mot · GI02L305 · 1995-01-25 00:00:00 — Inkassoföretagen har en särställning i . Delsär de de enda företag som tillåts arbeta medintegritetskränkning som affärsidé, dels har de lagstöd förverksamheten. Dessutom, vilket är mer anmärkningsvärt,tillåts de utan eget risktagande och ekonomisk uppoffringutnyttja den statliga tvångsapparaten för sina syften. Det ärdärför inte konstigt att inkassobranschen, jämte utbyggnadenav fängelser, blivit en av 90-talets mest expansiva branscher.I kristider finns det alltid plats för hajar. Framför allt är detde företag som sysslar med att driva in småfordringar somgått bra på aktiebörsen. Detta indikerar att det är fel både ilagstiftningen och samhällsutvecklingen.Grundfelet i lagstiftningen är att inkassoföretagen tillåtsatt, nästan gratis, utnyttja det statliga regelverket ochindrivningsförfarandet, utan någon som helst motprestation.Samtidigt kan man utan betänkligheter under lagstiftningenstäckmantel kränka enskilda människors heder och integritet.Typexemplet är alla småfordringar som kan uppstå i denoffentliga verksamheten. Det kan gälla hjälpmedel pålasarett, t.ex. kryckor, obetalda sjukhusräkningar vid akutabesök på barnkliniker, för att inte nämna de mest vanliga, P-böter. Parkeringsböter är ju av den karaktären att de kan varadiskutabla och i den drabbades ögon inte alltid motiverade.Huvudproblemet ligger dock inte i olika tolkningsfrågorav vad som är rätt och fel och rimligt utan i det enormaöverläge som rent parasitära inkassoföretag kan finna ilagstiftningen. Utan hänsyn till samhällsekonomi ocheventuella budgetunderskott kan de tillåta sig att utnyttja helarättsmaskineriet och statens tvångsapparat i dess fulla breddför att knäcka en enskild individ.Tyvärr finns det mycket svaga begränsningar ilagstiftningen mot den övermakt som inkassoföretagen kanutnyttja. Därför är det inte konstigt att det blivit en lönsambransch och att sådana företeelser kan förekomma som attinkassoföretagen lägger in anbud för att köpa in t.ex.landstingens gamla sjukhusräkningar, oftast med småbeloppi intervallet 35--. Syftet från inkassoföretagen attkomma över dessa småfordringar är naturligtvis inte primärtatt driva in dessa småskulder utan att komma till enprocessituation där de med lagstödets hjälp kan driva inavsevärt högre belopp. Ty så fungerar lagstiftningen på dettaområde. Ju mindre belopp desto högre ställs kraven påbetalningsmoral.En troligen ganska enkel åtgärd för att komma tillrätta medde värsta avarterna på området är att sätta en nedre gräns förvilka småfordringar som, med statens hjälp, får drivas in. Omgränsen sätts vid t.ex. skulle sannolikt en stor detav belastningen på kronofogdemyndigheter och domstolarförsvinna och de värsta avarterna av osund parasitärverksamhet försvinna.En hälsosam bieffekt skulle troligen bli att en stor del avkronofogdemyndighetens arbete blev frilagd och kundeanvändas till mer nyttigt arbete, exempelvis till attkontrollera de stora och skrupelfria aktörernas roll ilagstiftningens gråzon. Enligt färska beräkningar liggeroindrivna skatteskulder i storleksordningen 57 miljarderkronor. Enligt vår mening är det ett rent missbruk avskattemedel att tvinga kronofogden att ägna en stor del avsin tid att driva in småskulder allt medan de stora bovarnakan gå helt fria. Faktum är att det finns exempel på attinkassoföretagen kan driva in skulder (?) på 0 (noll!) kronormed kronofogdens hjälp. Ett typexempel är den som fått enparkeringsbot och betalat den men i samma veva fått ettkravbrev med kravavgiften inbakad och efter ett par veckorbetalat kravavgiften. I inkassoföretagets ögon är denpersonen indrivningsbar trots att skulden är noll eftersomkravavgiften betalats . I nuvarande inkassolag finnsinget hinder för sådan okynnes- indrivning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sund inkassoverksamhet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en nedre beloppsgräns för rättsligindrivning av fordringar.