mot · GI02So605 · 1995-01-25 00:00:00 — Moderata utgångspunkterModerata samlingspartiets ideologi bygger påvärdekonservatismens grund och är förankrad i devästerländska etiska värderingarna. I synen på samhälletutgör där familjen en av de viktigaste hörnstenarna. Den''lilla världen'' är basen för trygghet ansvar och gemenskap.Vi vill bidra till samhällsbyggandet på ett sådant sätt attfamiljens ställning stärks. Vi anser att detta underlättar förenskilda människor i olika livsskeden. Familjens funktion ärviktig för alla generationer och åldrar och detta gäller såvälden lilla familjekretsen som de vidare familje- ochsläktskapsbanden.I det goda samhället växer barnen upp i trygghet. Det ärdärför viktigt att familjen fungerar. Det är i familjekretsensom barnens första år formas och detta anser vi vara båderiktigt och viktigt. Det är här som barnen skall lära sig vadsom är rätt och fel, vad som är ditt och mitt. Den etiska ochmoraliska grund som ges inom familjen har stor betydelseför barnens utveckling. Inget kan generellt sett ersättafamiljens och föräldrarnas roll som trygghetsskapande faktorför barnen. Vi moderater vill därför bidra till att genompolitiska beslut och samhällsbyggandet i stort uppvärdera,stödja och underlätta föräldrarollen.Familjeroll och förändringDe politiska besluten har påverkat och påverkar familjensåväl indirekt som direkt. Det är utifrån detta faktum särskiltangeläget att de politiska besluten har klar förankring i enfamiljepolitisk grundsyn. Eftersom socialdemokraterna haftregeringsansvaret efter kriget så socialdemokratiska idésynen påverkat skeendet ochutvecklingen. Detta har pågått som förändringarnatotalt sett varit utomordentligt stora såväl nationellt sominternationellt. Socialdemokratins ideologiska förankring isocialismen och marxismen har helt naturligt bidragit till attden svenska familjepolitiken utformats just utifrån enbartrationella materiella mål där den materialistiskamänniskouppfattningen varit tongivande. Detta har gälltsåväl den direkta som indirekta familjepåverkan.Den sociala ingenjörskonsten där bl.a. makarna sina teorier och sin syn på familjefunktionen harsedan lydigt följts upp av senare tiders socialdemokratiskaföreträdare och beslutsfattare. Detta har enligt våruppfattning varit olyckligt såväl för familjerna som församhällsutvecklingen i vid mening genom att ansvar förtsöver från familjerna till politiker.SkattenDen socialdemokratiska skattepolitiken är negativ genomatt det höga skattetrycket begränsar familjens valfrihet ochdärmed utformningen av familjernas egna livsförhållanden.Under vissa skeden har marginaleffekterna varit så stora attfamiljerna inte haft någon möjlighet att förbättra sinekonomiska situation genom egna arbetsinsatser. Vissa tiderhar äktenskapet direkt diskriminerats skatte- ochbidragsmässigt. Att kunna leva på en lön framstår somen stor prestation och detta trots att många småbarnsföräldrarvill ordna det så att en av föräldrarna kan vara hemma närbarnen är små. Den socialdemokratiska skatte- ochbidragspolitiken efter senaste valet har ytterligare begränsatdenna möjlighet. En familjeinkomst baserad på en lönbeskattas hårdare än om den delas på två även iinkomstskeden som inte alls kan betraktas som extremt höga.Den socialistiska skattepolitiken tar inte bara pengarna frånfamiljerna genom höga skatter, utan man berövar ävenfamiljerna valfrihet och därmed möjlighet att utforma sintillvaro efter egna önskemål och förutsättningar.BarnomsorgenSamma mönster går igen vid utformningen avbarnomsorgen. Det kommunala monopolet och därmedavsaknaden av alternativ är kännetecknande för dettamönster. När den kommunala barnomsorgen började byggasut saknades tanken på alternativ. Man forcerade fram ''denenda'' barnomsorgen på ett sätt som innebar både högakostnader och begränsad valfrihet. Vår kritik mot dennametod innebär inte att vi är kritiska till kommunalbarnomsorg som sådan. Tvärtom anser vi att den kommunalabarnomsorgen oftast fungerar väl. Vår kritik är inriktad påatt de socialistiska partierna i motarbetat, försvårateller förbjudit alternativa barnomsorgsformer och derasmöjlighet att verka på lika villkor som de kommunala.Ytterligare ett allvarligt led i detta är att man till högakostnader bygger fast barnomsorgen i enbart