mot · GI02Jo224 · 1995-01-25 00:00:00 — Förutsättningar givna i avtal med EUDet svenska folket fick avgöra omSverige skulle bli medlem i EU eller ej. På röstsedlarnaangavs entydigt att man skulle rösta ja eller nej till ettmedlemskap i enlighet med det framförhandlade EU-avtalet.Det måste därför förutsättas att röstsedlarna avgavs utifrångivna förutsättningar, d.v.s. att majoritetens ja var ettställningstagande för avtalet mellan och EU i desshelhet. Härav torde följa att riksdag har erhållituppdraget att besluta om och regeringen att verkställa hurSveriges i dess helhet samordnat skall överföras tillsvenska förhållanden. Detta gäller naturligtvis också denviktiga del av som omfattar jordbrukspolitiken.På sidan 3 i budgetpropositionen 1994/95:100, bilaga 10,konstaterar jordbruksministern också helt korrekt att''medlemskap i innebär att vi skall samordnavår politik på livsmedelsproduktionens område med EU:sjordbrukspolitik. Den gemensamma jordbrukspolitiken --Common Agricultural Policy (CAP) -- är ett av EU:sviktigaste samarbetsområden.'' Trots detta bekräftarregeringen i föreliggande budgetproposition sin redantidigare deklarerade inställning: När det gäller jordbruketoch landsbygden är avsikten att frångå viktiga delar av detframförhandlade EU-avtalet.Vilka är regeringens avsikter?Regeringen har i olika sammanhang deklarerat bl.a.:attalla kommer att tjäna på ett svenskt EU-medlemskapattman skall satsa på småföretagenatt man skall driva kampenmot arbetslöshetenI föreliggande budgetproposition finns inget som förjordbruksföretagens del bekräftar regeringens ambitioner idessa avseenden. Tvärtom tycks målsättningen vara attstrypa företagens möjligheter till den utveckling ocheffektivisering som förutsätts för att svensk jordbruks- ochlivsmedelsproduktion skall kunna klara en EU-konkurrens.Ett effektivt jordbrukInför folkomröstningen tog svenskt jordbruksrepresentanter, såväl dess organisationers företrädare som enmajoritet av enskilda utövare, en klar ställning för ett svensktEU-medlemskap. Den majoritet som röstade ja gjorde det iden klara förvissning att gav möjligheterför ett effektivt svenskt jordbruk att möta konkurrensen medövriga EU-länder.I budgetpropositionen, bilaga 10, sidan 102, uttalarregeringen mycket riktigt följande: ''En ökad konkurrens påden svenska marknaden ställer krav på ökad effektivitet inomjordbruket och livsmedelsindustrin.'' Observera att sammakrav på effektivitet måste förutsättas oavsett om det gällerden svenska marknaden eller den övriga EU-marknaden.Klarar man inte den ena, så klarar man inte heller den andra.Regeringens ovan citerade uttalande borde ha följts avbåde en entydigt bekräftad avsikt att i större omfattningutnyttja det förhandlingsresultat som uppnåtts i EU-avtaletoch ett i övrigt markerat bejakande av en positiv utvecklingav företagen. I stället visar regeringen, genom en rad förjordbruksföretagen negativa åtgärder, en klar ambition attomöjliggöra de satsningar på ökad effektivitet som manförklarar vara nödvändiga.Näringens utövare har all anledning att ifrågasättaregeringens ärliga avsikt. Följande exempelsamling urregeringens påbud riktade mot jordbruket talar sitt klaraspråk:Avstående från förhandlingsresultatet i förjordbruket och landsbygden viktiga delar.Nya skatter påjordbruks- och skogsfastigheter.Försämring avarealbidragen genom reducering av antalet regioner.Kraftig urholkning av stödet till missgynnade områden isödra av antalet prisorter med orimligkonsekvens.Man kan också se en klar linje hos regeringen att på olikasätt mana fram motsättningar mellan mindre och störreproducenter inom jordbruket. Svenskt jordbruks ochlivsmedelsindustris konkurrensförmåga är helt avhängig högeffektivitet i samtliga led. Det avgörande därvid ärföretagens skicklighet oavsett om man har stor eller litenproduktion. Att produktionsvolymer i vissa sammanhang gerkostnadsfördelar går för den skull inte att bortse från.Miljö- och regionalstödViktiga delar i jordbrukspolitiska avsnittreglerar villkoren för miljö- och regionalstöd. Denföregående regeringen utgick från att de framförhandladeramarna skulle utnyttjas i mycket stor omfattning. Här harregeringen, förebärande det statsfinansiella läget, valt attendast utnyttja en mindre del av ramarna. Bygder medsvagare förutsättningar går därigenom miste om viktigamedel som skulle kunna möjliggöra en bibehållen levandelandsbygd med sysselsättning som genererar skatteintäkter.EU:s jordbrukspolitiska program förutsätter att enbetydande del av medlemsavgifterna skall användas för attstärka medlemsländernas jordbruk. Detta gäller givetvisäven . Inte minst gäller det angelägna insatser på demiljö- och regionalpolitiska områdena. Om tackarnej till dessa delar av förhandlingsresultatet exporteras ipraktiken investeringar och sysselsättning till andra EU-länder. Det är särskilt beklagligt eftersom vår produktionbedrivs med lägre miljöbelastning än vad som är vanligt iandra EU-länder. Konsekvensen blir att genom attbetala medlemsavgiften, men avstå från tilldelat EU-stöd,bidrar till att stärka konkurrenskraften i andra ländersjordbruk. När vi sedan importerar livsmedel betalar vi förmaten en gång till med svensk valuta.KonkurrensförutsättningarSvenskt jordbruk och livsmedelsindustri harförutsättningar att hävda sig på EU-marknaden. Detta äruppenbarligen även regeringens bedömning. Att Sverigesgeografiska och klimatmässiga förutsättningar -- iförhållande till våra viktiga konkurrentländer inom EU --sammantaget i vart fall inte ger oss ett gynnsammareutgångsläge för en lönsam jordbruks- ochlivsmedelsproduktion torde vara ett okontroversielltpåstående. En grundläggande förutsättning för en rimligkonkurrenssituation måste därför vara att detframförhandlade skall utnyttjas enligt förslaget iden borgerliga regeringens EU-proposition (prop.1994/95:19) vad gäller miljöstöd och stöd till mindregynnade områden. Genom att dessutom biträda näringensvilja att satsa investeringar i effektiv produktion avefterfrågade kvalitetslivsmedel i stället för att motarbetagenom särskilda skatter och pålagor, skulle effekten bli enför landet lönsam export, levande landsbygd och ökadsysselsättning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillämpningen av med avseende på jordbruket,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det framförhandlade resultatetskall utnyttjas i större utsträckning.