mot · GI02Fi32 · 1995-05-10 00:00:00 — undersöker, liksom andramyndigheter, kontinuerligt hur det står till med kvaliteten iverksamheten på det egna ansvarsområdet.Denna typ av kartläggningar är mycket viktiga.Statsmakterna behöver ett så bra beslutsunderlag sommöjligt för att kunna ta ställning till hur kommunerna i dettaekonomiska läge skall ge bästa tänkbara möjligheter att klarasina viktiga uppgifter.Vi känner särskild oro för läget i ett antal starktsegregerade förortsområden kring flera av våra största ochmedelstora städer. Dessa områden präglas av hög andelinvandrare, hög arbetslöshet, högt socialbidragsberoendeoch olika typer av sociala problem. För oss är det uppenbartatt utvecklingen i dessa områden, som givitanledning till bekymmer, rymmer en potentiell social bomb.Den bilden bekräftas av undersökningar.Mot bakgrund av de siffror regeringen presenterar i denreviderade finansplanen anser vi oss inte ha anledning att nuföreslå högre statsbidrag till kommunerna. Om regeringensprognos för skatteintäkterna slår in och särskilt omförnyelsearbetet tar fart igen, bör de flesta kommuner harimliga möjligheter att klara välfärden på denna ekonomiskanivå.Vi föreslår vissa förändringar i regeringens förslag till nyttskatteutjämningssystem. De har den effekten att de allraflesta av de kommuner som rymmer de segregerade förortervi berörde får större resurser.Vi föreslår också att statsmakterna mycket noga följerutvecklingen på det kommunala välfärdsområdet. Det kan fåmycket allvarliga konsekvenser på om t exkvaliteten i skolundervisningen tillåts sjunka, om vården avunga med psykiska problem försummas eller ombarnomsorgen utvecklas till ett passivt omhändertagande. Ensådan utveckling får inte tillåtas.Vi vill också påpeka att med den av oss förordade politikenmed bl a bibehållen 80-procentig ersättningsnivå inomsocialförsäkringssystemen, fler jobb och därmed färrearbetslösa och fortsatt förnyelsearbete i kommunernakommer även kommunernas ekonomi att påverkas positivt.Detta bidrar till att kunna upprätthålla och utveckla välfärdeninom utbildning, vård och omsorg.Ett särskilt problem är att om kommunernas ekonomiutvecklas sämre än väntat, beror det antagligen på att helaSveriges ekonomi utvecklas sämre än i regeringensprognoser. Det innebär att statsmakternas möjligheter, attkompensera skattebortfallet, i så fall kommer att vara ännumindre än de är . Om staten i ett sådant läge skall ökabidragen till kommunerna är det ofrånkomligt att finansieradet genom ytterligare besparingar på andra statligautgiftsområden. Vi är inte främmande för att det kan blinödvändigt. För oss är kärnan i den kommunalaverksamheten en så avgörande faktor i välfärdspolitiken attvi i ett sådant läge skulle förorda ytterligare sådanabesparingar.5.2 Det nya utjämningssystemet 5.2.1 Henstrandska utredningenDen kommunala ekonomin, statsbidragen till kommunernaoch utjämningssystemet mellan kommunerna har utrettsnästan oavbrutet . System har införts,ändrats, utretts igen och ändrats igen. Den stora omläggningav systemen som beslutades , och bl.a. innebar attstatsbidragen blev generella enligt den s k ''påsprincipen'',drevs fram av bl a . Det utjämningssystem som dåinfördes var ändå provisoriskt, och gav redan från börjanoacceptabla konsekvenser för många kommuner genom attvissa typer av kostnader inte togs med i beräkningen. Denfortsatta beredningen har syftat till att finna ettmer heltäckande system för intäkts- och kostnadsutjämning.Betänkande från beredningen för statsbidrag och utjämningi kommunsektorn, med statssekreterare () som ordförande, presenterades och har ihuvudsak accepterats av remissinstanserna.Folkpartiet anser att den omläggning av inkomst- ochkostnadsutjämningen som föreslås i skall genomföras. Ingen har kunnat visa påannat än att detta är det bästa underlaget som tagitsfram. Givetvis finns både brister och nackdelar med mångaav de i förslaget ingående komponenterna, men alla förslagtill förändringar får antingen