enomsorgsform . Den socialdemokratiskaregeringen har ytterligare bekräftat detta genom slopandetav den lagstadgade rätten för alternativen att få rimligkommunal ersättning för sin verksamhet. Motivet för dettavar bl.a. att det samhällsekonomiskt är fel om föräldrarstartar alternativ barnomsorg i ett område där det redan finnsett kommunalt dagis. Därför skall inget kommunalt stöd utgåtill alternativet. Man bortser då från de barn som av särskildaskäl inte kan vistas i en dagismiljö. Man bortser frånföräldrarnas önskemål och barnens behov. Det kommunaladagiset har då blivit ett självändamål. Detta ärkännetecknade för den socialistiska politiken förankrad i enmaterialistisk människosyn.FöräldraförsäkringenKonstruktionen av föräldraförsäkringen --80-talen har också inneburit ytterligare styrmekanismergentemot familjerna. Detta har bl.a. medfört att det ärgynnsamt med en hög lön före barnafödandet somtidsintervallet mellan barnen påverkar det ekonomiskastödet. De familjer som inte kunnat eller velat anpassa sig tilldessa styrmekanismer missgynnas. Det kan inte vara lyckligtoch positivt att enskilda familjers situation vad gäller detmest mänskliga, privata och känslomässiga nämligenbarnfödandet skall påverkas på detta sätt av politiska beslutoch gällande ekonomiska stödsystem. Familjernas socialaoch psykologiska situation kan påverkas negativt av detta.Moderata samlingspartiet anser att ökad neutralitet här måsteeftersträvas. Vårdnadsbidrag är ett led i rätt riktning. Det ärenligt vår uppfattning självklart att de enskilda föräldrarnaskall bestämma hur man vill ta hand om sina barn och hurman vill använda föräldraförsäkringen.Oansvarig familjepolitikDet socialistiska motståndet mot föräldrarnas valfrihet harvarit systematiskt. Först accepterades bara kommunaladaghem. När föräldrarkooperativen kom försökte densocialdemokratiska regeringen stoppa dessa genom att dra instatsbidragen. Man tvingades dock efter starka protester frånföräldrarkooperativ i bl.a. och den borgerligaoppositionen i ge efter och accepteraföräldrarkooperativen. Motståndet har sedan fortsatt där. Lexpysslingen är bara ett exempel. När den nyabarnomsorgslagen togs av den borgerligariksdagsmajoriteten röstade socialdemokraterna nej ochefter regeringsskiftet har lagen slopats. Den socialistiskabarnomsorgspolitiken är klart familjefientlig och till dettaskall läggas synen på vårdnadsbidraget. Detta bidrag somskapade ökad rättvisa och större valfrihet avskaffades trotsdet stora antalet småbarnsföräldrar som sökt eller fåttvårdnadsbidrag. Parallellt med detta slopades ävenavdragsrätten för styrkta barnomsorgskostnader. Vi menaratt denna socialistiska familjepolitik är oansvarig och skadligur social trygghetssynpunkt. Den borgerliga regeringens''paket'' på det familjepolitiska området innebar attskyldigheten för kommunerna att ordna barnomsorg och dengaranterade rätten för enskild barnomsorg kombineradesmed en avdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnader och ettvårdnadsbidrag. Att ta bort det sistnämnda betyder att deenskilda familjerna såväl som kommunerna tvingas in i enohållbar situation.Indirekt styrningÄven den indirekta styrningen av familjernas vardag harvarit påtaglig. Som exempel kan nämnas bostads- ochskolpolitiken. När det gäller bostadspolitiken så har underlånga skeden det kollektiva boendet gynnats och det privataägandet missgynnats. Under det s.k. miljonprogrammetsdagar producerades bostäder i stora volymer och med klartbristande boendemiljöer. Egnahemsandelen var liten ochdetta trots att man visste att önskemålet att få äga sin bostadvar klart förankrad hos många familjer. Många fina äldreboende- och stadsmiljöer, som med en annan bostadspolitikkunde renoverats och skapat goda och miljömässigtattraktiva boendeområden, förslummades och revs och dettamedan höghusområdena forcerades fram. I dessa områdensaknades den sociala kontrollen, och segregationen ökadegenom en felaktig subventioneringspolitik, som i sin turresulterade i en ensidig befolkningsammansättning. Som enföljd av denna bostadspolitik har vi fått en segregation iboendet och därmed sociala problem. Detta skulle kunnatundvikas om familjernas valfrihet tillgodosetts och om deenskilda människorna själva fått vara med och utforma sittboende och i större