mot · GI02Fi210 · 1995-01-25 00:00:00 — Det är av stor betydelse förrättstryggheten i samhället att fängelsedömda har en chansatt bli kvitt sitt drogmissbruk de avtjänar sittstraff. Narkotikaoberoende är en förutsättning förrehabilitering och ett ordnat liv i frihet. Mot denna bakgrundskärpte den borgerliga regeringen lagen om kriminalvård ianstalt så att de intagna på anmaning numera är skyldiga attlämna blod-, urin- eller utandningsprov.Narkotikabekämpningen måste i fortsatt hög utsträckningvara ett prioriterat område för kriminalvården.Resultatet av den borgerliga kriminalpolitiken framgår avbrottsstatistiken. minskar antaletanmälda brott. beräknas bl.a. inbrott och stölderur motorfordon, d.v.s. typisk vardagsbrottslighet, minskamed jämfört med föregående år. Att dennedåtgående brottskurvan ges möjlighet att fortsätta nedåt ärnaturligtvis den absolut bästa åtgärden för att minska antaletbrottsoffer. Men även om statistiken nu visar på ett trendbrotti brottsligheten kommer det dessvärre alltid att finnasbrottsoffer.Den borgerliga regeringen såg till att sätta brottsoffrenssituation i centrum genom en mängd lagändringar. Det ärangeläget att det brottsofferarbete som den föregåenderegeringen påbörjade får möjlighet att vidareutvecklas frånden plattform som har byggts upp.Den moderata politiken är en politik för trygghet ivardagen. Vi vill föra en politik som ökar trygghetengenom:att bygga ut kvarters- eller närpolisverksamhetenför att förbättra möjligheterna att bekämpavardagsbrottsligheten;att samordna det brottsförebyggandearbetet i ett nationellt brottsförebyggande program;attinföra nya effektiva åtgärder mot ungdomsbrottsligheten;att driva en sträng narkotikapolitik;att införa livstidsfängelse för grova narkotikabrott;att skapa narkotikafriafängelser;att förbättra skyddet för brottsoffren.2.8 Miljö för framtidenEn av de stora framtidsutmaningarna är att erbjudakommande generationer en lika god eller bättre miljö som visjälva fått uppleva.Ett fritt och öppet samhälle är nödvändigt för att miljönskall kunna förbättras. Endast marknadsekonomin kan skapaförutsättningar för ökad miljöhänsyn. harmiljöarbetet påskyndats genom att fler och fler konsumenterefterfrågar miljömässigt bättre produkter. Ökad miljöhänsynhar blivit ett allt viktigare konkurrensmedel, inte bara iSverige utan även internationellt. Marknaden har blivit denstarkaste drivkraften för en bättre miljö, vilket visarbetydelsen av det personliga ansvaret.Utan tillväxt försvåras övergången till ny miljömässigtbättre teknik.Avregleringar och marknadsekonomiska reformer ledertill bättre resurshushållning och större hänsyn tillmiljökostnaderna i samhället. Detta bör ligga till grund förmiljöpolitiken i både och har krävt skärpningar ochpreciseringar av miljöpolitiken på en rad områden. Till dessahör den svenska miljöstrategin i arbetet inom EU,klimatfrågan och försurningsfrågan.Sverige är i hög grad beroende av den miljöpolitiksom förs av EU och länderna i den europeiska unionen.Nästan hälften av de gränsöverskridande luftföroreningarnaoch en stor del av vattenföroreningarna kommer från deandra länderna i EU. Därför skall EU-frågorna betraktas somen prioriterad del av den svenska miljöpolitiken.Som medlem av EU kan föra en aktiv och tydligpolitik. Det bör vara tydliggjort att inte ämnar sänkade miljönormer vi har. miljöprogram bör bygga påatt vi som nation verkar för att utsläppsgränser ochmiljöregler i EU skärps, att avregleringar som underlättarökad konsumentstyrning på miljöområdet kommer till ståndoch att det europeiska miljösamarbetet också inriktas påmiljöproblemen i och Baltikum.De stora vinsterna med ett gemensamt europeisktmiljöarbete ligger i de ökade möjligheterna att minska degränsöverskridande miljöproblemen. Inom ramen förovanstående strategi bör dessa miljöproblem prioriteras. Närdet gäller skärpta utsläppsgränser bör verka förminskade utsläpp av försurande ämnen som kantransporteras hit genom luften. När det gäller avregleringarbör vi verka för en friare energimarknad i för atteffektivisera produktionen och därmed minska utsläppen avförsurande ämnen till luften.Växthuseffekten framstår som det största hotet motden globala miljön. anser att enoffensiv svensk klimatvårdsstrategi med ett skärptutsläppsmål skall läggas fast. bör antarekommendationen från om attsänka utsläppen av koldioxid