mot · GI02Fö337 · 1995-01-25 00:00:00 — En sådan omfördelning mellan flygplanär i sig inget dramatiskt.Regeringens förslag att senarelägga anskaffning avpansarskott 95 och renovering av 70är kanske inte i sig särskilt allvarliga. Däremot är vitveksamma till signaleffekten av att senarelägga anskaffningav mörkerriktmedel till . Vid sidanav bristande skydd har just för svag förmåga till mörkerstridbrukat anges som en av de påtagligaste bristerna hos desvenska markstridsförbanden. Genom olika åtgärder ökas nuskyddet. Det är otillfredsställande om svagheterna ifråga ommörkerstridsförmåga inte åtgärdas på motsvarande sätt.I propositionen anges att regeringen bedömer projektetnytt ytstridsfartyg (YS 2000) angeläget. liberalerna är i sig positivt tilldetta objekt. Det var partiet som års försvarsbeslutaktualiserade och fick gehör för det utvecklingsarbete somresulterade i försöksfartyget ''Smyge''.Men frågan om när YS 2000 bör tillföras behöver studerasvidare. Nästa försvarsbeslut bör bl a innehållaställningstagande till den samlade kapaciteten hos våraytstridskrafter. Skulle det visa sig att antalet fartyg kanminskas, innebär det att ett antal efterhand kan utgå utanersättning. Att skrota ett befintligt fartyg ger långtmindre besparing, än om man slipper bygga ett nytt. Detgäller att i varje läge få ut mesta möjliga av materielanslagen.Tidpunkten för när YS 2000 bör tillföras är därför en viktig fråga för att olikaförnyelsebehov ska kunna balanseras mot varandra.Betalningen för de materielobjekt vi här berört fallerfrämst inom efterföljande försvarsbeslutsperioder. Det börankomma på regeringen att fördela de medel som under 1996kan tillföras materielsidan genom att frigöras genomminskning av grundutbildningen.2.2.5. Förändringar i grundorganisationenFörbandsnedläggningarna försvarsbeslut ochännu mer nedläggningen av F 6 i som led i krisuppgörelsen hösten samma årskiljer sig från tidigare nedläggningar, genom attbeslutsunderlaget helt kom från myndigheter ochdepartement. hadeparlamentariker varit med i beslutsprocessen på ett tidigtstadium genom särskilda fredsorganisationsutredningar ellergenom att frågorna behandlats i försvarskommittéer (inför1982 i form av ''dödspatrullen'', som var en arbetsgruppinom kommittén. )noterade i anslutning till 1992 årsförsvarsbeslut (1991/92:FöU12) att det ''inte på samma sättsom vid tidigare fleråriga försvarsbeslut getts möjlighet samlad politiska bedömning av alla faktorer som harbetydelse för ändringar i grundorganisationen''. Utskottetutgick från att det ''inför ett nytt flerårigt försvarsbeslutkommer att ges förbättrade möjligheter till att väga skildaalternativ mot varandra, till bedömning av ekonomiskakalkyler och till en samlad politisk värdering''.Därefter har revisorer efter granskning efterlystmetoder, som underlättar att samtliga relevanta skäl kan tasmed i bedömningen, och att kalkyler för olika alternativ sålångt möjligt blir rättvisande och jämförbara.I propositionen redovisas -- mot bakgrund av revisorernasoch uttalanden -- förslag till en systematiseradmetod för att ta fram underlag inför förändringar igrundorgansationen. Förslaget är framtaget av enarbetsgrupp med representanter från departementet ochmyndigheter. Frågan om parlamentarisk medverkan finnsdärför inte med i förslaget. Inte heller regeringen tar upp denfrågan. Det ankommer naturligtvis på ochförsvarsutskottet att uttala sig om vilka former förparlamentarisk medverkan som bör finnas i framtiden.Regeringen anser sig således ha funnit en metod, för att gebättre beslutsunderlag inför förändringar igrundorganisationen. Det är då så mycket mer förvånande,att regeringen elva sidor senare i samma proposition föreslårnedläggning av grundutbildningen vid Norrlandskustensmarinkommando i . Det görs utan att den angivnametoden för framtagande av beslutsunderlag använts, t ex enförsvarsekonomisk värdering ''i ett samhällsekonomisktperspektiv där direkta personalkostnader, indirektaarbetsmarknadseffekter, investeringar