt riksdagsbeslut och 1951 handhas jakt- ochviltvårdsarbetet i av ().I detta arbete ingår att föreslå jakttider samt ange vilkadjurarter som skall vara jaktbara. För beredningen av dessaärenden har SJF tillsatt en arbetsgrupp --jakttidsberedningen. I denna beredning har bl.a. och Ornitologiska föreninginbjudits att deltaga. Av de övriga fjorton medlemmarna äråtta jägare, en från LRF och fem från statliga institutioner(Kungl. Skogs- ochLantbruksakademien, ,och SverigesLantbruksuniversitet). Genom ordförandens utslagsröstbehåller emellertid i alla lägen de rena jägarintressenamajoriteten. Beredningens förslag måste också godkännas avSJF:s styrelse och överstyrelse, innan förslagen sänds vidaretill (). Därefter sänder SNV utförslaget på remiss till olika organisationer, dock inte till flernatur- och djurskyddsorganisationer än de två som ingår ijakttidsberedningen.SNV:s organisation för jaktärenden utom ärenden rörandejakt efter björn, varg, järv och lo och jakt efter såväl heltfredade som delvis fredade arter kommer troligen inom kortatt läggas över på skogsstyrelsen.Denna nya organisatoriska utformning av jakt- ochviltvårdsarbetet innebär fortfarande att stora grupper medanknytning till natur- och djurskyddsintressena inte fårtillfälle att påverka jaktens utformning i den utsträckningsom den växande miljö- och naturskyddsopinionenmotiverar. jaktaspekter dominerar alltså dagensviltvårdsarbete i alltför hög grad på miljö- ochnaturvårdsaspekternas bekostnad. Som bara ett litet exempelpå dessa disproportioner kan nämnas att natur- ochdjurskyddsorganisationernas sammanlagda medlemsantal ärungefär dubbelt så stort som Svenska Jägareförbundets.Därtill kommer ett mycket stort antal icke-organiseradenaturvårdsintressenter, som i olika sammanhang krävtförändringar i jakten. Det är av stort allmänt intresse att vitar gemensamt ansvar för vår fauna och dess möjligheter attöverleva och ha individrika populationer.Med den ganska genomgripande förändring i synen påmiljö- och naturskyddets betydelse för utvecklingen av vårtsamhälle som genomsyrar folkopinionen torde det varahögt att ändra på det märkliga förhållande sominnebär att en jaktorganisation innehar en dubbelroll sombåde ideell intresseorganisation och jakttidsberedandemyndighet.Mot denna jägardominans vänder sig alla natur- ochdjurskyddsorganisationer (Svenska Naturskyddsföreningenca 200 000 medlemmar, ca 10 000 medlemmar, mot plågsammadjurförsök ca 65 000 medlemmar, ca 13 000 medlemmar och ). Dekräver att få ett lika stort inflytande som jägarna påjaktfrågorna. Denna beredande grupp skulle bestå avrepresentanter för ,naturvårdsorganisationerna, djurskyddet, forskningen,skogs- och jordbruket samt jägarorganisationerna. Vi anserdärför att en ny organisation bör skapas för att ta hand omansvaret för det viktiga jakt- och viltvårdsarbetet. skulle kunna få formen av ett bör bildas helt fristående från SJF. I sammanhanget börsamtidigt övervägas om inte den kvarvarande delen av SNVsenhet för faunavård och jakt som handhar licensjaktsfrågoravskiljes och att den del som kommer att ligga påskogsstyrelsen infogas i den nya organisationen för attåstadkomma ett helhetsgrepp på jakt- och viltvårdsarbetet.Faunarådets självständighet och integritet måste markeras,varför t.ex. ordföranden måste vara neutral, t.ex.statssekreterare från jordbruks- eller miljö- ochenergidepartementet. Rådets arbetsuppgifter skall intebegränsas till att föreslå jakttider utan ges en vid omfattningoch bl.a. inkludera vilka arter som skall få jagas samt påvilka villkor. Eftersom jägarna så totalt dominerarbeslutsfattandet kommer dessa mycket viktiga frågor inteens upp på dagordningen. finns en djup oenighet mellannatur- och djurskyddsorganisationerna och jägarna om huravarterna inom jakten skall lösas.Exempel på avarter som måste lösas är t.ex. jakt underfortplantningstid. Jakt på rovdjur som dödas enbart iegenskap av konkurrenter till jägarna själva, t.ex. räv ochgrävling som själva är viltjägare. Jakt på arter som inte gernågot väsentligt utbyte för konsumtion, t.ex. sothöns, ekorre,och enkelbeckasin. Jakt på tämligen sällsynta arter.Fällfångst och snaror uppmuntras av trotsatt t.ex. ripsnarningen innebär att en del ripor dör först efterflera minuter i snaran. Mycket högaskadskjutningsfrekvenser då det gäller hageljakt på flygandefågel. bly sprids i naturen och förorsakarsekundärförgiftningar framför allt hos andfåglar men ocksåhos rovfåglar som äter skadskjutna djur. Jakt i naturreservat,skottpengar som kommuner nu har möjligheter att beslutaom, turistjaktssafarier, skyddsjakt under fortplantningstidoch jakt nära skymningen så att inte effektivt eftersök avskottskadat vilt kan göras osv.Rådets verksamhet torde med fördel kunna finansieras avdelar av viltmedlen (Jaktvårds- ochviltskaderegleringsfonderna). Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en ny och mer allsidigtsammansatt jaktvårdsorganisation.