ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02So426 · 1995-01-25 00:00:00 — Lymfödem är ett tillstånd som leder till att lymfanansamlas i t.ex. en arm eller ett ben som därvid svullnar ochleder till rörelsehandikapp. Orsaken är i en del fall okänd, iandra fall kan en bröstcanceroperation ligga bakom. Antaletpatienter med armödem är ca 1 000 , patienter med benödem kan vara lika många,men eftersom de registreras under olika diagnoser är detsvårt att ange exakt antal. En annan orsak är att lymfsystemetär underdimensionerat, en medfödd defekt. Även små barndrabbas av lymfödem.Patienter med lymfödem kan få hjälp genom en speciellmassage, s.k. lymfdränage och kompressionsterapi.Sjukgymnaster och sjuksköterskor med dennaspecialutbildning (lymfterapeuter) är alltför få och finns ihuvudsak på sjukhusens onkologkliniker. Kunskapen omlymfödem är bristfällig bland all vårdpersonal, och intesällan får patienterna fel diagnos eller får vänta alltför längepå rätt diagnos och behandling. I flera andra länder som t.ex.Tyskland är lymfologi en egen vetenskap ochbehandlingsformen lymfdränage mycket spridd.Försäkringskassorna godkände lymfdränage sombehandlingsform 1973.En lymfödem i ett ben eller i en arm innebärsnedbelastningar i och påverkar leder ochmuskler p.g.a. tyngden i den ödematösa extremiteten. Det ärinte ovanligt att patienten kan få hjälp med följdproblemenmen inte med grundproblemet, lymfödemet.Sjukdomen leder också till ett socialt handikapp, medsvårigheter att förflytta sig, delta i sociala aktiviteter som biooch teaterbesök, svårigheter att hitta passande kläder ochskor.För att patienter med lymfödem skall kunna få rätt diagnosoch behandling krävs en ökad utbildning av all vårdpersonalom själva sjukdomen lymfödem och dess behandling. Alltförmånga patienter är obehandlade och tvingas tilllångtidssjukskrivning och i många fall förtidspension. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utbildning om och behandling avlymfödem.
mot · GI02So428 · 1995-01-25 00:00:00 — Rehabilitering för personer med reumatiska sjukdomar Det finns över en miljon människor i medreumatiska sjukdomar. Dessa sjukdomar leder ofta tillomfattande rörelsehinder och därmed svårigheter att klaradet dagliga livet. Sjukdomen går i s.k. skov och kan varierastarkt över tiden och . Detta är enrealitet för många reumatiker, inte minst för dem iyrkesverksam ålder.Det är viktigt att sjukdomen upptäcks så tidigt sommöjligt, så att lämplig behandling kan ges för att dämpasymptom och smärtor. Detta kräver givetvis en god hälso-och sjukvård.Personer som drabbas av en reumatisk sjukdom har ocksåett stort behov av rehabilitering. Eftersom sjukdomen ärkronisk, finns hos många ett ständigt återkommande behovav behandling. Längre rekreationsperioder, inom eller utomlandet, är en mycket viktig del i rehabiliteringen.Genom de förändringar som skett inom hälso- ochsjukvården kan man klart se attrehabiliteringsmöjligheterna minskat. Decentraliseringenhar t.ex. medfört att utomlänsremisser för behandling ochrehabilitering på specialistsjukhus och möjligheten attkomma till rehabiliterings- eller rekreationsanläggningar,kurorter och klimatvård har minskat. Resurserna inom deegna landstingen prioriteras.Om man inte får den hjälp som behövs för att bibehållafunktioner eller det stöd som behövs på arbetsplatsen, t.ex. iform av ny teknik, ergonomi, datorstöd, finns stor risk för attfler kommer att pensioneras i förtid.En översyn behövs enligt vår mening beträffanderehabiliteringsinsatserna för personer med reumatiskasjukdomar. Också de arbetsmarknadspolitiska insatserna bördå bli föremål för särskilt intresse. Större ansträngningarkrävs vad gäller förebyggande, stödjande och uppföljandeinsatser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en översyn avrehabiliteringsinsatserna för personer med reumatiskasjukdomar enligt vad i motionen anförts.