med 20 procentjämfört med år 1987.En skärpt klimatvårdsstrategi bör också innehålla enbelysning av kärnkraftens betydelse för den framtidautsläppsnivån och särskilda åtgärder för att minska utsläppeninom trafiken. Då mycket höga drivmedelsskatter kan fåstarkt negativa effekter i ett så glesbefolkat land som Sverigeanser vi att andra metoder, t.ex. energieffektivitetsnormer förfordon, måste prövas för att sänka koldioxidutsläppen fråntrafiken.Sverige bör också verka för att energibeskattningen iEuropa förändras så att energiskatterna leder till sänktautsläpp av koldioxid.Moderata Samlingspartiet anser det viktigt att Sverigemarkerar betydelsen av försurningsfrågan då vi är extra hårtdrabbade. Vi skall därför ställa hårda krav både på oss självamen också på andra länder. av nedfalletav svaveldioxid kommer från andra länder.Eftersom försurningsproblemen i svenska sjöar,vattendrag och marker kommer att bestå även om nuöverenskomna sänkningar av kväveoxid- ochsvavelutsläppen genomförs i , bör verka förmer långtgående åtgärder. Avgifter på svavelutsläpp bör varaett tänkbart ekonomiskt styrmedel som kan bli en del av deneuropeiska miljöpolitiken, liksom system medöverlåtelsebara utsläppsrätter för kväveoxid och svavel frånstationära utsläppskällor i Europa.Särskild uppmärksamhet bör riktas mot utsläppen fråntransportsektorn. Sjötransporterna står för en orimligt storandel av de försurande utsläppen till luften jämfört med detutförda transportarbetet. har öppnatmöjligheter att införa miljökrav på sjöfartens utsläpp. Vianser att skall verka för att EU inför gemensammamiljökrav på utsläpp av försurande ämnen för fartyg somlöper mellan hamnar inom unionen.I utgör energiförsörjningen en av de centralatillväxtfrågorna. Priset på energi är en viktig del avkostnaden för många företag. När nu socialdemokraternaskärper beskattningen på företagen, ökar kraven på att hållalåga energipriser. Energipolitiken utgör därför en viktigkomponent i en tillväxtfrämjande politik.Flera av de branscher som kommeratt fortsätta att spela en nyckelroll för landets försörjning ärsärskilt beroende av elkraft, t.ex. skogsindustrin,stålindustrin och den kemiska industrin.Förutsättningarna för ekonomisk tillväxt skadas om inteenergiförsörjningen tryggas långsiktigt. Sker inte det, hotaren utveckling som är allvarlig från miljösynpunkt. Motbakgrund av de allvarliga miljöproblem som hotar på grundav utsläppen av försurande ämnen och växthusgaser utgör enutbyggnad av den fossileldade elkraftproduktionen intenågot alternativ i . Vi anser att en politik för att skapagoda förutsättningar för förnyelse och tillväxt måste byggapå en säkrad tillgång till elkraft under miljömässigtgodtagbara former.Att skapa förutsättningar för en bättre miljö är en av deviktigaste framtidsfrågorna. Vi vill verka för:att fören offensiv miljöpolitik i EU och verkar för att EU:s intresseför miljöproblemen i ökar;att Sverigeskärper sin klimatvårdspolitik och utsläppsmålet förkoldioxid;att och EU tar krafttag mot försurningen,bl.a. genom att skärpa utsläppskraven från sjöfarten;attsärskild uppmärksamhet riktas mot utsläppen av koldioxidfrån transportsektorn, exempelvis genom införande avenergieffektivitetsnormer för fordon;att kärnkraftensbetydelse för en ansvarsfull klimatpolitik bättre belyses;attEU:s miljöarbete enligt nuvarande miljöhandlingsprogramkompletteras med att inventera vilka subventioner ochregleringar inom EU som skadar miljön.2.9 Ett starkt i ett starkt 2.9.1 i EuropaEtt starkt i ett starkt förutsätter en regeringsom kan hävda roll och som i det europeiskasamarbetet kan bidra till en utveckling mot ett nationernasEuropa.Genom att nu är medlem i det europeiskasamarbetet har vi fått nya möjligheter att påverka Europasframtid. Om den och dess företrädarevisar intresse och kompetens kan i olika frågor bidratill att lösa konflikter och överbrygga motsättningar. Då ökarockså beredvilligheten från andra länders företrädare i att iolika sammanhang lyssna till och påverkas av de svenskaargumenten.Varken dagens möjligheter eller dagens problem följernationsgränserna. Gränsöverskridande angelägenheterkräver gränsöverskridande lösningar. I det europeiskasamarbetet skall stå för en politik som tar tillvaramedborgarnas frihet och möjligheter över gränserna.Sverige skall sträva efter att fördjupa det europeiskasamarbetet