sämre effekter, eller visar sigpraktiskt ogenomförbara. Vi är därför mycket positiva till attregeringen till mycket stora delar accepterar detta förslag,särskilt mot bakgrund av hur socialdemokraterna ioppositionsställning, i valrörelse och senast i utredningenhar agerat i denna fråga.Vi har dock några förslag till förändringar i förhållande tillregeringens förslag och i förhållande till utredningensförslag vilka här redovisas.5.2.2 InkomstutjämningenSverige behöver nu ekonomisk tillväxt -- tillväxt somkommer ur en långsiktigt hållbar utveckling. Skälen för dettaär uppenbara och har utvecklats i det föregående.För att nå målen om ekonomisk tillväxt och nya jobb krävsatt alla sektorer drar åt samma håll. Bra utbildningsvillkor,transportmöjligheter, bostäder, kommersiell och offentligservice är några viktiga faktorer där kommunerna har ettavgörande inflytande. Det är inte lämpligt att ur arbetet medatt skapa en dynamisk ekonomi med fler jobb i principutesluta hela den kommunala sektorn från direkta egnaekonomiska incitament. Den lokala mobiliseringen måstebejakas. Det är rimligt att en kommun inte bara har denallmänna samhällsekonomin som drivkraft när det gäller attarbeta för höjd skattekraft för kommunens invånare, utanäven har någon egen kommunalekonomisk vinst av ökadskattekraft.Det är inte heller bra att s.k. Pomperipossa-effekter byggsin i så hög grad som med den föreslagna beräkningsmetoden.Vi föreslår att utjämningsnivån sätts till , istället för95 % som regeringen föreslår, av skillnaden mellan egenskattekraft och medelskattekraften. Det är givetvis också enavvägning mellan graden av utjämning och graden av egnaincitament, men på 90-procentsnivån råkar färre kommunerut för att de förlorar på ökad skattekraft. På den nivån fårkommunen ändå behålla något lite av en inkomstökning.5.2.3 KostnadsutjämningenVi anser att de modeller som ligger till grund förutredningens förslag är noga genomarbetade och välunderbyggda, antingen genom epiriska data eller jämförandestudier. De justeringar som görs i propositionen förkompensation för de icke verksamhetsrelateradekostnaderna avseende befolkningsminskning, arbetslöshetoch små landsting är dock ett resultat av politisk kohandeloch inte av faktiska strukturkostnadsskillnader. Vi avvisarden justering av utredningens förslag beträffandekostnadsutjämningen som görs i propositionen.5.2.4 InförandereglerVi anser att det är viktigt att kommuner och landsting fårklara spelregler. Det gäller finansieringsprincipen såväl somprinciper för inkomst- och kostnadsutjämning. Den långainförandetid som föreslås är därför oacceptabel. Detta ledergaranterat till att omvandlingstrycket för''förlorarkommunerna'' minskar. Inget system för intäkts-och kostnadsutjämning har överhuvudtaget överlevt . En införandetid vore detsamma som ettbesked att kommunen aldrig kommer att behöva anpassa sigtill fullt genomförande. Vi föreslår därför attinförandereglerna sätts till en maximerad bidragsminskningpå per invånare för alla kommuner, och attpropositionens förslag till införanderegler i övrigt följs. Detgör att de flesta kommer att vara infasade i systemet , och att de kommuner som tidigare förlorat mestsnabbast får en förbättring. Även för landstingen börinförandetiden begränsas till maximalt , genom attfölja utredningens ursprungliga förslag.5.2.5 ''Kommunakut''Vår strävan efter klara spelregler för kommuner och derasintressenter innebär att vi finner det olyckligt att i förväginrätta en ''kommunakut''. Kraven på kommuner ochlandsting kommer även framgent att vara stora, men de lösesinte genom en, i dessa sammanhang blygsamt tilltagen, pottatt fördela efter särskilda kriterier. Det skulle bara leda tillhögt ställda förväntningar på att regeringen nu ska leva upptill alla löften till just den egna kommunen, men aldrig kunnaräcka till. Kommuner och landsting måste i stället ställa inarbetet på att klara sin kärnverksamhet inom ramen för deresurser de har.5.2.6 Kompensation för den