mot · GI02L502 · 1995-01-25 00:00:00 — Frågan om friköpsrätt för historiska arrenden är en mycketgrannlaga fråga. Inte minst i har den varit aktuellunder mycket . Under förra socialdemokratiskaregeringstiden beslutade emellertid i enlighet medlagutskottets hemställan i betänkandet 1989/89 LU6, att enfriköpsrätt borde införas. Dåvarande regeringen utformadeemellertid inget lagförslag utan tillsatte en utredning -- 1990års . Kommittén hade som uppgift attutforma dels lagförslag om friköpsrätt för historiskaarrenden, dels regler som skyddar en jordbruksarrendatorsinvesteringar på arrendestället.Kommittén har lämnat betänkanden i båda dessa frågor,dels ''Historiska arrenden -- förslag till friköpslag'' SOU1991:85, dels ''Investeringar i arrendejordbruk och andraarrenderättsliga frågor'' SOU 1992:109.Under hösten 1993 behandlades motioner med yrkandenatt friköpsrätten skulle behandlas med förtur. Detta biföllsinte av , vilket socialdemokraterna reserverade sigemot. Dåvarande regering behandlade båda betänkandena iett sammanhang, vilket resulterade i enlagrådsremiss där man inte föreslog någon friköpsrätt. Ett avskälen för detta var oron över att en sådan inte skulle varaförenlig med om mänskliga rättigheter.Någon proposition hann aldrig läggas före valet.När socialdemokraterna återkom till makten varförhoppningarna stora att de skulle uppfylla sina löften ochutforma en friköpslag. I ett frågesvar den 6 decemberframförde justitieministern förhoppningen att en lösningskulle komma . Detta skedde inte och ibudgetpropositionen, bilaga 3 , anför regeringen att den undervåren 1995 avser återkomma med en proposition angåendeinvesteringar i arrendejordbruk, inte om friköpslag.Regeringen lever alltså inte upp till sina löften frånoppositionstiden.Jag är starkt kritisk till att samtliga tre regeringar som harhaft och har att handlägga denna fråga har tagit så lång tidpå sig. Största kritiken måste falla på nuvarande regeringsom, trots uttryckliga löften, uppenbarligen inte tänker göranågot.Min respekt för den enskilda äganderätten är mycket stormen jag menar att det här handlar om att rätta tillhistoriska misstag från l7- och 1800-talen då vi inte hadenågon lagstiftning om äganderätt till jord i . Däremothade vissa priviligierade grupper rätt att ta ut skatt frånbönderna i trakten. Den beräknades som en tillgång bl.a. vidbouppteckningar och mynnade sedan ut i en äganderätt somegentligen aldrig konstituerats. Detta visar att det är enmycket speciell grupp som därtill är starkt decimerad somskulle omfattas av en friköpsrätt. Ofta har de i nedstigandeled brukat sina gårdar . De har i storutsträckning själva byggt och restaurerat sina hus ochbyggnader utan att för den skull ha någon äganderätt tilldessa.Balansgången mellan att skydda den enskilda äganderättenoch viljan att låta dem som brukat ochbebott en fastighet är ändå svår. Jag menar därför att enfriköpslag måste utformas på ett något mer restriktivt sätt änvad föreslog och bl.a. innehålla följandevillkor:Brukaren skall i rakt nedstigande led ha bebott ochbrukat brukningsenheten och varit mantalsskriven på dennasedan år 1900.Friköpsrätten gäller den mark som brukadesår 1900.Om jordägaren pekar på olägenhet skallservitutlagen vara tillämplig i fråga om vägar, vatten, avloppm.m.Lösen får ej förekomma på huvudgårdens park ellerträdgårdsanläggning som är ansluten till huvudgården.Attfriköpslagen skall vara tidsbegränsad.Dessutom bör byggnader som uppförts ellerlängre tillbaka i tiden anses tillhöra brukaren. I de falljordägaren har utfört byggnation eller reparation därefter skabrukaren lösa detta med dagsvärde vid lösningstillfället.Jag menar att en sådan friköpsrätt inte skulle komma ikonflikt med om mänskliga rättigheter.Inte heller är invändningen mot att föra över egendom mellanenskilda personer relevant. De ägare detta rör sig om ärfideikommissen (vars ägande är knutet till ätten), kyrkan,stiftelser eller staten. Kravet på att inskränkningar iäganderätten ska ha allmänt intresse bör också vara uppfyllt.Det bör vara ett allmänt intresse att rätta till denna uppenbarahistoriska orättvisa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om friköpsrätt för historiska arrenden.