och vidga det till allt fler länder och folk.Europeiska Unionen måste bli en fredsallians för allt störredelar av vår kontinent. Det förutsätter ett stärkt samarbete iförening med en öppenhet för nya medlemmar.Europeiska Unionen skall vara öppen för Europasdemokratier. Troligtvis kommer de första nya länderna attkunna tas emot som medlemmar . Bl.a.Malta och har ansökt ommedlemskap. EU har redan slutit s.k. Europa-avtal medTjeckien, , , , ochSlovakien. står de baltiska länderna och på tur.Syftet är att snabbt inlemma dessa länder i envälståndsfrämjande frihandel, som de förberedsinför ett EU-medlemskap.För att tidigare planekonomier skall kunna bli en del av detgemensamma krävs givetvis omfattande ekonomiskareformer. I vissa länder har detta reformarbete gått snabbt,och syns också fördelarna: tillväxten ökar ocharbetslösheten sjunker. Innan dessa länder kan blimedlemmar av EU måste de ha genomfört de institutionellareformerna. Beslutsorgan och lagar måste vara anpassade tillvad som behövs i en demokratisk marknadsekonomi. Dessaländer kommer framåt att ha lägreproduktivitet och därmed lägre levnadsstandard än devästeuropeiska länderna. Detta är inte i sig något allvarligthinder för medlemskap. finns det en betydandespännvidd mellan länder som och å enasidan och och å andra sidan.Medlemskap i har dock en vidare betydelse än deekonomiska förbindelserna. På samma sätt sommedlemskapet i EU stabiliserade det demokratiskastyrelseskicket i de tre sydeuropeiska länderna ,och , skulle ett medlemskap i för decentral- och östeuropeiska länderna stadfästa demokratin.Även i säkerhetspolitiskt hänseende är medlemskap i viktigt för flera av dessa länder.Sverige måste aktivt arbeta för att EU i sin politik främjarutvecklingen i , så att dessa länder såsnabbt som möjligt kan inlemmas i EU.2.9.2 Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikenDet behövs en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik förEU. kan man förutse att deeuropeiska länderna tillsammans måste hantera besvärligakonflikter och konfliktrisker i närhet. Kriget iBosnien är en ständig påminnelse om riskerna företniska/religiösa konflikter på . I ökarriskerna för muslimsk fundamentalism och socialakonflikter. I , och ärsituationen ännu osäker och de nya demokratiskastyrformerna är utsatta för starka hot. Allt detta kan leda tillkonflikter som direkt eller indirekt berör EU:smedlemsländer.I detta läge är det väsentligt att regeringarna i de olikaländerna inom EU gemensamt kan analysera situationen ochdärefter utbyta åsikter och diskutera fram en gemensamattityd till utrikespolitiska problem.Sverige måste aktivt delta i uppbyggnaden av den nyaeuropeiska säkerhetsordningen. Detta kan vi i första handgöra genom att stärka den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken inom EU. En passiv svensk politik liggerinte i fredens eller vårt lands intresse.2.9.3 Stärk marknadsekonominDet är genom liberalisering och avreglering som deeuropeiska ekonomiernas tillväxt- och konkurrenskraft kanstärkas.Medlemsländerna i EU är alla marknadsekonomier, men ialla länderna återstår behov av fortsatt privatisering,avreglering och ökad flexibilitet för att vitalisera detekonomiska samarbetet. Det är viktigt att arbetet inom EUsätter fokus på att undanröja de tillväxthindrande i underströk även dettaoch talade bl.a. om vikten av mer flexibla arbetsrättsligaformer och minskade skatter på arbete.Otidsenliga regleringar är inte bara ett hinder för tillväxt;regler, privilegier och subsidier kan även bidra till attkonservera miljöförstörande verksamheter i olika länder.Sverige måste aktivt arbeta för att undanröja tillväxthinderoch stärka marknadsekonomin som en grund för detekonomiska samarbetet över gränserna. Det är stärktmarknadsekonomi som kan stärka de europeiskaekonomierna -- såväl i Väst som i Öst.Ett särskilt problematiskt område gäller EU:sgemensamma jordbrukspolitik CAP. Den är en mycketkomplicerad struktur med olika regelverk. CAP är kostsamtför skattebetalare. Därtill kommer att reglerna oftaär så komplicerade att det är svårt att överblickakonsekvenserna av olika regelförändringar. Det finns ocksåmycket som tyder på ett omfattande missbruk av de olikastödsystemen från EU. Skall de central- och östeuropeiskaländerna fullt ut kunna bli medlemmar i , måste ocksåCAP reformeras.EU:s handelspolitik mot