mot · GI02Fi34 · 1995-05-10 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /96, m.m. (kompletteringsproposition) de grönas förslag till vårbudget 1995Innehållsförteckning 1Sammanfattning2 2Den ekonomiska politiken2 2.1Inriktning och mål3 2.2Finans- och penningpolitik5 2.3Skattepolitiken7 2.4Fördelning och sysselsättning8 2.5Konvergensprogram och EMU8 3Kommunerna9 4Budgetpolitiken11 5Förslag till reviderad statsbudget11 5.1Sammanställning av förslagen12 5.2Skatter m.m13 5.3Utgiftsanslagen16 5.4Lånebehov, statsskuld och räntor28Hemställan281 SammanfattningI motionen pläderar vi för en aktivare och mer offensivpolitik för att öka sysselsättningen och investeringarna imiljöinriktade framtidsbranscher. Vi slår vakt om välståndetskärnområden, skola, omsorg och vård. Social rättvisa för ettmänskligare samhälle, ökat företagande för fler jobb och enlångsiktigt hållbar utveckling ur miljösynpunkt är trehörnpelare i den gröna finanspolitiken.De Gröna i lägger fram en 5,4 miljarder kronorstarkare budget än regeringen. Vi anser att regeringensbedömning att det privata sparandet ska minskas till förmånför ökad inhemsk konsumtion är alltför optimistiskt. Blandannat därför krävs mer långtgående budgetförstärkningar.Det gröna förslaget innebär att staten sparar 6,7 miljarderkronor mer i sina utgifter än vad regeringen föreslår.Anslagen för inköp av militärt material, byggande avriksvägar och fördelar av arbetsmarknadspolitiken minskas.Neddragningarna på dessa tre områden är sammantaget till15,5 miljarder.Därigenom kan vi också göra angelägna miljösatsningar,kompensera kommunsektorn för egenavgifterna och slå vaktom utsatta grupper både här hemma och i . Vi gåremot indragningarna på drygt 900 miljoner på biståndet. Vigår också emot indragningar på drygt 800 miljoner påmiljöområdet.En offensiv satsning på energieffektivisering ochbiobränslen för fordon föreslås. Ett nytt investeringsbidragsom omfattar ska ge både arbetstillfällen påkort sikt och ett mer offensivt näringsliv på lite längre sikt.Inom regionalpolitikens ram satsas 1,5 miljarder pånäringslivsutveckling och bättre infrastruktur påteleområdet.Arbetslösheten bekämpas genom att sänkaarbetsgivaravgifterna . Kommunerna fårbehålla förtjänsten för detta och kompenseras därigenom förhöjningen av egenavgifterna 1996. Tjänste-och miljösektorn bedöms också gynnas av åtgärden.Sänkningen finansieras genom höjda energi- ochmiljöskatter och höjd bolagsskatt med 3 %-enheter.De Gröna säger nej till sänkningen av ersättningsnivån isocial- och arbetslöshetsförsäkringarna till . Iställetföreslår vi ett brutet tak som innebär ersättning för deförsta 12 000 i inkomsten, och för den del som ligger därövermed . Det ger en större besparing, somlåginkomsttagarna kommer undan helt eller delvis jämförtmed regeringens förslag.De Gröna säger också nej till moms på dagstidningar, ochföreslår istället höjd reklamskatt.2 Den ekonomiska politikenSyftet med den ekonomiska politiken är, enligt vår mening,att tillgodose mänskliga behov inom de ramar som miljönsätter. De ekonomiska resurserna är ytterst resultatet avmänsklig skaparkraft och är baserade på de resurser somnaturen ger oss.Den förda ekonomiska politiken i har medförtbristande hushållning med begränsade resurser. Särskiltuppmärksammad är den snabba skuldökningen i statensfinanser . Budgetunderskottet måste snabbtupphöra och statsskulden minskas.Den förda ekonomiska politiken har också medfört att enbetydande miljöskuld har byggts upp under en lång följd avår. Denna är ett uttryck för både minskad tillgång pånaturresurser och framtida ökade kostnader. De beräkningarsom gjorts av miljöskulden ligger på ca 300 miljarder ochden ökar med ca 5 miljarder f.n. Dessa siffror är attbetrakta som preliminära minimital och därför inte direktjämförbara med värden i t.ex. statsbudgeten. Även andratyper av miljöräkenskaper, som t.ex. miljöjusterad BNI, ärän så länge ofullständiga och preliminära till sin karaktär.Den stora