mot · GI02Bo602 · 1995-01-25 00:00:00 — Ursprungsfolk eller urbefolkning?Dessa båda begrepp används parallellt. Utgångspunkten ärtolkningen av det engelska begreppet ''indigenous peoples''.Tolkningen ursprungsfolk betonar att det rör sig om egnafolk och urbefolkning att det rör sig om delar av ett folk.Inom folkrätten tillkommer självbestämmanderätten ''folk''vilket har gjort tolkningsfrågan kontroversiell. använder tolkningen ursprungsfolk, medant.ex. regeringen föredrar urbefolkning.1993 proklamerat som ursprungsfolkens år av FNI passerade året ganska obemärkt. anslogen mycket låg budget och inga målsättningar formulerades.Det som fick störst uppmärksamhet var attsamtidigt som invigdes så trädde den lag i kraftsom fattat beslut om, nämligenatt man lagstiftat bort samernas sedvanerätt till småviltsjakti rennäringsområdena.Ett av målen som FN ville uppnå med året var att görafolken kända i de egna länderna.Ett annat mål med året var att ursprungsfolken skulle gesmöjlighet att delta i utformandet av de lagar som rör deraslevnadsbetingelser. För att delta på lika villkor krävs attparterna har kunskap om varandras bakgrundskultur. Finnsdet nu någon djupare förståelse, kunskap och insikt omsamernas kulturarv vad gäller normsystem, beslutsformer,traditioner och rättssystem?Samernas kultur och levnadsvillkorHar assimileringspolitiken gentemot samerna, som skettgenom århundraden helt på majoritetsvillkor, nu upphört? Vianser inte att det har skett mer än kosmetiska förändringar.Trots samerättsutredningen och inrättandet av ett sametinghar mycket små framsteg skett vad gäller förståelse ochrespekt för samernas kultur och levnadsvillkor.Att den ena parten tar bort och ger tillbaka är inga framstegi ordets egentliga mening. gjordeförsök att formulera vilka åtgärder som var nödvändiga föratt uppfylla uttalanden, som ännu gäller, attsamerna som ursprungsfolk skall ges möjlighet att bevaraoch utveckla sin kultur, som även innefattar språk ochnäringar.De åtgärder som samerättsutredningen föreslog var bl.a. ensamelag, en språklag och den ändringen i renbeteslagen attrenskötselrätten skulle utgöra särskild rätt till fastighet. Ingetav dessa förslag har framlagts till för beslut.Samerna har genom sina organisationer själva formuleratvad som krävs för att bevara och utveckla samesamhället.Vänsterpartiet anser att det finns tillräckligt medutredningsmaterial för att stifta en lag med en klarmålsättning och med förslag om nödvändiga förändringar.Vi föreslår därför att en kommitté tillsätts som i samarbetemed samerna inleder det arbetet. Samarbetet bör då ske ävenvad gäller kommittédirektiven.Utvecklad näringsverksamhet i lämnade frågan om fiske- ochskogssamernas rättsliga ställning utanför sitt arbete. Denförra regeringen gav i uppdrag att utarbeta förslagom skogssamernas ställning, ett arbete som inte är slutfört.Vi vill därför här peka dels på att jakt och fiske har varitoch är en viktig del av utkomsten, även förrenskötare, dels på vad som krävs för att förbättrafiskesamernas villkor.Om den samiska kulturen ska kunna överleva krävs det attde gamla samiska näringarna såsom fiske, jakt ochrenskötsel ges nya utvecklingsmöjligheter.Samiskt fiske utgör den äldsta samiska huvudnäringensom har mångtusenåriga traditioner. Fisket utgör fortfarandeen betydande näring för samer bosatta inomrenskötselområdet. Dagens fiskesamer tillhör inte denrenskötande samebefolkningen utan är beroende av fiskesom sin huvudsakliga försörjning.Många fiskesamer är bosatta på fjällägenheter vid sjöaroch längs älvdalarna ovan odlingsgränsen. I harfiskesamerna blivit både ekonomiskt och rättsligtmissgynnade. Med de förändringar angående fiskerätt somriksdagen antog så har fiskesamernasvillkor ytterligare försämrats.Vår åsikt är att fisket som näringsutövning bör få sammastatus i rennäringslagen som renskötseln, eftersom de bådavilar på samma grund, samisk urminneshävd.Samebyn, tidigare siitan, har sedan urminnes tider utgjortgrunden för samiskt liv och kommer även framöver vid sidanav att utgöra basen för det samiska samhället.Före rennäringslagstiftningen om lappbyarna tillhörde allasamer en siita. Det är därför naturligt att anknyta enbreddning av näringsverksamhet till samebyn.Vissa initiativ har tagits för att utveckla och bedriva samiskturism. Bolag och föreningar av samer och samebyar i bl.a.Norrbotten och har utarbetat och bedrivitturistprojekt. Inom turistbranschen framställs det samiskalivet som en drömprodukt, som väl svarar motkonsumenternas önskemål om natur, kultur och äventyr.Särskild vikt läggs vid samekulturens livsmönster somuppfattas både som unikt och ekologiskt intressant.Om turism, förädlingsindustri, marknadsföring, slöjd, jakt,fiske