mot · GI02Sf505 · 1995-01-25 00:00:00 — I budgetpropositionen föreslås en besparing påstudiestödet till gymnasieelever om totalt 474,5 miljoner krunder . Av dettaavser besparingar med anledning av denföreslagna barnbidragssänkningen och enextra besparing riktad mot gymnasieungdom genom attstudiebidrag lämnas för 9 i stället för som 10månader.Redan en nedskärning av antalet bidragsberättigademånader från 12 var fördelningspolitiskttveksam. En nedskärning av studiebidraget förgymnasieelever med motverkarytterligare en rimlig fördelning mellan olika barnfamiljer.Oavsett att den treåriga gymnasieutbildningen formellt ärfrivillig för eleverna har samhällsutvecklingen i praktikengjort den obligatorisk om ungdomarna ska ha en god chanspå framtidens arbetsmarknad. Det ligger också i samhälletsintresse att stimulera och inte motverka att ungdomar frånalla samhällsgrupper utnyttjar de möjligheter den treårigagymnasieutbildningen ger. Dessa tankar ligger också i linjemed de synpunkter den socialdemokratiska riksdagsgruppenframförde i sin motion om studiestödet, , då manbland annat anförde att det fanns skäl att familjepolitiken togöver ansvaret för stödet till de äldre tonåringarna.Därmed är det rimligt att samhället ser likartat påungdomarnas möjligheter till studiestöd och barnensmöjligheter till barnbidrag. Starka skäl talar för att stödet tillgymnasieeleverna inordnas i det familjepolitiska stödet.Om det ska göras en åtskillnad mellan barn i grundskolaoch ungdomar i gymnasiet bör detta göras mot bakgrund avatt såväl som Socialstyrelsensberäkningar visar att kostnaderna för en tonåring är betydligthögre än kostnaderna för ett yngre barn.Så beräknas kostnaderna för en treåring till (exklusive barnomsorg, därkostnaderna normalt står i relation till familjeinkomsten)medan 11-åringen beräknas kosta familjen och en pojke i 15-18-årsåldernberäknas kosta . Till dessa skillnader kommer att det är svårtför familjerna att avstå från ett eget rum till en tonåringmedan en barnfamilj i en pressad situation kan välja att låtayngre barn dela rum några år.För familjer med goda inkomster och stabil ekonomi spelarett inkomstbortfall om ett par per ungdom ochår ingen avgörande roll. Däremot är risken stor att ekonominblir hårt ansträngd hos en lågavlönad tonårsfamilj med ettpar ungdomar i gymnasiet, som med de förändringar avstudiestödet som genomförts och planerats de senaste årenförlorar . Särskilt hårt drabbas de familjer medinkomster som dessutom går miste om tidigare två, nu tremånader med extra tillägg.Det finns en risk för att alltför snäva ramar förgymnasieelevernas familjer kan leda till avhopp frångymnasieskolan med framtida ökade kostnader både förindividen och samhället som följd. Problemet förstärks av attungdomar utan goda kontakter har små möjligheter tillsommarjobb eller andra egna inkomster på dagensarbetsmarknad.Vi föreslår därför översyn av gymnasieelevernasekonomiska situation. Regeringen bör därvid se över detsamlade familjepolitiska stödet och beakta desamhällsförändringar som innebär att gymnasieutbildningeni praktiken blivit obligatorisk för ungdomarna. Självfalletkan möjligheterna att beakta ungdomarnas egna inkomsteroch förmögenheter vara med vid en sådan översyn. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn av det ekonomiska stödet tillgymnasieungdom.