ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02So611 · 1995-01-25 00:00:00 — Vi vill att skall vara ett välfärdslanddär människor har arbete och de offentliga finanserna är ibalans. Det kräver kraftfulla insatser för ekonomisk tillväxt,ökad sysselsättning och sanerade statsfinanser.Budgetunderskottet gör det nödvändigt att minskautgifterna på en rad områden. För många, inte minstbarnfamiljerna, kommer sådana åtgärder att bli kännbara.För att statens ränteutgifter inte skall tränga undan välfärdenmåste statsskuldens utveckling vändas. Detta är nödvändigtför framtiden och för barnens skull.Vi anser att regeringen gör en riktig prioritering när manväljer att göra besparingar på transfereringar, bidrag ochsubventioner, framför ytterligare nedskärningar i de socialaverksamheterna.I förslagen till besparingar inom familjepolitiken harregeringen framhållit vikten av att bevara familjestödensgenerella karaktär även när ersättningsnivåerna avbesparingsskäl måste sänkas.Beräkningar på hur besparingar inom familjepolitikenpåverkar olika familjer har gjorts. Enligt dessa skulle ensänkning av barnbidraget på mer än per barn ochmånad leda till behov att kompensera ensamföräldrar.Vi anser att en eventuell barnbidragssänkning skallbegränsas till högst per barn och månad.En kompensation -- ett nytt bidrag -- till ensamföräldrarmotsätter vi oss helt. Vi anser att detta skulle innebära ettallvarligt avsteg ifrån den generella modellen. Barn skall integraderas beroende på familjekonstellation. Skall deekonomiskt svagare familjerna kompenseras finnsbostadsbidraget, som är ett bättre alternativ. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om sänkning av barnbidraget.
mot · GI02So612 · 1995-01-25 00:00:00 — kan rättsligt inte tillämpas i svenskadomstolar eftersom konventionstexten inte är upptagen isvensk lag. Detta är en brist. Eftersom Europakonventionenom de Mänskliga rättigheterna kunnat införas i svensk lagär det en självklarhet att även införlivas isvensk lag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om FN:s barnkonventions införlivande isvensk lag.
mot · GI02So613 · 1995-01-25 00:00:00 — Barns och ungdomars situation i det svenska samhälletvisar både goda och dåliga sidor. Den uppväxandegenerationen har en materiell trygghet och omsorg som imånga delar överskrider tidigare generationers. Samtidigtfinns hot -- ekonomiska, sexuella och andra -- som förhindraroch förstör uppväxtsituationen för många barn ochungdomar. Inte minst oroande är förhållandena i många avstorstädernas förortsområden där arbetslöshet, hög andelutländska medborgare och ekonomiskt knappa resurserskapar spänningar.Sverige har visat genom undertecknandet avBarnkonventionen och inrättandet av Barnombudsmannenatt vi tar barnens situation på allvar. krävs det attarbetet inte avstannar. Intentionerna i Barnkonventionenmåste realiseras och rapporterna från Barnombudsmannenmåste tas på allvar.Barn- och ungdomsfrågorna berör många myndigheter ochflera departement. Det medför svårigheter när det gäller attöverblicka de nationella mål som skall ligga till grund förplaneringen i kommuner och landsting. Utspridningeninnebär också svårigheter när det gäller att få en samlad bildav regeringens åtgärder och mål på barn- ochungdomsområdet. I propositionen 1994/1995:100, bilaga 14säjer regeringen att man har för avsikt att i en skrivelse tillriksdagen ge en samlad redovisning av samtliga förslag ochinsatser i årets budgetproposition som särskilt berörungdomar. Detta är bra men skrivelsen bör också innefattakonsekvenserna för de allra yngsta dvs. barnen.Det vore också önskvärt att regeringens barn- ochungdomspolitik fick en mer samlad plats i departementen.En barn- och ungdomsminister skulle kunna fylla denfunktionen.Kommunernas insatser är avgörande förBarnkonventionens genomslag i . Det ställer krav påbåde planering och beslutsunderlag i kommunerna. Tyvärrsaknas barn- och ungdomsprogram i många kommuner idagoch det är svårt att överblicka vilka insatser som görs påbarn- och ungdomssidan men också vilka konsekvenser dekommunala besluten får för barn och ungas rättigheter ochbehov. Skall efterlevas också iverkligheten är det nödvändigt med barn- ochungdomspolitiska handlingsplaner i kommunerna.Innehållet i dessa planer bör innefatta en beskrivning av deungas villkor i kommunen, men också en redogörelse överhur de nationella målen vad det gäller barn och ungdomarkan uppfyllas på den kommunala nivån. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en samlad dokumentation överbarn- och ungdomspolitiken både på central och kommunalnivå,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av att samla barn- ochungdomsfrågorna på ett departement.
