mot · GI02Ub40 · 1995-03-15 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:164 Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet I propositionen föreslås ett flertal konkreta åtgärder för attstärka jämställdheten inom utbildningssektorn. Bland annatatt jämställdhetsmålet skrivs in i skollagen och att rektor påvarje skola får ett särskilt ansvar för jämställdhetsarbete,fortbildning, forskning och utvecklingsarbete.Inom den högre utbildningen föreslås åtgärder för att ökaantalet kvinnor på alla nivåer inom högskola/universitet.Detta sker bland annat via inrättande av nyaforskningstjänster, post-doc-tjänster samt att nya professurerinrättas.Som det mycket riktigt påpekas i propositionen är ansvaretför utvecklingsarbetet en fråga som ligger på lokalnivå. Arbetssätt, metodval och urval av ämnesstoff etc. ärnågot som åvilar de verksamma att bestämma.Vi instämmer i flertalet av de åtgärder som regeringenföreslår.För är jämställdhet ytterst en demokratifråga.Skolan skall ge alla elever möjlighet att utvecklas utifrån sinabehov och förutsättningar. Jämställdhet i skolan måsteinnebära att flickor och pojkar ges likvärdiga villkor ochförutsättningar att upptäcka, pröva och utveckla sin fullapotential.Skolan har därför ett särskilt ansvar för att lyfta framkunskap om manligt och kvinnligt. Skolan måste motverkaalla former av diskriminering. Detta gäller även mer subtilaformer av diskriminering. Det kan handla om att pojkartillåts ta större utrymme eller att undervisningen utgår från''typiskt'' manliga värderingar och intressen och intestimulerar flickors intresse. Det är uppfattning attden s.k. dolda läroplanen bidrar till och reproducerarvärderingar om vad som är manligt och kvinnligt och somdärmed bidrar till att konservera traditionella könsroller.Fortbildning om jämställdhetsfrågor är något som måsteprioriteras. Det är i det korta perspektivet framför allt genomfortbildning som redan verksamma ges möjlighet att ta delav forskningsrön samt hur undervisningen kan utformas såatt den motsvarar båda könens förutsättningar och behov.Jämställdhetsfrågorna måste tas upp i lärarutbildningen ibetydligt större utsträckning än i dag.I stort delar vi regeringens bedömningar vad gällerjämställdhetsfrågor och åtgärder för att förbättrajämställdhetsarbetet i skolan.Vi anser att förslaget om att skriva in jämställdhet iskollagen är väl motiverat. Genom detta lyfts lagstiftarensklara ambitioner fram och förtydligas. Jämställdhetsfrågorrör alla verksamma i skolan. Det är därför viktigt attpoängtera för all personal att det i skolan måste vara ettgemensamt mål att arbeta för att främja jämställdhet.I vissa delar anser vi att regeringen borde gått längre. Tilldetta hör exempelvis elev- och föräldrainflytande. Centernanser att sådant inflytande måste stärkas av flera skäl. Efterutvärdering av det danska systemet med obligatoriskaanvändarstyrelser visade det sig att fler män intresserade sigför skolan och kunde tänka sig att i större utsträckningengagera sig i skolans arbete. Med tanke på att skolan i storutsträckning blivit en arbetsplats med huvudsakligenkvinnor kan detta engagemang tas tillvara även i ettjämställdhetsperspektiv.Regeringen uppmärksammar särskilt problemet att alltförfå flickor söker sig till tekniska och naturvetenskapligautbildningar. En förklaring är att teknik och naturvetenskapalltför mycket utgått från ett mans- eller pojkperspektiv. Detär uppfattning att skolans undervisning i teknik ochnaturvetenskap måste ändras så att den bättre stämmeröverens med flickors intressen. Därför är det särskiltangeläget att stödja forskning och metodutveckling inomdetta område.Centern anser även att erfarenheterna med praktiskarbetslivsorientering måste följas noga. I den tidigarepraktiska arbetslivsorienteringen ingick att eleverna under enav sina praktikperioder skulle prova på att arbeta inom ensektor av underrepresenterat kön.Centern föreslår att regeringen initierar en utvärdering avhur den praktiska arbetslivsorienteringen sker. Iutvärderingen skall fästas särskild uppmärksamhet påjämställdhetsaspekten. Om det visar sig att den praktiskaarbetslivsorienteringen inte fungerar tillfredsställande bördet