mot · GI02A452 · 1995-01-25 00:00:00 — I tre storstadsregioner bor av landetsbefolkning. Storstadsområdena har stor betydelse för helaSveriges utveckling.Storstäderna har byggt upp en mångsidig infrastruktur somockså har som syfte att tjäna omkringliggande områden ochandra delar av landet.De ekonomiska påfrestningarna för dessa storainfrastrukturella investeringar och medföljandeunderhållsutgifter gör sig nu gällande med allt större styrka.Samtidigt är behoven av insatser inom det sociala områdetstora. Andelen äldre är högre i storstäderna än i andra delarav landet. Den sociala utslagningen gör sig också särskiltpåmind i storstäderna och med allt större kraft.En rad problem hopar sig i storstäderna. De ekonomiskasvårigheterna framstår som stora såväl på kort som på långsikt.Situationen i MalmöLågkonjunkturen har slagit oerhört hårt mot Malmö.Arbetslösheten har legat på nivåer som vida överstigerriksgenomsnittet. Situationen är allvarligast för ungdomarnasom i stort sett saknar möjligheter att etablera sig påarbetsmarknaden. Långtidsarbetslösheten med de socialaproblem som följer i dess spår är omfattande.I december 1993 uppgick arbetslösheten i till12,, vilket innebär en öppen arbetslöshet på drygt 13 000personer.Arbetslösheten och den tilltagande sociala utslagningenutsätter nu den kommunala ekonomin för stora påfrestningar.Socialbidragskostnaderna uppgick till . Socialbidragskostnaderna är därmed,sedan inflationseffekten rensats bort, ungefär femton gångerså höga som i början på 1960-talet.StorstadskostnaderStorstäderna uppvisar en annan social struktur än riket igenomsnitt. Här finns en högre andel ensamboende ellerensamma föräldrar med barn . Detta för med sigextra kommunala utgifter för bostäder, barnomsorg,äldrevård, trafik m.m.Till storstadsbilden hör också social utslagning ochmissbruksproblem, vilket för med sig stora socialamerkostnader och högre sjukvårdskostnader. I storstädernabor av rikets invånare medan över en tredjedel avsocialbidragsbeloppet utbetalas där.Andelen äldre är stor i de tre storstäderna. Särskilt gruppenöver medför kommunala utgifter för exempelvishemtjänst och långvård. Storstädernas förortskommuner haren väsentligt lägre andel invånare som är äldre än 80 år.Storstäderna har också fått ta ett större ansvar förinvandrings- och flyktingpolitiken än andra delar av landet.Trots att avtalat med om att ta emot950 flyktingar blev den sammanlagdaflyktingtillströmningen till kommunen 4 000. Därtill kommer 1 000 andra invandrare vilket gör att nyinvandringen tillkommunen uppgår till 5 000. Kostnaderna bl.a. för förskole- och skolverksamhet ärsjälvfallet betydande.Regionala funktionerStorstäderna fyller regionala funktioner som medför extrautgifter. Exempel på detta är gator, kommunikationer,kulturella institutioner, anläggningar m.m. För dessakostnader och investeringar har kommunerna ingen särskildersättning, däremot är kraven höga på en bra standard och engod kvalitet.Inom storstädernas egna gränser finns också storaskillnader mellan olika stadsdelar. De s.k.miljonprogramsområdena kan ställas mot de ''finare''stadsdelarna i samma kommun. Dessa skillnader skaparsociala spänningar och behov av betydande satsningar inomresurssvaga stadsdelar.Vikande intäkterUnder har skatteunderlagsökningen varitvikande i storstadsområdena. Den svaga utvecklingen harblivit än mer påtaglig genom slopande av beskattningen avjuridiska personer. Detta bortfall motsvarar för alla trestorstäderna i utdebitering.Vikande skatteunderlag, slopad skatt på juridiska personeroch indragna statsbidrag har lett till att en obalans istorstädernas ekonomi uppstått. Det har resulterat isvårigheter att klara den kommunala servicen, eftersattunderhåll och försäljning av tillgångar som lämnat godavkastning.Malmö har sålt tillgångar för . Underskottet beräknas till och trots skattehöjning med ärbudgeten underbalanserad med över 600 miljoner kronor.FramtidenDe nuvarande storstäderna byggdes till stora delar uppunder 1950--. Gator, broar, trafikleder ochkollektivtrafik byggdes. Nya bostadsområden skapades.Miljonprogrammet genomfördes. Barnomsorg, skola ochfritidsverksamhet byggdes ut. Vattenförsörjning ochavloppsrening förbättrades och fjärrvärmesystemet anlades.Nu finns nya krav på bostadsbyggandet, förbättradekommunikationer och inte minst investeringar i en förbättradmiljö. Behovet av underhåll och upprustning av deanläggningar som byggdes för 20--börjar ökadramatiskt. Förnyelsen av bostadsområden och trafikapparatkommer att medföra stora utgifter för storstäderna.Storstädernas problem går inte att se isolerat från landet iövrigt. Ett väl fungerande land kräver också väl fungerandestorstäder. Om detta finns nu en bred insikt. Den utvecklingmot socialt förfall som många storstäder runt om i världengått tillmötes måste förhindras i . Det är därförnödvändigt att ge storstäderna ekonomiska förutsättningaratt möta angelägna behov . Storstädernamåste få ekonomisk kompensation för sina sociala ochekonomiska merkostnader.Alldeles avgörande för att komma tillrätta medstorstädernas ekonomiska problem är att skatteutjämnings-och statsbidragssystemen görs om. Förslaget till nyttskatteutjämningssystem beaktar på ett helt annat sätt än detnuvarande de sociala merkostnader som finns i storstäderna.Det måste vara riktigt att bygga ett nytt system på dels enutjämning av skillnaderna i skattekraft och dels en utjämningav strukturellt betingade kostnader.Vid sidan om införandet av ett nyttskatteutjämningssystem bör följande åtgärder övervägas:Kommunala investeringar medverkar till värdestegringar påfastigheterna. Därför bör det utredas om nya skatteklassersom t.ex. olika former av lokal fastighetsskatt kan införas.Kommunerna bör få större möjligheter att lägga avgifter pånäringsliv, fastighetsägare och biltrafik för utgifter för gator,kollektivtrafik, brandskydd och miljöåtgärder.Behovet avomfattande åtgärder i storstädernas 1960-talsbostadsområden motiverar särskilt statligt stöd.Invandrarstöd Med hänsvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder i storstäderna.