mot · GI02So622 · 1995-01-25 00:00:00 — gjordes en omfattande förändring avföräldrabalkens bestämmelser om beräkning avunderhållsbidrag. Avsikten var att ge en rättvis fördelning avett barns försörjning mellan föräldrarna. ochRiksförsäkringsverket utarbetade riktlinjer för tillämpningenav de nya bestämmelserna.Den nya lagen innebar en lättnad för mångaunderhållsskyldiga. Lägre underhållsbidrag fastställdeseftersom även den andre föräldern kunde bidra till barnetsförsörjning.Samtidigt som förändringarna gjordes ändrades dock intebidragsförskottslagen. Trots år av utredningar fortsättersamhället att betala ut bidragsförskott för barn som kanförsörjas av föräldrarna. När det måste sparas riktar sigåtgärderna mot endast en förälder, den underhållsskyldige.I lagutskottets betänkande (LU9:1978/79) inför ändringenav lagen ansåg man att en viss behovsprövning borde finnasi förhållande till vårdnadshavarens inkomst. Utskottetpekade på att samhället inte helt skulle avhända sigmöjligheten att ingripa mot att föräldrar gör sig en obehörigvinst genom bidragsförskottet. Frågan om eventuellbehovsprövning hänsköts dock till sittande utredning.Det har gått lagutskottets betänkanderedovisades. Samhället kan ännu inte begränsabidragsförskotten i ärenden som detta.Även om föräldrarna tillsammans har ett beräknatöverskott så att de kan sörja för barnet betalar samhället utett bidrag. Eftersom det inte finns någon behovsprövning ibidragsförskottslagen betalas mellanskillnaden mellanbidragsförskott och fastställt underhållsbidrag, oavsettföräldrarnas kapacitet att själva klara av försörjningen avbarnet.Överkompenseringen blir än mer tydlig om ett barn haregna inkomster av förvärvsarbete eller förtidspension. Dessabarn saknar underhållsbidrag, vilket i beräkningarna sätts till0 kronor. Bidragsförskottet ska emellertid, enligt gällanderegler, betalas ut. Föräldrarna får då varjemånad för ett barn som självt klarar av sitt underhåll.Att underhållsbidraget fastställs enligt föräldrabalkensregler efter barnets behov och föräldrarnas samladeekonomiska förmåga är bra. Problemet är attbidragsförskottslagen inte innehåller någon formulering ombehovsprövning. Detta gör att vårdnadshavarenöverkompenseras med bidragsförskott. Under harsåledes stora summor pengar betalats ut till föräldrar enkomav den anledningen att det inte finns någon korrelationmellan bidragsförskottslagen och föräldrabalken.Bidragsförskottslagen borde ändras så att bidragsförskottkan minskas i de fall förmånen framstår som klartoberättigad. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en ändring av bidragsförskottslagen isyfte att minska överkompensering av vårdnadshavare.