och omställningarbeaktas''.I formell mening är det inte fråga om en total nedläggningav en tidigare myndighet. Det avgörande för behovet avbeslutsunderlag är naturligtvis om en förändring är så stor attden har betydande effekter för verksamheten, anställda ochorten i fråga. Om två myndigheter på en ort slås samman men har kvar samma verksamhet är det i sak en betydligtmindre förändring, än om en ensam myndighet blir av meden av sina huvudsakliga verksamheter. Vi menar därför, attett förslag om förändringar i inte bör beslutas avriksdagen förrän denna fått beslutsunderlag av det slag somregeringen utlovat för framtida förändringar igrundorganisationen.Andra aspekter, som bör vägas in i ett beslutsunderlag omnedläggning av grundutbildningen i , är deöverväganden, som kommer att föreligga frånden kommitté som ser över den maritima verksamheten. Dekan komma att aktualisera samordningsfrågor av betydelsei detta sammanhang. Likaså kan kommande försvarsbeslutkomma att aktualisera andra samordningsaspekter på detmilitära försvarets organisation i finns förvisso behov av att ytterligare strukturera omförsvarets grundorganisation, men regeringen har inteövertygande visat att en förändring i måstebeslutas i annan ordning än övriga förändringar. Ett sådantbeslut vore i och för sig möjligt, men hade i så fall förutsattett långt bättre beslutsunderlag än som presenterats förriksdagen.Ett slutligt ställningstagande till grundutbildningen iHärnösand bör därför avvakta till dess att ett fullständigtbeslutsunderlag föreligger i samband med ett nyttförsvarsbeslut . Det är mycket sannolikt att detförsvarsbeslutet kommer att innebära ett stort antalförändringar i freds- och krigsförbandsorganisationen.2.2.6. TrafikflygarutbildningPerioder av stor avgång av piloter (och även tekniker) urfrämst flygvapnet har lett till allvarlig nedgång avflygdivisionernas krigsduglighet. Mot denna bakgrundinrättades den statliga trafikflygarskolan, som bedrivs iförsvarets regi parallellt med annan verksamhet påLjungbyhed.Långsiktigt är det tveksamt om en utbilding av detta slaghör hemma inom försvaret, varför en överföring till det civilahögskoleväsendet vore rimlig. Det är också regeringensmening, men då det f n finns ett överskott på civila piloterfinns ingen efterfrågan på nyutexaminerade. Regeringenföreslår därför att försvarsmakten själv får bestämmafortsättningen, inklusive att komma med förslag omnedläggning av verksamheten.Problemet är att det åter kan bli brist på piloter, genom enkombination av pensioneringar och ökad trafik. Skulleförsvaret då förlora t ex 50 piloter motsvarardet tre divisioner. Dagens och framtidens flygvapen ärmindre än tidigare, varför sårbarheten inför sådana avgångarhar ökat.Finns inget behov av nya civila piloter den närmasteframtiden, finns skäl att upphöra med utbildningen vidTrafikflygskolan. Beslutsfattande är trögt, vilket gör att detfinns en risk att beslut om återupptagen utbildning kan draut i tiden. Den lösning som ligger närmast till hands,är att Försvarsmakten får fullmakt att, om den så vill, avbrytautbildningen men sedan med kort varsel kunna starta denigen. En sådan beredskap underlättas om någrabefattningshavare på behåller kompetens påområdet.Skulle behovet av civil trafikflygarutbildning återkommainom bör den kunna startas av försvarsmakten,varefter frågan om eventuell överföring tillhögskoleväsendet åter kan aktualiseras.2.3 SkyddsrumsbyggandeUnder har man från den politiska nivån sökt få enmedveten prioritering av skyddsrumsbyggandet till de mestutsatta arbetsplatserna och deras närmaste omgivning.Folkpartiet liberalerna har i många sammanhang verkat fören sådan ny inriktning, främst som en konsekvens avutvecklingen mot mer av precisionsstyrda vapen. Den gamlahotbilden då större områden kunde utsättas för ett merslumpmässigt flygbombardemang är inaktuell.Produktion av skyddsrum bör alltså gälla långt mindre delav landets yta . Nästa försvarsbeslut