mot · GI02Jo246 · 1995-01-25 00:00:00 — Jordbrukspolitiken bör anpassas så att miljöanpassningoch resurshushållning förbättras. --räknat -- mer än regeringen föreslår anslås tillmiljöstöd.Regeringen bör verka för ytterligare avregleringar, bättremiljöregler och sänkta kostnader i EU:s jordbrukspolitik.För att ge svenskt jordbruk rättvisakonkurrensförhållanden bör arealbidraget utgå till ett störreantal bidragszoner. Antalet interventionsorter utökas.InledningI och med EU-inträdet lever svenskt näringsliv i en öppenkonkurrenssituation gentemot övriga EU-länder. Politikeroch näringsliv måste nu gemensamt ta ansvar för att detframförhandlade tas tillvara och gynnar svenskekonomi. Detta gäller inte minst jordbruk ochlivsmedelsindustri, som tillsammans är den tredje störstanäringsgrenen i EU.Med rätt politik har svenskt jordbruk goda möjligheter atthävda sig väl i konkurrensen i EU. Svenskt jordbruk är käntför hög grad av miljöanpassning, och användningen avkonstgödsel och bekämpningsmedel är vid internationellajämförelser måttlig. Den utveckling mot ett allt renare ochmer miljöanpassat jordbruk som satts igång genomkonsumentkrav, lantbruksorganisationernas arbete ochjordbrukspolitiska åtgärder under den förra mandatperiodenär viktig eftersom det finns en stor marknad för livsmedel avhög kvalitet i EU och ett stort intresse för produkter från ettmiljövänligt jordbruk.Genom att ta till vara de möjligheter gerjordbruks- och livsmedelssektorn kan vi politiker nu bidratill att fler arbetstillfällen skapas över hela landet. Vi har engod möjlighet att minska jordbrukets miljöpåverkanytterligare genom att använda EU:s miljöstöd. Genom ettlevande lantbruk bevaras dessutom ett varieratodlingslandskap med påtagliga miljövärden. Det öppna ochvarierade odlingslandskapet är för många en omistlig del avbilden av Sverige.Under hösten 1994 har det i -- på regeringensförslag -- tagits ett antal beslut i vilka det framförhandladeavtalet inte tagits till vara fullt ut och som missgynnar svenskekonomi och miljö. Påtagliga exempel på detta ärminskningen av miljöstödet och de regler regeringen föreslårför stödet, indelningen i produktionsregioner som styrarealbidraget och minskningen av antalet interventionsorter.2 Jordbrukets miljöfrågorÄven om stora ansträngningar görs för en allt bättremiljöanpassning kan jordbruket i ännu inte sägasvara resurshushållande i ordets egentliga mening. Det berorframför allt på att de näringsämnen som krävs vid odlingentill stor del inte ingår i naturliga kretslopp utan tillförs somkonstgödsel, som är mycket energi- eller råvarukrävande vidtillverkningen. Andra problem är koncentration, långt drivenspecialisering och brukningsmetoder som innebär risker förförsämring av jordarna, utlakning av näringsämnen ochutarmning av den biologiska mångfalden.Ett effektivt jordbruk som producerar livsmedel till lågakostnader är naturligtvis önskvärt av andra anledningar, meneffektiviteten och miljöproblemen har blivit två sidor avsamma mynt. liberalerna tror att det går att göranågot åt problemen. Det tioprocentsmål för ekologisk odlingsom satt är ett första steg, men är detotillräckligt. Vi tror dessutom att de bästa framtidsutsikternaför svenskt jordbruk finns just inom en miljöanpassad ochresurshushållande livsmedelsproduktion.De miljöstöd förhandlat sig till i anslutningsavtaletoch som till lika delar finansieras av och EU börutnyttjas betydligt bättre än vad regeringen föreslår.Folkpartiet liberalerna anser att -- räknatpå 12 månader -- mer än regeringen föreslagit bör anslås tillolika miljöstöd.Hotet mot det öppna landskapet i skogs- ochmellanbygderna kvarstår. Det stöd regeringen föreslår tillsödra finner vi otillräckligt och vi menar attdet bör ökas till den nivå som föreslogs av den borgerligaregeringen i proposition 1994/95:19. Vi är också skeptiskatill utformningen av Norrlandsstödet, som saknar miljöprofiloch ensidigt gynnar en intensiv djuruppfödning baserad påfoder som köps från . Regeringen böråterkomma med ett bättre genomarbetat förslag. Regionala stöd till jordbruket bör ökas med 150 milj.kr.På 18 månadersbasis blir ökningen 225 milj.kr ochtotalbeloppet således 1 677 milj.kr. Anslaget B 10. Från EG-budgeten finansierade regionala stöd till jordbruket börjusteras i motsvarande grad.Vi anser att stöd till ekologisk odling bör utgå även ominte hela gården ställts om. Att ställa om produktionen är enlångsiktig process som underlättas om förändringen skeretappvis. Enligt vår mening bör också stöd utgå tillutveckling av bättre resurshushållning i det konventionellajordbruket (se vidare nedan). Med vårt förslag kan ävenutbildning och rådgivning få en egen post inommiljöprogrammet. För dessa ändamål bör anslaget B 11.Miljöersättningar inom jordbruket ökas med 250 milj.kr. På18 månadersbasis blir det 375 milj.kr och totalbeloppetsåledes 1 175 milj.kr. Anslaget B 12. Från EG-budgetenfinansierade miljöersättningar bör justeras med motsvarandebelopp.En åtgärd för en bättre hushållning med naturresurserna