mot · GI02T18 · 1995-01-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:126 Den framtida trafikadministrativa verksamheten Länsstyrelserna bör behålla bilregistrenI prop. 1994/95:126 föreslås att ansvaret för bilregistretfrån centraliseras till och enligtuppgift förläggs till . Handläggning avbilregisterärenden och telefonservice koncentreras till treplatser i landet. De föreslagna förändringarna medför enligtpropositionen en årlig besparing på omkring 40 milj.kr.På sid 15 i proppen sägs emellertid att bil- ochkörkortsregisterverksamheten alltid har finansierats genomavgifter. I och med övergången från netto- tillbruttoredovisning på statsbudgeten kommer dessa avgifterinte att disponeras av den som sköter registren utan tillförasstatskassan och redovisas under en inkomsttitel. På sid 27meddelar regeringen att bilregisterverksamheten skallfinansieras med medel från ramanslag.Av prop. 1994/95:100 bil. 7 framgår det att Vägverketdrabbas av stora nedskärningar, t.ex. när det gäller bidrag tillenskilda vägar och flygplatser i skogslänen och föradministrationen. nämns inte i regeringensförslag till budget, men det är inte troligt att mankan sköta det helt gratis.Centralisering av en verksamhet innebär en avsevärtminskad service till allmänheten. Alla i hela landet blirhänvisade att ringa till tre platser för att få kontakt medbilregistret i stället för att kontakta sin egen länsstyrelse.Kännedomen om lokala förhållanden försvinner. Om t.ex. enyrkeschaufför ställt av en av sina bilar och får en oväntadbeställning på körning har det visat sig vara värdefullt attsnabbt via telefax kunna få bevis om avställningsupphörande.Totalt i landet berörs ca 250 personer som arbetar medbilregister i de olika länsstyrelserna. I , ,är antalet besök hos bilregistret ibland upp till 170 per dag.Ca 250 anmälningar per telefax kommer in omupphörande av avställning. De får svar oftast inom mindreän . i tar emot 76.000telefonsamtal per år.Regeringens motiv är att spara 40 miljoner kronor.Eftersom bilregistret betalas genom avgifter från bilägarnaborde denna besparing komma dem tillgodo. Medföromläggningen en besparing är det alltså inte statskassan somfår den, om man inte låter bilägarna stå för en överavgift.Centralisering blir sällan billigare i praktiken. Eftersomregeringen inte fört upp en utgiftspost på budgetför att man övertar ansvaret med bilregistret, verkar det somom den uppgivna besparingen på är enren synvilla. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avslå proposition 1994/95:126 ochbehålla bilregistren hos länsstyrelserna.
mot · GI02T20 · 1995-01-27 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:126 Den framtida trafikadministrativa verksamheten Regeringen föreslår i rubricerade proposition bl.a. attnuvarande verksamhet vid länsstyrelsernas bilregistercentraliseras till tre platser i landet. Länsstyrelserna har omfattande expeditions-, telefon- och telefaxservice.Antalet besök har uppskattats till 400 000 . Ärendenahandläggs nära människorna med god kännedom om lokalaförhållanden. Kostnaderna för bilregisterverksamheten ärmed hänsyn till ärendemängden låga och täcks avregisterhållningsavgiften som fordonsägarna betalar.Ett genomförande av regeringens förslag skulle innebäraen försämrad tillgänglighet och service för enskilda bilägare,bilhandlare, företag som bedriver yrkesmässig trafik m.fl.Möjligheterna för den enskilde att på plats kunna uträtta sinabilregistrerings- och fordonsskatteärenden försvinner. Förmånga människor -- och inte minst för svagare grupper isamhället -- torde den föreslagna centraliseringen innebäraavsevärda försämringar som antagnakostnadsbesparingar baseras på ett osäkert underlag.Den föreslagna tekniken med bildfångst bör i stället kunnautnyttjas för en rationalisering med en fortsattdecentraliserad ärendehandläggning och service. Detta gerbåde kostnadsbesparingar och en fortsatt god service med enhög tillgänglighet för medborgarna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om angelägenheten av endecentraliserad service inom bilregisterverksamheten,2. att hos regeringen begär förslag om attredovisa förslag om hur bildfångsttekniken kan utnyttjasregionalt i kombination med en fortsatt expeditions- ochtelefonservice vid länsstyrelserna.