utsträckning fått äga sinabostäder. Den s.k. sociala bostadspolitiken har visat sig bidratill socialt undermåliga boendemiljöer och social utslagning.De enskilda människornas och familjernas viktigaste fysiskalivsbas, boendet, formades av den sociala ingenjörskonstensoch den politiska ideologins företrädare i stället för av demänniskor som skulle leva och bo i denna miljö.Främlingsskapets grogrund var lagd. De moderataprotesterna hjälpte inte. Bristen på valfrihet, omöjligheten attpåverka, avsaknaden av ägandet och därmed ägaransvarethar cementerat långvariga problem i den svenska fysiska ochsociala samhällsmiljön.På skolans områden var utvecklingen också medvetetpräglat av centralstyrning och monopolism. Föräldrarnasmöjlighet att välja skola åt sina egna barn har varit obefintlig,om man bortser från en liten grupp som haft ekonomiskaförutsättningar att betala sina barns skolgång i någotalternativ. Detta har också bidragit till onödiga problem förfamiljerna och för barnen. Föräldraansvaret vad gällerbarnens undervisning och skolgång har därmed undergrävts.Det är avslöjande att socialdemokraterna ingenting lärt,utan driver samma politik nu som då. De beslut innebärandeökad valfrihet i skolan för elever och lärare, som beslutadesunder de borgerliga regeringsåren, attackeras nu av densocialdemokratiska regeringen.Föräldrarollen och beroendetFöräldrarollen är naturlig, och utifrån det naturliga ochgivna utgår även föräldraansvaret, som i sin tur föderberoendet i den interna familjekretsen. Utifrån denidealistiska människouppfattning, som bl.a. är bärande förden moderata ideologin, måste såväl föräldrarollen somansvaret och beroendet respekteras. Båda föräldrarna harutifrån den mänskliga känslan och förnuftet ett gemensamtansvar för barnen. Vid samhällsbyggandet måste hänsyn tastill dessa sanningar.Lagstiftningen skall utformas så att den blir till hjälp förfamiljen att leva upp till sitt ansvar i olika livsskeden, ochinte bidra till att frånta eller begränsa ansvaret. Från moderatsida har vi bl.a. utifrån denna grundprincip värnat om enändamålsenlig äktenskapslagstiftning.Inom familjen finns ''det goda beroendet''. Detta beroendeär grundat på kärlek och föder omtanke. Beroendet tar olikauttryck baserat på hur familjerna väljer att forma sin tillvaro.Det finns ingen anledning för politiker att gå in och styra deenskilda familjernas beroendestrukturer. Kärleken och detkänslomässiga beroendet är en god förutsättning försammanhållning. I en familj med ojämn inkomstfördelningmellan makarna kan den ene maken vara ekonomisktberoende av den andre, men där den ekonomiskt oberoendeoftast ha ett starkt känslomässigt beroende till den andremaken och familjen.Det goda beroendet medför att föräldrarna har ansvaret förbarnen. Stat och kommun kan eller skall inte gå in iföräldrarnas ställe. Vi är starkt kritiska till den socialistiskasynen på föräldraroll och familjeansvar så som den tagit siguttryck i vissa sammanhang och där familjer och enskildagjorts alltmer beroende av politiska beslut. Att genompolitiska beslut beröva familjen och föräldrarna ansvaret fårnegativa konsekvenser för familjerelationer även i störresammanhang. Om familjerna i för stor utsträckning påverkasav politiska beslut kan detta leda till falskatrygghetsförväntningar. Föräldrarna kan invaggas i denföreställningen att den offentliga delen av samhället kan levaupp till ett ansvar, som den offentliga delen faktiskt saknarförutsättningar att leva upp till, när det verkligen gäller,vilket skapar en falsk trygghet. Bristen på klaraansvarsgränser kan ge barnen felaktiga och motstridigasignaler. Detta kan i sin tur leda till utanförskap, våld ochkriminalitet. kan den situationen uppstå att manskyller på varandra. Såsom att skolan inte kan ta hand ombarnen eller att familjerna inte klarar sin föräldraroll. Vianser att stabila familjeförhållanden är en viktig faktor ikampen mot våld och brutalitet. Därför skall familjens ochföräldrarnas ställning ytterligare stärkas.Det godafamiljeansvaret däremot ger hållbara och positivaföljdverkningar under hela livscyklar såsom i relationermellan barn -- föräldrar -- mor- och farföräldrar. Vimoderater vill värna och respektera detta ansvar.Moderat familjepolitikFamiljen är en av samhällets viktigaste hörnstenar ochdetta är kompassen för moderat familjepolitik. Mamma ochpappa vet bäst vad som är bra för deras barn. Makarnasansvar för varandra och det gemensamma ansvaret förbarnen skall respekteras. Familjen skall värnas,föräldrarollen uppvärderas, valfriheten respekteras och öka.