mot · GI02So429 · 1995-01-25 00:00:00 — Fibromyalgi räknas till en av våra störrefolksjukdomar. av befolkningen har dennasjukdom, vilket betyder mellan 150 000 och 200 000 personer. Huvuddelen av dessa är kvinnor. Troligenfinns ett mörkertal när det gäller män.De som får denna sjukdom avviker inte frånnormalbefolkningen när det gäller psykisk status.Sjukdomen är spridd i hela världen och procentandelenkända fall är så vitt man vet ungefär densamma som hos oss.Det finns än så länge inga enkla prover som kemiskt visarpå diagnosen, utan det handlar om att diagnostisera genomatt lokalisera smärta och att utesluta andra sjukdomar,framför allt andra reumatiska sjukdomar. Diagnosen finnsklassificerad hos WHO ().Ytterligare svårigheter är att det ännu inte heller finns såmycket att erbjuda i form av behandling.Sjukdomen kan angripa alla sinnen, vilket gör symtomenmycket mångskiftande. har man flera olika symtom,men smärta och utmattning finns hos samtliga patienter.Sjukdomen varierar också starkt över tiden.Sjukdomens variation och i intensitet, tillsammansmed den tidigare bristen på diagnostiseringsmetod, ärbakgrunden till att det i många sjukjournaler stått SVBK,vilket kan uttydas Sveda-Värk-Bränn-Kärring. Detta ärnaturligtvis ett förödande exempel på enkönsdiskriminerande vård, särskilt med tanke på attsjukdomen finns omnämnd i facklitteraturen redan på 1700-talet.Fortfarande finns mycket av gamla fördomar kringfibromyalgi kvar i vården. Dessutom är kunskaperna omfibromyalgi inom den sociala sektorn som helhet dåliga.En bred informationskampanj borde därför genomföras.En sådan kan genomföras av och riktas motvård- och omsorgsgivare, handläggare på arbetsförmedlingaroch försäkringskassor m.fl. Patientorganisationernaskunskaper och erfarenheter bör därvid tas till vara. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär att fåri uppdrag att genomföra en informationskampanj omfibromyalgi,2. att anslår för attgenomföra en sådan informationskampanj.
mot · GI02So430 · 1995-01-25 00:00:00 — Skärpt lagstiftning mot vissa dopningmedel Gruppen anabola steroider är de dopningsmedel som påsenare tid tilldragit sig den största uppmärksamheten idebatten om dopning. Det är också de medel som användspå ett sådant sätt att särskilda lagstiftningsåtgärder är av stortbehov. Inte bara för att hejda ett okontrollerat bruk somskadar hälsan utan också för att motverka de grovavåldshandlingar som ett tilltagande missbruk av dessapreparat kan tänkas medföra. Användandet av anabolasteroider är dåligt undersökt och det är svårt att säga exakthur många som regelbundet, eller har missbrukat preparaten.Folkhälsoinstitutet har dock uppskattat att det finns över100 000 steroidmissbrukare i landet. Oklarheten är storbeträffande ev. samband mellan steroidmissbruk ochvåldsbrott. Helt klart och oemotsägligt är dock det faktumatt människokroppen far illa av ett missbruk av anabolasteroider. I ett antal fruktansvärt brutala misshandelsfall somrättsmedicinskt har behandlats finns det emellertid starkamisstankar om att det finns ett samband.Den lag (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel,som trädde i kraft , reglerar all hantering avsyntetiska anabola steroider, testosteron och dess derivat,tillväxthormon m.fl. preparat som avser att påverka kroppensegen hormonproduktion såvida syftet inte är vetenskapligteller medicinskt. Medlen får varken införas eller producerasi landet, överlåtas eller förvärvas i överlåtelsesyfte, bjudas uttill försäljning eller innehas. Den som bryter mot lagen kanstraffas med böter eller fängelse upp till högst . Detanmärkningsvärda är att konsumtionen av dessa preparat inteär reglerad i denna lag.Konsumtionen av alkohol/narkotika och anabola steroideri kombination, har varit starkt bidragandesom bakomliggande faktorer till stora tragiskavåldshandlingar. Eftersom konsumtionen av dessa preparatförekommer främst bland människor , får resultatenav konsumtionen stora konsekvenser som blir svåra attreparera senare i livet.Eftersom användandet av anabola steroider och dessföljdverkningar är bristfälligt undersökta bör regeringenenligt min mening påbörja en studie av de samband mellandoping och våldsbrott som kan tänkas föreligga, för attdärefter bättre bedöma eventuella kompletterande lagreglersom exempelvis förbud mot konsumtion. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en studie beträffande sambandetdopning--våldsbrott, samt behovet av kompletterandelagregler.
