mot · GI02N290 · 1995-01-25 00:00:00 — Skogsindustrin och skogsbruket är av stor betydelse förSverige som nation och det som framför allt skiljer ossindustriellt från många andra länder i Europa.Skogsindustrin är en ryggrad i svensk utrikeshandel ochkommer att så förbli . Cirka 20procent, eller , av sammanlagdaexport härrör ur skogsindustrin, och nästan hela summanutgör nettoexport eftersom importandelen är låg.Skogsindustrin blir därför livsviktig för förmåga attupprätthålla och utveckla sitt välstånd.Totalt sysselsätts direkt cirka 130 000 personer ochindirekt cirka 80 000 personer. Skogsnäringen är av naturligaskäl förlagd till skogsbygder i olika delar av landet.Regionalpolitiskt är därför skogsnäringen av stor betydelse.För många av cirka 300 000 privata skogsägare ärinkomsten från skogen det som möjliggör en fortsatt utkomstpå hemorten.Skogsnäringen består i huvudsak av massa- ochpappersindustri, sågverks- och trävarumanufakturindustrisamt skogsbruk. För lönsamhet i skogsbruket behövsavsättning för såväl timmer som massaved men också förandra biprodukter som inte efterfrågas av skogsindustrin.Sverige har tillsammans med världens högstaråvarupriser och utsätts för hård konkurrens från andramaterial och returfibrer. Långsiktigt måste därför kostnadenför råvaran minska som andel av färdigvarupriset. Detta kanbland annat ske genom en högre vidareförädlingsgrad.Förutom det inbördes sambandet ochberoendeförhållandet har skogsindustrin haft stor betydelseför verkstadsindustri och ''high-tech''-industri. Det är fel attbetrakta skogsindustrin som en gammal industri bara för attslutprodukterna har existerat . Pappers- ochmassaindustrin är en av de mest högteknologiskaindustrierna.Den svenska basindustrin spelar därför en viktig roll förmånga av våra andra högteknologiska industrier iutvecklandet av effektiva transportsystem, avanceradeprocesstyrningar och resurssnål energianvändning, områdendär svensk verkstadsindustri ligger långt framme. Densvenska massa- och pappersindustrin är världsledande närdet gäller att minimera utsläpp till luft och vatten. Vårprocesstekniska kunskap kan bli en viktig framtidatjänsteexport och ett bidrag i det globala miljöarbetet.Potentialen för utvecklandet av skogsindustrin är god seddfrån råvarusidan. Genom ett aktivt och i huvudsak framsyntskogsbruk är tillväxten i våra skogar högre än någonsin.Tillväxten är och detavverkas runt . Även medhänsyn tagen till ökade krav på naturvårdshänsyn för attklara den biologiska mångfalden finns det utrymme för enökad användning av skogsråvara. FoU-insatser behövs därförför att hitta nya, kompletterande användningsområden förskogsråvaran.Ett ytterligare skäl för att utveckla skogsnäringen är detglobala miljöarbetet för att minska utsläppen av de s.k.växthusgaserna. En ökad användning av förnybara råvaror ärenda möjligheten om vi skall kunna minska de globalakoldioxidutsläppen. Skogsindustrin är en av de få branschersom till stor del ingår i ett naturligt kretslopp och klarar mål om uthållig utveckling och varsslutprodukter kan återanvändas som råvara eller energi.Skogsnäringens framtida roll för sysselsättning, regionalbalans och ekonomisk tillväxt avgörs av konkurrenskraftenidag och . Ett värnande om skogsnäringen innebäråtgärder som bidrar till dess utveckling och som förbättrardess konkurrenskraft. I det arbetet bör stat och näringslivsamverka.Det svenska skogsbruket står inför ett trendbrott av minstsamma dignitet som när det s.k. moderna skogsbruketinfördes runt 1950. Den nya skogsvårdslagen ger miljömåletsamma status som produktionsmålet. Brukningsmetodernamåste förändras i grunden men minskaskostnadsutrymmet för att genomföra dessa förändringar,förändringar som gäller både produktionsmetoder ochmetoder för att anpassa sig till ett naturvårdsinriktatskogsbruk.Det finns stora behov av tillämpad forskninginom området Produktion-Miljö-Naturvård, liksomsyntesforskning i helhetsperspektivet med