Äktenskapslagstiftningen och annan lagstiftning som direktoch indirekt påverkar familjen skall utformas med respektför familjens suveränitet, och syfta till att underlättamakarnas gemenskap och trygghet liksom föräldrarollen.Moderata samlingspartiet har oftast varit i konflikt medden socialistiska familjesynen och socialdemokratins sätt attforma familjepolitiken. När skattepolitiken utformats så attallt mera av inkomsterna tagits från familjen och därmedfamiljerna blivit mera beroende av politiska beslut, då harModerata samlingspartiet arbetat för skatt efter bärkraft. Närbarnomsorgspolitiken utformats mot allt mindre valfrihetoch mera monopol, då har Moderata samlingspartiet verkatför alternativ och ökad rättvisa genom vårdnadsbidrag,avdrag för styrkta barnomsorgskostnader och såvälkommunala som ideellt och privat drivna dagis. Närsocialdemokraterna lämnade föräldrarnas valfrihet tillgodtycket, då krävde Moderata samlingspartiet lagstadgadrätt för alternativen att verka, och lagstadgad skyldighet förkommunerna att inte ekonomiskt diskriminera alternativen.När socialdemokraterna utformade bostadspolitiken så attstorskalighet och kollektivism prioriterades, då arbetadeModerata samlingspartiet för privat ägande i boende, ochstörre möjlighet för familjerna att påverka sin egenboendesituation. Och när socialdemokraterna drev skolan itotalt monopolistisk riktning, då drev Moderatasamlingspartiet kravet på föräldrarnas rätt att välja skola åtsina egna barn.Familjen viktigFamiljen har en lika viktig roll , som den haft ihistoriskt perspektiv. Ingen annan funktion kan ersättafamiljen. Väl fungerande familjer ger trygghet åt denenskilde och stabilitet åt samhället i stort. Den lilla världenstrygghet ger den stora världen stabilitet. Kärnfamiljen ärviktig liksom äktenskapet. Även andra familjebildningar ochsamlevnadsformer, som bygger på frivillighet har för mångastor betydelse och ger trygghet. Vi vill också understryka attensamstående med barn är en familjebildning, som oftaglöms bort när man diskuterar familjen, och som fungerarväl så bra som den klassiska kärnfamiljen.Fullfölj moderata krav!Den borgerliga regeringen genomförde en rad viktigaförändringar på familjepolitikens område.Socialdemokraterna har sedan genom sin''återställarpolitik'' rivit ner detta reformarbete. Moderatasamlingspartiet kräver nu att reformarbetet fortsätter.Avdragsrätten och vårdnadsbidragetVåren 1994 fattade beslut om att ett beskattatvårdnadsbidrag skulle införas. Beloppet skulle vara 24 000kr per barn och år mellan ett och ålder. Till dettakopplades ett avdrag för styrkta barnomsorgskostnader medsamma belopp. För Moderata samlingspartiet var det en storframgång. Vi hade arbetat för ökad rättvisa genom ettvårdnadsbidrag . Även i den allmännaopinionen hade det visat sig att intresset för ettvårdnadsbidrag vara stort. När reformen genomförts var detockså en stor andel av småbarnsföräldrarna som sökte ocherhöll vårdnadsbidrag.Vårdnadsbidraget innebar såväl ökad rättvisa som störrevalfrihet för småbarnsfamiljerna. Det ensidiga gynnandet avbarnomsorg utanför hemmet och då framför allt institutionellsådan bröts genom beslutet. De föräldrar som själva tog handom sina barn eller ordnade barnomsorgen på annat sätt ficktidigare inget stöd. De fick tvärtom bidra till att via skattenbetala till de familjer som kunde utnyttja dåvarandesamhällsstödda barnomsorg. Vi anser att det är föräldrarnasjälva som skall bestämma huruvida båda föräldrarna villarbeta utanför hemmet när barnen är små eller om en skallvara hemma och ta hand om barnen. Vi anser att det är likavärdefullt att ta hand om sina egna barn i hemmet som attvårda andras. Hemarbetet måste uppvärderas. Det innebärinte att vi skapar kvinnofällor eller tvingar någon att varahemma. Vi ser man och kvinna som självständiga individeroch som också själva kan bestämma om hemmets inbördesförvärvs- och arbetsfördelning. Vårdnadsbidraget öppnadeupp såväl ökad valfrihet som ökad rättvisa och till dettakommer att denna