bör innehållahårdare regler om detta. Ett ''grundskydd'' över hela ytankan likväl vara befogat, i enligt med vad den parlamentariskabefolkningskommittén förordade . Dettagrundskydd bör främst bygga på kunskap, alltså informationtill människor vilka utrymmen som ger bättre skydd änandra. Man bör överväga om det finns huskonstruktionersom är onödigt riskfyllda, t ex att alla våningar faller sammanom ytterväggarna kommer i svajning. Enskilda bör ocksåinformeras om hur fastigheter -- vid nyproduktion -- kanutformas så att det finns delar med högre skydd.Det vore olyckligt om av den kommandeförsvarsbeslutsperioden till stor del kommer att varaintecknade för att betala skyddsrum som planerats förebeslutstillfället. Detta talar för att bemyndigandena bör drasned som propositionen omfattar. Enminskning av bemyndigandena är en bättre styrmetod änminskning av anslagen, eftersom dessa med gällande reglerfrämst avser skyddsrum som beslutats redan tidigare.Regeringen föreslår för /96 nyabemyndiganden för skyddsrum och ledningscentraler omtillsammans 516 miljoner. Vi föreslår att detta beloppminskas till 250 miljoner.3. Områden som liberalerna önskar belysta iplaneringen inför nästa försvarsbeslut försvarsbeslut måste fattas utan alltför starkabindningar av tidigare tänkande. Försvaret måste utformas såatt det prioriterar de uppgifter, som det har att möta en bit inpå . Här listar vi ett antal områden som behöverstuderas inför nästa långsiktiga försvarsbeslut. I princip allaverksamhetsområden och vapensystem måste granskas iplaneringsprocessen. Vi tar här bara upp ett antal frågor, därvi upplevt att det kan finnas ett visst motstånd iorganisationen mot att behandla frågorna eller i några fallsådant, som enligt vår mening inte kommit fram tillräckligti debatten.3.1. UppväxlingsmöjligheterFörsvaret bör ha god kvalitet. Det är därför bättre att ha enmindre organisation med god utbildning, bra personellkvalitet och rimlig tillgång till modern utrustning i nivå medomvärldens, än att ha en större organisation med en radallvarliga kvalitativa brister. kan en försämradframtida säkerhetspolitisk situation leda till behov av enutökad försvarsorganisation. Det är viktigt att analysera vilkaflaskhalsar som kan finnas.Däremot finns det anledning att i beredningsarbetet inför96 års beslut grundligare fundera kring begreppet ochformerna för återtagning. Grundläggande är självfallet attden politiska nivån har förmåga att reagera på informationerom ökat hot. Man kan inte rimligen mena att svensk offentligsektor skulle vara så mycket trögare än andra länders, så där snabbt kan öka sina rustningar medan Sverigebehöver extremt lång tid.Historiska erfarenheter visar dock att det är lätt att uttalabehovet av återtagning, men att det i utveckladedemokratiska välfärdssamhällen är långt svårare attgenomföra i praktiken. Det finns ingen anledning attunderskatta det problemet för svensk del. Det är möjligt också mellan de politiska partierna bör fundera påförutsättningarna för att göra nödvändiga analyser och fattanödvändiga beslut om återtagning i tillfredsställande god tid.Det ställer krav på att den försvarsstruktur vi fattar beslutom är flexibel och har utvecklingspotential. Att inom denmilitära och civila delen av totalförsvaret kunna visa uppinslag med betydande flexibilitet ökar självfallet tilltron tillSveriges förmåga att reagera på hot. Den nyatotalförsvarsplikten och dess utbildningsreserv har rimligenen sådan positiv signaleffekt. De länder som måste ändrasina pliktlagar inför ett ökat hot -- såsom när ochUSA införde värnplikt inför -- har ettsämre läge än som har ett mycket flexibeltsystem, på sitt område kanske bästa.3.1.1. MaterielIfråga om materiel bör man överväga vilka teknikområdensom kan ha särskild betydelse i sammanhanget. Eninvändning brukar vara, att i ett läge med ökad internationellspänning kan det vara svårt att anskaffa extra materiel,eftersom också andra länder i ett sådant läge vill kompletterasin