inriktning motpraktisk tillämpning. Det behövs också medel för att genomförsöksverksamhet anpassa forskningsresultat till praktiskverksamhet såsom prövning av olika metoder,demonstrationsytor m.m. Det behövs också större satsningarpå tvärvetenskaplig forskning.En del av denna forskning kan genomomprioriteringar inom anslagen till StatensLantbruksuniversitet SLU och Skogs- och JordbruketsForskningsråd . Till en viss del kan det bli nödvändigtmed ytterligare resurser.Svensk massa- och pappersindustri är i huvudsak baseradpå den dyrare färska fibern. En ständig utveckling sker dockmed inbrytningar från returfiberbaserad produktion påområden som var förbehållna färska fibrer. Det finnsinga miljömässiga fördelar för returfiber i förhållande tillfärsk fiber enligt de livscykelanalyser som genomförts.Svensk massa- och pappersindustri måste tillverkaprodukter med hög och jämn kvalitet, framför allt kvaliteterdär den färska fibern har väsentliga fördelar. Tillverkningenmåste vara resurssnål, högeffektiv samt miljö- ochkretsloppsanpassad. Behovet är stort av att utveckla helt nyaprodukter och därtill anpassade processer.Framtidens massa- och papperstillverkning kommersuccessivt att minska utsläppen till vatten för att slutligen blihelt utsläppsfri. Utsläppen till luft har minskat så attprocessen är luktfri. En väsentligt ökad förståelse avfinstrukturen i vedfiberns egenskaper krävs för attmöjliggöra en bättre funktion i framtidens fiberbaseradeprodukter. Det kan vara bättre papper och kartong, kartongmed barriäregenskaper helt från förnybara råvaror,kombinationer av fibrer och polymerer från förnybararåvaror i kompositer och organiska kemikalier.Den framtida forskningen måste inriktas på att kunnautnyttja fibrerna i svensk ved för att framställa olika typer avpappersmassor med förbättrad väldefinierad och jämnkvalitet och helt nya produkter. Vidare måste deninriktas på att kunna tillverka högkvalitativ oblekt och blektsulfatmassa, blekt helt utan klorkemikalier och utan utsläpptill vatten och luft men med styrd återföring av oorganisktmaterial till skogen.Ett väsentligt ökat fiberkunnande är centralt för denframtida utvecklingen mot att bättre kunna utnyttja densvenska vedfibern. Behovet av blekning kommer att minskaavsevärt och blekningen kommer att vara baserad på ickeklorhaltiga kemikalier. Papperstillverkningen måste bli ännumer resurssnål . Det finns en rad olika metoder somkan utvecklas när det gäller formning, processtyrning,torkning, m.m. för att minska energiförbrukningen.Högskolebefattningar som verkar för skogsindustrin ärotillräckliga, detta fastslogs av den utredning som professorLennart gjorde för dåvarande industridepartementet(Ds 1991:62). Utredningsresultatet äger fortfarande sinaktualitet. Proportion saknas mellan antalet skogsindustrielltinriktade befattningar och skogsindustrins nuvarande ochframtida betydelse.Det har i olika sammanhang framförts att staten måstetillskapa fler professurer med skogsindustriell inriktningsom kan bidra till grundforskning, forskarutbildning,vidareutbildning och efter behov grundutbildning. För attåstadkomma en bred skogsindustriell förankring inomhögskolan bör, i linje med utredning, snarasttillskapas förutsättningar för fyra professorer iskogsindustriella ämnen.Sammantaget behöver FoU inom massa- ochpappersindustrin en resursförstärkning när det gäller grund-och tillämpad forskning. Vidare behövs en förstärkning påutbildningssidan, inrättandet av fler professurer ochdoktorandtjänster för att klara de långsiktiga kraven på FoUoch kompetens inom branschen.Sågverksindustrin har legat mycket lågt,när det gäller satsningar på FoU. Jämförande studier visar atttillverkningsindustrin generellt uppvisatkontinuerliga ökningar av FoU-insatserna sett som andel avförädlingsvärdet. Maskinindustrin har ökat FoU-nivån från 5till och massa- och pappersindustrin satsar idagcirka av förädlingsvärdet på FoU, jämfört med 1procent 1970. Sågverken