prövas om inte denna på nytt bör regleras.Skolan har ett ansvar för att motverka socialsnedrekrytering till både gymnasieskolan och annanutbildning. Likaså gäller det att motverka begränsningar istudie- och yrkesval som beror på traditionellt könsrolls- ochstatustänkande eller social och kulturell bakgrund.Kursutformningen av gymnasieskolan ställer ökade kravpå studie- och yrkesvägledning. För att tillgodose kvaliteteni denna vägledning är det viktigt att syo-verksamhet bedrivsav för ändamålet utbildad personal. Denna personalgrupphar en viktig uppgift för att motverka traditionelltkönsrollsbundna studie- och yrkesval. I propositionen berörstyvärr ej detta. För är det självklart att fortbildningom jämställdhetsarbete även skall omfatta dem som arbetarmed studie- och yrkesvägledning.Elever och föräldrar har ett välgrundat intresse av att få tadel av den professionella vägledning som syo-konsulenterkan ge. För att motverka en könssegregerad arbetsmarknadär studie- och yrkesvägledning viktig. I läroplanen ingår intenågon garanterad tid för studie- och yrkesvägledning. Det ärviktigt att utvärdera reformen om en mer kursutformadgymnasieskola. En sådan utvärdering bör utgå från ettjämställdhetsperspektiv. Om det visar sig att dekönsrollsbundna valen inte minskar bör det övervägas ominte studie- och yrkesvägledning bör förstärkas och regleras.Regeringen konstaterar att vuxenutbildningen har storbetydelse för invandrarkvinnor. Tyvärr saknar vi en mergenomgripande analys och strategi vad gäller jämställdhetoch invandrarkvinnor. Det kan inte anses vara tillräckligt att,som regeringen gör, konstatera att skolväsendet har ettsärskilt ansvar för att informera om rättigheter ochskyldigheter, om den svenska synen på jämställdhet och omde lagar och förordningar som gäller i . Mångainvandrare kommer från länder som har väsentligtannorlunda syn på kvinnors ställning i familjen, i arbetslivetoch i samhället. Det är inte tillräckligt med information.Kulturmötesfrågor måste få en mer framträdande plats idiskussionerna om invandrarkvinnor och jämställdhet.Speciellt bör undervisningen i kulturmötesfrågor ochjämställdhetsfrågor sättas i ett sammanhang. Detta är inteminst viktigt för att ge invandrardöttrar en starkaresjälvkänsla och motverka könsrollsbundna val. Detta börsärskilt uppmärksammas.I föreliggande proposition finns ett snävt perspektiv påskola och utbildning. Vi hade önskat att även frågor omkunskaps- och kompetensutveckling hade berörts. Detta ärinte minst intressant i ett perspektiv av att det finns storagrupper som saknar utbildning motsvarande grundskolaoch/eller gymnasieskola. Inte minst gäller detta förinvandrarkvinnor. För att få grepp om helheten och interiskera att vissa frågor ''trillar mellan stolarna'' hade det varitbra om regeringen valt att ta ett samlat grepp och presenteraen jämställdhetsproposition. Vi förutsätter att dessafrågeställningar beaktas i den proposition som är planeradtill senare . Detta bör ges regeringentill känna.Den brist på jämställdhet som råder inom högskolor ochuniversitet är en viktig orsak till att kvinnor i mindreutsträckning söker sig till längre utbildningar ochforskarutbildning. Fler kvinnliga lärare och handledare göratt det finns fler förebilder. Det handlar även om att görakursinnehåll och utbildningar som attraherar kvinnor.Undervisningens och forskningens inriktning, innehåll ochform spelar en stor roll för att stimulera fler kvinnor att sökatill forskarutbildning. Mycket av problemidentifiering ochmycket av den akademiska miljön har formulerats av typisktmanliga värderingar. Detta är något som i betydligt störreutsträckning måste beaktas. Därför är det viktigt atthögskolorna och universiteten ges klara uppdrag som går attutvärdera. Genom detta synliggörs varje lärosätes arbete förjämställdhet och det är viktigt att detta arbete intensifieras.På många håll bedrivs även ett mycket bra utvecklingsarbete;exempelvis kan nämnas Kvinnovetenskapligt forum i Umeå.Det är viktigt att initiativ och kunskap tas tillvara och försvidare.Vi delar regeringens ambition om bättre fördelning bådeinom grundutbildningen, forskarutbildningen och vad gällertjänsterna i den akademiska