ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GJ02Ju10 · 1995-11-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:85 Hemlig kamerövervakning Propositionens huvudsakligainnehållPropositionen behandlar förslag om att öppna möjlighetenför hemlig kameraövervakning. Regeringen vill att polisen iframtiden skall kunna utnyttja dolda kameror för att avslöjabrott, något som är förbjudet. Tanken är att polisen frånden skall få använda fasta ochfjärrmanövrerade kameror när de gör sina förundersökningar.Det förutsätts att användandet är av stor vikt förundersökningen och att den är riktad mot en person som ärskäligen misstänkt för ett brott som kan leda till minst två årsfängelse. Det är domstol som efter åklagarens ansökan skallgodkänna kameraövervakningen. Alla platser där denmisstänkte kan komma att uppehålla sig skall kunnaövervakas.Avslag på propositionenVänsterpartiet yrkar avslag på propositionen om införandetav hemlig kameraövervakning. Vi anser inte att det finnstillräckliga skäl för att införa så integritetskränkande åtgärdersom nu föreslås. Varken i propositionen eller i den utredningsom föregått regeringens förslag finns redovisat vilka behovsom föranlett detta.Regeringen har sett kameraövervakningen som analog med telefonavlyss-ningen. Vi finner inte dessa jämförbara utan menar att det föreligger enavsevärd skillnad. Vid telefonavlyssning avlyssnas en speciell telefon somhar anknytning till den misstänkte. Kameraövervakning däremot kommer attbli mindre selektiv och kan komma att störa integriteten hos mångamänniskor i den misstänktes omgivning, särskilt om den riktas mot privatahem som varit skyddade mot sådana intrång.Buggning är inte tillåtet i , d.v.s. det är inte tillåtet att sätta uppmikrofoner för avlyssning. Övervakning med stationära och fjärrdrivnakameror är jämförbart med buggning och skall därför inte heller vara tillåtet.Kombinerar man därtill åtgärderna kamera- och teleövervakning så anser videt än mer analogt med buggning.Vi anser också att det är dåligt utrett huruvida förslaget står i stridgrundlagen. ifrågasätter att förslaget överensstämmer medregeringsformen 2, kap. 6, 12 §§ samt art. 8 i den europeiska konventionentill skydd för mänskliga fri- och rättigheter. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens proposition 1995/96:85 om hemligkameraövervakning enligt vad i motionen anförts om integritets-kränkning.
mot · GJ02Ju9 · 1995-11-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:85 Hemlig kameraövervakning I ett öppet samhälle måste det finnas en gräns för detvångsåtgärder som samhället är berett att vidta gentemot deenskilda medborgarna. Stora värden äventyras, om samhälletav olika skäl ständigt flyttar fram sin toleransgräns vad gällertvångsmedel. Vi anser att de gynnsamma effekter som kanstå att vinna genom att genomföra hemligkameraövervakning som ett nytt tvångsmedel inte uppvägerde negativa följderna som det skulle kunna få.Frågan om införandet av bl.a. hemlig kameraövervakning behandladessenast av regeringen i proposition 1988/89:124. Regeringen ansåg då attstarka skäl förelåg att inte införa föreslagna tvångsmedel. Vi kan inte se attsituationen nämnvärt har ändrats och finner att de argument somdå framfördes att inte införa bl.a. hemlig kameraövervakning fortfarande görsig gällande.Vi anser att utredningens delbetänkande (SOU 1995:66) brister på en radpunkter. Analys saknas av i vilken mån behovet verkligen svarar mot dennytta man kan ha av det nya tvångsmedlet. Någon jämförelse med andraländer finns inte i utredningen. Det är värt att observera att vi redan i dagharen förhållandevis hög uppklaringsprocent när det gäller de grova brottbeträffande vilka det skulle kunna vara aktuellt att införa detta tvångsmedel.Någon väsentlig högre uppklaringsprocent torde inte kunna uppvisas av deländer i vilka dold kameraövervakning är en tillåten metod i polisarbetet.Varken av utredning eller proposition framgår hur upptaget bildmaterial skallanvändas i bevishänseende vid domstolsprövning.Vi anser liksom en del av remissinstanserna att den jämförelse som görs iutredning och proposition med hemlig teleövervakning inte är helt adekvat. Istället är den att jämställa med buggning, som är otillåten.Skyddet mot missbruk av olika tvångsmedel ligger delvis däri att den somsjälv drabbas eller blir medveten om åtgärden kan få den prövad avdomstol eller granskad av överordnad myndighet. Den enskilde har enligtförslaget ingen möjlighet till sådan prövning och inte heller föreliggermöjlighet till annan kontroll eftersom sekretessen hindrar allmänheten fråninsyn.I regeringsformen 2 kap. 23 § stadgas att lag eller föreskrift inte fårmeddelas i strid med åtaganden på grund av den europeiska kon-ventionen till skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna. Denna konvention får därmed karaktären av att vara en del av densvenska grundlagens fri- och rättighetskatalog och skall därmed beaktas vidinförandet av ny lagstiftning. Varken i utredning eller i proposition berörsfrågan närmare om förslagets förenlighet med grundlagen eller deneuropeiska konventionen.Med anledning av det ovan anförda avstyrker vi regeringens proposition. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens proposition 1995/96:85.
