mot · GI02U621 · 1995-01-25 00:00:00 — Det råder fullt inbördeskrig i de kurdiska provinserna iTurkiet. Där liksom i f.d. är det främstcivilbefolkningen som drabbas. Samma sorts grymheter ochövergrepp mot barn, kvinnor, gamla och civila män sker äveni detta inbördeskrig.Men en skillnad mellan Bosnien och de kurdiskaprovinserna i är att i finns ingen humanitärhjälp vare sig från FN eller andra hjälporganisationer. Denuppsamling av bybor som tidigare gjordes ikoncentrationsläger liknande Tocular har efterinternationella protester tills vidare upphört sedan skakanderapporter om tortyr, försvinnanden och annan grymbehandling nått omvärlden. Mord, övergrepp ochkränkningar av civilas mänskliga rättigheter sker både frånregeringssidan och av PKK.Den taktik som många latinamerikanska regeringartidigare praktiserat mot gerillaarméer använder nu denturkiska regeringen -- för att försvaga terrängen, stoppa detlogistiska stödet med målet att isolera PKK -- som Turkietsöverbefälhavare uttrycker det.Vapenvila och medlingDen taktiken drabbar den civila befolkningen hårt ochurskillningslöst och har av minister för mänskligarättigheter betecknats som statsterrorism. Det är enligt vårmening en krigföring som aldrig kan godtagas av ett landsom vill beteckna sig och bli betraktat som en demokrati.Vapenvila och medling är den enda acceptabla vägen.Humanitär hjälp till flyktingarnaAntalet byar och mindre samhällen som bränts ner är nuen bra bit över 1 000 och antalet människor som flytt mer än2 miljoner. Människor bor i grottor, i tält, hos släktingar istäderna. I finns 12 000--13 000flyktingar från som tagit sig över den bevakade ochminerade gränsen och för kommer flera. Denfredade zonen i har mycket begränsademöjligheter att hjälpa. Internationella organisationer måsteta ansvar för dessa flyktingar.Inre flyktingalternativetDe som tagit sig till städer i andra delar av lämnasinte i fred. De är där förvisade till provisoriska skjul utanförstäderna, ständigt bevakade och trakasserade och har mycketsvårt att livnära sig. Inre flyktalternativ som hänvisar till och som innebär attasylsökande från de kurdiska provinserna i anseskunna avvisas till anser vi vara omänskligt ochhänsynslöst, särskilt för barnfamiljer.Frågan om de mänskliga rättigheterna i har avriksdagen behandlats under en lång följd av år. I många andraparlament och i internationella fora har också situationen förde mänskliga rättigheterna i tagits upp tillbehandling. Observatörer och delegationer har besöktTurkiet i syfte att stödja kampen för de mänskligarättigheterna och samtal har förts mellan politiker såväl påregerings- som parlamentsnivå.Turkiet har som medlem i FN, och flera viktiga åtaganden för att förbättra respekten för demänskliga rättigheterna. Den turkiska koalitionsregeringen,som tillträdde 1991, lovade att värna om respekten för demänskliga rättigheterna och att demokratisera det turkiskasamhället.Turkiet har erkänt den individuella klagorätten tillEuropadomstolen i , men har reserverat sig påviktiga punkter vad gäller de kurdiska provinserna i sydöstraTurkiet, där undantagstillstånd råder. har granskat efterlevnad av deneuropeiska tortyrkonventionen.Likväl kan konstateras att inbördeskriget i landetfortsätter och har intensifierats. Respekten för de mänskligarättigheterna har minskat, som det militära våldethar ökat.Den 12 september 1994 höll den turkiskamänniskorättsorganisationen ordförande på 14-årsdagen av militärkuppen iTurkiet. Birdal konstaterade att 12:e septemberkuppenskonstitution och lagar är i kraft, och att detfortfarande är militärjuntan som styr. ''Det spelar ingen rollatt den tog av sig uniformen eftersom den behöllsin makt och sin identitet'', sade Birdal. IHD:s kontorstormades av turkisk säkerhetspolis i november 1993.Organisationens material beslagtogs och journalisternaarresterades.Amnesty International har slagit larm om denutbredda tortyren i landets fängelser och polisstationer.Turkiets svar på den kritiken har varit att man har problemmed outbildade poliser, en ursäkt som nu använt och som även godtagits på vissa håll här i Sverige.I Amnesty Press rapporteras om att bara månad försvann 24 personer i häktet, troligen torteradetill döds.En särskild kommitté från besökte islutet av 1992 för att undersöka förhållandet i landetsfängelser och polisstationer. Deras rapport ärsekretessbelagd, och bestämmer självt om den fårpubliceras i sin helhet.Turkiet har även begärt att skall medgeundantag från en rad bestämmelser i konventionen ommänskliga rättigheter i de kurdiska provinserna. Undantagengäller rätt till personlig frihet, till domstolsprövning, tillskydd för privat- och familjeliv och till yttrande- ochföreningsfrihet. har aldrig följt konventionen, menförsöker ändå att få sina överträdelser sanktionerade avEuroparådet.Nationalismen genomsyrar landets lagar och gör detomöjligt för någon folkgrupp att hävda att den har en