mot · GI02K223 · 1995-01-25 00:00:00 — Orimliga konsekvenser av lagtillämpning Det finns ett flertal exempel då lagregler fått en sådanutformning att enskilda drabbats på ett sätt som knappastvarit i överensstämmelse med lagstiftarens syfte medlagstiftningen. I ett rättssamhälle borde det därför finnaslagtillämpningsspärrar inbyggda som ger klara signaler idessa fall.Det ökande antalet nya lagar gör lagstiftningensvåröverskådlig för både lagstiftare, tjänstemän ochallmänhet. Lagbestämmelser kan motverka eller samverkamed varandra på ett av lagstiftaren icke förutsett sätt, vilketkan leda till absurda konsekvenser för enskilda personer.Inom den offentliga förvaltningen händer då och då att entjänsteman upptäcker konsekvenser av en lag somuppenbarligen inte kan vara åsyftade av lagstiftaren. Mångatjänstemän reagerar då i enlighet med ett äldretjänstemannaideal -- man fattar beslut enligt lagens lydelse,oavsett konsekvenserna. I tidningar och massmedia ser vi dåoch då intervjuer med tjänstemän, som säger: ''Visst hardetta beslut fått tråkiga följder, men jag har bara som en godtjänsteman följt lagen.'' Man hänvisar till politiker sombeslutat om lagen. Politikerna i nämnder och styrelser skylleri sin tur ofta på tjänstemännen och menar att dessa skulle hafattat ett annat beslut.Det skulle behövas någon form av återkoppling mellan deverkställande tjänstemännen på fältet och de politiker somdeltar i lagstiftningen. Ett sätt att uppnå detta kan vara attförändra tjänstemannaidealet. En god tjänsteman blir dåistället den som upptäcker ''stolligheter'' i lagstiftningen ochför sin upptäckt vidare. Givetvis finns det många tjänstemänoch myndigheter som redan nu handlar på detta sätt. Men enlagfäst ändring av tjänstemannens rätt att fatta beslut kundegöra återkopplingen effektivare.På arbetsmiljölagstiftningens område finns enbestämmelse som gör det möjligt för skyddsombud att direktstoppa en miljöfarlig verksamhet. En likartad lagstiftningkunde införas för alla tjänstemän i den offentligaverksamheten. Dock skulle den vara formulerad så attverksamheten vid en myndighet inte direkt kunde saboterasav en enskild tjänsteman.En tänkbar ''generalklausul'' för sunt förnuft inom denoffentliga förvaltningen kunde ha ungefär detta innehåll: Omen tjänsteman i sin tjänsteutövning upptäcker konsekvenserav en lag, stadga, förordning etc. som uppenbarligen inte kanvara åsyftade av lagstiftaren eller den som utfärdatbestämmelsen, så skall tjänstemannen inte få fatta dettilltänkta beslutet utan att ha frågat sin närmaste chef.Tjänstemannen måste alltså tänka igenom vad lagstiftareneller den som utfärdat den aktuella bestämmelsen har haftför syfte. Det gäller inte vad tjänstemannen själv anser varaförnuftigt oberoende av lagen, utan tjänstemannen måstejämföra tillämpningen med lagstiftarens tanke om lagensönskvärda effekter. Tjänstemannen kan alltså behöva gå tillpropositioner och andra förarbeten till lagen.Den fråga tjänstemannen ställer sin närmaste chef om ickeförutsedda konsekvenser av en lag skall antecknas imyndighetens diarium och blir alltså offentlig handling.När detta är gjort, kan chefen beordra den underlydande atttrots betänkligheterna fatta beslutet. Eller också anser ävenchefen att tillämpning av lagen får icke avseddakonsekvenser. Han eller hon frågar då i sin tur närmast högrechef. På så sätt hamnar frågan slutligen i en politiskt tillsattnämnd eller styrelse. Politikerna har då fått vetskap omlagens konsekvenser och kan verka för en ändring av lageneller bestämmelsen.En lag som uppmuntrar tjänstemän att upptäcka''Pomperipossaeffekter'' i lagtillämpningen kan dessutommedverka till en mer kreativ anda inom myndigheterna. Dengoda tjänstemannen är inte den som oreflekterat följer lagenutan den som ibland vägrar fatta beslut, därför att lagenmåste ändras!Det finns på arbetsmarknaden något som kallastolkningsföreträde vad avser slutna avtal. Det borde påsamma sätt på den offentliga sidan gå att införa någotliknande så att den enskilde inte drabbas av konsekvensersom uppenbart står i strid med eller avviker från lagstiftarenssyfte med en lag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om en lag somger offentliga tjänstemän rätt att vägra att fatta beslut, dåkonsekvenserna av en lagtillämpning uppenbart stider motlagstiftarens intentioner.