osäkerheten till trots måste den ekonomiskapolitiken också ta hänsyn till sådana ekonomiska problem.Annars är det stor risk att en förbättring av t.ex. BNP ellerstatsskulden kan ske genom att öka miljöskulden.Svensk ekonomi är uppenbart i obalans om man ser tillskuldsättningen. Statsskulden har byggts upp successivtsedan början av 70-talet, med undantag av medbudgetöverskott. Miljöskulden har sannolikt byggts uppunder än så -- den snabba tillväxten skedde sannolikt delvis genom en växande miljöskuld.Ser man till värdet av den svenska valutan i förhållande tillvåra handelspartner i omvärlden så har även dettatrendmässigt fallit . Det här betyder attsvensk ekonomi har urholkats genom denförda politiken och att det därför finns systematiska ellerstrukturella fel.Den traditionella politiken har varit, och är i huvudsakfortfarande, att söka åstadkomma en snabb ekonomisktillväxt. Mot detta har vi i De Gröna vänt oss och menat attdet leder till ökad miljöförstöring. Ekonomins innehåll ochinriktning är viktigare än om den ekonomiskaomsättningen ökar eller ej. Kvalitétsaspekter ochmedmänsklighet riskerar också att förloras i en ekonomiskpolitik som ensidigt inriktas på tillväxt. I marknadsekonominfinns starka moment av tillväxtfixering. Kostnadsdrivandeoffentliga åtaganden som t.ex. ATP-systemet ochsocialförsäkringarna förstärker en ensidig inriktning mottillväxten.Den ekonomiska politiken som fördes under 90-taletsförsta hälft förvärrade problemen på en rad olika sätt.Skattereformen var underfinansierad och medförde ettsnabbt växande underskott i statsbudgeten i den lågkonjuktursom följde. Förra regeringens åtstramningspolitik under denstarkt tilltagande lågkonjukturen bidrog till att förvärra denså att vi i modern tid fick upplevamassarbetslöshet. Avregleringen av finans- ochvalutamarknaderna tillsammans med den snabbt växandestatsskulden bäddade för omfattande spekulation och ororiktad mot bl.a. svensk ekonomi. Vi betalar en stor''riskpremie'' för detta i form av mycket höga räntor och enstarkt försvagad kronkurs.2.1 Inriktning och målDen ekonomiska politiken ska syfta till en långsiktigthållbar utveckling. Det goda samhället ska byggas på socialrättvisa, solidaritet med utsatta människor och ett starkthävdande av välfärdens kärna som är vården, omsorgen ochskolan. Jämställdhet mellan män och kvinnor måste blibättre. Solidariteten ska var internationell och utsträckas tillfattiga, flyende eller på annat sätt särskilt utsatta människori andra länder.Den förhållandevis låga efterfrågan i denhemmamarknadsberoende privata sektorn är tillsammansmed den offentliga sektorns finansiering på kort sikt viktigaproblem i svensk ekonomi . Bägge dessa problem ärsådana vi själva i hög grad kan åtgärda genom förnuftigapolitiska beslut. Den ekonomiska politikens inriktning ochmål bör inriktas mot att åstadkomma verkningsfulla åtgärderi syfte att stärka hemmamarknaden och sanerastatsfinanserna.Den exportberoende privata sektorn utvecklas däremotstarkt positivt i den pågående internationellahögkonjunkturen. Många exportföretag gör nu stora vinsteroch kan därigenom i hög grad egenfinansiera sinainvesteringar. Detta är till stor del en följd av den starktsjunkande kronkursen som gör att avtal i t.ex. dollar eller D-mark blivit värda långt mer . Det är viktigt att dettauppsving kommer hemmamarknaden till del så att enlångsiktigt gynnsam utveckling kan komma till stånd.Uppsvinget ger också ett utrymme för en snabbareomställning av samhället i miljövänlig riktning, t.ex. genomatt investeringar på olika sätt styrs till den internationellt settsnabbt växande miljösektorn. En sådan inriktning påinvesteringspolitiken bör också långsiktigt kunna öka deninternationella konkurrenskraften hos svenskt näringsliv.En internationell lågkonjunktur kan förväntas någon gångunder andra halvan av 90-talet. Det är naturligtvis omöjligtatt bedöma hur stark den blir eller exakt när den kommer.Konjunkturcyklerna förefaller vara oregelbundna i