allmänna löneavgiftenDe medel, , som används för attöka kostnadskompensationen och förlänga införandetidensamt för att inrätta en kommunakut, vilket vi avvisar, böristället läggas till statsbidraget och fördelas enligt samma,robusta principer som tar hänsyn till faktiska skillnader, somövriga medel. Detta ger varje kommun viss kompensation förden arbetsgivaravgiftshöjning som kommunerna lovadeskompensation för. Den rödgröna koalitionens förändringar ärfelaktiga och innebär att de tar pengar från de förorter istorstäderna, där välfärden just nu är hårdast prövad, för attge till dem som bedrivit den bästalobbyverksamheten inom dessa partier.5.2.7 Parlamentarisk beredningsgruppI de klara spelreglerna ingår att systemet inte ska varautsatt för ett ständigt politiskt beredningsarbete. Givetvismåste utfallet följas noga. Ett antal strukturellakostnadsindex bör ses över. Detta bör kunna ske inom ramenför exempelvis arbete samt avStatistiska centralbyrån och , som ändå skaadministrera systemet. De slutsatser man sedan kan dra börgivetvis vid behov kunna leda till förslag från regeringenssida, men det bör inte i systemet byggas in fortsatt ständigpolitisk kohandel.5.2.8 Minskad statlig styrningEn avgörande förutsättning för att kommunerna ska kunnaklara de stora krav som framöver ställs på att erbjuda en ökadverksamhet för mindre pengar, att klara barnomsorg, skolaoch äldreomsorg för fler och med god kvalitet, är att de tillåtsanvända alla de instrument som står till buds. Olika typer avenskilda alternativ, effektiv upphandling, konkurrens ärnågra viktiga sådana. Vi förväntar oss därför att den utlovadeöversynen av det statliga regelverket innebär att man ska tabort sådana hinder som införts när det gäller enskildaalternativ och konkurrens inom den kommunala sektorn.5.2.9 Översyn av kommunallagens ekonomikapitelDet kan vara på sin plats att se över kommunallagenskapitel om kommunernas ekonomi och klargöra vissa frågor,ungefär med den inriktning som anges i propositionen. Vivill därutöver tillägga att stor restriktivitet bör gälla avseendekommunala bolagsbildningar. De allra flesta kommunalabolag kan antingen försäljas, eftersom de bedriver enverksamhet som kommunen inte behöver eller ens är bäst på,eller övergå i förvaltningsform, bl a för att ge medborgarnabättre insyn.I propositionen antyds att en lagstifning kring någon typ avtvångsförvaltning av kommuner, som inte kan fullgöra sinabetalningsförpliktelser, skall införas. Vi är negativa till dessaplaner. En sådan skulle kunna innebära en frestelse förkommunalpolitiker att kortsiktigt vinna väljarnas gunstgenom att uppskjuta impopulära men nödvändiga åtgärder, iakt och mening att i slutändan skjuta över ansvaret på staten.5.2.10 och HaningeVi stöder förslagen till särskilda lösningar av problemen iHaninge och det särskilda anslaget till Göteborg.6. Ett robust försäkringssystemDebatten om inkomst- eller grundtrygghet har på senaretid blivit mera konkret. Genom att regeringen i direktiven tillsjuk- och arbetsskadeberedningen behandlar frågan omtilläggsförsäkringar på det sätt som sker och genom attregeringen inlett ett samarbete med har stridenom den generella välfärdspolitiken börjat ställas på sin spets.Regeringen inser, liksom de flesta andra, att mångamänniskor får svårt att klara sig på eller inte kommer att nöjasig med en ersättningsnivå på i socialförsäkringarna.Det blir därför nödvändigt att hantera frågan om individuellaoch/eller kollektiva tilläggsförsäkringar. Det är uppenbart attolika individer och grupper har mycket olika möjligheter attteckna sådana. Vi är därmed på väg in i det segregeradesystem som varnat för i debatten omtrygghetssystemen.Vi fruktar ett läge där stora grupper medborgare känner attde, trots att de har betalat höga skatter , intekan räkna med ett acceptabelt skydd om de skulle drabbasav något oväntat. Många finner det orimligt att de just när dedrabbas av sjukdom, arbetslöshet eller arbetsskada samtidigtskall behöva hantera