materiel. Detta gäller naturligtvis om många ländersamtidigt upplever ett ökat hot. Skulle den ökade spänningenfrämst beröra vårt närområde -- det nordiska området -- finnssannolikt ganska goda möjligheter att skaffa ytterligareutrustning genom import.I ett läge med allmänt ökad efterfrågan på försvarsmaterielkan vi ha fördel av en inhemsk försvarsindustri, somvisserligen inte är heltäckande, men där export av sådant viär specialiserade på kan öka våra möjligheter att få importerasådant vi inte själva tillverkar.3.1.2. Föryngrad officerskårSom nämnts ovan präglas totalförsvarsplikten och dessutbildningsreserv av stor flexibilitet. Förmågan att vid behovkunna utöka organisationen kräver emellertid också tillgångpå befäl, både anställda, reservare och värnpliktigt befäl.Det finns skäl att ha något fler aktiva befäl per bataljon änman hade i den gamla organisationen. Ännu viktigare är attfå tills stånd en föryngring i officerskåren. Större andel yngreinnebär större flexibilitet. Dels har man fler unga som kananvändas i utbildning. Dels finns i detta system fler f. d.yrkesofficerare och uppåt, och dessa kansjälvfallet vara en betydande tillgång i skärpt läge.I budgetprocessen redovisas en del tankar kringföryngring. Även avvisas tanken på officeraresom anställs , t.ex. . Vi kan bara notera attmotsvarande förslag stoppades även årsförsvarsbeslut, då man angav att problemet kunde lösas ändå.Erfarenheten visar att så inte blivit fallet, trots att vi under80-talet vissa år hade ganska stora förtidsavgångar urofficersyrket. Utan dessa avgångar hade åldersfördelningenblivit helt orimlig.Man bör på olika sätt -- främst genom generösa villkor föratt ge yrkesofficerare möjlighet till civila studier,tjänstledighet för att kunna starta eget -- stimulera tillavgångar och uppåt. Det kräver i sin turextra insatser för att ge goda villkor åt de särskilt lämpade,vilka man vill ha kvar för högre befattningar.Behovet av föryngring är större än tidigare, främst justgenom önskemålet om en större inbyggduppväxlingsmöjlighet i organisationen. Det talar för attalternativet med t ex tioårsanställning av vissa officerare börprövas i positiv anda inför nästa försvarsbeslut.3.2. JAS-systemetRiksdagen har beslutat om anskaffning av två delserierJAS 39 om tillsammans 140 flygplan. Det motsvararungefär den organisation som är beväpnad med AJS 37Viggen och J 35 Draken, däremot inte de åtta divisioner somhar jaktversionen JA 37 Viggen.Mycket talar för att nuvarande leveranstakt är för hög föratt på ett för skattebetalarna acceptabelt sätt medge enomsättning av JA 37-systemet. Antingen bör leveranstakten minska ellerockså bör ett upphåll göras inför delserie 3. Det senare ärsannolikt möjligt endast i kombination med export. Om detframtida divisionsantalet blir lägre än dagens l6, påverkasantalet flygplan i delserie tre. Ställning till detta behöver intetas redan inför 1996.I debatten förekommer olika uppgifter ommodifieringsbehov för JAS. Här bortser vi frånmodifieringar, som på industrins bekostnad ska göras avredan levererade flygplan för att få upp samtliga till denstandard, som förutsätts i kontraktet med staten. Det kanfinnas behov av framtida modifieringar för att höja systemetsoperativa förmåga. Sannolikt rör det sig främst omprestandahöjningar för elektroniken. Sådana modifieringarkan göras i efterhand och bör i princip omfatta samtligaexemplar.Att däremot göra mer genomgripande förändringar, typ nymotor, är knappast aktuellt. I vart fall finns ingen direktkoppling mellan detta och inledningen av delserie 3.Tvärtom tyder mycket på att JAS i flera avseenden fått bättreprestanda än kalkylerat, som hotbilden inte allsförvärrats så som fruktades för ett årtionde sedan. Slutsatsenav detta är, att det inte finns skäl att under överskådlig tidplanera några omfattande förändringar av grundkonceptet iJAS. Från industrins sida finns tydligen en önskan att görasådana förändringar, men det har sannolikt mest att göra