mot · GI02A706 · 1995-01-25 00:00:00 — SammanfattningVänsterpartiet föreslår:Översyn av arbetsrätten för attöka inflytandet och demokratin i arbetslivet och reglerarätten till kompetensutveckling. Ett vidgatarbetstagarbegrepp eller ny lagstiftning som tar sikte påanställda i entreprenörföretag m.fl. och deras rättigheter iförhållande till sin dagliga arbetsledning.Lagstiftning somgaranterar yttrandefriheten för arbetstagare och som ejtillåter inskränkning genom anställningsavtal.Kraftigabegränsningar i arbetsgivarens rätt att enligt 39 § LAS''köpa'' ut en lagstridigt uppsagd/avskedad arbetstagare.Enlagstiftning som ger deltidsarbetslösa företrädesrätt till merarbetstid vid utvidgat arbetsutbud.Attavtalsturordningslistor alltid skall godkännas av centralarbetstagarorganisation när föräldralediga är berörda.Rätttill ledighet för att starta eget.Behovet av förändringVåra arbetsrättslagar skapades då lagenom medbestämmande i arbetslivet, lagen omanställningstrygghet, förtroendemannalagen m.fl. antogs föratt öka tryggheten för löntagare och öka demokratini arbetslivet. Lagarna skapades ochåterspeglar mycket av 1970-talets arbetsmarknad. De byggerpå en arbetsorganisation med stora enheter, ett direkt ägandeoch en central styrning.Mycket har hänt på arbetsmarknaden , industrinhar utvecklat nya former för indirekt ägande via nätverk ochutvecklat koncernernas roll. påarbetsplatserna har brutits ned till mindre enheter och dendirekta arbetsledningen och ibland budgetansvaret finns spritt på mindre enheter, arbetslag. kan dencentrala styrningen via budgetbesluten finnas istyrelserummen långt utanför gränser världen runt.Inom den offentliga sektorn har nya former förverksamheten vuxit fram som innebär både endecentralisering och en stark centralisering av verksamheter.Samtidigt har verksamheter bolagiserats eller lagts ut påentreprenörer.Den tekniska utvecklingen går mycket snabbt,informations- och kommunikationsteknologin får allt störrebetydelse och kunskapsinnehållet i produktionen stiger.När lagen om anställningsskydd infördes byggde den påatt majoriteten av landets arbetstagare vartillsvidareanställda. tycks utvecklingen gå åt ett annathåll. Nya företags- och nya anställningsformer etableras påarbetsmarknaden. Mer än 3/4 av dem som anställdes underförsta anställdes på begränsad tid.Uthyrning av arbetskraft, ett ökat inslag av entreprenöreroch konsulter som arbetar som ''inhyrd'' arbetskraft i företagoch inom offentlig sektor har också bidragit till attarbetsrättslagarna urholkats. Alltmer går utvecklingen motatt företagen har en kärna av tillsvidareanställda och enstörre krets av visstidsanställda. Visstidsanställda har ettsämre skydd i arbetsrätten.Allt detta ställer krav på en ny reformerad arbetsrätt somkan fånga upp löntagarnas legitima behov av trygghet,inflytande, frihet och kompetensutveckling i förhållande tillnya företagsformer, anställningsformer, beslutsnivåer ocharbetsorganisation. Det behövs också verksamma regler föratt säkra jämställdhet mellan könen i arbetslivet.Regeringens reformstoppRegeringen har genom sitt beslut att tillsätta enkommission vars syfte är att parterna genom kollektivavtalskall utforma arbetsrätten infört ett reformstopp inomarbetsrätten.Parterna har alltid haft möjlighet att genom kollektivavtalhitta långsiktiga lösningar och spelregler för attdemokratisera och utveckla arbetslivet. Trots detta kvarståren rad problemområden som parterna ej förmått hantera.Ett annat problem med regeringens förslag att avtalsvägenreformera arbetsrätten är att kollektivavtalen inte täcker helaarbetsmarknaden. Den svenska modellen har byggt påatt skapar ramlagar som fungerar som skyddsnäteller spelregler på arbetsmarknaden och som utgör enminiminivå för arbetsmarknadens parter.Inom ramen för dessa lagar har parterna sedan möjlighetatt teckna avtal som förändrar, fördjupar eller förbättrardessa ramlagar allt efter de olika branschernas