mot · GI02A219 · 1995-01-25 00:00:00 — Funktionshindrades möjligheter till arbete Handikappade och andra utsatta grupper måste garanterasen rättmätig del av jobben. Trots öppningen och uppgångenpå den svenska arbetsmarknaden står fortfarande mellan300 000 och 400 000 personer utan arbete. Till detta kommerdrygt 200 000 i temporära åtgärder. Olika källor har olikadefinitioner för arbetslöshet och därmed statistiken.Benämningar som sysselsatta, ej i arbetskraften,''utanförskap'' osv förekommer. Det finns också en storrörlighet. får drygt 400 000 personer arbetegenom arbetsförmedlingen. Det finns också olikabeskrivningar på långtidsarbetslöshet. Det kan dock finnasbelägg för att cirka 200 000 personer betecknas somlångtidsarbetslösa. Ett faktum är att över 400 000 personerär förtidspensionerade. Riktade insatser till utsatta grupperär i detta läge ofrånkomligt, annars hamnar personer medfunktionshinder otvivelaktigt i ett ''utanförskap''.Samhällsekonomin har inget att vinna på att personer ionödan hamnar i ''utanförskap'' och/eller måste uppbäraförtidspension. Det har blivit så att personer medfunktionshinder riskerar att aldrig komma in i arbetslivet.Jobb som var ingångsjobb försvinner alltmer i olikaformer av nya organisationsmönster. Den högaarbetslösheten gör att funktionshindrade ofta hamnar längstbort i kön bland arbetssökande. De nya stimulansåtgärderna,där arbetsgivare åtnjuter förmåner för anställning av icke-handikappade, gör att stimulansen med lönebidrag föranställning av funktionshindrade är lika intressantför arbetsgivaren. Personer med funktionshinder hamnardärför i en omöjlig situation.Lönebidrag har varit en bra modell med full sysselsättningunder arbetsorganisation. Med dennya situation som uppstått krävs styrande åtgärder. Det måsteockså tillkomma fler särskilt anordnade arbetsplatser förhandikappade. Styrande lagstiftning finns i en radeuropeiska länder och i . Syftet är att de handikappadeskall garanteras en del av arbetsmarknaden. För delär det angeläget att finna en modell som inte fokuserar påden enskildes funktionshinder utan mera tar hänsyn tillarbetsmiljöns brister.Handikapputredningen ''Ett samhälle för alla'', SOU1992:52, föreslår en ny lag om arbetslivets tillgänglighet förpersoner med funktionshinder. Lagen vill förhindradiskriminering av en arbetssökande eller arbetstagare pågrund av dennes funktionshinder. Varje arbetsgivare skallvara aktiv att skapa arbetsförutsättningar för personer medfunktionshinder. Arbetshjälpmedel som krävs skallinstalleras. Arbetsgivare skall få hjälp med dessa kostnaderav samhället av konkurrensskäl. En sådan lag har också sittstora värde i att den markerar att handikappade har ensjälvklar plats i arbetslivet.En ny lag måste kompletteras med särskilt anordnadearbetsplatser för personer med funktionshinder. Motalternativen arbetslöshet och a-kassa, långtidssjukskrivningeller förtidspension, måste det slutgiltigt vara lönsamt församhällsekonomin i sin helhet att vidta sådana åtgärder. T exhävdar och koncernchef följande:Jämförs marginalutgiften om för attanställa ytterligare en arbetshandikappad via medfortsatt A-kassa eller sjukskrivning kan konstateras att i årär statens och socialförsäkringssektorns nettoutgifter 61 000kronor lägre vid en Samhallanställning.Jämförelsen kan vidgas till att även se till bortfallet avalternativa vårdkostnader, och till mervärdet av''övergångar'' från Samhalljobb till anställningar hos andraarbetsgivare. Vid en sådan jämförelse som alltså inte bara sertill statsbudgeten, utan också beaktar användningen av dereala resurserna i samhället innebär en Samhallanställningen samhällsekonomisk vinst på nära , medanA-kassa, sjukskrivning och förtidspension negativt belastarsamhällsekonomin med /år vardera. (DN-debatt )Att stå för en politik där arbetslinjen hävdas, somen utsatt grupp hamnar utanför är en motsägandepolitik, där trovärdigheten för arbetslinjen kan komma attifrågasättas. Man kan ifrågasätta om det inte är bättre medett samhälle som är aktivt i fråga om arbete ocharbetsförberedande åtgärder i stället för mer eller mindreaktiva insatser vid sidan av arbetslivet. Ocksåsysselsättningsformer vid sidan av arbetslivet måsteutformas så att de stärker den enskildes möjligheter att finnaarbete efter sina förutsättningar.Den pågående utvecklingen med insatser för aktivarerehabilitering har gett arbetsgivare ett utvidgat ansvar försjuklön, förebyggande arbetsmiljöarbete och yrkesinriktadrehabilitering. Förväntningarna för dessa åtgärder är attutslagningen från arbetslivet minskar. Nya arbetsmiljöerborde också bli tillgängliga för funktionshindrade.Åtgärderna kan tyvärr också leda till utestängningseffekterför dem som inte fått fotfäste i arbetslivet. Det finnsuppenbara risker för att arbetsgivare med de nyarehabiliterings- och sjuklönesystemen kommer att bli ytterstförsiktiga med nyanställningar.Under senare år har ''supported employment'' utvecklatsi främst och . ''Supported employment'' är enanställningsfrämjande åtgärd, som bygger på att denenskilde får stöd av en ''job-coach'', som letar upp lämpligtarbete, svarar för introduktion och träning på arbetsplatsen.Arbetsgivaren erhåller ingen ekonomisk kompensation förden enskildes nedsatta arbetsförmåga, utan ''supportedemployment'' bygger på att den enskilde får en fast avlönadanställning i det reguljära arbetslivet. Svenska förhållandenär givetvis olika mot t ex och Kanadas.Lönebidragssystemet har varit en bra modell iSverige. Det positiva med ''supported employment'' skullevara att verksamheten tar sikte mer på den enskildesmöjligheter än begränsningarna i arbetssituationen. Denenskilde får möjlighet att konkurrera om arbetstillfällena.Rehabiliteringen sker naturligt genom själva arbetet i ställetför rehabilitering till arbete. Det handlar om en reellarbetssituation och en reell arbetsmiljö.Ett ytterligare ekonomiskt incitament som kan diskuterasär sänkta arbetsgivaravgifter för arbetsgivare som vidtarolika arbetsbefrämjande åtgärder och anställer personer medfunktionsnedsättningar.Ytterst viktigt är att åtgärder vidtas mot diskriminering avfunktionshindrade. Anledningen till att diskriminering avfunktionshindrade förekommer kan vara attinte alla människor i vårt samhälle uppfattar det somsjälvklart att funktionshindrade har rätt till delaktighet isamhället på samma villkor som andra. I första hand behövsinformation, upplysning och fostran för att uppnå respekt förolika människor. För att komma dithän att alla människorbehandlas likvärdigt måste troligenupplysningsverksamheten kombineras medlagstiftningsåtgärder. Då åstadkoms också en normbildandeverkan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om särskilda åtgärder förfunktionshindrades möjligheter till arbete.