världen. Det demokratiskaunderskott som präglar den akademiska världen är djuptorättfärdigt. Vi vet att det finns många kvinnor som trots sinkompetens inte kommer i fråga för högre tjänster. Detta ärsynnerligen allvarligt. Inom den akademiska världenformuleras forskningens inriktning. Genom forskning fårbeslutsfattare i hela samhället underlag för beslut. Mycket avsamhällsutvecklingen styrs av vilka problemformuleringaroch vilka prioriteringar som görs inom forskningen. Därförär det också ett allvarligt demokratiskt problem att få kvinnorär representerade när inriktningen av forskningen bestäms.Genom att kvinnors närvaro inom olika forskningsområdenökas får deras synsätt och intressen bättre möjlighet attpåverka inriktningen och utformningen av den akademiskaverksamheten.För att komma till rätta med problemen har tyvärrlagstiftning en begränsad räckvidd. Det handlar till stor delom kultur- och attitydfrågor. Den diskussion som påbörjatstillsammans med olika konkreta åtgärder för jämnarekönsfördelning kan åstadkomma de förändringar someftersträvas. Genom konkreta åtgärder och uttalanden lagstiftande församlingen klara signaler om hur man serpå jämställdhetsarbetet. Till det förra hör även att initiera ochstödja projekt syftande till att utveckla och stärkajämställdhetsarbetet på alla nivåer. Statsmaktens ambitionoch inriktningen inom jämställdhetsområdet torde varasolklar. Det ger klara signaler till de verksamma och ett stödför de kvinnor som kämpar för att få sin kompetens erkänd.Det är nu upp till lärosätena och de verksamma att se till attmålen förverkligas.Målet i högskolan bör vara att all högskoleutbildning skallvila på vetenskaplig grund. Verksamheten inom högskolanskall så långt det är möjligt bedrivas så att det finns ett närasamband mellan utbildning och forskning. finns vissautbildningar där detta mål delvis är åsidosatt. Inom t.ex.undervisnings- och vårdsektorn är ofta sambandet mellanforskning och grundutbildning eftersatt. Det finns anledningatt se över detta förhållande för att få en utbildning som ihögre utsträckning innehåller ett nära samarbete medden forskning som bedrivs inom dessa områden.Det måste finnas större möjligheter för studenter som såönskar att fortsätta med forskning inom dessa områden.Ökad satsning här kan ge både bättre status åt utbildningenoch tillföra viktiga erfarenheter till gagn för studenterna ideras kommande yrkesutövning.Det är ett känt faktum att dessa utbildningar i mångt ochmycket är utbildningar som framförallt rekryterar kvinnor.Statistiken visar på en stor könsmässig snedrekrytering tillfortsatt forskarutbildning. Det är ett märkligt förhållande attinom de utbildningsområden där företrädesvis kvinnorstuderar inte de möjligheter till forskning ochforskarutbildning erhålles som är fallet inom andrautbildningsområden. Regeringen bör noga studera detta införnästa forskningspolitiska proposition.För att uppnå bättre jämställdhet mellan kvinnor och mäninom utbildningsområdet föreslås bl.a. att 30 miljoneravsätts för att öka antalet doktorandtjänster som innehas avkvinnor. På s. 32 anför utbildningsministern att ''en godstudiefinansiering är en av de viktigaste förutsättningarna föratt forskarutbildning skall kunna bedrivas koncentrerat ocheffektivt. Goda ekonomiska villkor stimulerar rekryteringentill forskarutbildning. ''Logiken i regeringens förslag är inte alldeles enkel att se.Samtidigt som regeringen ger med ena handen tar mantillbaka med den andra.I budgetpropositionen föreslogs att återinförautbildningsbidrag samt att doktorandtjänster skall kunnaomvandlas till utbildningsbidrag. har i annan motionavvisat detta förslag. Konsekvenserna av att å ena sidanåterinföra utbildningsbidragen och å andra sidan dela ut flerdoktorandtjänster gör att det är svårt att överblicka den totalakonsekvensen av förslagen. Det finns risk för att flera hundrakvinnliga doktorander får utbildningsbidrag istället fördoktorandtjänster, detta som regeringen säger sigvilja öka andelen kvinnor som innehar sådana tjänster.Centern yrkar inte avslag på regeringens förslag ominrättande av nya doktorandtjänster men anser att regeringenbör redovisa den samlade konsekvensen ur