mot · GI02T201 · 1995-01-25 00:00:00 — beslutade att ta bort bidraget tillkommunerna för investeringar i kollektivtrafik. Motivet varatt minska den statliga detaljstyrningen, varför bidragetnumera ingår i ett generellt bidragssystem.I en motion till förra pekade vi på behovet avett ökat stöd till kommuner, som väljer att utveckla nya ochmiljövänliga kollektivtrafiklösningar. Motionen avslogs medhänvisning till riksdagsbeslut. Det är beklagligteftersom vi menar att motionens krav mycket väl kan förenasmed beslut.Även om detaljstyrningen minskas är det rimligt attriksdag och regering anger vissa övergripande principer förfördelningen av bidrag till byggande av vägar ochinvesteringar i nya trafiksystem. Enligt vår uppfattning bördet tydligare än klargöras att stödet skall stimulerautvecklandet av nya och miljövänliga kollektivtrafiksystem.Luften i våra innerstäder är ett av våra stora miljöproblem.I många kommuner planeras därför en övergång tillmiljövänligare trafiksystem.SpårvagnarSpårvagnen är som bekant en relativt miljövänlig, mentyvärr numera sällsynt trafiklösning. Den finns bara kvar inågon märkbar omfattning i och . INorrköping svarar spårvägen för ca en tredjedel avkollektivtrafiken i innerstaden. pågår enstundtals intensiv debatt om spårvägens framtid. För tre årsedan fanns ett förslag framme om en kraftig utbyggnad avspårvägsnätet. Kostnaden för nya banor, vagnar m.m. varberäknad till en bra bit . Trotsförhoppningar om statliga bidrag vågade inte den politiskamajoriteten ta beslut om en utbyggnad. I stället valde övervintringsalternativ. Dagens spårväg rustas förnärvarande upp och beräknas kunna leva vidare i 10--15 år.Sedan måste frågan om upprustning eller utbyggnad återigenväckas. På grund av de höga investeringskostnaderna äronekligen spårvägens framtid hotad, trots att de gulavagnarnas framfart är ett mycket uppskattat inslag istadsbilden.PionjärerOm tvingas lägga ner spårvägen blir inte baranorrköpingsborna förlorare. Alla andra kommuner, somdiskuterar en övergång till spårbunden trafik, får det svårareatt förverkliga sina planer. I takt med att allt färre vågar väljaspårvägen ökar kostnaderna för dem som blir kvar. Ochomvänt, om fler väljer spårvägen minskar kostnaden förvarje kommun. Det blir möjligt att samordna inköp ochservice. Därför är det angeläget att staten gör det möjligt förkommuner att bryta ny mark, att fungera som pionjärer.Tyvärr visar erfarenheterna från och andrakommuner att med dagens bidragssystem är det svårt attfinansiera investeringar i relativt okonventionellatrafiksystem. splittras resurserna på många små projekt,och det är svårt att åstadkomma kraftsamlingar kringstrategiskt viktiga satsningar.SlutsatsÄven i ett icke-detaljstyrt bidragssystem är det rimligt attriksdag och regering anger vissa övergripande principer förfördelningen av pengar. En sådan princip bör vara attbidraget skall stimulera övergången till miljövänligatrafiksystem. Särskilt viktigt är att stödja satsningar, som kanfå stor betydelse för andra kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ökat stöd till miljövänligkollektivtrafik.