ijordbruket är att ta till vara näringsämnen bättre. Metodernaför att hantera stallgödsel på miljömässigt godtagbart sättmåste fortsätta att utvecklas liksom system för handel mednaturgödsel. Näringsämnena i rötslam måste också tas tillvara. Regeringen bör se till att utvecklingsarbetet med att tatillvara växtnäring bättre drivs vidare och återkomma tillriksdagen med de förslag som behövs.3 EU:s jordbrukspolitikEn har inrättats i . Det ärytterst angeläget att jordbruksministern förankrar sinaståndpunkter i nämnden inför mötena med ministerrådet.Skulle det visa sig att jordbruksfrågorna blir allt fördominerande i bör man överväga att i ställetbehandla dessa frågor i en särskild parlamentarisk kommittémed samma ansvar som nämnden har.I samarbetet med EU bör regeringen verka för att dengemensamma jordbrukspolitiken omformas.Jordbrukspolitiken i EU bör bli mindre kostnadskrävandeoch mindre genomreglerad. Miljöanpassningen bör öka ochdjurskyddsreglerna förbättras.4 ArealbidragetJordbrukarna i har i enlighet med reglerna i EU:sgemensamma jordbrukspolitik (CAP) rätt till arealbidrag förspannmålsodling och vissa andra grödor. Bidraget är en enkompensation för det lägre spannmåls- och oljeväxtpris somföljde av den minskade prisregleringen när CAP-reformengenomfördes. Ett jämförbart prisfall uppstod i närden livsmedelspolitiska reformen genomfördes. Genomarealbidraget ges lantbrukarna möjligheter till konkurrens pålika villkor inom hela EU-området, somkonsumenterna erhåller bra livsmedel till ett lågt pris.Sverige förhandlade sig till ett arealbidrag grundat på enskördenivå motsvarande ett genomsnitt för landet om ca4 spannmål per hektar. Enligt regelverket är det sedanSveriges sak att besluta om antalet nivåer förarealersättningar -- avkastningen per ha varierar ju starktmellan områden med olika jordar och klimat. Genom olikabidragsnivåer i olika områden ges en rättvis kompensationtill spannmålsodlarna.I proposition 1994/95:19 föreslogs 11 ersättningsnivåer,vilka på ett rättvist sätt skulle spegla den verkligaproduktionen inom de olika avkastningsområdena i Sverige.För närvarande diskuteras en reduktion till endast 3 regioneroch skillnaderna mellan nivåerna speglar inte den verkligaskillnaden i avkastning som råder i . En minskningfrån 11 till föreslagna 3 områden ger en väsentlig minskadkonkurrenskraft i många av de spannmålsproducerandeområdena. I områden mindre lämpade för spannmålsodlingfinns risken att djurhållning med vall och tillhörande betekonkurreras ut av en spannmålsodling för avsaluproduktion.Regeringen argumenterar dessutom för att den ändraderegionindelningen har en miljö- och regionalpolitisk profil,men vi instämmer inte i detta. Odlingen avbidragsberättigade grödor är inte tillräckligt framträdande ide regioner regeringen påstår gynnas.För att bibehålla livsmedelspriserna, vårt öppna landskapoch vår konkurrensförmåga i en framtida mer marknadsstyrdjordbruksproduktion måste svenskt jordbruk ges möjlighetatt konkurrera på lika villkor med jämförbara regioner iandra EU-länder.4 Antalet interventionsorterI den förra regeringens EU-proposition föreslogs 33interventionsorter för spannmål i . Efterregeringsskiftet har fattat beslut om 4interventionsorter. Detta är att jämföra med de andra nya EU-länderna och , vilka beslutat om 27respektive 28 interventionsorter. Båda dessa har betydligtmindre spannmålsproduktion än , dessutom inom ettmindre geografiskt område. Exempel från andra EU-ländervisar, att har 241, 153 och 13interventionsorter.En minskning av antalet interventionsorter leder till ettlägre spannmålspris speciellt i inlandet med långt avståndfrån interventionsorterna , ,och . Fler interventionsorter ger ettjämnare och mer rättvist pris i hela landet utan att det medförökade kostnader för den svenska statskassan. Prisskillnadentäcks helt av EU och ingår således i det framförhandladeavtalet.En utökning av antalet interventionsorter till de i EU-propositionen föreslagna 33 ger de spannmålsodlandejordbrukarna rättvisare villkor, förbättrad svenskkonkurrenskraft och ekonomi utan att belasta svenska statensfinanser. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av regionalstödet,2. att till anslaget B 9. Regionala stöd tilljordbruket anvisar mer än vad regeringen har föreslagit eller således samt justerar anslaget B 10. Från EG-budgetenfinansierade regionala stöd i motsvarande grad,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av miljöstödet,4. att till anslaget B 11. Miljöersättningar inomjordbruket anvisar mer än vad regeringen har föreslagit eller således samt justerar anslaget B 12. Från EG-budgetenfinansierade miljöersättningar i motsvarande grad,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inriktningen av arbetet i EU,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av ett ökat antalersättningsnivåer för arealersättning, vilka skall kompenseraett lägre spannmålspris,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av ett väsentligt ökat antalinterventionsorter.