ettjämställdhetsperspektiv.Centern avvisar regeringens förslag om positivsärbehandling när det gäller regeringens förslag omtillsättning av professurer. Utbildningsministerns förslag ochmotivtext om positiv särbehandling, ''en tjänst tillsätts meden kompetent sökande av underrepresenterat kön, även omvederbörande är mindre kvalificerad än medsökande av detandra könet'', riskerar att undergräva kvinnliga professorersstatus. Denna följd motverkar jämställdhetsarbetet inomhögskolan.Inom speciellt den högre utbildningen och forskningen harjämställdhetsarbetet varit eftersatt. Detta understryks av attdet endast är av landets professorer som är kvinnor. För att stimulerakvinnor till fortsatt forskarkarriär och skapa fler kvinnligaförebilder är det angeläget att öka antalet kvinnligaprofessorer. Detta har även påpekat under flera år.Centern delar däremot inte utbildningsministerns slutsatser.Det finns risker för att förslaget misstänkliggör kvinnligaprofessorer för att de fått sin professur pga sitt kön och intesin kompetens. Kvinnors status inom forskarsamhället kanmed detta undergrävas. Ett angeläget jämställdhetsarbeteriskerar att stanna av om åtgärderna inte uppfattas somlegitima. Det är säkert inte något fel på ambition.Ett gott syfte legitimerar däremot inte dåliga förslag.Det kan starkt ifrågasättas hur rekrytering avprofessorer går till. Ofta formuleras kraven för att passa enperson som man på förhand velat ge tjänsten. Detta är intetillfredsställande. För att uppnå bättre jämställdhet är detviktigt att kvinnor är representerade när kvalifikationer förinrättande av tjänster skrivs. Om fler kvinnor är med i dennaprocess kommer kvinnors kompetens att lyftas fram. För attundvika att krav för att få en tjänst utformas så att det defacto innebär att tjänsten skräddarsys kan det övervägas omdet inte bör införas krav om ett minsta antalkompetensförklarade sökande för att tjänsten skall tillsättas.Inom vissa områden kan detta krav vara svårt att uppfylla.Genom att ange att synnerliga skäl kan åberopas kanundantag göras, vilket bör tillgodose utvecklandet av nyaområden eller speciellt smala forskningsområden där detfinns få forskare.Centern anser att det finns bättre åtgärder än vadregeringen presenterat. En möjlig modell är att om en kvinnai konkurrens söker en tjänst som professor och blirkompetensförklarad men inte får tjänsten inrättas enprofessur för henne (norska modellen). För att det inte skallråda något tvivel om kompetensen måste kraven omsedvanlig professorskompetens alltid föreligga.En annan möjlig modell är att varje docentkompetentkvinnlig forskare ges möjlighet att anmäla sig till en rikslista.Sakkunniga inom området kan därefter göra en bedömningav behovet av nya professurer på områden där det kvinnligainslaget är särskilt lågt (franska modellen).Istället för regeringens förslag anser att det börutvecklas ett system där inslag ur de båda modellernakombineras. Regeringen bör återkomma med förslag somtillgodoser detta.Regeringens förslag om att ändra högskoleförordningenför att få jämnare sammansättning itjänsteförslagsnämnderna samt att båda könen skall vararepresenterade bland de sakkunniga är välkomna åtgärder.Åtgärder som för övrigt vid upprepade tillfällenkrävt.Centern välkomnar även regeringens förslag om att införaen bestämmelse om en skyldighet för universitet ochhögskolor att verka för att studenter inte utsätts för sexuellatrakasserier. Regeringen utför med detta en beställning somcentern initierade vid föregående . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om praktisk arbetslivsorientering,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om studie- och yrkesvägledning,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om invandrarkvinnor,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om forskning och forskarutbildninginom undervisnings- och vårdsektorn,5. att hos regeringen begär en konsekvensanalysi enlighet med vad i motionen anförts om doktorandtjänster,6. att avslår regeringens förslag om positivsärbehandling vid tillsättning av professurer,7. att hos regeringen begär förslag om åtgärderför inrättande av fler kvinnliga professurer i enlighet medvad i motionen anförts.