mot · GI02T202 · 1995-01-25 00:00:00 — Långsiktig strategisk planering och politiska beslut medanledning av planeringen kräver en avvägning mellan olikasamhällsmål.Särskilt uppenbart är detta inom transport- ochkommunikationsområdet. Planeringen skall tillgodose delsdagens efterfrågan på goda kommunikationer lokalt,regionalt, nationellt och internationellt, dels de långsiktigakraven och målen. Hänsyn måste tagas till förväntadteknikutveckling och nya strukturer m.m. Denna planeringmåste dessutom göras inom ramen för och medverka positivttill en långsiktigt hållbar miljö.Allt detta ställer höga krav på helhetssyn. Det kräver attplanerings- och beslutsunderlaget är sektorsövergripande, inte löser ''en sak i taget'' utan ibland tar ställning till''både och''.En avgörande orsak till att systemet är så komplext ochsvårt att hantera är den offentliga administrationensuppbyggnad. En administrativ funktion hanterarjärnvägsspåren, en annan den nationella järnvägstrafiken, entredje hanterar vägar, en fjärde telekommunikationer, enfemte sjöfart, etc. När det gäller inrikesflyget är bilden ännumera komplex genom att dess infrastrukturansvar delasmellan två olika administrativa nivåer. Staten ansvarar förstatliga flygplatser och kommunerna för kommunalaflygplatser. Genomgående förstärks den otydligarollfördelningen ytterligare när man studerar systemet på denregionala och lokala nivån.För att komma tillrätta med ovanstående krävs inrättandeav en sektorsövergripande administrativ organisation somhanterar infrastrukturfrågorna på den nationella nivån. Dettapåverkar i sin tur systemets struktur på regional och lokalnivå, vilket förbättrar möjligheterna till en reelldecentralisering av makt och befogenheter. Då inrättandet avett ''infrastrukturverk'' innebär omfattandesammanslagningar av flera myndigheter och organisationertorde resultatet bli mycket positivt även ur besparings- ochrationaliseringssynpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om inrättande av ett ''infrastrukturverk''.
mot · GI02T204 · 1995-01-25 00:00:00 — I FN:s standardregel för full delaktighet och jämlikhetfinns riktlinjer som ger förutsättningar för att människor medfunktionshinder skall kunna delta på olika villkor isamhällslivet.De regionala länstrafikbolagen har här ett stort ansvar vidupphandlingen av kollektivtrafik. Ett kravkriterium påtrafikmaterialet måste vara att detta är handikappanpassat.Hållplatser och vägarna fram till dessa måste planeras för av-och påstigning för rörelsehindrade. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tillgängligheten av kollektivtrafik förhandikappade.
mot · GI02T205 · 1995-01-25 00:00:00 — Ett stort antal renar dödas på vägaroch järnvägar. Många dör inte genast utan kan springa ut iterrängen där de går en plågsam död till mötes. Människorsom dödas eller invalidiseras blir också följden av de mångarenpåkörningarna med bil. Andra konsekvenser är storaskador på bilarna, som vållar den enskilde stora kostnader.Ännu fler renar dödas av tågen, vilket också är djurplågeri,eftersom knappast alla renar dör genast. Tågpersonalenmåste agera slaktare och även ta hand om delar från djuren,som fastnat på tågen. Detta är en arbetsmiljöfråga somupplevs som mycket obehaglig och påfrestande.Därför måste åtgärder vidtagas. Ännu fler renstängsel börsättas upp längs järnvägen och även längs vägarna. Ingensaltning bör heller tillåtas. Det finns ersättningsmedel. Detär viktigt att renägarna själva också tar ett ökat ansvar föratt minska antalet olyckor. Informationen måste ökas bl.a.genom media. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om rendöden på våra vägar och järnvägar.
mot · GI02T209 · 1995-01-25 00:00:00 — utgör spårvägstrafiken i ett par kommuner iSverige stommen i den kollektiva tätortstrafiken.En av dessa kommuner är Norrköping.I har spårvägstrafiken funnits ,trots att kommunen expanderat kraftigt ochomfattningen på kollektivtrafiken mångdubblats. Och trotsatt stora förändringar skett i stadsplaneringen och att dentekniska utvecklingen gjort betydande framsteg vad gällerandra trafikmedel, utgör spårvägstrafiken fortfarande 40 %av centralortens kollektivtrafik.Ett avgörande skäl till detta är naturligtvis att de ansvarigai kommunen trott och alltjämt tror på spårvägen som ettriktigt och värdefullt inslag i det kollektiva trafiknätet. Desenaste årens miljödebatt har också gett stöd för detta.1993 beslutade kommunen i total enighet att satsa styvt 60milj kr på en upprustning av spår