en drastisk försämring av sin ekonomi.Frågan är ytterst om vi skall ha socialförsäkringar ellersocialbidrag. De som ogillar inkomstbortfallsprincipen ochhävdar att det offentliga inte skall medverka till attupprätthålla de olikheter i inkomster som finns i samhällethar rimligen som långsiktigt mål att det offentligas stöd tillmänniskor i utsatta lägen skall gå ut i form av bidrag ochvara lika för alla.En sådan ordning låter sig naturligtvis försvaras medjämlikhetsargument men frågan som måste besvaras ärvarför en sådan inkomstutjämning skall genomföras justbland dem som blir sjuka, skadade eller arbetslösa, när deninte genomförs bland friska och arbetsföra. Svaret blir iblandatt personer som vill bevara sin inkomstnivå i händelse avsjukdom eller arbetslöshet får teckna tilläggsförsäkringar.Det systemet tillämpas i många länder.Vi har tre mycket starka argument emot ett sådant system.Det första är att det finns stora klyftor i samhället mellan demsom lätt kan försäkra sig och dem som svårligen eller baratill mycket högt pris kan göra det. Premien för att försäkrasin inkomst, utöver grundnivån, vid sjukdom är naturligtvismycket högre för den som ofta är sjuk än för den kärnfriske.Socialförsäkringens stora förtjänst ligger ju i att kostnadernaför risker kan jämnas ut inom hela kollektivet.Det andra argumentet mot ett system med enbart ett lågtgrundskydd handlar om risken för att ett antal personerkommer att försumma att teckna tilläggsförsäkringar. Dettaleder då i vissa fall till tråkiga eller till och med tragiskakonsekvenser för den enskilde. Därtill kommer att det lättuppstår ett politiskt tryck att även dessa personer bör få hjälpeller tillgång till mer förmånliga regler. Ett exempel på dettaär de s k undantagandepensionärerna i ATP-systemet.Det tredje argumentet handlar om att en övergång till ettsystem med enbart grundskydd antingen innebär att de s kskattekilarna blir större eller till en försvagning av deoffentliga finanserna. Det förra inträffar om avskaffandet avinkomstttryggheten inte åtföljs av sänkta avgifter och detsenare om avgifterna sänks i motsvarande mån somförmånen tas bort. Orsaken till att underskotten i deoffentliga affärerna ökar om grundskydd införs genom attbåde förmåner och avgifter sänks är att de med högreinkomster är sjuka mindre än de med lägre inkomster.Vi troratt generella, obligatoriska system som ärförsäkringsmässigt uppbyggda är överlägsna alternativen,både ur socialt och ekonomiskt perspektiv.Det är ytterst beklagligt att socialdemokratin nu tycks varapå väg att lämna den generella välfärdspolitiken.Omsvängningen har kommit snabbt. Från att länge haförsvarat de tidigare överdrifterna med för högakompensationsnivåer och ingen eller mycket låg självriskhar partiet nu övergått till en politik där försäkringarna intelängre uppfyller rimliga krav på inkomsttrygghet. Detbörjade med att socialdemokraterna föreslog attlångtidssjuka skulle få i ersättning -- en nivåsom snart visade sig helt orimlig. föreslås att alla sjukaoch arbetslösa skall få maximalt eller -- om cash-limit-systemet utlöses -- ännu mindre.Vi motsätter oss dessa försämringar isocialförsäkringssystemet och kommer, om sänkningarnagår igenom, att arbeta för att de tas tillbaka. Vi tror attständiga försämringar av den sociala tryggheten bidrar tillden osäkerhet som gör att människor inte minskar sitt privatasparande på det sätt regeringen skulle önska. Kravet på fastaspelregler och långsiktighet skall i största möjligautsträckning också kunna ställas av hushållen.7. Skattepolitiken 7.1 InledningRegeringen har genomfört sin budgetsaneringfrämst genom att höja skatter. Vi anser detta vara ett felgrepp.De omfattande skattehöjningarna för företagande, sparandeoch jobb får negativa konsekvenser för den svenskaekonomins förmåga att utvecklas och växa och därigenomskapa fler arbetstillfällen. Vi avvisar därför ett antalföreslagna skattehöjningar och föreslår därtill att några redangenomförda sådana återställs. Därigenom