mot · GI02So433 · 1995-01-25 00:00:00 — När det gäller att dosera medicin vid olikasjukdomstillstånd har det alltid varit så att farmakologin harutgått ifrån den manliga kroppen. Man har undersökt hur välen man tål olika mediciner och i vilka mängder. Vid enjämförelse vad gäller dosering av medicin till kvinnor ochtill män hittar man ingen skillnad. I ett förändrat samhällehar kvinnorna börjat att arbeta och konkurrera med männen,på männens villkor. Chefsposter och andra högre tjänster påarbetsmarknaden börjar bli mer tillgängliga för kvinnor,som ansvaret för hem och barn fortfarande liggermest på kvinnan. Med denna situation följer ökadestressfaktorer och därmed ökade stressjukdomar.Hjärtbesvär ökar hos kvinnor och visar sig ocksåproblemen. Det är svårare att dosera medicin för bl.a.hjärtbesvär till kvinnor. Mallar för medicindosering baseradeför kvinnokroppen saknas. Därför behövs det direktivför hur dessa ''mallar'' skall tas fram. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attforskningen inom farmakologi bör inrikta sig på attbestämma doseringsmallar för medicin till kvinnor baseradepå den kvinnliga kroppen.
mot · GI02So434 · 1995-01-25 00:00:00 — Stadgan om enskilda vårdhem En översyn av stadgan om enskilda vårdhem harbehandlats av . Hösten 1992behandlade bl.a. en moderat motion med begäranom en översyn av stadgan. Avslutningsvis konstateradesocialutskottet enhälligt ''att vårdhemsstadgansbestämmelser delvis är otidsenliga och i behov av engrundlig översyn. Utskottet anser det vara mycket angelägetatt bestämmelserna nu ses över. Utskottet utgår ifrån att enöversyn kommer till stånd utan någottillkännagivande från .'' Motionerna ansågsdärmed tillgodosedda och avstyrktes. följdeutskottets förslag.Den 27 november 1992 tillsatte dåvarande chefen förSocialdepartementet en arbetsgrupp för att göra en översynav stadgan om enskilda vårdhem. överlämnadearbetsgruppen sina förslag. Gruppen bedömde att de nyareglerna i HSL respektive SoL skulle kunna träda i krafttidigast från den 1 juli 1994.I propositionsförteckningen aviseradesocialministern att en proposition skulle komma under våren1994. Någon proposition kom dock ej och ejheller efter regeringsskiftet. Vi har inteuppfattat att det finns några delade meningar om behovet avny lagstiftning för de enskilda vårdhemmen. Socialutskottetsklara och tydliga ställningstagande gör att vi anser attytterligare argumentering är obehövlig.Regeringen bör därför förelägga enproposition som kan ersätta den gamla stadgan om enskildavårdhem. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ny lagstiftning vad gäller de enskildavårdhemmen.