specifikavillkor och behov.Att helt bortse från behovet av att förbättra ramlagarna föratt påverka hela arbetsmarknaden i synen på behovet av enfördjupad demokrati i arbetslivet är att införa ett reformstoppi arbetsrätten.Givetvis behövs det en fortsatt dialog mellan parterna såatt de avtalsvägen förbättrar villkoren för löntagarna ochsäkrar ett arbetssätt på arbetsmarknaden som skaparlångsiktiga lösningar i de olika branscherna för inflytande,kompetensutveckling, trygghet och jämställdhet.Men det behövs också en reformering av de lagar som styrarbetsmarknaden för att anpassa arbetslivets villkor till1990-talets samhälle och arbetsmarknad.KompetensutvecklingI dagens snabbt föränderliga värld är rätten tillkompetensutveckling i arbetslivet en viktigfördelningspolitisk fråga. De grupper som ej får del avkompetensutveckling i arbetet riskerar snabbt att mönstrasut ur arbetslivet när produktionen förändras. 1994 beräknasenbart en tredjedel av alla anställda ha deltagit i någon formav personalutbildning enligt SCB.LO har i sin rapport ''Friheter och förmåner i arbetet''redovisat att möjligheten till personalutbildning styrs av lönoch kön. Ju högre lön desto mer personalutbildning. Mänerbjuds också personalutbildning i långt större utsträckningän kvinnor.Arbetsgivaren har ett huvudansvar att skapaförutsättningar för den kompetensutveckling somverksamheten kräver i och . Ökadekvalifikationskrav i arbetslivet kräver generellt höjdkompetensnivå. Men kompetensutveckling och utbildningmåste också spridas så att alla anställda har en reell möjlighetatt delta och förkovra sig utifrån produktionens ocharbetslivets krav.Det är uppfattning att huvuddelen av denkompetensutveckling som framtidens arbetsliv kräver måsteskapas på arbetsplatserna. Samhället har ett stort intresse avatt arbetsgivaren tar sitt ansvar för alla kategorier avanställda. står samhället för kostnaden för engrundutbildning till alla människor, arbetsgivarna i Sverigehar i regel tillgång till en välutbildad arbetskraft.Det är arbetsgivarens ansvar att se till så att människor iarbetslivet ges reella möjligheter att upprätthålla sinkompetensnivå. Sker inte detta riskerar vi att människorsparkas ut ur arbetslivet bara för att de inte getts möjlighetatt följa med i den tekniska utvecklingen när produktionenförändras.Ett sådant scenario innebär att vi låter företagen övervältrakostnaderna för en ny utbildning på samhället i form avarbetsmarknadsutbildning eller andraarbetsmarknadspolitiska åtgärder.En utgångspunkt i arbetsrätten måste vara att allamänniskor skall ges möjlighet att stanna kvar i arbetslivetfram till pensioneringen. Då krävs det aktiva arbetsmiljö-och rehabiliteringsåtgärder men det krävs också att alla harrätt till kompetensutveckling.Rätten till kompetensutveckling för alla anställda måsteregleras i en lagstiftning där arbetsgivarens tydliga ansvar förkompetensutveckling lyfts fram och där de fackligaorganisationerna ges reella möjligheter att påverkautbildningssatsningarna så att de fördelas rättvist bland allagrupper av anställda och mellan könen.Demokrati i arbetslivetFör handlar arbetsrätten om kärnan idemokratin. Genom äganderätten har arbetsgivarna ettavgörande inflytande över arbetslivet.Arbetsrättslagstiftningen har varit ett ringa försök att skapabalans mellan arbetsgivare och arbetstagare. När lagen ommedbestämmande i arbetslivet tillkom var tanken att dennaramlag skulle fyllas ut med utvecklingsavtal ellermedbestämmandeavtal för att fördjupa löntagarnasinflytande och medbestämmande. Detta har skett inom vissabranscher. Inom andra branscher har inga avtal träffats.MBL speglar också 1970-talets arbetsliv ocharbetsorganisation. En ny inflytandelag måste skapas somutgår ifrån dagens arbetsliv och de arbetsorganisationer somnu präglar arbetslivet. Den måste ställa i fokus individensbehov av inflytande över sin egen arbetssituation,arbetsinnehåll och planering av arbetet, den