ökar ekonominsutvecklingskraft. Skattekvoten, som enligt regeringenskalkyler stiger till av BNP, dämpas vilketinnebär att ekonomin och statsbudgeten blir mer robust införkommande konjunkturavmattningar.7.2 MatmomsenRegeringen föreslår att mervärdesskatten på livsmedelsänks från till . Detta belastar budgetenmed nära . Motivet anges varafördelningspolitiskt och intresset att reducera denuppmätta ökningen av konsumentprisindex.Vi avvisar denna skattesänkning. Mervärdesskatten på mattillhör de minst skadliga skatterna från samhällsekonomiskutgångspunkt. Med dagens stora obalanser i de offentligafinanserna och på arbetsmarknaden anser vi att de skatterfrämst måste sänkas som medverkar till en bättre fungerandeekonomi och bättre villkor för företagande och jobb. Om enändring av matmomsen aktualiseras bör i stället en höjningtill den generella momssatsen övervägas. Det skulle i så fallge utrymme för ytterligare sänkta skatter för företagande ochjobb.7.3 SkatteväxlingVi har redan tidigare förespråkat en skatteväxling genomökad skattebelastning på miljöfarlig verksamhet ochminskad skattebelastning på arbetskraft och/ellertjänsteproduktion. I denna motion föreslår vi en vissskärpning av vissa miljöskatter -- koldioxid och tobak -- somen delfinansiering av en omfattande sänkning avarbetsgivaravgifterna för den privata tjänstesektorn.Vi skulle föredra att sänka mervärdesskatten på tjänstermen detta är inte möjligt av hänsyn till EU-bestämmelser. Vi anser det emellertid nödvändigt ochangeläget att driver på för att göra en sådandifferentiering av mervärdesskatten möjlig inom ramen förEU-samarbetet.Sverige har emellertid inte råd att vänta med hänsyn tilldet allvarliga läget på arbetsmarknaden. Därför föreslår viatt arbetsgivaravgifterna sänks för den privata tjänstesektorn.Det första steget bör omfatta och därefterbör ett lika stort steg tas 1997 med ytterligare drygt 6miljarder kr. Eftersom den privata tjänstesektorn svarar förca av arbetstillfällena i skulle dettainnebära att arbetsgivaravgifterna sänks med ca 3,5procentenheter vid respektive tillfälle, eller sammantagetmed ca 7 procentenheter.7.4 Sparande och riskkapitalRegeringen aviserar nu att det förslag om riskkapitalavdragsom nämndes redan i finansplanen skall komma. Regeringen säger emellertid att avdragetskall vara tillfälligt, vilket vi finner omotiverat. Avdraget börsåledes vara permanent.I en annan proposition föreslår regeringen att avdraget förpremier till pensionsförsäkring skall halveras. Förslagetaviserades i en skrivelse och skall gälla från detta datum trotsatt något beslut inte finns i . Vi avvisar dettaförslag. Vi finner det mycket oroande att regeringen ochcenterpartiet på detta sätt anammar förslag frånvänsterpartiet. Förslaget torde främst leda till att sparandeförsvinner ur landet.Den hast i vilken förslaget fördes fram illustrerarregeringens oförmåga att förstå vikten av stabila spelreglerför sparande. Vi befarar att en effekt blir ökad osäkerhet omframtida villkor för sparande. De enda som tjänar på detta ärspekulanter som frodas ju högre osäkerheten är. Förslaget ärdirekt kontraproduktivt från önskemålet att öka förtroendetför en långsiktigt klok inriktning av den ekonomiskapolitiken i Sverige.Det är enligt vår mening nödvändigt för expansionen inomnäringslivet att avskaffa den dubbla beskattning somregeringen återinfört för riskkapital. Flertalet jämförbaraländer har gjort detta av skäl som vi finner högst relevanta.Det handlar om att underlätta försörjningen med riskkapital,framför allt för de små och medelstora företagen somknappast har tillgång till den internationella marknaden förriskkapital.7.5 InkomstskattenDen höjning av marginalskatten till somgenomförts måste återställas. Vi håller fast vid grundbulteni skattereformen om ''hälften kvar'', dvs en högstamarginalskatt på . Det måste löna sig att arbeta.Vi finner det djupt oroande att regeringen och centerpartietgenom sitt ställningstagande för höjd marginalskatt