mot · GI02So435 · 1995-01-25 00:00:00 — De flesta människor möter ensocionom, det kan vara t.ex. en kurator vid skola ellersjukvård, socialsekreterare vid ansökning om socialbidrageller någon annan insats från , familjerätts- ochadoptionssekreterare, behandlingsassistent etc. Vid ettsådant möte befinner man sig ofta i beroendeställning.Den enskilde har rätt att möta en socionom som harkompetens att handlägga ens ärende samt att bli bemött påett respektfullt och professionellt sätt.Idag regleras socionomers tjänsteansvar vidmyndighetsutövning i . Vidare utövas tillsynöver socionomers handläggning inom den offentligaverksamheten. Även i det arbete som är att betrakta sommyndighetsutövning kan individen befinna sig i enberoendeställning och här sker ingen kontroll. För atttillförsäkra människor som kommer i kontakt med ensocionom ett korrekt bemötande, en god och etiskbehandling samt rättssäkerhet behövs en statlig kontroll avpersonlig och yrkesetisk lämplighet. Det behövs en statliglegitimation för socionomer oavsett verksamhetssektor, dvs.för verksamma inom den privata och den offentliga sektorn.Taxiförare bedöms ha så stort ansvar att de från årsskiftetmåste genomgå ytterligare prov (en form av behörighet) föratt få fortsätta sitt yrke!Legitimationen skall vara en kvalitetssäkring för demänniskor som kommer i kontakt med socionomer. Det ärmer angeläget i dessa tider då kommuner och landstingmåste spara kvantitativt, dvs. personaltätheten minskas.Samtidigt har riskerna för utstötning ökat i samhället medanledning av arbetslöshet och de konsekvenser det medförför familjer och enskilda. Socionomer inom socialtjänstenska särskilt beakta barnens situation och behov. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om legitimering för socionomer.
mot · GI02So437 · 1995-01-25 00:00:00 — förmedlas preventivmedelsrådgivning av såväl läkaresom barnmorskor. Båda yrkeskategorierna har utbildats ihälsovård och preventivmedelsrådgivning. En läkarespecialiserad inom gynekologi och obstetrik har dessutom engrundlig utbildning för att kunna diagnostisera, behandla ochbota kvinnosjukdomar.Det problem vi vill uppmärksamma är att läkare som utförpreventivmedelsrådgivning är berättigade till ettnormalarvode (f.n. ) från försäkringskassan.Barnmorskor däremot erhåller för samma insats inte någonersättning från kassan.Kostnadsersättningen inom sjukvården är av storbetydelse. I vårt ekonomiska läge är det angeläget att utnyttjamedicinsk kompetens effektivt som patienter fårbra vård. Med andra ord: Patienter bör utifrån sina behovbehandlas på rätt vårdnivå och av personal med adekvatutbildning.Med tanke på att 70--av allpreventivmedelsrådgivning utförs av barnmorskor och attbarnmorskor nu etablerar verksamheter som inrymmermödravård, föräldrautbildning, preventivmedelsrådgivningm.m. anser vi att en översyn av taxesystemet bör göras. Enenhetlig taxa för preventivmedelsrådgivning ochförskrivning av preventivmedel för de bådayrkeskategorierna skulle kunna införas och sannolikt kunnaleda till lägre kostnader för preventivmedelsrådgivningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn av taxesättningen förpreventivmedelsrådgivning.
mot · GI02So439 · 1995-01-25 00:00:00 — har under en följd av år tagit upp behovet avbehandlings- och rehabiliteringsinsatser för tortyrskadade.Detta resulterade i att behandladedenna fråga och föreslog att följande mål skulle gälla för destatliga insatserna:1. Verka för att sprida kunskaper och information omskadeverkningar och tortyr och andra former om organiseratvåld.2. Verka för att forskning om tortyr och andra former avorganiserat våld liksom dess konsekvenser utvecklas.3. Verka för att väl fungerande rehabiliteringsprogramutvecklas.4. Bidra till att förhindra tortyr i de länder där denförekommer.Psykiatriutredningen föreslog vidare inrättandet av ettsärskilt institut som skulle verka för att de nämnda målenuppnås.Riksdagen beslöt om ett anslag på 50 miljonerkronor för att förbättra rehabiliteringen av tortyrskadadeflyktingar. Därav anvisades 25 miljoner för budgetåret1994/95. Utskottet utgick från att de konkreta förslag sompresenterades av , bl.a. om inrättandetav ett institutet, skulle komma att beaktas när frågan ommedlens användning och fördelning övervägs iregeringskansliet.Sedan dess har i princip ingenting hänt. Ibudgetpropositionen återfinns ingenting om hur regeringenavser gå vidare för att förbättra rehabiliteringen avtortyrskadade flyktingar. Det är anmärkningsvärt med tankepå att detta är en patientgrupp som har allvarliga fysiska ochpsykiska skador och för vilka tidiga insatser är avgörande förbehandlingsresultaten. Regeringen bör därför snarastredovisa för hur riksdagsbeslutet verkställts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om insatser för tortyrskadade flyktingar.