måste fyllakollektivets behov av inflytande över budgetbeslut ochlångsiktig startegisk planering när det gäller investeringar,bemanning, kompetensutveckling, arbetsorganisation m.m.Att utveckla demokratin i arbetslivet är en strategiskinvestering både för samhället och arbetsgivarna. Ett ökatinflytande och delaktighet höjer produktiviteten.Arbetsledningsrätten är en rätt för arbetsgivaren att ledaoch fördela arbetet samt att fritt antaga (och avskeda)arbetare. Det finns vissa inskränkningar i den friaanställningsrätten, arbetsgivare får t.ex. inte missgynna ettvisst kön, en viss ras eller en person p.g.a. etnisk tillhörighet.Arbetsgivare får heller inte vid anställningen bete sig så attdet strider mot god sed på arbetsmarknaden. Men sedan ärdet slut på inskränkningar i arbetsgivarens anställningsrätt.Inget hindrar t.ex. arbetsgivaren att han använder heltovidkommande urvalsprinciper, t.ex. den sökandes utseendeeller ålder.Fortfarande har arbetsgivaren enligt lag ensamrätt attdefiniera när arbetsbrist uppstår. Makten över det kanskeviktigaste i arbetslivet, anställning, ligger kvar i orubbat bohos arbetsgivaren.Från arbetsgivaren finns en ständig strävan att ökaavkastningen på verksamheten. Det kravet får ofta gå förenödvändiga satsningar på utveckling av arbetsinnehåll,kompetensutveckling och bra arbetsmiljö.Dagens MBL är bra i den meningen att den skapatutrymme för information och vidgat förhandlingsrätten menden har på intet sätt rubbat den ojämna och oacceptablamaktbalansen mellan parterna. Här behövs en ny lagstiftningsom utjämnar fördelningen av makt mellan parterna. Dettagäller i synnerhet strategiska beslut såsominvesteringsbeslut, företagsuppköp och lokaliseringsbeslut.Vetorätt för arbetstagarna inom vissa områden måsteövervägas. Det behövs också regler som gör det möjligt förarbetstagarna att utöva mera sjävbestämmande, individuellteller i grupp. Demokrati i arbetslivet handlar också om allamänniskors lika värde. finns en segregering i arbetslivetsom inte enbart kan härledas till formella meriter eller andraobjektiva kriterier. Olika villkor för kvinnor och män, likvälsom invandrarnas situation måste särskilt uppmärksammas.YttrandefrihetI regeringsformen 2 kap 1 § punkt 1 heter det: ''Varjemedborgare är gentemot det allmänna tillförsäkradyttrandefrihet: frihet att i tal, skrift eller bild eller på annatsätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter ochkänslor. ''Yttrandefriheten har ett starkt skydd. Men den gäller förmånga mest och semestern. Yttrandefriheten påarbetsplatserna är begränsad -- även på den offentligasektorns arbetsplatser. har exemplen varitmånga på att arbetsgivare sökt begränsa de anställdas rätt attanvända sin grundlagsfästa yttrandefrihet.Fallet vid och busschafförerna i är baratvå exempel av många där arbetsgivare sagt upp människorsom använt sig av sin medborgerliga rättighet att yttra sigfritt. Arbetsgivarnas övergrepp har inneburit att anställdasom vill yttra sig tvingats framträda med kassar över huvudeti detta nya samhällsklimat där yttrandefriheten kan kostaindividerna deras anställning. Det är fullständigtoacceptabelt att ett samhälle som säger sig vilja värnayttrandefriheten tillåter repressalier mot människor somanvänder sig av denna rättighet.Det krävs en lagstiftning som garanterar yttrandefrihetenför arbetstagare och som ej tillåter inskränkningar ianställningsavtalet. vill betona att denna frågakräver en snabb hantering och skall utredas med förtur.Vidga arbetstagarbegreppetI dag uppstår nya företags- och anställningsformer.Uthyrning av arbetskraft, allt fler entreprenadföretag,franchising, konsultfirmor m.m. blir en allt vanligareföreteelse på arbetsmarknaden. Anställda i dessa företagsaknar ofta rättigheter i förhållande till sin dagligaarbetsledning.Det är dags att utvidga arbetstagarbegreppet så att allalöntagare omfattas av arbetsrätten eller utveckla nylagstiftning som stärker dessa