såväl tidsom höjd numera. Vi anser att en betydande beredskap börfinnas för att möta en kommande nedgång som annars påallvar kan hota det svenska välfärdssystemet. Vi föreslårdärför något större neddragningar i de offentliga utgifternaän regeringen /96. Ju snabbare svensk ekonomiåterhämtar sig desto bättre rustade står vi i nästa nedgång.Blir nedgången obetydlig kan istället statsskulden minskassnabbare vilket långsiktigt stärker hela samhällsekonomin.Företagande måste gynnas så att fler arbetstillfällenskapas. Inriktningen måste vara på ökad miljöanpassningoch ett mänskligare samhälle. måste den alltmernödvändiga arbetstidsförkortningen genomföras, vilket i sigger ytterligare arbetstillfällen. En sådan utveckling förbättrarockså skatteunderlaget och ger en starkare finansiering avvälfärdsprogrammen inom den offentliga sektorn. De nyajobben bör komma inom små- och medelstora samtkooperativa företag. Detta förutsätter en politik somunderlättar för företagande både vad gäller regelverk ochbeskattning. Kvinnligt företagande liksom företagande blandinvandrare ska på olika sätt stimuleras. Vi föreslår ocksåriktade stimulanser för att påskynda utveckling avnäringslivet inom miljö- och energisektorerna.Utifrån den utomordentligt allvarliga ekonomiskasituationen, med åtföljande mycket negativa socialakonsekvenser, anser de gröna att det är särskiltviktigt att satsa på kultur. Kulturen är människans sätt attbekräfta sin indentitet, sin självrespekt och utveckla sininnovativa förmåga. I kulturen formuleras morgondagensidéer och verksamhet.Det ansträngda ekonomiska läget i med ökadarbetslöshet m.m. har gett allvarliga sociala konsekvenser. Vihar kunnat uppleva ökade klyftor isamhället och en utslagning av inte minst grupper med sämreutgångsläge och möjligheter i samhället. En ökadmarginalisering och sociala problem ger bl a högre utgifterför staten på lång sikt och underminerar den svenskahögutbildningstraditionen. De Gröna menar att denekonomiska politikens delmål måste vara ökad livskvalitetför de breda samhällslagren och den får inte missgynna vissagrupper vilket är negativt för samhället i sin helhet. Specielltuppmärksammas och motarbetas måste den diskrimineringsom människor utsätts för på den svenska arbetsmarknadenpga etnisk tillhörighet.2.2 Finans- och penningpolitikFinanspolitiken ska inriktas på att snabbt sanera statensfinanser och skapa förutsättningar för en växande privatsektor med fler små, medelstora eller kooperativa företag.Detta ska ske på ett sådant sätt att ett resurs- ochenergieffektivt produktionssätt främjas och så attsysselsättningen ökar. Arbetslösheten medför mycket storakostnader för samhället, staten och de drabbade.Bekämpningen av arbetslösheten måste därför vara en viktigdel i finanspolitiken.Vi föreslår därför en skatteväxling där skatt på arbeteersätts med skatt på energi och miljö. Därigenom stimulerastjänste- och miljörelaterade sektorer av ekonomin. Medhänsyn till miljösektorns förhållandevis snabba tillväxtinternationellt sett och att såväl miljö- som tjänstesektorn iSverige är förhållandevis underutvecklad, så bör en sådanskatteväxling medföra ett ökat företagande och en ökadsysselsättning.Den miljöpåverkande industrin och transportväsendet fårbära en högre skattebörda vilket medför ett betydandeincitament för energieffektivisering eller övergång till mermiljöanpassade produktions- och transportmetoder. Denenergiintensiva industrin, som också i hög grad är svenskbasindustri, måste emellertid skyddas för alltför högakostnader så att den inte slås ut av konkurrenter i andraländer som slipper liknande pålagor. Vi föreslår därför attden del av energikostnaden som överstiger avförsäljningsvärdet undantas från energibeskattning under enövergångsperiod. Vi föreslår också att detta kopplas till kravpå åtgärdsprogram för minskad miljöpåverkan.Skattebasen i miljö- och energiskattesystemet krympermed tiden och måste delvis ersättas med andra inkomster istatsbudgeten. Skatteväxlingen