mot · GI02So620 · 1995-01-25 00:00:00 — De allmänna barnbidragen är en viktig del av den generellavälfärdspolitiken. De syftar till att något utjämna standardenmellan barnfamiljer och hushåll utan barn. De har hela tidensetts som en del av skattesystemet, dvs som ett medel attanpassa skatterna till olika familjers försörjningsbörda.Före 1948 skedde denna omfördelning till barnfamiljernagenom avdrag på skatten. När inkomstskatten blev alltmerprogressiv blev den tekniken orättvis, eftersom avdraget blevmera värt för familjer med hög inkomst och hög skattesats.Barnbidraget gjordes därför om till ett bidrag, vars storlekvar oberoende av inkomsten.Barnbidragen uppgår till ungefär 18miljarder kronor. Genom att de redovisas som en offentligutgift ökar omslutningen av budgeten med detta belopp.Hade de i stället utgått i form av en skatterabatt skulle bådeutgifter och inkomster för staten varit motsvarande lägre.Situationen för de enskilda familjerna är i båda fallen exaktdensamma, särskilt när nu både barnbidragsavin ochlöneavin kommer nästan i slutet av varje månad.Uppgiften att skapa balans i de offentliga finansernafokuserar med rätta på de offentliga utgifterna. Dessa är förnärvarande räknat som andel avbruttonationalprodukten, BNP. Detta upplevs av mångabedömare som extremt högt. I regeringens långtidskalkylerförblir utgiftskvoten mycket hög även godekonomisk utveckling. Den uppgår således tillsynesfortfarande till av BNP.Utgiftskvoter redovisas i många internationellapublikationer som viktiga nyckeltal för olika ekonomier.Därvid tas sällan hänsyn till olika länders skilda metoder föratt uppnå samma syfte. För del blåses både utgifts-och skattekvot upp av t ex tekniken med barnbidrag i ställetför skatterabatt liksom av det faktum att våra inkomster avsocialförsäkringar är skattepliktiga och således högre än omde utbetalades netto efter skatt.Vi tror att det skulle kunna vara till fördel attöverväga sådana förändringar i redovisnings- ochutbetalningsteknik som sänker de redovisade utgifts- ochskattekvoterna.Ett minst lika viktigt skäl till att överväga en förändringär att barnbidragens tekniska konstruktion som en offentligutgift öppnar för besparingar på ett sätt som vi tror voremindre sannolikt om barnstödet utformades som enskatterabatt. Frågan om inkomstprövade barnbidrag, enkonstruktion som skapar kraftigt negativa marginaleffekter,kan då också avfärdas från debatten. Socialdemokraterna ärvisserligen mycket duktiga på att höja skatter. Men vibedömer att det skulle vara något svårare att lägga framförslag om en isolerad skattehöjning riktad mot justbarnfamiljerna, vilket ju är den faktiska innebörden avminskat barnbidrag.Folkpartiet har länge försvarat den nuvarande ordningenbl.a. därför att den medför en del administrativa fördelar. Deskälen gäller fortfarande.Vi är nu ändå beredda att pröva en annan ordning därbarnbidragen för de allra flesta även formellt skulle utformassom en skatterabatt. Skatterabatten skall givetvis renttekniskt konstrueras som en skattereduktion vars storlekberor av antalet barn, inte som ett avdrag mot statsskatten. Idet senare fallet skulle ju rabatten vara mer värd för den somhar hög inkomst och det vore fördelningspolitiskt orättvist.Familjer som inte kan utnyttja skatterabatten skullegivetvis få stödet som bidrag precis som idag.Vi vill inte nu låsa oss för att denna omläggning faktisktskall göras. Vi föreslår däremot en snabb utredning av för-och nackdelar med en omläggning av barnbidragen frånbidrag till skatterabatt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning omomläggning av barnstödet enligt vad som anförts i motionen.