åter gernäring åt den felaktiga tron att fördelningspolitik kan förasgenom höjning av inkomstskatten. Detta är ett stort bakslagför de inom socialdemokratin som medverkade till den storaskattereformen 1990/91.I samband med att avvisade förslag ibudgetpropositionen om bl a höjd skatt för pensionärerssparande tog skatteutskottet initiativ till att i stället sänkagrundavdraget i inkomstbeskattningen för alla. Vi avvisadedetta förslag och hänvisade till att detta skulle finansieras ivår motion med anledning av kompletteringspropositionen.Vi redovisar därför nu en budgetbelastning på 800 miljonerkr och föreslår således att grundavdraget återgår till 0,25basbelopp.7.6 Övriga skatteförslagI propositionen aviseras att kvittningsrätten förnyföretagande återinförs. Vi välkomnar detta. Det ärangeläget att förslaget kan få den utformning som riksdagenpå förslag av den borgerliga regeringen tidigare beslutat omoch inte kringgärdas av regler och administrativabestämmelser som krånglar till tillämpningen.Vi bedömer att kvittningsrätten och riskkapitalavdraget tari anspråk ca av den av regeringen i budgetenavsatta ''företagsskattereserven'' på och haralltså i vårt budgetalternativ tillgodoräknat oss återstående 1miljard kr.Regeringen föreslår också att en fastighetsskatt införs förindustrifastigheter. Detta är ett förslag som haraktualiserat . harsocialdemokraterna lyckats hålla emot med argumenten attsärskilt mindre och medelstora industriföretag skulledrabbas negativt. En dylik skatt är närmast att betraktas somen skatt på arbetande kapital. Vi beklagar att regeringen nuhar fallit till föga och avvisar för vår del förslaget.Regeringen föreslår en förändring i uppbörden avmervärdesskatt som innebär att företagen skall betala inmoms snabbare än . Förslaget väntas ge engångsintäktertill staten på ca och årliga räntevinster på ca450 miljoner kr. Representanter för näringslivet och mångaenskilda företagare har med rätta reagerat mycket starkt emotdetta förslag. Många av dem skulle bli tvungna att betala inmoms till staten innan de ens fått betalt av sina kunder, änmindre hunnit med bokföring och redovisning. Förslaget ärockså synnerligen skadligt för företagens vilja att expanderaoch investera eftersom det innebär en så kraftiglikviditetsindragning. Det är närmast att likna vid indragningav vad som måste förmodas regeringen anser vara''övervinster'' och illustrerar än en gång att regeringenstruntar i näringslivets behov av stabila spelregler och enuthålligt god lönsamhetsnivå. Vi avvisar förslaget.Regeringen har tidigare aviserat att den avser återinförasociala avgifter på andel-i-vinst. Vi avvisar detta förslag.Vi föreslår också några ytterligare små förbättringar förföretagare och företagande. Beskattningen av fåmansföretagbör reformeras. Man bör därvid utgå från att det som inte kanbetecknas som arbetsinkomst skattemässigt skall behandlassom kapitalinkomst. Det är förvisso nödvändigt med vissaspärregler, men fåmansföretagens beskattning är alltförhård från utgångspunkten att alla krafter måste inriktas på attfrämja expansion och fler arbetstillfällen. Dessutom anser viatt nystartade företag bör undantas från kravet att betalabolagsskatt så länge de inte ger någon utdelning till ägarna.Vi finner det rimligt att så länge ägarna gör uppoffringen attavstå från sin avkastning på kapitalet bör staten kunna göradetsamma. Därigenom ökar möjligheten att nya företagöverlever och konsolideras genom en god soliditet. Vi haravsatt ca för dessa båda skattelättnader.8. Miljö och ekonomiVår förmåga att ta ansvar för miljön är beroende av att vihar råd. För att ha råd att ta ansvar för miljön måste vi fåstopp på statsskuldens ökning och få fram alla de jobb somavskaffar massarbetslösheten. En sund ekonomi och en sundmiljö går hand i hand. Vi klarar inte att stoppa miljöskuldensökning om vi inte hindrar statsskulden från attväxa.En annan central del i vår politik är att miljöpolitikenmåste bygga på personligt ansvarstagande.