gruppers rättigheter på dendagliga arbetsplatsen och i förhållande till sin dagligaarbetsledning.AnställningsformerUnder har visstidsanställningarna ökat. kan arbetsgivare anställa en person vid arbetsanhopningi max 6 månader. Vikariat och praktiktjänst kan ske iobegränsad tid. Genom att saxa olika tidsbegränsade tjänsterkan tiden i praktiken ytterligare förlängas då stor otrygghetför den anställde råder. Det finns exempel på att en personvarit vikarie . Problemen för timanställda måsteockså uppmärksammas.UtredningDet kan inte vara rimligt att överlåta till parterna att ikollektivavtal lösa frågan om yttrandefrihet, den ojämnamaktbalansen mellan parterna m.m.Det är uppfattning att det behövs enparlamentarisk utredning som har att föreslå ny lagstiftningi enlighet med vad som ovan anförts under rubrikernakompetensutveckling, demokrati i arbetslivet, yttrandefrihet,vidga arbetstagarbegreppet och anställningsformer.Arbetsmarknadens parter skall ges ett stort inflytande iutredningen.LönediskrimineringPrincipen om lika lön för kvinnor och män är ett viktigt ledi strävan efter en långsiktig bärkraftig och solidarisklönepolitik. slutbetänkandevisade att det fortfarande existerar osakliga löneskillnadermellan kvinnor och män på den svenska arbetsmarknaden.Vänsterpartiet har i en särskild motion redovisat behovetav en likalönlag.Respekt för arbetsdomstolens domarEn arbetsgivare som av domstol ålagts att återta enlagstridigt uppsagd/avskedad arbetstagare har en på 39 §LAS grundad rätt att ''köpa ut'' arbetstagaren.Bestämmelsen var tänkt att utnyttjas endast i sällsyntaundantagsfall men så har inte blivit fallet. Flerauppmärksammade fall har aktualiserat detta problem.Det är nödvändigt att vidta åtgärder för att komma till rättamed rådande orimliga förhållanden där makt går före rätt ien för den enskilde nästan livsavgörandefråga. Den möjlighet som lagen nu medger till utköp börkraftigt begränsas och ges formen av ett principförbud motutköp som endast får genombrytas om det föreliggersärskilda skäl. Det skall då vara fråga om en situation där detskulle leda till en ohållbar situation på arbetsplatsen om denfelaktigt avskedade/uppsagde kom tillbaka.Det är uppenbart att de skadeståndsbelopp som utgår enligt39 § i vart fall beträffande större arbetsgivare inte alls har denavsedda avhållande verkan. För att uppnå detta bordeskadestånd efter mönster av EU:s konkurrensrättsliga reglerbestämmas till en viss procent av arbetsgivarensårsomsättning. En viss del av detta skadestånd bör tillfallastaten.DeltidsarbetslösaAntalet registrerade ofrivilligt deltidsarbetslösa var ioktober 1994 över 142 000. Antalet har varieratmellan 90 000 och 120 000 för att stiga under de senasteårens lågkonjunktur. Deltidsarbetslösheten är enjämställdhetsfråga då andelen kvinnor varitkonstant hög och legat av dedeltidsarbetslösa.Inom kommuner och landsting har deltidstjänsterna blivitallt vanligare i takt med de nedskärningar och den övergångtill privata entreprenörer som genomförts . Avkommunals medlemmar arbetar mindre än heltid.Inom handeln finns en rad deltidstjänster, ibland rör det sigom ned . Konfektionskedjorna har sattdeltidsarbetet i system och där är av deanställda (kvinnor) deltidare.Deltidsarbetslösa består alltså till större delen av kvinnorinom områden där arbetsgivaren använder deltidsarbete somen reserv för att kunna anpassa produktionsapparaten till ettojämnt behov av arbetskraft, inom t.ex. handeln resulterardetta ofta i eftermiddags- och helgarbete. Arbetsgivare harpå så vis också tillgång till en välutbildad vikariepool somhan kan använda vid sjukfrånvaro eller vid arbetstoppar, en''vikariepool'' som ständigt står till arbetsgivarensförfogande och som arbetsgivaren kan använda till normaltimkostnad inom mertidsbegreppet. övervältrararbetsgivaren kostnaden för ''vikariepoolen'' på samhälletsom via A-kassan får gå in och betala fyllnadsersättning.Det krävs nu kraftfulla