kan därför inte genomföras iett enda enkelt steg, utan måste vara en fortgående processdär skattesatser justeras i takt med att skattebasen förändras.Vi skiljer därför mellan två typer av miljöskatter.I första kategorin har vi de skatter vars bas inte kanförväntas ändras mer än marginellt på kort och medellångsikt även då skattesatsen höjs förhållandevis kraftigt. Hit hörkoldioxidskatten, vattenkraftskatten, bensin- ochdieselskatterna, och de allmänna energiskatterna i övrigt.Dessa skatter är de vi intecknar för sänkningar avarbetsgivaravgifterna i vårt budgetförslag.I den andra kategorin har vi skatter och avgifter vars baskan förväntas ändras förhållandevis snabbt, dvs därstyreffekten är mer uttalad. Exempel på dessa äravfallsskatten, uranskatten, skatt på naturgrus ochmiljöavgifter på kemiska varor och produkter. Dessa skatteroch avgifter bör inte växlas mot sänkta arbetsgivaravgifter. Itakt med att intäkterna från dessa miljöskatter minskas fårmomsen åter höjas. I vissa fall kan sådana miljöskatter ocksågå till miljörelaterade investeringar t.ex. i form avinvesteringsbidrag för allergisanering eller industriprojektför utveckling av kommersiella biobränslen. Det leder i såfall till en tillfällig skattehöjning.Höjda energi- och miljöskatter och sänktaarbetsgivaravgifter gynnar den offentliga sektorn ochföretagen, men missgynnar hushållen. För hushållens delkompenseras de endast delvis genom sänkt moms för matoch inrikes transporter. har hushållen sedan någraår tillbaka ett osedvanligt högt finansiellt sparande, f.n. 8 %mot tidigare . Vi bedömer därför att den privatakonsumtionen endast till en mindre del påverkas av denföreslagna skatteväxlingen.Vård, omsorg och skola är de centrala verksamheternainom kommunsektorn. Dessa verksamheter har enavgörande betydelse för näringslivet, och besparingar i deområdena är samhällsekonomiskt ofta tvivelaktiga. Viföreslår att ytterligare medel återförs till kommunsektorn1996 genom sänkta arbetsgivaravgifter. Därigenomkompenseras den för minskat skatteunderlag till följd avhöjda egenavgifter. Därmed undviks också ökade kostnaderför staten för främst ökad ungdomsarbetslöshet. Ur socialsynpunkt är det mycket angeläget att arbetslösheten, inteminst hos unga, kan minskas.Finanspolitiken bör inriktas mot ökade besparingar ioffentliga sektorn. Välfärdens kärnområden -- vård, omsorgoch skola -- måste, som ovan påpekas, emellertid undantasför att klara övergripande mål som social rättvisa, livskvalitéoch hög sysselsättningsnivå. Besparingarna bör iställetinriktas mot bl.a. de mycket höga utgifterna för ett militärtförsvar som framstår som helt omotiverade och motbidrag och ersättningar till enskilda och företag som kanklara sig hyfsat ändå. Barnbidraget bör höjas till perbarn och månad, och beskattas. Ersättningarna förinkomster /månad i socialförsäkringarna bör iett första steg halveras -- bör ettgrundtrygghetssystem införas. De omfattande bidragen tillföretag bör minskas och ersättas med sänkt skatt på arbeteoch företagande.Regeringen räknar i sin finansplan och revideradenationalbudget med att sparkvoten för privat sparande skasjunka från nuvarande till . Dettaförefaller orimligt i en situation där de offentligasocialförsäkringssystemen urholkas och statens ekonomi ärkonkursfärdig. Sparkvoten är i genomsnitt högre i andra EU-länder. Vi bedömer att sparkvoten i vårt land kommer attstanna ungefär på samma nivå som . Det betyder att deninhemska konsumtionen inte kommer att utvecklas såpositivt som regeringen förutspår. Det ställer ytterligare kravpå en stram finanspolitik. Vi förslår därför ytterligarebesparingar i vårt förslag till budget för nästa budgetår.En väl fungerande ekonomi förutsätter prisstabilitet, lågaräntor, en stabil valuta och ekonomisk självtillit. Ekonominmåste därför i högre grad inriktas mot en långsiktigt hållbarutveckling ur social och miljösynpunkt.Prisstabiliteten är god och inflationen låg sedan några årtillbaka. Enigheten