mot · GJ02K11 · 1995-11-22 00:00:00 — med anledning av förs. 1995/96:RFK3 förvaltningskontors förslag om ändringar av vissa arvodesbestämmelser inom riksdagsområdet Arbetsvärdering är ganska svårt. Riksdagensförvaltningskontor har gett sig på ett försök att värderariksdagsledamöters arbetsinsatser. Man kommer i sin slutsatsoch i sitt förslag till fram till att de vice talmännen,utskottspresidierna, Riksbanksfullmäktige, EU-nämndensledamöter och ytterligare några andra är underbetalade iförhållande till sin arbetsinsats och i förhållande till övrigariksdagsledamöter. Därför krävs en betydande höjning avdessas arvoden.Miljöpartiets grundinställning är att riksdagsarbetet är ett förtroende-uppdrag med ett stort mått av självständigt arbete och ansvar. Enriksdagsledamot kan ta sitt arbete på stort allvar och lägga ned mycket tidmen det är också möjligt att vara ledamot utan att arbeta en normal 40-timmars arbetsvecka. Därmed är det i praktiken omöjligt att avgöra vilkaledamöter som arbetar mest och att ge vissa mer betalt för att de arbetar mer.De enda som rimligen kan avgöra om en riksdagsledamot har gjort ett braarbete är väljarna i allmänna val.Om förvaltningskontoret verkligen skulle genomföra en undersökning överhur mycket olika riksdagsledamöter arbetar så skulle resultatet sannolikt sehelt annorlunda ut än vad man tycks tro. Ledamöter i små partier arbetartroligen betydligt mer än de i stora partier. Nyinvalda ledamöter arbetar ocksåsannolikt mer än de med flera mandatperioder bakom sig. Miljöpartister börunder nuvarande mandatperiod, i enlighet med förvaltningskontoretsresonemang, därför ha ett betydligt större arvode än framföralltsocialdemokrater och moderater med flera mandatperioder bakom sig iriksdagen. har dock inte någon strävan att åstadkomma en sådanförändring. Vi menar, som redan nämnts, att det får bli väljarnas uppgift attavgöra vilka som gjort ett bra arbete.Huvudprincipen för ersättning till förtroendevalda bör iställetvara att de olika uppdragen inom måste ses som hedersuppdragsom ingår i vad som är ett normalt arbete för en riksdagsledamot. Vieftersträvar därför en ny genomgång av riksdagsledamöternas ersättningarmed inriktning mot att extra arvoden begränsas och uppdragen istället ersättsgenom den fasta arvodering som utgår till riksdagsledamöterna. Målet börvara att särskilda arvoden helt bortfaller. Vi föreslår därför attförvaltningskontorets förslag avslås i avvaktan på ytterligare utredning avfrågan.Utredningen bör också undersöka möjligheterna att, istället för höjdaarvoden, förbättra assistent- och utredningsstödet till ledamöter.Det är sannolikt en metod som har större möjlighet att leda till ett effektivareoch bättre riksdagsarbete. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår förvaltningskontorets förslag 1995/96:RFK3 idess nuvarande form,2. att uppdrar åt förvaltningskontoret att tillsätta en nyutredning i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GJ02K12 · 1995-11-29 00:00:00 — med anledning av förs. 1995/96:TK1 Skrivelse från talmanskonferensen med förslag till reform av spörsmålsinstituten Låt oss först klart betona att vi är positiva tilltalmanskonferensens arbete för att vitalisera riksdagensarbete.I denna skrivelse finns många förslag som vi accepterar helhjärtat. Dockanser vi att den s.k. frågestunden har fortsatt berättigande. Viinser att det är ett betungande inslag i statsrådens arbete men eftersomfrågorna är så många tyder väl ändå det på att möjligheten uppskattas avledamöterna.Uppskattningen beror på att frågestunden ger snabba och auktoritativa svar.Frågorna kan ha ställts till oss riksdagsledamöter av väljare som vi sedanskall svara i vår tur. Då är det bra om det går tämligen fort och att svarethartyngd eftersom det är berett inom regeringen. Diskussionen i samband medsvaren breddar och fördjupar och leder till färre missförstånd.Vi anser inte att öppen frågestund med olika statsråd helt ersätter detta. Ejheller gör skriftliga frågor och skriftliga svar det.En ytterligare aspekt på de opretentiösa frågestunderna är just enkelheten.Vi kommer ihåg när vi var nyvalda ledamöter. Genom att ställa en frågaavdramatiserade vi vår nervositet inför talarstol, vande oss att ståensamma med ett statsråd och att diskutera utan på förhand skrivetmanuskript.Vi anser att den nuvarande frågestunden bör behållas, givetviskompletterad med skriftliga frågor och svar under pleniuppehåll. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår förslaget såvitt avser avskaffande av tisdagensfrågestund.