medönskan om ytterligare intäkter.3.3. Spaning--ledning--sambandEn gammal iakttagelse på försvarsområdet, både i vårt ochandra länder, är att s k organisationsbestämmande materielhar lättare att göra sig gällande än sådana utrustning, somökar förmågan men inte påverkar organisationens storlek.Antal kanoner, stridsvagnar, båtar och flygplan är''organisationsbestämmande'', medan ammunition,skyddsvästar och samband inte är det.Vi har upplevt en dramatisk ökning avdatoranvändning och annan elektronik inom flertalet civilaverksamheter. Det finns en överhängande risk att försvaretkommer efter i den utvecklingen, därför att utrustningarnaifråga ofta inte upplevs som centrala för de intressenter somägnar sig åt organisationen. Eller ännu värre att elektronikenkan inkräkta på sådant som är organisationsbestämmande.Sannolikt finns också en åldersaspekt. Yngre förstår behovetav elektronik, men beslutsfattarna i organisationen är äldreoch på avstånd från den dagliga verksamheten.Gulfkriget illustrerade att modern elektronik förändratvillkoren för krigföringen på det kanske mestgenomgripande sättet sedan . Inomområdena spaning--ledning--samband innebär den nyatekniken möjligheter att samla in, bearbeta och distribuerainformation i sådan omfattning och så snabbt att det igrunden förändrar villkoren för hela krigföringen.Genom att utvecklingen går snabbt är det svårt att göraprognoser, men i underlaget inför nästa försvarsbeslut börsom en viktig del ingå bedömningar av vad som behövs försvenskt försvar på detta område. En rimlig förmodan är, attdenna faktor blir ett av de viktigaste inslagen i en fortsattutveckling, där organisationen för att geutrymme för ökad kvalitet.3.4. Civilt försvarI propositionen anges att regeringen ifråga om det civilaförsvaret finner det särskilt angeläget att långsiktigt förstärkaförmågan att motstå störningar i elförsörjning,telekommunikationer och ADB-system. Det är sannolikt enriktig bedömning. Det illustrerar att debatten kringcivilt försvar var styrd av särintressen när den i årtiondenfrämst handlade om mer stöd till jordbruk, teko- ochskoindustri.De av regeringen nu särskilt betonade områdena fanns medi försvarsbeslut, då rejäla ökningar gjordes avsatsningarna på bättre säkerhet för el- ochtelekommunikationer. Läget är sannolikt nu bättre än då,men en hel del återstår.Genom totalförsvarsplikten finns nu också instrument attkunna komplettera det civila samhället på ett sätt som intevar möjligt med den gamla lagstiftningen. I vilken mån långautbildningar med användande av pliktlag kommer attbehövas får prövas successivt. Det ligger inget självändamåli att ta ut människor med tvångslag. Det är därför knappastnågon risk att man för det civila försvaret får en motsvarighettill det rigida tänkande som värnplikten länge gav åt detmilitära försvaret. Bara i de fall där det finns ett reellt behovtorde myndigheter och kommuner begära att få användatotalförsvarsplikten för utbildning redan i fred.I motion 1994 i anslutning till propositionenom totalförsvarsplikt behandlades dessa frågor rätt ingående,bl a det förhållandet att man för olika områden bör sökajämna åldersfördelningar för personalen. Detta talar mot genom massiv utbildning söker omsättaen stor del av personalen för en viss funktion.Inte bara räddningstjänsten utan även och enrad andra viktiga funktioner inom civilt försvar finns hoskommunerna, som därmed mer än har en nyckelrolli totalförsvaret. Eftersom kommunerna finns närmaremänniskorna än vad statliga myndigheter brukar vara liggerhär en stark fördel ifråga om folklig förankring avtotalförsvaret. Vi kan inte se annat än att detta är en mycketpositiv utveckling.Möjligen är det så att totalförsvarsplaneringen hittillsunderskattat behovet av socialtjänst i en krigssituation. Medsvåra störningar i viktiga samhällsfunktioner somen stor del av den yrkesverksamma befolkningen ärmobiliserad eller på annat sätt tas i anspråk blir behovet attge stöd åt äldre, barn, handikappade