politik är bäst för barnen.Den monopolistiska familjepolitiken är barnfientligeftersom den inte tar hänsyn till barnens behov utifrån debedömningar och den kunskap som föräldrarna har. Vi anseratt vårdnadsbidraget skall återinföras med de beloppoch utifrån de principer som fattade beslut omvåren 1994. Samma sak gäller avdragsrätten för styrktabarnomsorgskostnader upp till samma nivå.Vårdnadsbidraget och avdragsrätten kompletterade varandraoch det var utifrån denna helhet som valfriheten och rättvisanökade. Alternativa former av omsorg, även utanför hemmetkunde skapas genom denna kombination.BarnomsorgslagenEn annan viktig reform som genomfördes under denborgerliga regeringsperioden var förändringar ibarnomsorgslagen innebärande att alternativabarnomsorgsformer fick lagstadgad rätt och lagstadgatskydd. Till detta kommer den del av lagen som reglerade denkommunala ersättningen till alternativ barnomsorg somuppfyllde ställda krav. Dessa beslut innebar ökad trygghetför de föräldrar som föredrog och utnyttjade den alternativabarnomsorgen och likaså för dem som arbetade där. Dettakan gälla föräldrarkooperativ, ideellt driven barnomsorg ellerprivat sådan. Rättvisan när det gällde det kommunala stödetlagreglerades. Detta var en seger för valfrihet och likaså ettdirekt erkännande, lagstiftningsvägen, vad gäller dealternativa barnomsorgsformernas existens. Efterregeringsskiftet har den socialistiskaåterställarpolitiken även drabbat barnomsorgen innebärandeatt dessa reformer rivits upp. Vi anser att barnomsorgslagensnarast skall ändras i enlighet med vad som gällde före den1 januari 1995.Den framtida inriktningen av familjepolitikenGenom de förändringar som vi föreslår och som ligger ilinje med den borgerliga regeringens familjepolitik tar vi ettstort steg mot ökad rättvisa och valfrihet. Moderatasamlingspartiet anser dock att vi måste gå vidare på sammaväg. Viktiga mål för detta långsiktiga arbete måste vara ökadvalfrihet och större rättvisa för familjerna, samt minskadpolitisk styrning.En viktig grund är att man skall kunna leva på sin lön. Föratt detta skall bli möjligt krävs bl.a. skatt efter bärkraft ochförsörjningsbörda. Utifrån denna grundförutsättning blir dennaturliga följden att behoven av bidrag minskar. Skatt efterförsörjningsbörda innebär att den familj som har storförsörjningsbörda betalar mindre skatt lika med enavdragsprincip. Om inkomsten för familjen är så begränsadatt man inte kan leva på sin lön skall man inte betala skattmen däremot få rätten till ekonomiskt stöd. Den som trotsdetta saknar förutsättningar att försörja familjen skall fåbidrag. Genom denna princip ökar familjernas möjlighet attpåverka sin egen situation, och rundgång i skatte- ochbidragssystemen begränsas.Stödet till barnomsorgen skall vara helt neutralt iförhållande till barnomsorgsform och stödet skall gå direkttill föräldrarna och inte till kommunen eller annan somanordnar barnomsorgen. Detta innebär att både valfrihetenoch rättvisan ökar och föräldrarna kan välja såväl graden avförvärvsarbete som inriktningen av barnomsorgen.För att öka familjens trygghet är det angeläget att varjefamilj kan spara och ha tillgång till eget grundkapital. Attkunna äga sin bostad är också en trygghetsfaktor, och denmöjligheten skall ges inom ramen för såväl enfamiljs- somflerfamiljsboendet. Det är klart belagt att ägandet ökartryggheten och svenska familjer har internationellt settett lågt familjesparande.Vi anser att de riksdagsbeslut som direkt eller indirektpåverkar familjernas situation skall vara förankrade i ovanangivna principer och målsättningar. Ökad valfrihet ochstörre rättvisa. Skatt efter försörjningsbörda och helt neutraltstöd till barnomsorgen. Möjlighet till ett ökatfamiljesparande för bättre trygghet. Dessa principer skallvara gällande och detta bör ge regeringen tillkänna.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barnomsorgsgarantin,2. att beslutar återinföra avdragsrätten för styrktabarnomsorgskostnader och vårdnadsbidraget i enlighet medvad som gällde före ,3. att beslutar återinföra vårdnadsbidraget ienlighet med vad som gällde före ,4. att beslutar ge möjlighet till enskildbarnomsorg i enlighet med beslut1993/94:SoU11,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av den framtidafamiljepolitiken.