mot · GJ02L20 · 1995-11-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:61 Former för verksamhet som är beroende av statligt stöd, m.m. I vårt samhälle utnyttjar de offentligrättsliga organen såsomstaten, landstingen och kommunerna allt oftare andraverksamhetsformer än myndighetsformen. Detta förekommersärskilt då det finns skäl att samverka med andra parter.Sådan samverkan blir allt viktigare på allt fler områden föratt uppnå viktiga gemensamma mål. Då gäller det att finnalämpliga rättsliga former för sådan verksamhet.Nu aktuell verksamhet är ofta beroende av återkommande tilldelning avanslagsmedel. Sådan verksamhet har då ofta bedrivits i privaträttslig formsom s.k. anslagsstiftelser. Denna verksamhetsform är dock i princip intemöjlig efter den nya stiftelselagens ikraftträdande den 1 januari 1996.I detta nya rättsläge gäller det att finna en lämplig privaträttslig form föranslagsberoende verksamhet. efterfrågade (1993/94:LU12) en nyoch alternativ associationsrättslig form för sådan verksamhet. Regeringenavvisade dock utskottets förslag.I denna proposition hävdas istället att anslagsberoende verksamhetlämpligen kan bedrivas i form av aktiebolag eller ideell förening. Dennaståndpunkt kan inte anses som oomtvistlig. Många invändningar har ocksåframförts från olika håll. De nämnda associationsformerna är inte avsedda förnu aktuell verksamhet och är därför inte heller anpassade för ändamålet.Aktiebolagsformen är föremål för en synnerligen omfattande reglering ochfrämst lämpad för institutioner med en betydande del egenintäkter. Ideellaföreningar saknar central civilrättslig lagstiftning, vilket naturligtvis kanskapa problem och vilkas lösning kanske kräver stiftandet av en särskildföreningslag. De anvisade associationsformerna skapar särskilda problem förkommuner och inom kulturområdet. Det saknas en grundläggande analys föratt tillskapa en ny och lämplig associationsform som garanterar erforderliglångsiktighet, nödvändig flexibilitet och klar ansvarsfördelning mellanmedverkande parter.Mot denna bakgrund blir den logiska slutsatsen att propositionen avslåsmed begäran om nytt förslag. Men med hänsyn till den tidspress somföreligger beroende på ikraftträdandet av nya stiftelselagen måste en annanlösning väljas. Propositionen får godkännas och de där anvisadeassociationsformerna användas tills vidare. bör krävanytt förslag och då i enlighet med sin tidigare begäran för att erhålla enlämplig associationsform för anslagsberoende verksamhet. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ny associationsform för anslagsberoendeverksamhet.
