mot · GI02U205 · 1995-01-25 00:00:00 — och har under historiens gång upplevtuppslitande inre stridigheter på grund av motsättningarmellan de två befolkningsgrupperna hutu och tutsi. Under1994 kulminerade misstron och hatet i massmord ochflyktingströmmar av inte tidigare skådat slag.Massiva hjälpinsatser har satts in från FN:s sida och mångaolika hjälporganisationer har varit på plats och gjort enbeundransvärd insats. De svenska insatserna förmedlades idet akuta skedet främst genom Pingstmissionens U-landshjälp (PMU). har avsatt tillRwanda och rwandiska flyktingar i grannländerna /94. Av detta belopp har 147 miljoner kronorförmedlats genom FN, främst UNHCR och WFP, och 119miljoner genom enskilda organisationer, främst Röda korsetoch PMU. De flesta insatserna gäller mat, vatten, sanitet ochsjukvård för flyktingarna samt ett begränsat stöd till FN:sMR-observatörer.Situationen i är fortfarande mycket oroväckande.Det kommer att behövas stora hjälpinsatser under lång tidinnan situationen normaliserats tillräckligt för att människorskall kunna få sina mest elementära behov tillfredsställda.Halva befolkningen befinner sig på annan ort än hemortenäven om en del nu börjar vända hemåt. En del som flytt frånhemorten befinner sig på annan ort i , men det storaflertalet finns fortfarande i massflyktingläger igrannländerna , och Burundi.PMU fick besked om att de inte längrekunde förvänta sig några bidrag till pågående läkarprojekt iBukavu, . I , , har ytterligare 2 miljonerkronor gjort det möjligt att fortsätta densjukvårdsverksamhet som drivs med zairisk och rwandiskpersonal. Enligt PMU:s kontakter på plats råder detfortfarande brist på mat men för detta ändamål har mannekats ytterligare biståndspengar från genom SIDA.PMU har också begärt föråteruppbyggnad av skolor men fått avslag. Ramen förutvecklingsprojekt har dock utökats med en engångssummapå för renovering av skolor.Återuppbyggnadsprojektet kan därför bara delvisgenomföras.Anledningen till att PMU kan anses särskilt lämpat att göraen insats på olika områden är det mycket väl utveckladenätverk organisationen har genom de 1 150 församlingarsom byggts upp över hela landet i snart sagt varje kommun.Skolverksamhet och sjukvård har bedrivitsparallellt med det församlingsarbete som rwandierna äransvariga för.I vår biståndsmotion vänder vi oss mot att bidragen till deenskilda organisationerna skärs ned kraftigt i årets budget.Vi anser att PMU borde få bidrag i den storleksordning debegärt både till sjukvårdsinsatser, återuppbyggnad av skoloroch mat om signalerna att det fortfarande finns stora behovvisar sig stämma.Jämsides med att den humanitära hjälpen fortsätter, finnsockså ett mycket stort behov av andra typer av insatser.Miljontals människor befinner sig i flyktingläger.Säkerhetsläget i flyktinglägren i är mycket instabilt pågrund av närvaron av den slagna förra regeringsarmén ochmilis. FN:s generalsekreterare har kommit med olika förslagtill att lösa säkerhetsproblemet i flyktinglägren i meninga länder har velat ställa trupp till förfogande, inte hellerFN-polis för att övervaka ev. lokal trupp.I finns tecken på att man vill återsändaflyktingarna till . Ett antal flyktingar från harockså börjat återvända. Stora insatser behövs för att göraderas återkomst till så trygg som möjligt. Det ärväsentligt att en organiserad repatriering kan inledas så snartsom möjligt. En regional konferens om flyktingfrågorplaneras i , , till den 15--17 februari.Sverige har inbjudits delta i förberedelserna till konferensen.I det regionala toppmöte om som hölls i ,, framkom skarpamotsättningar mellan och respektiveTanzania. har visat stark tveksamhet till att delta iden regionala flyktingkonferensen med mindre ochTanzania fullföljer tidigare åtaganden om avväpning i lägren.Det är viktigt att se i ett regionalt perspektiv. Oro,konflikter och flyktingproblem sprider sig lätt från ett landtill ett annat. Grannländerna är medvetna om detta ochförsöker på olika sätt bidra till en lösning av problemen bl.a.genom den planerade flyktingkonferensen. OAU och GlobalCoalition for har också hållit en konferens omdemobiliseringsproblem i området, som fått stöd genomSIDA.I det stora repatrieringsarbete som måste ske, torde bl.a.PMU ha ovanligt goda förutsättningar att göra en insats, inteminst med tanke på det nätverk de har i de flestakommunerna i . PMU har ansökt om medel försådant arbete men fått avslag. Vi anser att medel bör ställastill PMU:s förfogande för detta nödvändiga arbete.Om det skall finnas några förutsättningar för en stabilutveckling i positiv riktning i behövs ett djupgåendefreds- och försoningsarbete. De djupgående klyftor och denmisstro som skapats genom massmorden med fruktan för atten liknande händelseutveckling skall upprepas kommer attta att överbrygga. stöder på olika sätt defreds- och försoningsskapande insatser som ärpå gång i området. har bl.a. bidragit till de MR-observatörer som sänts till området av UNHCR.Förutom den konferens om flyktingfrågor som planerasäga rum i planeras också en konferenssom skall behandla den politiska situationen i området. Denorganiseras av FN med stöd från ett antal NGO:s (frivilligaorganisationer).En politisk grupp på