mot · GI02So440 · 1995-01-25 00:00:00 — aktualiserade enöversyn av kvacksalverilagen. Lagen var gammal (från1960) och både de sjukdomstillstånd som fanns upptagna iden samt åldersgränsen för behandling av barn borde bliföremål för en omvärdering. Någon översyn av lagen kominte till stånd. som delvis kom att behandlafrågor som rör kvacksalveri. 1989 överlämnade kommitténsitt betänkande till regeringen med förslag till åtgärder föratt få en bättre reglering och kontroll av denalternativmedicinska verksamheten. En del av förslagen ärnumera tillgodosedda t.ex. vad gäller hälsohemmen ochnaturmedlen för vilka nu har en kontroll som följerEU:s regler.Det finns fortfarande skäl att göra en översyn avkvacksalverilagen. I sitt remissvar överAlternativmedicinkommitténs betänkande anfördesocialstyrelsen följande:Alternativmedicinsk behandling mot ersättning är idagförbjudet för barn . Från detta medges ingadispenser. Det är väl känt att sådan behandling ändå sker avbarn med bl.a. allergier, cancer och neurologiska sjukdomar.I vilken utsträckning det sker mot ersättning, i strid motlagen, är inte närmare känt.Socialstyrelsen påtalade också riskerna medalternativmedicinsk behandling av barn. Det finns t.ex. riskför att den inom sjukvården erbjudna behandlingen varsresultat numera är goda, äventyras. Att utsätta barn förverkningslös, skrämmande eller plågsam behandling äroetiskt.Socialstyrelsen föreslog att åldersgränsen föralternativmedicinsk behandling av barn borde sättas till 15år. Skälet var att det är först i 15--16-årsåldern somungdomar kan ta ställning till sin egen behandling. Styrelsenunderströk vidare att barn inte får bli utlämnade till vuxnamänniskors beslut grundade enbart på tro, önsketänkande,förtvivlan eller desperation. Risken för övergrepp motbarnets integritet och skydd är uppenbar i sådana lägen. Barnär dessutom mycket lojala med sina föräldrar ochunderordnar sig som regel föräldrarnas uppfattning.De sjukdomar som man enligt kvacksalverilagen inte fårbehandla är smittsamma sjukdomar, cancer, sockersjuka,epilepsi eller sjukliga tillstånd i samband med havandeskapoch förlossning. Psykiska sjukdomar finns t.ex. inte med påförteckningen trots att det kan vara väl så allvarligt ombehandlingen av sådana tillstånd utövas av obehörigapersoner och med icke vedertagna metoder. Den endabehandlingsmetod som regleras av kvacksalverilagen ochsom kan avse behandling av psykiska problem är hypnos.Det är hög tid med en översyn av kvacksalverilagen bådemed hänsyn till vilka sjukdomar som får behandlas ochvilken åldersgräns som bör gälla för behandling av barn.Regeringen bör tillsätta en utredning som tar upp dessafrågor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn av kvacksalverilagen.