kring fortsatt låginflationspolitik är i detnärmaste total mellan berörda institutioner, politiska partieroch aktörer på marknaderna. Detta till trots förefaller Sverigefå betala en viss ''riskpremie'' för framtida inflationsrisk iform av högre långräntor än vår omvärld. Vi anser därför attpenningpolitiken alltjämt ska vara stark. Vi anser också attfinanspolitiken i ökande grad ska stödja ett stabiltpenningvärde.Ränteläget i är f.n. 4--4,högre än iTyskland. Detta för extremt höga ränteläge kan inteenbart förklaras som en riskpremie för inflationsrisken. Deåterkommande oroligheterna på penning- ochvalutamarknaden medför också en betydande riskpremie. Vibedömer att den i själva verket är större än inflationsrisken,men framför allt att den risken kommer att bestå på enmycket hög nivå . Även bristen pålångsiktighet och konsekvens i den förda ekonomiskapolitiken bidrar till osäkerheten.Det höga ränteläget och den låga kronkursen har sin grundi problemen och omvärldens förväntningar av svenskekonomi, och då särskilt den stora och snabbt växandestatsskulden. Penningmarknaden bygger i hög grad påstatens enorma lånebehov. 1/3 av lånen ligger utomlandsvilket verksamt dämpar inflationsrisken, men som ocksåmedför en betydande valutarisk. Saneringen avstatsfinanserna genom att snabbt få bort budgetunderskottetoch minska statsskulden är därför avgörande för att få nerräntorna och stärka kronkursen.Men även de kortsiktiga attackerna, spekulationerna ochoroligheterna bidrar verksamt till att driva upp ränteläget ochpressa ner kronkursen. De Gröna har i olika sammanhangpåpekat att spelregler som dämpar de allra värsta spekulativasvängningarna bör införas på den internationella penning-och valutamarknaden. En tänkbar möjlighet är en avgift påstörre transaktioner, pengar som lämpligen kan gå som stödtill utvecklingsländerna. Andra viktiga åtgärder är attförbättra insynen i de aktuella transaktionerna.Utformningen av spelregler är naturligvis en kompliceradfråga som måste få sina svar i ett internationelltsammanhang. Vi menar att bör vara pådrivande i dehär frågorna.Ett steg som redan nu bör tas är att regeringen inrättar enparlamentarisk kommitté med uppgift att ta fram förslag tillhur penning- och valutamarknaden kan genomlysas och gesbättre informella eller formella spelregler. En sådankommitté bör också i övrigt undersöka penning- ochvalutamarknadens nuvarande funktionssätt och effekter påsamhällsekonomin.2.3 SkattepolitikenEnligt uppfattning måste den ekonomiskapolitikens huvudmål vara en ekologiskt uthållig och socialtansvarsfull samhällsutveckling. För att vi skall kunna ta tillvara de förutsättningar och möjligheter som harkrävs det att ekonomin underställs ekologiska, sociala,kulturella och demokratiska målsättningar. Detta synsättpräglar också den skattepolitik som vill föra.Miljöpartiet anser att beskattningen av arbete totalt settinte skall ökas. Den bör i stället minskas och ersättas medfrämst miljörelaterade skatter. Vi anser också attinkomsttagare i högre inkomstskikt kan tåla en högrebeskattning än andra. De höjda marginalskatterna medföremellertid problem och tenderar att befästa och förstärkaorättvisor. För att minska dessa olägenheter kräverMiljöpartiet motverkande åtgärder.Miljöpartiets skattepolitik innebär att en långtgåendeskatteväxling genomförs. Skatteväxlingen innebär att skattenpå arbete växlas mot miljörelaterade skatter, främstenergiskatter. Effekterna av en skatteväxling innebärsammanfattningsvis att det blir räntabelt för företagen attinvestera på ett hållbart sätt. De ökade vinsterna kommer attinvesteras på ett miljöoptimalt sätt. En skatteväxling innebärdessutom att återvinning av material, i s.k. industriellakretslopp, gynnas eftersom återvinning kräver mer arbeteoch mindre energi än produktion som baseras på utvinningav råvaror.För hushållen blir det mer intressant att reparera ochunderhålla, vilket leder till fler jobb och ökad efterfrågan påhållbara produkter med lång