mot · GI02Sk622 · 1995-01-25 00:00:00 — Regeringens beslut om 1990-talets trafikpolitik vilar pågrundtanken att trafiken skall betala sina egna kostnader. Vistår bakom denna tankegång. Den är riktig. En viktig sak ärockså, enligt vår mening, att trafikens kostnadsansvar skallfördelas så rättvist som möjligt. Det måste anses somsjälvklart att trafikens miljökostnader skall vägas in i derörliga trafikavgifterna. På samma sätt måste det ansesföljdriktigt att skatter som inte är trafikpolitiskt motiveradeutformas så att de inte snedvrider konkurrensen påtransportmarknaden.Ett i detta sammanhang närmast bortglömt transportfordonär traktorerna. Beskattningen av traktorer infördes 1970.Erfarenheterna från de år som gått visar attreglerna har varit svåra att tillämpa. beslut ianslutning till regeringens proposition 1987/88:50Trafikpolitik inför 1990-talet var ett steg i rätt riktning föratt åstadkomma en mera enhetlig och korrekt tillämpning avbestämmelserna. Man borde dock, som vi ser det, gått ännulängre i klarhet. Vi konstaterar att lagstiftningen på dettaområde inte är anpassad till gällande faktiska förhållandenfrån kostnadsansvarighetssynpunkt.Malmöhus län hör till de områden i där traktortågär vanligast. I samband med skörden av spannmål m.m. därbetkampanjen spelar en stor roll, som varar en bit in påhösten till framåt jul, är det stora volymerjordbruksprodukter som skall köras in till olikaanläggningar. Enligt tillgängliga uppgifter går av transporterna på lastbil och sköts av odlarna själva med traktor och vagn. går med andra typer av fordon, främst traktortåg, storatraktorer som i vissa fall drar upp till tre vagnar. Dessatransportredskap ägs i regel av maskinstationer. Ett fåtalstörre gods har egna ekipage, men majoriteten körs genomkommersiella transporter.Traktortågen är transportekipage med lastvikter på bortåt35--. De är inte heller underkastade bestämmelsen omöverlastavgift. En lastbil som överlastas tvingas betalaavsevärda avgifter, som motiveras med att man vill beivraskadligt slitage. Efter förslag i proposition 1989/90 omändring i lagen om överlastavgift beslöt hösten1989 att lagen även skulle omfatta transporter med tungaterrängvagnar, traktorer och motorredskap.Riksdagen beslöt enligt proposition1990/91:35 att ikraftträdandet av de bestämmelser som nuredogjorts för med vissa undantag skulle skjutas upp till den1 . I propositionen 1992/93:29 beslöt riksdagenatt lagen om överlastavgift tills vidare inte skulle omfattadessa fordon. Det är därför nu dags att genomföra riksdagensbeslut från hösten 1989.Sett från dessa utgångspunkter är det inte orimligt att påett mera adekvat sätt beskatta det slitage som traktortågenåstadkommer. Om dessa ekipage betalar skatt enligtnuvarande bestämmelser uppgår den totala årliga skatten till225 kr. För ett lastbilsekipage med släp som lastar ca kan fordons- och drivmedelsskatt uppgå till per år.Den nuvarande lagstiftningen är inte anpassad till gällandefaktiska förhållanden och kostnadsansvarighetssynpunkt.Såvitt vi kan finna har inte heller någon ingående prövningskett beträffande möjligheterna att utkräva ett ekonomisktansvar för användning av allmänna vägar och gator för detraktorer som i större omfattning utför ett med lastbilarnajämförbart transportarbete.Den 1 oktober 1993 avskaffades km-skatten och i stället infördesen högre bränsleskatt på dieselolja. beslöt då omtvå skattenivåer på dieseloljan varvid den högre skulletillämpas på de då km-skattepliktiga fordonens drivmedel.Därvid konserverades konkurrensnackdelarna för lastbilarnai förhållande till jordbrukstraktorerna.Om jordbrukstraktorerna går det också att läsa i 22§ FSL att dessa får användas på allmän väg ''uteslutandeeller så gott som uteslutande för transport av produkter fråneller förnödenheter för lantbruk m.m.''.Enligt RSV:s anvisningar avses med uttrycket ''så gott somuteslutande'' att traktorn får användas på allmän väg förandra transporter högst av den totala körtiden. I den totala körtiden räknas inanvändning både på väg och utanför väg samt bådetransportarbete och annan användning.Det har börjat dyka upp nyaföretagskonstellationer med jordbrukstraktorer som bedrivermed åkerierna konkurrerande verksamhet. Detta sker oftastunder vinterhalvåret då sysselsättningen för åkerierna är somsämst. En viktig konkurrensfaktor är just RSV:s liberala 10-procentsregel som i praktiken innebär att man under minsten månad kan bedriva rentransportverksamhet på allmän väg utan att behöva registreraom traktorn till klass ett.Genom att den typ av transportfordon, traktortågen, somhar nämnts, i stort sett lämnats utanför ettökat kostnadsansvar så har de kommit i en allt mer gynnadoch favoriserad situation. Det är också den huvudsakligaförklaringen till att denna typ av fordon och transporter, somtraktortågen utgör, ökat i en allt snabbare takt.Det som här beskrivs kan knappast vara en önskvärdutveckling. Vi anser därför att de lastfordon, som berörs idenna motion, och som utför med lastbilar jämförbarttransportarbete, på motsvarande sätt som lastbilarna gör,skall bära sina egna kostnader gentemot samhället. Dennafråga bör därför bli föremål för ett snabbt genomförtutredningsarbete. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att jordbrukstraktorer som används ochutför med lastbilar jämförbart transportarbete skall bära sinaegna kostnader gentemot samhället.