och sjuka sannoliktstörre än som bedömts. De pyskiska påfrestningarnahar kanske underskattats, genom att fysiska förhållanden ärlättare att se. Inte minst behovet av stödinsatser vid störreolyckor är en indikation i denna riktning.Sannolikt finns möjligheter att till följd av inträdei EU reducera framtida anslag inom det civila försvaret för''industriella åtgärder'' och ''beredskapslagring avlivsmedel''. Föreställningarna om ett i krig till större ellermindre del isolerat måste rimligen förändras av attvi nu är medlemmar i . Däremot påverkar det inte t exförberedelserna för att under krig säkerställa tillgången pålivsmedel i övre i lägen då transporterna ärutslagna.Hot- och riskutredningen kommer att redovisabedömningar av vad som bör göras för att stärka förmåganatt klara stora olyckor och andra allvarliga fredstidapåfrestningar. Detta bör ingå som del i underlaget inför nästaförsvarsbeslut, eftersom det är mycket angeläget att vi sålångt möjligt använder samma metodik vid påfrestningar ifred och krig. Överhuvud bör frågor om större samordningav organisation och resurser för freds- och krigstidahantering av hot och risker i ett vidare nationelltsäkerhetsperspektiv belysas.4. Beredningsarbetet inför nästa försvarsbeslutGenom att framflytta tiden för nästa försvarsbeslut tillhösten 1996 är tiden knapp för att på ett tillfredsställande sättskaffa underlag för och brett förankra det kommandebeslutet. Det kommer att fattas i ett läge, som visserligenpräglas av en väsentligt reducerad hotbild men avmycket stor osäkerhet i framtida bedömningar.Det har alltid uttalats en önskan om att svenskaförsvarsbeslut skall fattas i bred parlamentarisk enighet. Detär inte mindre viktigt . Det är och har därför varitfolkpartiet liberalernas bestämda uppfattning att arbetet inför96 års försvarsbeslut skall kunna bedrivas i former som de iriksdagen företrädda partierna kan vara överens om. Vi hardärför kunnat acceptera formen med en försvarsberedningunder försvarsdepartementet, under förutsättning att dennager de ingående partierna handlingsutrymme och reellamöjligheter att påverka arbetets uppläggning.Vi finner det däremot djupt beklagligt att ledarna förregeringspartiet och det största oppositionspartiet använderdet knappa utrymme som föreligger för beredning och debattav kommande säkerhetspolitiska beslut och försvarsbesluttill inbördes prestigestrider. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om de säkerhetspolitiskautvecklingstendenserna i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om uppföljning och säkerställande avriksdagens inflytande över försvarsplaneringen,3. att beslutar att grundutbildningen avvärnpliktiga reduceras med 3000 under i enlighet med de tankegångarsom förs fram i motionen och att de därmed frigjorda medlengår till repetitionsutbildning och materielanskaffning,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om mobiliserings- ochförplägnadsvärnpliktiga,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anskaffning av mörkerriktmedeltill ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om anskaffning av ytstridsfartyget ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om beslutsunderlag vid förändringari grundorganisationen,8. att , i avvaktan på ett fullständigtbeslutsunderlag i samband med försvarsbeslutet , avslårregeringens föreliggande förslag om indragning avgrundutbildningen vid marinkommando,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om önskvärdheten av att vid behovkunna återuppta trafikflygarutbildning,10. att beslutar att reducera de av regeringenföreslagna bemyndigandena /96 för skyddsrum ochledningscentraler från till ,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inför nästa försvarsbeslutkartlägga Försvarsmaktens uppväxlingsmöjligheter bl.a.genom en föryngrad officerskår,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att inför nästa försvarsbeslutbelysa leveranstakt och framtida modifieringsbehov för JAS39 ,13.