åtgärder för att komma tillrätta meddeltidsarbetslösheten och för att undvika att de somofrivilligt tvingats in i deltidsarbetslöshet p.g.a. arbetsbristblir föremål för kollektiv bestraffning i form av indragen A-kasseersättning enligt regeringens tidigare förslag underhöstriksdagen 1994.I stället måste de kostnader som arbetsgivarna idagövervältrar på samhället för att de skall ha tillgång till enanpassbar produktionsapparat återföras till arbetsgivarnagenom en lagstiftning som ger deltidsarbetslösaföreträdesrätt till anställningar med fler arbetstimmar.En sådan lagstiftning skulle vara en mycket stor förbättringför de deltidsarbetslösa som den skulle avlastasamhället när det gäller ersättningen frånarbetslöshetskassan.Turordning och föräldraledigaKravet på saklig grund för uppsägning är en regel om icke-diskriminering. I lagen om anställningsskydd finns därförinskrivet en turordningsregel som bygger på att ''sist in--förstut''-principen skall gälla vid uppsägning på grund avarbetsbrist. Genom kollektivavtal som slutits eller godkäntsav central arbetstagarorganisation får avvikelser göras frånturordningsreglerna. Den centrala organisationen kan genomett bemyndigande överföra rätten att träffa avtal omturordningen till de lokala parterna. Sådana avtal är vanligtförekommande.Under de senaste åren har exemplen varit många på attföräldralediga diskriminerats vid avtalsturordningslistor. Detär ett oacceptabelt inslag som starkt strider motanställningsskyddslagens grundregel om icke-diskriminering. För att komma tillrätta med dennadiskriminering krävs att avtalsturordningslistor alltid skallgodkännas av central arbetstagarorganisation närföräldralediga är berörda. Det kan också i andra fall prövasom det via centrala kollektivavtal skall ske en hårdaregranskning vid avsteg från turordningslistan.Rätt till ledighetI dag avgränsas rätten till tjänstledighet avstudieledighetslagen, föräldraledighetslagen, lagen omsamhällsuppdrag m.fl. Ett område där den anställde saknarlaglig rätt till tjänstledighet är för att starta eget. Detta är förmånga kreativa människor som står inför valet att vågasprånget till egen verksamhet ett stor hinder.Att underlätta för människor att starta eget är ettsamhällsintresse. Det skapar fler arbetstillfällen ochstimulerar dessutom en sund rörlighet på arbetsmarknaden.Rätten till tjänstledighet för att starta eget skall omfattamaximalt 12 månader. Då kan ersättare tas in under tiden.I en annan av motioner tar vi även upp ommöjlighet till utvidgat starta-eget-bidrag för anställda.Diskriminering i arbetslivet och otillbörlig behandling avarbetssökandeEtnisk diskriminering på arbetsmarknaden är ett stortproblem. Nuvarande regler ger ett otillräckligt skydd.Indirekt diskriminering omfattas inte avdiskrimineringsförbudet och det saknas ett tillräckligt skyddmot diskriminering under rekryteringsförfarandet. Detta ären fundamental brist i lagen. har i sinInvandrarmotion lagt förslag om en starkare lagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att begär att regeringen tillsätter enparlamentarisk utredning som skall lämna förslag till nyarbetsrättslig lagstiftning enligt vad i motionen anförts,2. att hos regeringen begär förslag om ändring i39 § lagen om anställningsskydd angående principförbudmot trotsande av AD-dom enligt vad i motionen anförts,3. att hos regeringen begär förslag omprogressiva skadestånd vid trots mot AD-dom enligt 39 §lagen om anställningsskydd,4. att hos regeringen begär sådan ändring i lagenom anställningsskydd att deltidsarbetande får företräde tillfler arbetstimmar vid utvidgat arbetsutbud enligt vad somanförts i motionen,5. att hos regeringen begär förslag om ändring ilagen om anställningsskydd gällande avtalsturlistor dåföräldralediga berörs enligt vad som anförts i motionen,6. att hos regeringen begär förslag till lag om rätttill ledighet för startande av företag enligt vad som anförts imotionen.