m.m. skall bedrivas av samebyar, ekonomiskaföreningar bolag etc. beror på vilken verksamhet det gälleroch vad som lämpar sig bäst. Men reella valmöjlighetermåste finnas där samebyn är ett alternativ.Mångfald och valfrihet måste även gälla samesamhället.Klart är att samerna måste ges möjligheter att utveckla sinanäringar och att hitta andra utkomstmöjligheter.Det måste skapas arbetstillfällen för dem som inte kan fåsin utkomst som renskötare, främst kvinnor och ungdomar,för att de skall kunna leva kvar i det samiska samhället.Medlemskap och tryggheten i samebyn måste finnas även förandra än renskötande samer.Jakt och fiske är viktiga bitar i ett framtida turistutbud. Jaktoch fiske är även viktiga som rekreation för ortsbor. Därtillkommer att jakten och fisket ingår i samernas urminneshävd.Om jakt och fiske dels skall ingå som ett komplement irenskötseln, dels som en del i en framtida turistnäring ochmed rekreationsmöjligheter för ortsbor, krävs det ändradeförutsättningar.Vänsterpartiet föreslår därför att en utvärdering görs medutgångspunkt i vad jakten och fisket betyder för det samiskasamhällets fortlevnad och utveckling.ILO:s konvention 169 1986 höll ett expertmöte för att pröva och revidera dengamla ''om skydd för ochintegration av infödda och andra stammar eller medstamliknande förhållanden levande folkgrupper''.Den gamla konventionen ansågs föråldrad och man villenu genomföra revideringsarbetet i samarbete medrepresentanter för ursprungsfolk. Samerna gavs därmöjlighet att delta i arbetet.I den nya konventionen 169 som antogs lämnadesassimilationstanken för en linje baserad på respekt förursprungsfolkens kultur och rättigheter. röstade förkonventionen och tog initiativ till en rekommendation om attarbeta för att världens länder skall ratificera konventionen.Sverige har ännu inte ratificerat konventionen.Konventionen i stora dragKonventionen börjar med en definition av vem denomfattar. Man säger att den gäller stamfolk i självstyrande länder, vilkas sociala, kulturellaoch ekonomiska förhållanden skiljer dem från andra grupperi den nationella gemenskapen, vilkas ställning helt ellerdelvis regleras genom deras egna sedvänjor eller traditionereller särskild lagstiftning.Eller folk i självstyrande länder, vilka betraktas somursprungsfolk på grund av att de härstammar frånfolkgrupper som bodde i landet eller i ett geografiskt område,vid tiden för erövring, eller kolonisation eller fastställande avnuvarande statsgränser och vilka, oavsett rättslig ställning,behållit sina egna sociala, ekonomiska, kulturella ochpolitiska institutioner. För att betraktas som stamfolk krävsatt man själv definierar sig som ett sådant.Regeringar måste se till att ursprungsfolkens rättigheterskyddas; det gäller deras identitet, institutioner, egendom,arbete, kultur och miljö.Regeringar skall samråda med folken när det gälleråtgärder som direkt kan beröra dem och skapa medel för dematt delta i beslutsfattandet.I den mest kontroversiella av artiklarna, nr 14, står: ''Deberörda folkens äganderätt och besittningsrätt till den marksom de traditionellt bebor skall erkännas.'' Nomadfolkensrätt skall särskilt bevakas. De har också rätt till att delta ianvändningen, förvaltningen och bevarandet avnaturtillgångarna inom det egna området.Både den förra socialdemokratiska regeringen och denborgerliga regeringen efter den har ansett att skrivningen iartikel 14 gör det omöjligt för att skriva underkonventionen.Norge har ratificerat konventionen och vi anser att om ILOgodtar tolkning av konventionens artikel 14 så böräven kunna ratificera konventionen.Det ligger en paradox i att aktivt har deltagit iarbetet med konventionen, men självt inte skriver under den.Konvention 169 är ett viktigt instrument för att förbättralevnadsvillkoren för ca 300 miljoner människor som lever ica 70 av jordens länder. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av målformulering ochlagstiftning för samesamhällets överlevnad ochutveckling,12. att hos regeringen begär förslag på sådanändring i rennäringslagen att fiskesamernas näringsutövningfår samma ställning som renskötseln enligt vad i motionenanförts,3. att hos regeringen begär förslag på sådanändring av rennäringslagen att samebyarna tillåts bedrivaannan ekonomisk verksamhet än renskötsel,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvärdering av administrationoch upplåtelserätt av jakt och fiske på statens mark ovanodlingsgränsen och på renbetesfjällen med utgångspunkt ivilken betydelse jakt och fiske har för samesamhälletslevnadsvillkor och utveckling,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att noga utröna möjligheten attratificera 169.1