mot · GI02So441 · 1995-01-25 00:00:00 — Alternativ finansiering av sjukvården de gröna har en längre motion ''Vi har råd medvård'', som hävdar att det blir dyrare att inte ge en god,kvalificerad och värdig vård. Det behövs verkligen endiskussion om en annan tilläggsfinansiering av sjukvården.Miljöpartiet vill belysa det som i vår livsstil orsakarvårdkostnaderna. Det är rimligt att det som orsakar ellerbidrar till vårdkostnaderna även är med och bidrar tillfinansieringen.Man behöver ta ställning till om avgifter från t.ex.kemikalier, trafiken, alkohol och tobak ska slussas tilllandstingen och därmed bidra med sin del av sjukvårdenskostnader.Finansieringen av sjukvården blir allt svårare att ordna.Det är därför nödvändigt att undersöka nya möjligheter attfinna tillskott till finansieringen. Ett naturligt sätt är att låtaverksamheter med uttalad riskexponering betalasjukvårdskostnaden som verksamheten ifråga orsakar. Hithör t.ex. industrin, trafiken (bil, tåg, flyg, buss), militärverksamhet, viss sportverksamhet (motorsporttävlingar,utförsåkning på skidor, , sportflyg etc.). Dessaverksamheter måste då genom ett utökat försäkringsskyddgardera sig mot och utjämna riskerna med sin verksamhet.När en bil repareras efter en trafikolycka sänder verkstadenräkningen till försäkringsbolaget. Ett förslag kunde vara attförsäkringsbolagen fick gå in efter en ny typ av . Påså sätt drabbar genom bonussystemet (som ev. behövermodifieras) kostnaderna för trafikolyckorna mest den gruppav trafikanter som genom sin framfart bidrar till olyckorna.Möjligen kan detta bidra till viss återhållsamhet i trafiken.På samma sätt kommer annan farlig verksamhet genomförsäkringsbolagens premiesättning att bärasjukvårdskostnaderna för sin riskfyllda verksamhet. Dettainnebär en ökad press att minska riskerna.Det finns andra möjligheter genom avgifter och skatter attgöra denna delfinansiering och här behövs en utredning, dåproblematiken är komplicerad. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tilläggsfinansiering avsjukvården,2. att hos regeringen begär en utredning omalternativ sjukvårdsfinansiering enligt vad i motionenanförts.
mot · GI02So442 · 1995-01-25 00:00:00 — Hela ska leva är en ofta använd slogan. Oftastmenas i sammanhanget att villkoren i glesbygderna ska varasådana att möjligheterna att leva och bo och att driva företagoch affärsverksamhet där ska vara någorlunda lika som itätbefolkade delar av vårt land.En mycket viktig fråga i våra glesbygder är tillgång ochnärhet till dagligvaruhandel. Många affärer på landsbygdenär emellertid nedläggningshotade. Hoten har accentuerats avden socialdemokratiska regeringen. Skälen till detta är flera.Landsbygdsaffärer är ofta relativt små familjeföretag medett fåtal anställda och därmed i behov av flexibilitet iarbetsrättsreglerna. Här utgör regeringens återställarpolitikett steg i fel riktning.Ett annat exempel är systembolagets monopol som medsäkerhet innebär att ett stort kundunderlag gårlandsbygdsaffären förbi med åtföljande försämradlönsamhet.Vi vill i denna motion peka på effekten av det statligaapoteksmonopolet ur glesbygdssynpunkt i allmänhet och förlanthandeln i synnerhet. har apoteken ensamrätt på attsälja alla mediciner och läkemedel även de receptfria. Dereceptfria läkemedlen säljs ofta enligt snabbköpsmodellen,dvs. kunden plockar själv direkt ur hyllor och betalar ikassan. Det gäller t.ex. värktabletter, hostmediciner, salvorför sår- och eksembehandling m.m.Enligt vår mening vore det rimligt att receptfria läkemedelockså kunde få saluföras i andra affärer än apotek. Det varden förra borgerliga regeringens avsikt att genomföra ensådan reform men även här drabbas vi avsocialdemokraternas centralistiska och monopolistiskagrundsyn.Nuvarande ordning kan innebära att en familj som behöverhostmedicin till sitt barn eller värktablett vid feber måste åkamiltals till närmaste apotek fastän man har en lanthandel inärheten. Det säger sig självt att detta förhållande ocksådrabbar det övriga köpunderlaget i lanthandeln.Glesbygdsbon som tvingas åka till staden för att köpa albyllockas naturligtvis också att köpa dagligvarorna där medomedelbar negativ effekt för lanthandeln.Apoteksbolagets monopol vad avser receptfria läkemedelbör därför avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om försäljning av receptfria läkemedel.