ochvagnar. Och därutöver påökade driftkostnader för underhåll av spår ochkontaktledningar.Ur snäv ekonomisk synvinkel och med normalaavskrivningstider vore denna satsning knappast försvarbar.Investeringar i spårvägstrafik är relativt sett dyrbara, och enövergång till busstrafik skulle ha ställt sig avsevärt billigare.Gör man däremot som kommunen, väger inmiljöaspekterna, kommer saken i ett annat läge.Spårvägstrafikens miljöfördelar i de mest tätbebyggdadelarna av centralorten, jämfört med en trafik baserad påfossila bränslen, ger så pass stora miljövinster attmerkostnaderna kan motiveras.Medan teknik- och systemutveckling när det gäller denkollektiva busstrafiken, som nämnts, gått starkt framåt påsenare år har motsvarande utveckling i när det gällerspårvägstrafiken stått tämligen stilla. Intresset att satsa pådenna utveckling har dessutom varit mycket svagt frånstatens sida.Om istället valt att utveckla ett nytt ochobeprövat kollektivtrafiksystem hade förutsättningarna att fåbidrag för detta varit stora.När man nu istället föredrog att satsa på spårvägstrafikenfick man helt och hållet lita till egna resurser.Spårvägstrafik i tätbebyggda områden är ur miljö- ochenergisynpunkt ett överlägset alternativ. I fallhar det dessutom ingått i konceptet att producera elenergintill spårvägen i ett eget biobränslebaserat kraftvärmeverk.Om den miljövänliga spårvägen skall ha någon framtidsom transportmedel krävs det dock en utveckling och enförnyelse av såväl system som teknik. Det kan inte dekommuner som fortfarande har spårvägstrafik klara på egenhand. Det krävs ett nationellt engagemang.I dag inryms inte spårvägstrafiken i de olika stödformersom finns för utveckling av ny miljövänlig teknik eller förkollektivtrafik.Mot bakgrund av att varit starkt pådrivande ochställt sig bakom det internationella miljövårdsprogrammet,den s k , är det rimligt att den miljövänligaspårvägstrafiken också omfattas av möjligheterna att få delav de statliga resurser som satas på utveckling av miljövänligteknik. Särskilt som sambandet mellan luftföroreningarnaoch klimatförändringarna speciellt uppmärksammades vidden konferens i som ledde fram till . Med hänvisnig till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utveckling av spårvägstrafiken.
mot · GI02T210 · 1995-01-25 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av hastigheterna påvägarna,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förenklade regler när det gälleranvändande av släpkärra,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fri högersväng vid rött ljus,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avskaffande av accisuttaget föramatörbyggda fordon,117. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den s.k. dispensavgiften.2
mot · GI02T212 · 1995-01-25 00:00:00 — de gröna vill satsa mera pengar på järnvägaroch kollektivtrafik än på motorvägar och flyg. Det står i vårpartimotion att vi vill omfördela en del av de minst 300miljonerna som är beräknade för utbyggnaden av 13-metersvägen --Falun.I stället anser att Västerdalarna behöverförbättringar i sitt hårt utnyttjade vägnät. Trafiken till Idresoch framförallt Sälens idrottsanläggningar har en alltför stortrafiktäthet jämfört med delar av vägens standard.Infarten till skulle aldrig ha påbörjatsspeciellt sedan flygtrafiken bara är drygt hälften mot förnågra år sedan. har passagerarantalet minskat.För fem år sedan reste cirka 210 000 med flyget från . flög endast 120 000 från airport.Miljöpartiet vill satsa på sovvagnstrafik och ökaturtätheten när det gäller dagtåg. Konkret innebär det bl.a. attnya uppköp ska göras av sovvagnstrafikGävle//--/. För landetbetyder det att man satsar på att låta bygga flera nyasovvagnar.Miljöpartiet väntar också på utredning ompendeltågstrafik --, där topparna i trafikengenom arbetspendling på järnvägen med matarbussar skulleavlasta den hårt trafikerade mellan ochFalun.Miljöpartiet vill bygga upp järnvägen i ett första stegMora--, där det redan finns en banvall med spår. Därmåste dock projekteras. Västerdalsbanan ska ocksåelektrifieras och byggas ut upp till . Där finns vissaproblem med den gamla banvallen, men en annan dragningpå vissa ställen är säkert genomförbar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att satsa på järnvägstrafik påbekostnad av bl.a. 13-metersvägen --,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbyggnad av järnvägen --och -- ,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om elektrifiering av Västerdalsbanan.