mot · GI02So499 · 1995-01-25 00:00:00 — Rörelse- och stödjeorganens sjukdomar kostar i dagsamhället minst 30 miljarder . Det finns klaravetenskapliga indikationer på att bättre kunskaper iortopedisk medicin hos läkar- och sjukgymnastkåren skullekunna bidra till att nedbringa dessa kostnader. Det skulleockså påtagligt kunna minska lidandet i dessa åkommor igenerell mening.I dag finns det en betydande vetenskaplig dokumentationpå området. har doktorerat 1993 iortopedisk medicin inbegripet terapi. satt bl.a. med, auktoritetpå området. Några studier till finns dokumenterade avShekell publicerade i en litteraturgenomgång i ''Anals ofinternal medicin''. Effekten av manipulativa behandlingar ärockså dokumenterade i av professorernaEgon och har också alldeles färska ännuopublicerade data, där han funnit statistiskt säkerställdaskillnader mellan den ortopedmedicinskt behandladegruppen och den konventionellt behandlade ännu efter 2 år.Ortopedmedicinsk behandling jämförd medstandardiserad konventionell behandling hos distriktsläkareoch distriktssjukgymnaster när det gällersjukskrivningslängd, smärta, daglig funktionsförmåga ochpsykosomatiska symptom har visat sig klart överlägsen.Därtill är den ortopedmedicinska behandlingen billigare.Vad ortopedmedicinarna behöver är socialstyrelsensgodkännande av sin specialitet och därmed sin godkändaspecialistkompetens.Ortopedisk medicin lärs inte ut i den svenskagrundutbildningen för läkare och sjukgymnaster. Denförekommer heller inte i de etablerade läkarspecialiteterna,annat än som vidareutbildningskurser, delvis anordnade isocialstyrelsens regi. Ortopedisk medicin har inte ännuerhållit status av egen specialitet.Definition: Ortopedisk medicin är inriktad på attdiagnostisera och behandla smärtsamma tillstånd i rygg ochleder med tyngdpunkt på funktionen. Den kan ses som enbrygga över ett ingenmansland mellan de traditionellaspecialiteterna ortopedi, neurologi och reumatologi, vilkahelt övervägande behandlar sjukliga förändringar i organ ochstrukturer, inte funktionen. Det stora flertalet smärttillståndberor dock ej på dylika sjukliga förändringar utan påfunktionsstörningar i för övrigt friska leder, muskler ochandra vävnader.Ortopedmedicinaren arbetar med gängseundersökningsmetoder, som kompletteras med en specifikmanuell undersökningsteknik. Till dess ortopedmedicinarnafår sin specialiststatus och behandlingen därmed automatisktfaller under betalningsområde börprivatläkarvårdstaxan så anpassas att patienterna fårekonomisk möjlighet att tillgodogöra sig denna behandling.a) Det finns inga utbildningstjänster i ortopedisk medicin iden offentliga sjukvården. Därför kan ingen läkare utan storaekonomiska uppoffringar utbilda sig i ortopedisk medicin.För att forskningen ska gå framåt behövs ökad forskning,en professur och utbildningsplatser.b) De som trots detta utbildat sig i ämnet och vill arbetainom området har svårt att klara sig ekonomiskt dåprivatläkarvårdstaxan ej är anpassad för behandlingen.c) Den viktiga utvärderingen av metoderna blir eftersatt,ingen institution tar ansvar för forskning och utveckling påområdet; allmänmedicinska institutionen i harintresse men saknar resurser.d) De flesta läkare får gå hela sin grund- ochspecialistutbildning utan att komma i kontakt med ämnet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att utbildningstjänster medprofessur och institutioner i ortopedisk medicin inrättas,12. att som sin mening ger regeringen till kännaatt läkare med utbildning i ortopedisk medicin bör erhållaspecialistkompetens,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt specialistvårdstaxan bör anpassas så att läkare kan gepatienterna ekonomisk möjlighet att tillgodogöra sigifrågavarande behandling,4. att beslutar att en statlig vidareutbildning försjukgymnaster i ortopedisk medicin inrättas.