livslängd och därmed bättreresurshushållning. Därtill kommer att skatteväxlingpåskyndar utvecklingen från industrisamhälle till tjänste-och informationssamhälle. En skatteväxling sätter igångSverige på ett bärkraftigt sätt och vi får en ekonomi somstimulerar en bättre miljöutveckling, fler jobb och ny, hållbarteknik.2.4 Fördelning och sysselsättningDe ökande klyftor som blir följden av regeringens förslagleder till en rad negativa konsekvenser för samhället. Balansoch harmoni i samhället är en grund för ett effektivt samhälledär både mänskliga och andra resurser används på ett brasätt. Med ökande klyftor ökar också känslan av utanförskap.Delaktigheten i samhällsbygget minskas, våld ochdrogmissbruk ökar. Jämlikhet är effektivt!Arbetslösheten är i detta perspektiv något som med olikamedel måste åtgärdas. De Gröna föreslår långtgåendeskatteväxling och sänkt normalarbetstid som ett sätt att bådeminska arbetslösheten, öka jämställdheten och kommatillrätta med sociala och ekologiska problem.En avgörande strategisk bedömning är att miljö ger jobb!Miljöinvesteringar som presenteras i denna motion harsåledes dubbel verkan: skapande av meningsfulla jobb ochbättre miljö. Dessa investeringar kan finansieras genomtillfälliga miljöskatter -- dvs miljöskatter som snabbtminskar då miljömålen uppnås.Genom att medvetet lägga de nödvändiga besparingarna isocialförsäkringssystemen på ett sätt så att låginkomsttagareinte drabbas på det sätt som regeringen föreslår kan viförhindra att ökade klyftor, med sociala problem som följd,uppstår. De gröna föreslår därför ett brutet tak isocialförsäkringssystemen -- som dessutom håller uppeköpkraften hos låginkomsttagare och därmed inte hämmarden ekonomiska utvecklingen. Liknande principer redovisarvi när det gäller besparingar i barnbidraget.2.5 Konvergensprogram och EMUSveriges regering ska lämna in ett s.k. konvergensprogramtill europeiska unionen. Detta är ett för landet viktigtekonomisk-politiskt program som i flera avseenden torde gåutöver vad som uppges i budget- ochkompletteringspropositionen. Vi anser därför attkonvergensprogrammet ska göras till föremål för debatt ochbeslut i innan det skickas in till Bryssel.Regeringen föreslår en lagändring som innebär ett totaltförbud för staten att ta upp lån i genom ändringi riksbankslagen. Syftet sägs vara vid etapp 2 förEMU om införandet av en gemensam valuta. Vidare angerregeringen att ett förbud verkar förtroendeskapande på definansiella marknaderna.Miljöpartiet anser, liksom riksbanksutredningen, att etttotalt förbud för staten att ta upp lån i inte gagnarSverige och motsätter oss därför detta. Möjligheten till enkortfristig kredit i exceptionella situationer kan vara mycketviktigt för staten att ha tillgång till. En lagändring av det härslaget innebär därför en onödig begränsning av det politiskahandlingsutrymmet och kan dessutom öka riskerna vidoroligheter i det finansiella systemet.Gång efter annan har finansministrar och andra politiskamakthavare hävdat att förändringar i regelsystemet ellerandra markeringar skulle leda till ökat förtroende på definansiella marknaderna och därmed bidra till lägre räntoroch starkare valuta. Gång på gång har denna strategi kapitaltmisslyckats, senast i samband med anslutning tillEU. Inte heller detta beslut har någon effekt på de finansiellamarknaderna. Däremot bakbinder det på ett olyckligt sätt detpolitiska systemet. De Gröna anser att det krävs helt andraåtgärder för att lugna de anarkistiska finansmarknaderna:dels ett mödosamt och långsiktigt arbete för budgetbalansoch minskad statsskuld och dels internationella spelregler föratt skapa en bättre ordning på marknaderna.Sverige kommer inte att ha möjlighet att uppnå deexisterande konvergenskraven för EMU redan 1999.Eftersom de gröna dessutom klart tar ställningmot att skall ta steget in i en gemensam EU-valutaanser vi också att det saknas godtagbara motiv för att vi skallgå längre i anpassning än vad många andra EU-länder göridag.