mot · GI02A227 · 1995-01-25 00:00:00 — Motionen tar upp det politiska ansvaret när det gäller dehandikappades möjligheter till arbete. Förslag framläggssom tar sikte på att stimulera anpassad sysselsättning förfysiskt funktionshindrade och psykiskt störda. Ett förslag äratt anta en lag som förhindrar arbetsgivare att diskrimineramänniskor med funktionshinder.BakgrundUnder har ett rätt så omfattandeförändringsarbete åstadkommits inom handikappområdena.Det gäller både för personer med fysiska handikapp och förde psykiskt störda. Regerings- och riksdagsbesluten byggerpå handikapp- och psykiatriutredningarnas förslag. Beslutentar sikte på att förbättra levnadsvillkoren i vid mening -- iboende, socialt stöd och rättssäkerhet. Det gäller således detindividuella stödet. Reformerna har tagits på socialpolitikensområde.För de svårast fysiskt funktionshindrade, ca 100 000 personer, har (1993) antagit en särskildrättighetslag, den s.k. LSS-lagen.De psykiskt stördas ställning i samhället kommer också attstärkas som en följd av beslut . Stödetförbättras genom utbyggt särskilt boende, satsningar pårehabilitering, sociala stöd och anpassad sysselsättning.Sammanfattningsvis innebär reformerna att de fysisktfunktionshindrade och de psykiskt störda kan ges vidgatindividuellt stöd, större frihet och trygghet.Arbetsmarknadens bristerDet gemensamma och svåra hindret för de fysiskt ochpsykiskt funktionshindrade gäller sysselsättningen. Detta harockså uppmärksammats av både handikapputredningen(1988--1992) och psykiatriutredningen (1990--1992).Frågan är hur detta skall åstadkommas i dagens --med efterkrigstidens mest sönderkörda statsfinanser ochhögsta arbetslöshet.Människovärdet och politikenVi är inne i och i en tidsanda som behöver mer aven politik för människovärdet. Det gäller både nationellt ochinternationellt. Människosyn och människovärde har fått ståtillbaka för ekonomi och marknad. Politiken har blivitmindre humanistisk och mer ekonomisk -- både i språk ochbeslut.Här hemma har detta kompenserats genom nyauttrycksvägar inom etiken. Etiken har blommat i tal ochdeklarationer, medan det lika människovärdet står svagt ochskuggat i vardagen. Här finns ett dåligt samband mellan ordoch handling.Etikens vägledande principer är rättvisan,självbestämmandet, godheten -- undvika det onda och göradet goda -- och lidandeprincipen -- d.v.s. att medverka iåtgärder från människors illabefinnande till välbefinnande.Det är slumpen som bestämmer starten av våra liv. Vi kanfödas utvecklingsstörda eller begåvade, fysiskthandikappade eller fullt friska, växa upp i problemfamiljeller normalfamilj, födas av fattiga eller rika föräldrar.Därmed kommer vi till denna jord med skildaförutsättningar.Det är inte förenligt med etikens grundprinciper attacceptera orättvisa livsförutsättningar. Är funktionshinder enindividfråga som vi andra och samhället kan ställa osspassiva inför? Nej, har vi sagt i . Samhället har ettansvar. Det är politikens uppgift, i dialog med väljare ochallmänhet, att ge samhällsansvaret ett innehåll.Hur skall vi då se på de handikappades möjligheter tillarbete? Vi anser att stat och kommun måste ta ett störreansvar -- än . Det finns många skäl till detta, bl arättviseprincipen.Men vi vill också lyfta fram de kulturella faktorerna. Dekan vara svåra att finna och förstå. Men de finns där och depåverkar våra känslor och attityder. Och de påverkar ocksåmänniskorna i deras krav gentemot samhället. Den kulturellafaktor vi här tänker på är arbetsetiken, det lutherska, attarbeta och göra rätt för sig.Hos oss är en naturlig fråga: Vad har du gjort ? I andrakulturer är en mer typisk fråga: Hur mår du ? I den enakulturen samlar man på prestationer, i den andra påupplevelser.Vårt välfärdssystem garanterar de funktionshindradeekonomisk standard och trygghet. Samhällets olikafunktioner handikappanpassas. På så sätt är det nog enklareatt vara handikappad i . Men