mot · GI02U406 · 1995-01-25 00:00:00 — nobelpristagare i kemi, ochMichael , har uppfunnit metoder som hjälptgenforskningen ett stort steg framåt. ochFrancis fick för sin presentation aven modell av DNA-molekylen, den berömda dubbelspiralenoch lade därmed grunden till en mycket framgångsrikforskning i genetik. har upptäckter rörandegenernas struktur och funktion prisbelönats ett flertal gånger.År 1972 visade forskarna hurman kan utföra rekombinant DNA-verksamhet, med andraord hur genteknik går till. Året efter utfördes den förstagenkloningen. Enligt rapporter i dagspressen har man nuäven lyckats med kloning av mänskliga celler.Sedan mitten av 1980-talet har forskare världen över i detinternationella projektet , Human genomeorganization, försökt kartlägga hela den mänskligaarvsmassan, dvs systematiskt försökt lokalisera och tydavarje tecken i systemet. skall arbetet vara färdigt.Det är ett projekt som i storlek jämförs medApolloprojektet -- det som förde människan till månen. Menden här gången gäller det att upptäcka den inre rymden.Genteknik är den del inom biotekniken där man direktarbetar med arvsanlagen. Genteknik innebär att man medtekniska metoder, ofta med hjälp av biologiska värdar,mellanhänder, flyttar arvsanlag från en organism till enannan. Med genteknik är det således möjligt att flyttagenetiskt material från en art till en annan. Metoden gerockså möjligheter att införa syntetiskt framställda arvsanlag.Det som har med människors tillblivelse och framtidaförutsättningar att göra är mycket lockande områden förforskning och spekulationer. All forskning är inte god ochhar inte mänsklighetens bästa som utgångspunkt.Genforskningen bör stå i mänsklighetens tjänst och ledafram till sådana aktiviteter att man främjar människors hälsa.Det vore djupt olyckligt om den ökade kunskapen omarvsmassan fick militära tillämpningar. Emellertid är detidag teoretiskt möjligt att utnyttja genetisk kunskap för attutveckla vapen, det är därför angeläget att ett sådantutnyttjande helt förbjuds.De toxiner som kan produceras med gentekniköverträffar nervgasernas giftighet, påpekar bl.a. FOA i enartikel i teknik 1991:18. Det går att framställamosaikvapen, dvs skräddarsydda gifter, komponerade frånormar, alger, skorpioner och hormoner. Vacciner som baraskyddar de egna soldaterna och inte fiendens är andraexempel.Gentekniken gör det också möjligt att knyta sammanvirulensfaktorer (specifika egenskaper, i form av DNA-sekvenser/DNA-delar, som gör att en viss organismframkallar en viss sjukdom) och utifrån det skapa en helt nyorganism. På så sätt kan man också framställa skräddarsyddavapen som är nästan omöjliga att diagnostisera för fienden.Genom att ''komponera ihop'' anlag från olika organismer,omintetgör man nästan alla chanser för upptäckt, även medde mest avancerade gentekniska metoder. Den ökadekunskapen om den mänskliga arvsmassan kan således fåmilitära tillämpningar.Med genteknik går det således att tillverka biologiskavapen som mosaikvapen, supertoxiner, specialanpassadevacciner och vapenhormoner. Den senaste forskningen haräven gjort det möjligt att ''målstyra'' toxiner till olika organeller strukturer i människokroppen. Enligt ,professor i immunologi, skall det även vara möjligt attutveckla biologiska stridsmedel som utnyttjar genetiskaskillnader mellan olika folkslag. Detta är synnerligenallvarligt och också tyvärr relativt okänt.Den mycket snabba utvecklingen av biologiskastridsmedel och de toxiner som kan produceras medgenteknik är oroande. ökade kopplingenmellan biotekniken och den militära forskningen ochtillämpningen markant. ökadePentagon sitt program för ren biologisk försvarsforskningfrån till 90 miljoner årligen.Ett förbud mot användning av biologiska vapen omfattadesav Genèveprotokoll. trädde denbiologiska vapenkonventionen i kraft, Konventionen omförbud mot utveckling, framställning och lagring avbakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen. Denförbjuder forskning, utveckling och lagring av biologiskavapen.Den konventionen är inte ett tillräckligt skydd. Den tillåterexempelvis skyddsforskning på biologiska vapen. Sådanforskning ger kunskap om dels hur befolkningen kanskyddas mot biologiska vapen och dels hur nya biologiskavapen kan framställas. Problemet är att vad som iverkligheten kan klassas som offensiv försvarsforskningeller defensiv skyddsforskning är mycket svårt att avgöra.Tyvärr är mycket av skyddsforskningen hemlig. Enmotivering för sekretessen är att inte oroa befolkningen ochde egna soldaterna. Reglerna rörande sekretessen förskyddsforskning behöver ses över.Ytterligare ett problem är att ett effektivt kontrollsystemsaknas. Från svenskt håll har B- och toxinvapenkonventionenfrån länge kritiserats för dess brist på kontroll ochverifikationsprocedurer.FN:s tredje granskningskonferens för konventionen motbiologiska vapen gav 1991 en expertgrupp i uppdrag attutvärdera möjligheterna att granska konventionensefterlevnad. Expertgruppen konstaterade att det finnstekniska möjligheter att kontrollera efterlevnaden ochdärigenom stärka förtroendet för konventionen. Det ärangeläget att dessa kontrollmöjligheter införs.Många länder, framför allt , är mycket tveksammatill långtgående verifikationsmetoder då sådana kananvändas som förevändning för att få otillbörlig insyn i derasbiotekniska industri eller användas för att få tillgång till uniktgenetiskt material. Detta är en viktig politisk fråga sommåste lösas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att genteknologins framsteg intebör användas för att utveckla nya biologiska vapen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att införa ett effektivtkontrollsystem för att övervaka utvecklingen inomgenteknologins område vad gäller framställning av vapen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av reglerna försekretess vid skyddsforskning,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att verka för en verkligefterlevnadskontroll av konventionen om biologiska vapen.