mot · GI02Fi403 · 1995-01-25 00:00:00 — Den statliga förvaltningen av kulturbyggnader Den statliga kulturpolitiken har präglats av en alltförbristande förmåga att ta tillvara människors engagemang fördet svenska kulturarvet. Vården och driften av mångahistoriska byggnader, museer och kulturella institutioner harskett och sker inom ramen för offentlig sektor.Inte sällan saknas mänskliga och ekonomiska resurser föratt hålla historiska byggnader i bästa skick och för attpopularisera kunskap om historia och kultur i breda läger.Den nuvarande formen för förvaltning kanske ger kulturengrundtrygghet, men knappast verkliga förutsättningar för envital utveckling.Det är riktigt och rimligt att staten bär ett yttersta ansvarför den svenska kulturskattens bevarande. Det är dock intealls givet att det bästa sättet för staten att ta detta ansvar ärvia skattefinansierade institutioner inom ramen för denoffentliga sektorn.Betydande ekonomiska och verksamhetsmässiga vinsterskulle kunna göras genom att förutsättningar för en merallsidig finansiering av verksamheten, samt förtillvaratagande av ideella insatser, skapas i . Viförordar att en eller flera rikstäckande historiskakulturstiftelser formeras, med uppgift att förvalta statligahistoriska byggnader som t.ex. slott och minnesmärken. Iförlängningen ser vi framför oss att modellen kanske ocksåkan användas för förvaltning av teatrar och museer.I andra länder finns alternativ till renodlad statlig drift avkulturella minnesmärken. I verkar t.ex de bådastiftelserna ''English Heritage'' och ''The ''.Miljoner britter stöder verksamheten genom medlemskap,donationer eller ideella arbetsinsatser. Stiftelserna förvaltarhundratals slott, historiska byggnader och betydelsefullanaturområden, samt bidrar därmed till att hålla det historiskaarvet levande.Stiftelseformen möjliggör tillvaratagande av enskildamänniskors intresse och vilja att arbeta för att bevara ochutveckla kulturen. Arbetsuppgifter som enklare underhålloch skötsel, guidning, vakthållning och insamling av medelför verksamheten kan underlättas och understödas genomenskilda insatser.Enskilda insatser kan också bidra till att stärka det lokalaengagemanget för och förankringen av kultur och historia,samt till att uppmuntra utveckling och spridande av kunskapbåde om den lokala och nationella historien.Stiftelseformen möjliggör härtill också ökad mångfald ifinansieringen av verksamheten via medlemsavgifter istödföreningar, enskilda bidrag, sponsring, kommersiellaintäkter och statligt stöd. Stöd från staten kan utgå, dockinom existerande ramar, t.ex. som grundplåt förverksamheten eller driftsbidrag.I den ökade marknadsorientering som stimuleras framligger både en popularisering av det kulturella utbudet ochdrivkrafter för effektivt resursutnyttjande. Eftersom fler änstaten kommer att medverka till stiftelsens finansiering ochmedlemmarnas ideella arbetsinsatser kan sänka kostnaderna,så talar mycket för att statens åtaganden stegvis kan minskasutan att verksamhetens kvalitet försämras.Mängden objekt som förvaltas av samma stiftelsemöjliggör effektiv hushållning med pengar för underhåll,konservering och reparationer. Kunskap och resurser samlas,expertis kan utnyttjas väl. Stiftelseformen fungerar också braför att sprida intresse för den svenska historien blandmedlemmar och allmänhet. Genom detta kan den bidra tillett mer levande kulturliv och ett bättre bevarande avkulturbyggnader och institutioner.I och med att staten kan stå kvar som ägare av berördabyggnader så kan också staten stå kvar som yttersta garantför byggnadernas bevarande, även om de förvaltas avenskilda stiftelser. Om staten upplåter t.ex. byggnader viaavtal till stiftelsen kan samarbetet brytas om verksamhetenuppenbart skulle misskötas.Kulturens frihet är avgörande för dess vitalitet och förnytänkande. Kulturen kommer med stiftelseformen bort frånpolitisk styrning av verksamheten och får möjlighet attutvecklas fritt.En lämplig väg är att regeringen låter utreda formerna förden ovan beskrivna verksamheten, för att sedan återkommatill med förslag till inriktning av ett överförande avförvaltningen av statliga historiska byggnader till historiskastiftelser. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kulturstiftelser för förvaltning avhistoriska byggnader.