det är svårt om man kanoch vill ta ett arbete -- men inte får något. Då ställs man vidsidan av något viktigt, nämligen arbetsprestationen. Menockså vid sidan av de kontaktnät som byggs upp kring justjobbet. Dess betydelse kan många arbetslösa omvittna. Mantappar inte bara jobbet, utan också kamratkontakter ochdärmed identitet och självkänsla.Arbetet är m.a.o. mycket viktigt. Utan jobb har engrundläggande livsförutsättning gått förlorad.Att bekänna sig till det lika människovärdet betyder ocksåett ansvar i politiken, dvs. en medverkan till att defunktionshindrade får sin berättigade del i arbetsmarknaden.Att bekänna sig till det lika människovärdet är god etik.Det är vi många som talar varmt för. Men att sedan inget görai politiken -- det är dålig moral. Ord och handling måste gåihop.Det betyder att de handikappades krav på jobb -- måstefinnas med på dagordningen trots landets ekonomiskaproblem och höga arbetslöshet. Är detta möjligt? Och i såfall med vilka inkörsportar?Förslag till åtgärder 1. budgeterar staten sina utgifter uppsplittrat ochsektionellt. Utgifter för handikappades sjukskrivning fallerpå försäkringen. Likaså statens utgifter förförtidspensioneringen. Arbetslöshetsersättningen utbetalaspå ett annat departements- och anslagsområde, osv.Av koncernriktlinjer framgår att statens utgiftertill för att anställa en arbetshandikappad uppgår till110 1995. Jämförs denna kostnad med en utgift i fortsattA-kassa eller sjukskrivning blir statens kostnader lägre vid en Samhallanställning.Med föreliggande budgetförslag kan nu en nettoökningmed 600--800 nya arbetstillfällen för handikappade utebli iSamhall . Genom att se över sektorsgränserna istatens budget skulle en bättre total statlig utgiftsprövningkunna åstadkommas med möjlighet att anställa fleraarbetshandikappade utan merkostnad.2. Genom att se till statens, landstingens och kommunernassamlade utgifter för de fysiskt och psykisktfunktionshindrade skulle också en sysselsättningskostnadkunna ställas mot försäkring, A-kassa, vård och omvårdnad.Här bör ett länsförsök kunna göras med en ändradbudgetteknik, dvs. att budgeten anpassas till människornashandikapp och samhällets faktiska kostnader, i stället fördagens sektoriserade budgetteknik.3. Antalet företagshälsovårdscentraler har under senare årminskat från omkring 900 till 600 i landet. Vad har detta fåttför konsekvenser för utslagningen på arbetsmarknaden?Företagen skall göra rehabiliteringsutredningar.Erfarenheten från flera försäkringskassor är dåligautredningar och att detta instrument fungerar dåligt för attmotverka utslagning och främja förändringar påarbetsplatserna.De här båda instrumenten -- företagshälsovården ocharbetsgivarnas rehabiliteringsutredningar -- behöver nuutvärderas.4. förslag om ny lag omarbetslivets tillgänglighet bör ligga till grund för enlagstiftning som inte diskriminerar funktionshindrade somsöker arbete. Lagen bör också reglera arbetsanpassning ihjälpmedel m.m. I finns en särskild lag ''Americanswith Disabilities'', , som bl.a. förbjuder diskrimineringav funktionshindrade på arbetsmarknaden.Goda exempelDet finns försök och goda exempel med lokaltengagemang och sysselsättningsåtgärder för fysisktfunktionshindrade och psykiskt störda. Dessa erfarenheterbör tas till vara i strävandena att förbättra sysselsättningenför handikappade i vårt land.Sammanfattningsvis behöver det socialpolitiskareformarbetet för de fysiskt funktionshindrade och psykisktstörda, när det gäller individuellt stöd, fullföljas medsysselsättningsinsatser. Riksdagsbeslutet med anledning avpsykiatripropositionen 1994 innehåller också en prövning aven sysselsättningsgaranti för psykiskt störda. Detta skallbedömas i rapporter och 1997.Regeringen bör bedöma i vilken form förslagen tillsysselsättning för funktionshindrade bör prövas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om sysselsättningen för handikappade ivårt land.