har legat kvar på en FoU-nivå under0,av förädlingsvärdet . Såvälde statliga som de större företagens insatser för FoU inomtränäringen måste öka väsentligt de kommande åren.Behovet av FoU-insatser för att både förbättraproduktiviteten och öka vidareförädlingsgraden är mycketstort. Det finns en avsevärd potential för högre produktivitetoch jämnare produktkvalitet i befintliga anläggningar.Under andra hälften av 1990-talet måste det ske enutveckling mot ökad vidareförädling och kundanpassning.Förädlingsdiskussionen har pågått under ett par decennieroch måste nu omvandlas till en väl utarbetad strategi ochomsättas i produktion och marknadsutveckling. Införande avny teknik, nya produktionsmetoder och kundanpassadeprodukter kräver ökad flexibilitet och högre kompetensnivåinom branschen. De statliga utbildningar som berörsågverksindustrin måste därför ses över och anpassas till deovan berörda utvecklingsinsatserna.Förutom de ovan beskrivna behoven av FoU-insatsermåste det till ett bättre utnyttjande av råvaran, en förbättradtorkningsteknik, utveckling av system för kundanpassadeprodukter samt en utveckling av skonsamma transport- ochhanteringssystem.Därför föreslås att ett statligt utvecklingsprogram försågverksindustrin inrättas som får till uppgift att delssamordna och förmedla resultat till företagen av de insatsersom genomförs på olika områden, dels initiera ochgenomföra egna studier och ''pilotprojekt'' till stöd förbranschen. Den övergripande målsättningen måste vara attlångsiktigt stärka konkurrenskraften såväl motsågverksindustrin i andra länder som mot industrin inomandra materialslag. Programmet skulle ta ett övergripandeansvar för att utvecklingsmöjligheterna tas till vara på ettoptimalt sätt.Ett avgörande problem i de tidigare branschprogrammenför den träbearbetande industrin har varit att de finansiellaoch personella resurserna varit helt otillräckliga medavseende på de målsättningar som uppställts. I utvärderingarav branschprogrammen har konstaterats att resurserna varitav så begränsad omfattning att det har varit tveksamt omstaten över huvud taget har givit industrin något ekonomisktstöd.Behoven av ökade FoU-insatser när det gäller områdensom kvalitetssäkring, leveransprecision ochproduktspecifikation blir alltmer påtagliga inombyggnadssnickerier och trähusindustri.Den småskaliga strukturen har varit en avgörande faktorbakom de låga FoU-insatser som kännetecknat dessabranscher. Företagen har varit alltför finansiellt svaga för attpå egen hand tillräckligt satsa på produkt- ochteknikutveckling. Kunskapen är bristfällig exempelvis närdet gäller individuella kundkrav och trä i kombination medandra material. De FoU-områden som bör prioriteras somberör snickerier och trähustillverkning är utvecklingen avnya produkter, kvalitetssäkring och logistik, kompetens- ochmarknadsutveckling.FoU-insatser inom trämöbelindustrin bör i huvudsakberöra produktutveckling, där design, funktion ochmiljöpåverkan är viktiga faktorer. Införande av ny teknik ochnya processer gör möblerna billigare och merkonkurrenskraftiga.Det finns ett stort forskningsbehov inom olika sektorerinom skogsnäringen och resurser måste komma ifrån såvälnäringen som staten. Det ansträngda budgetläget gör detangeläget att finna resurser utanför budgeten. De medel somtogs ifrån löntagarfonderna och placerades iforskningsstiftelser bör kunna användas för detta syfte.Möjligheterna för detta bör grundligt undersökas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om FoU-insatser för att hitta nya,kompletterande användningsområden för skogsråvaran,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om grundforskning och tillämpadforskning inom massa- och pappersindustrin,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om FoU-insatser inom denträmekaniska och träbearbetande industrin,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att inrätta ettutvecklingsprogram för sågverksindustrin.