nio länder ''Friends of '', där även är med, bildades iWashington på inbjudan av . OAU ärmed genom , flera europeiska länder deltar och ävenKanada och . Syftet är att ge internationellt stöd åtfredsprocessen och att ge eftertryck åt behovet avsamordning av insatser både inom och utom FN.Den tutsidominerade RPF-regeringen i saknar sågott som helt resurser att administrera landet vilket är enförutsättning för att kunna ta emot och sörja för flyktingarnanär de återkommer. Det kommer att behövas biståndsinsatserför att klara de rent humanitära behoven men det finns ocksåträngande behov av annan art för att över huvud taget fålandet att fungera. RPF-regeringen behöver vidgas medföreträdare för hutu för att få en bred förankring. Endemokratisering av samhället är nödvändig och enfungerande förvaltning behöver byggas upp. För att dettaskall kunna ske inom en inte alltför avlägsen framtid behövskvalificerat stöd utifrån i form av rådgivning men också merpraktisk hjälp.FN-organisationen har fått ett förlängt mandattill som bland annat syftar till att skyddaRwandatribunalens personal och verksamhet. Dennainternationella tribunal skall pröva misstankar om allvarligabrott mot humanitär rätt. UNAMIR har också till uppgift attskydda internflyktingarna i och distributionen avbistånd men också att ge stöd i det nationellaförsoningsarbetet.Man kan inte undgå att göra reflektionen att en lång radorganisationer både inom och utom FN:s ram såväl somgrannländerna och många andra länder är inblandade i enmångfald av olika projekt. Skälet till detta är naturligt nogomfattningen av katastrofen i , som också berör helaregionen. Till en början har det säkert varit nödvändigt ställt upp från många håll för att avhjälpa denomedelbara nöden.Stora insatser från olika håll kommer utan tvekan också attbehövas för att göra det möjligt för flyktingarna att återvändahem. Det är därför viktigt att det internationella samhälletinte förlorar intresset för och närliggande länder,som berörs av katastrofen.Samtidigt måste det innebära en stor påfrestning förrwandierna att de behöver hjälp på snart sagt alla områdenoch att denna hjälp kommer från så många olikaorganisationer och länder. Detta kräver oerhört många olikakontakter och en förmåga till anpassning, som man knappastkan förvänta sig av ett land som utsatts för så storapåfrestningar.I synnerhet torde det vara mindre lämpligt att alltför mångaparter är inblandade i de freds- och försoningssamtal som nukommer att bli alltmer betydelsefulla. Detta inte minst pågrund av frågans komplicerade natur. Två etniska grupper,där det förekommit motsättningar , ståremot varandra. Förlusten av många människoliv gör att svårakänslor behöver bearbetas. kommer tribunalen attpågå som kan väcka olika reaktioner. I denna svåra processbehöver framtidstron födas och hoppet växa om att engemensam framtid är möjlig i även för dem som intevågat återvända. Ett misslyckande, som skulle innebära ettåterfall i massmördandet och leda till förnyad massflykt,måste till varje pris undvikas. Farhågorna gäller i viss månockså Burundi.Dessa faktorer och flera andra skäl gör att vi tror att eninsats på högsta nivå från ett eller ett par länder på FN:suppdrag skulle vara värd att pröva och med all sannolikhetskulle kunna leda till ett säkrare resultat och mertillfredsställande resultat.Det är vår övertygelse att , gärna tillsammans medNorge, skulle kunna spela en huvudroll i detta sammanhang.Både och har i olika internationellasammanhang vunnit stort förtroende genom sin skicklighetoch genom det faktum att de gjort sig kända för att inte varaute efter att vinna egna fördelar.En del länder som är inblandade är gamlakolonialmakter med intressen i . ses inte alltidmed blida ögon därför att de förväntas vilja vinna inflytandeför egen räkning.Ytterligare ett skäl till att vi tror att och Norgeskulle ha större förutsättningar att kunna göra en samladinsats på högsta nivå är den nordiska närvaro som går mycketlångt tillbaka i tiden, som sträcker sig över ett stort områdeoch som varit förtroendeskapande.Svenska Pingstmissionen har funnits i iZaire . I församlingarna, som styrsav infödda ledare, finns c:a 300 000 medlemmar. Norskmission har också funnits mycket länge och har ett stortmedlemsantal. I finns c:a 250 000 medlemmar. IRwanda har den svenska pingstmissionen funnits sedan 1941och har 220 000 medlemmar. Detta innebär ett tätt nätverkspritt i alla tre länderna. De svenska och i även denorska medarbetarna har i huvudsak ägnatsig åt utbildning och sjukvårdsarbete. Den humanitärainsatsen har betytt mycket för utveckling av skolor ochsjukvård och har därmed skapat ett grundmurat förtroende. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att enskilda organisationer gesfortsatta möjligheter att göra biståndsinsatser i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av attutrikespolitiskt föra upp Rwanda- och Burundikonflikternapå en högre prioriteringsnivå än vad som anförts iregeringens proposition 1994/1995:100,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att företa en svensk ellersvensk/norsk freds- och försoningsinsats på högsta nivå ochutveckling av de demokratiska institutionerna i .