mot · GJ02L21 · 1995-11-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:61 Former för verksamhet som är beroende av statligt stöd, m.m. I propositionen föreslår regeringen att aktiebolag eller ideellförening skall vara de naturliga formerna för verksamhetersom är beroende av stöd från staten, kommuner ellerlandsting. Skälet till detta är att den nya stiftelselagen träder ikraft och att denna saknar regler om des.k. anslagsstiftelser som tidigare använts i dessasammanhang.Vi delar uppfattningen att myndighetsformen är naturlig för rent statligaverksamheter. Härutöver kan det finnas verksamheter som väcker stortintresse från allmänheten och där det också finns organiseradefrivilliginsatser och vänföreningar. Då kan myndighetsformen medföra attden folkliga förankringen minskar.Det är som regeringen påpekar i propositionen också självklart att om mantar emot ekonomiskt stöd finansierat av skattemedel skall det finnas krav påanslagsframställning, årsredovisning och revision. Enligt vår uppfattningfinns det dock, framför allt inom kulturområdet, anledning att använda sig avandra samarbetsformer än aktiebolaget och den ideella föreningen då detfinns fler intressenter än de offentliga. Många kulturella verksamheter bedrivsi dag i stiftelseform och uppfyller också den nya lagens definition att vara ettsjälvägande organ med en varaktigt bestående, självständig förmögenhet,tillskjuten av de ursprungliga stiftarna.Med tanke på de fördelar som stiftelseformen innebär när det gällersjälvständighet, engagemang och fasthållande vid de ursprungliga stiftarnasintentioner är det viktigt att dessa stiftelser ges möjlighet att fortsätta inomramen för den nya stiftelselagen, men utan att staten, eller i förekommandefall kommun eller landsting, kvarstår som stiftare. Det ekonomiska bidragsom staten tillskjutit dels som stiftare, dels i form av anslag, kan då istället iframtiden regleras genom avtal där stiftelsens ansvar och skyldigheterpreciseras liksom de villkor som är förbundna med det statligamedelstillskottet. Avtalet kan tidsbegränsas, men får inte omfatta för korttidsperiod. Även uppsägningstiden måste vara tillräckligt lång för attmöjliggöra omdisponeringar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att statens engagemang på kulturområdet oftarebör kunna ske i form av avtal med bl.a. nu existerande men ombildadestiftelser.
mot · GJ02L22 · 1995-11-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:61 Former för verksamhet som är beroende av statligt stöd, m.m. Stiftelselagen (1994:1220) skall träda i kraft den 1 januari1996. I föreliggande proposition föreslår regeringen atttillämpningen av bestämmelserna i 6 kap. stiftelselagen omändring m.m. av ett stiftelseförordnande skall senareläggasavseende stiftelser bildade av staten, en kommun, ettlandsting eller en kyrklig kommun, s.k. offentligarättssubjekt, till . Som grund försenareläggningen av ikraftträdandet åberopar regeringenöverväganden om en ny ordning för ändring av förordnandenför stiftelser som har bildats av kommuner, landsting ochstaten.Regeringen anför vidare i propositionen: "Några lagregler om ändring avstiftelseförordnanden för stiftelser som bildats av offentliga rättssubjektgällerinte ." Det är anmärkningsvärt att regeringen inte redovisar att praxissedan årtionden tillämpat permutation för dylika stiftelser.Regeringens förslag framstår som en fortsättning av det arbete som pågårmed att göra kommuner och landsting mer och mer osjälvständiga. Stick istäv mot subsidiaritetsprincipen synes regeringen uppenbarligen viljacentraldirigera både kommuner, landsting och när som helst kunna ingripautan närmare motivering i angelägenheter där kommuner och landstingengagerat sig genom stiftelser. Även från statligt håll torde kunna konstaterasatt ingrepp - förmodligen utan motivering - skulle komma att ske där statenengagerat sig i stiftelser. För redan nu existerande stiftelser framstår denaviserade lagstiftningen innebära bestämmelser som torde strida motgrundläggande rättsliga principerStiftelselagen kommer enligt min uppfattning att ge utrymmer för en rimligordning vad gäller möjligheterna att ändra en verksamhet som bl.a. statenbedriver i stiftelseform. Regeringens förslag innebär att dessa stiftelser skallsärbehandlas, vilket är ett betydande avsteg från stiftelselagen utan attregeringen anfört några väsentliga skäl härför. bör därför avslåpropositionen i denna del. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag om att 6 kap. stiftelselagenskall börja tillämpas först , dvs. efter det attstiftelselagen träder i kraft, avseende stiftelser som har bildats avoffentliga rättssubjekt i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GJ02N11 · 1995-11-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:83 Säkrare finansiering av framtida kärnavfallskostnader m.m. Vid en genomläsning av propositionen om finansieringen avkärnavfallskostnaderna kan den synas vara logisk. Tvåfrågeställningar är dock förhållandevis dunkla och osäkra.Den s k tillväxtpropositionen ger också anledning till störreosäkerhet om rätt handlingsväg.Den första punkten som egentligen inte berörs av beslutsförslag är metodenför slutförvar av utbränt kärnbränsle. På denna punkt finns ännu ingabindande beslut och det finns inte anledning att i samband med dennaproposition markera inriktningen på ett sådant beslut. I propositionen sägs:"Sedan det utbrända bränslet och kärnavfallet placerats i ett slutförvar somtillslutits och reaktoranläggningen avvecklats och rivits är det möjligt att detfaktiskt återstår fondmedel." Detta är en hypotetisk situation som innebär attansvariga för avfallet undantas för ansvar för framtida kostnader. Om det blirså att man inte kommer att använda den metod som närmare studeras utankommer att fastna för fortsatt förvar med möjlighet att komma åt avfallet iframtiden, innebär det bevakningskostnader m m under många hundra årframåt i tiden. Det finns inte nu anledning att spekulera i slutförvaringsmetod,vilket borde påpekas för regeringen.Den andra punkten handlar om förvaltningen av fondmedlen. Regeringenföreslår där till skillnad mot attKärnavfallsfondens medel skall placeras i . En bieffekt avdetta är som det påpekas i propositionen att statens upplåningsbehov kommeratt minska i motsvarande mån som inlåningen i ökar.Sedan skriver man också att en placering av de medel som inbetalas enligtfinansieringslagen inte ändrar de förutsättningar som gäller för denna lag. D vs att medlen skall användas för att bekosta framtida kärnavfallskostnader.Och så långt är det bra.Till min förvåning kan jag dock nu läsa ett annat budskap i den s ktillväxtpropositionen, 1995/96:25. Där står: "överflyttaskärnbränslefonden från till , vilket minskarstatsskulden och upplåningsbehovet med ca ." I enmening i denna proposition så har det samlade kapitalet för att hanteraavfallsfrågorna, kapital som kommit från företagen på energimarknaden,konfiskerats och räknats in som en nettoinkomst för staten på 18 miljarder.Detta gör att jag inte är beredd att nu överflytta medel till ,medel som sägs täcka upp statsskulden. I detta läge är det bättre att fondensstyrelse själv får bedöma hur fondens medel bäst skall förvaltas. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om slutförvaringen av utbränt kärnbränsle,2. att avslår regeringens förslag att placeraKärnbränslefondens medel hos ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förslag om enfristående styrelse för fonden och dess förvaltning..11FStockholm den 14 november 1995Dan ()
mot · GJ02N16 · 1995-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:94 Exportinsatser för små och medelstora företag, m.m. Regeringen föreslår att anvisas genomSveriges Exportråd och för attgenomföra kollektiva exportsatsningar. Vidare föreslås att 20miljoner kronor anvisas för att främja teknikutveckling ituristföretag. Pengarna skall tas frånArbetsmarknadsdepartementets område.Statliga arbetsmarknadspolitiska satsningar via AMS m.m. ger sällan elleraldrig de förväntade effekterna. Detta har lett till att flera rapporter påsenareår, bl.a. den amerikanska , har framfört stark kritik mot dendåliga effektiviteten i den svenska arbetsmarknadspolitiken. Genom attöverföra resurser från traditionella arbetsmarknadspolitiska satsningar tillåtgärder för ett bättre näringsklimat kan effektiviteten i de statligasatsningarna höjas när det gäller sysselsättning och tillväxt.De svenska små och medelstora företagen är i alltför stor utsträckningunderleverantörer åt större svenska företag. Småföretag med egen export ärdessvärre ovanligt. Kan staten genom olika åtgärder sänka exporttröskeln förmindre företag medverkar det till en bättre balans mellan export ochhemmamarknadsproduktion. Mot denna bakgrund finns skäl för attgenomföra speciella satsningar på bättre exponering av svenska småföretagutomlands genom bättre deltagande i mässor m.m.Företagsspecifika stöd bör undvikas. För att undvika en snedvridning avkonkurrensen mellan de företag som kan dra nytta av satsningarna och andraföretag, bör exportsatsningarna utformas som generella stöd.Det finns en rad olika konsultföretag med specialistkompetens påexportområdet. Politiska beslut om stöd till företagandet får inte leda tillkonkurrenssnedvridning mellan olika aktörer på detta område. Regeringenbör agera så att kompetensen hos alla aktörer kan utnyttjas när det gäller atthjälpa svenska små och medelstora företag att öka sin export. Även andraaktörer än de som anges i propositionen skall därför kunna anlitas vidgenomförande av exportsatsningar. Förslaget att anslå tillturistföretag är dåligt specificerat. Regeringen bör återkomma i denna fråganär Turistdelegationen senare presenterat sitt förslag till mål och närmareange hur satsningen skall medverka till att de näringspolitiska målen påturistområdet uppfylls. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om exportsatsningar för små och medelstora företag,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utnyttjande av kompetensen på exportområdet,3. att avslår regeringens förslag att anslå 20 miljonerkronor till turistföretag i enlighet med vad som anförts i motionen.