egenkultur eller eget språk. Konstitutionen gör det också omöjligtför något politiskt parti att ens föreslå, än mindre arbeta fört.ex. kurdernas kulturella rättigheter. Det partiet riskerar attförbjudas.Stöd de fängslade parlamentsledamöternaVid parlamentets öppnande skall alla, oavsettpartitillhörighet, svära ed (nationell ed) på att följa MustafaKemals principer, rikets och statens odelbarhet och att arbetamot separatism. Den nationella eden användes som åtals-och domsunderlag, när sex parlamentsledamöter dömdes tilllånga fängelsestraff . Protesterna mot dessadomar måste fortsätta från andra europeiska parlament. Vårriksdag bör både fortsätta att protestera mot domarna ochhålla sig informerad om hur parlamentsledamöternabehandlas i fängelset. Svenska parlamentariker bör ävenverka för att Interparlamentariska Unionen (IPU), WorldWomen Parliamentarians for Peace (WWPP), andraeuropeiska parlament och fortsätter attframföra protester till Turkiet.Förbudet mot fria fackföreningar, olagligförklaringar avpolitiska partier och begränsningar av en fri press harinneburit att listan över fackföreningsaktiva, författare,journalister, förläggare, vetenskapsmän, konstnärer somfängslas, mördas eller försvinner, bara blir längre.Detta som en följd av de lagar som infördes somgäller över hela landet och drabbar även andra än kurder.Protester mot kriget, kritik mot ''separatistlagarna'' och motden nationalistiska konstitutionen har blivit alltstarkare bland intellektuella men även från enskildapolitiker.Vänsterpartiet anser att det är av största vikt att dessademokratiska röster får stöd och att detta bäst sker genomkraftfulla åtgärder mot från , ochEU.Förföljelse enligt GenèvekonventionenRedan sedan mitten av 1980-talet har den turkiska statenupprättat speciella militära styrkor i de kurdiska områdena.Den har även organiserat en väpnad milis, s.k. byvakter.Denna består dels av kurder som är emotgerillaverksamheten i , dels av fattiga -- oftaanalfabeter -- som välkomnar ett ekonomiskt tillskott tillfamiljeförsörjningen. Men oftast försöker militärpolisernaatt tvinga människor att bli byvakter genom hot ochutpressning.Om någon vägrar, väntar misshandel och beskyllningar förPKK- sympatier och är det vanligt att hela byn bränns, attfolket fördrivs och fängslas och även att de som vägratskjuts. Om de antar erbjudandet att bli byvakter blir deanfallna och likviderade av PKK. Många av de flyktingarsom kommer till har uppgett byvaktshotet som enviktig flyktorsak. Byvaktshotet har inte vare sig ,eller regeringen ansett utgöra skäl tillasyl.Vår uppfattning är att om man bevisligen har blivit uttagentill byvakt, är det att betrakta som förföljelse enligtGenèvekonventionen, flyktingkonvention.Asylskäl för kurdiska asylsökandeVi anser mot bakgrund av den verklighet som råder, att detär fullkomligt obegripligt att fortsätter att avvisa asylsökandeflyktingar till från de kurdiska provinserna, somåberopar som flyktingskäl att de avvisat att bli byvakter elleratt de är avhoppare från PKK. Båda dessa handlingar innebärnämligen att de riskerar repressalier både från regimen ochfrån PKK. Ett känt faktum är även att PKK tvångsrekryterarkurder, främst ungdomar, till sina styrkor. Så om några avdessa lyckas fly eller blir hjälpta ut ur landet, är det långtifrån riskfritt för dem att återvända.Om förtrycket i kan man läsa i många rapporterfrån olika organisationer som arbetar för mänskligarättigheter. Reflexmässigt förnekar anklagelserna.Det väsentliga i sammanhanget är dock inte vad de turkiskamyndigheterna säger, utan snarare hur de svenska och deeuropeiska länderna ställer sig till dessa rapporter. Skall manursäkta förtryckaren eller ställa sig på de förtrycktas sida?Ompröva medlemskap i av de senaste rapporterna är den från Watchsom publicerades och som förutom enrapportering av situationen även innehåller en rad förslagoch vädjanden till , , ochTysklands regeringar, EU, och gäller att ta ställning till situationen vad gäller frihetoch mänskliga rättigheter i liksom i andra delar avEuropa.Vi anser därför att bör driva kravet om attsuspendera som medlem i till dess attTurkiet uppfyller de åtaganden man gjort som medlem. Vianser nämligen att man måste ställa samma höga krav på ettland som redan är medlem som på ett land som sökermedlemskap i . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt regeringen aktivt bör verka för vapenvila och medling iden väpnade konflikten i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om humanitär hjälp tillinbördeskrigets flyktingar från de kurdiska provinserna iTurkiet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avvisningar till inreflyktingalternativ av kurdiska flyktingar till ,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om bedömningar av asylskälen förkurdiska asylsökande,15. att hos regeringen begär att den i lägger fram förslag om att Turkietsmedlemskap i bör omprövas.