andra länder skall präglas av ettmarknadsekonomiskt synsätt. Målsättningen måste vara attnå global frihandel.Gemensamma storsatsningar på kommunikationer och nyamöjligheter för nya teknologier lämnar viktiga bidrag till denekonomiska utvecklingen.2.9.4 EMULångsiktigt är det en fördel för alla länder och allamedborgare inom EU om det finns en gemensam valuta. Enenda valuta minskar transaktionskostnaderna för handel övergränserna drastiskt och innebär att samarbetet kan ta vidareoch avgörande steg för att skapa en i verklig mening inregemensam marknad.En framtida europeisk valuta måste byggas på enpenningpolitik vars främsta mål är att valutan skall varavärdebeständig. Pengar är ingen naturlig handelsvara, pengaranvänds för att uttrycka värdet av varor och tjänster. Justabilare penningsvärdet är ju bättre förutsättningar finns detför ekonomisk tillväxt.Vår vilja att delta i arbetet för en gemensam ekonomiskoch monetär politik understryker behovet av att inflationenförblir låg, statsfinanserna saneras och växelkursstabilitetuppnås. Länderna inom EU skall utarbeta s.k. konvergens-planer för att visa vilka åtgärder som regeringarna avser vidtaför att komma tillrätta med de ekonomiska problemen.2.9.5 Samarbete över gränsernaVi vill ha en kraftfull gemensam europeisk miljöpolitik.Polis- och tullsamarbetet för knark- och brottsbekämpningmåste stärkas. Det är endast genom ett aktivt samarbetemellan länder som staterna kan klara denviktiga uppgiften att skydda medborgarna. Knarksmugglareoch andra brottslingar har hela somarbetsområde. Polissamarbetet, Europol, måste snarastkomma igång, i första hand med att bekämpaknarksmuggling, men efterhand måste Europol bli etteffektivt vapen för att de olika ländernas polissstyrkor skallkunna spåra och gripa brottslingar.Miljöproblemen är till stor del gränsöverskridande. EUmåste ytterligare stärka sitt miljöarbete. Det kräver delsbindande regler för de olika medlemsländerna, delseffektivare övervaknings- och analysmetoder.Det måste ske en bättre samordning av flyktingmottagandei . Flykting- och invandrarpolitken skall inriktas påförebyggande hjälp i länder och regioner som drabbas av krigoch katastrofer och på insatser i för att flyktingarsnabbast möjligt skall få arbete.Vi moderater vill ge Europapolitiken en central roll. Detinnebär bl.a.:att måste ha en klar politisk profil ochvåga delta i och påverka utvecklingen av det framtidaEuropasamarbetet;att bör stödja en utvidgning avEU och att har ett särskilt ansvar för att de baltiskastaterna ges en möjlighet att få en förankring i kärnan av deteuropeiska samarbetet;att en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik är nödvändig för att de europeiska staternaskall kunna hantera våra gemensamma säkerhetsproblem;att bör eftersträva att delta i det monetära ochekonomiska samarbete som växer fram;att börspela en aktiv roll för att bidra till att ett kraftfullt och konkretsamarbete byggs upp för att beivra internationellbrottslighet;att EU-länderna gemensamt bör sträva efter attavreglera och öka konkurrensen inom ramen för dengemensamma marknaden.3 halkar efterSveriges ekonomiska problem är av strukturell natur. Denlångsiktiga tillväxttakten har stegvis avtagit. När det råddehögkonjunktur i vartillväxten 5--, och under lågkonjunkturerna sjönkden aldrig . upplevde vi förförsta gången efter kriget att tillväxten blev negativ under enlågkonjunktur, och under högkonjunkturerna nåddetillväxten aldrig upp till de tidigare nivåerna. Vi har , förförsta gången sedan åtminstone mitten av , upplevten lågkonjunktur med av minskande produktion. Helanedgången, som började och förbyttes i en vändninguppåt först , har varit exceptionellt utdragen.Sysselsättningen i näringslivet har under dessa decennier,om man undantar byggsektorn under överhettningsårenunder andra halvan av , inte vuxit, medan denoffentliga sektorn sysselsatt allt fler.Problemen började framträda ochblev tydliga . Under såväl 1970- som1980-talen var tillväxten i sämre än genomsnittetbland OECD-länderna.Tabell 3.1 Genomsnittlig årlig tillväxt av BNP, BNP peranställd och BNP per capita 1970--92 (procent)BNPBNPper anställdBNPper capitaSverige1,7 1,3 1,2OECD2,9 1,9 2OECD Europa2,4 2 1,8Källa: Henrekson, M., , , J.: EconomicGrowth and the Swedish Model, 1994När man studerar det makroekonomiska resultatet bör detnoteras att fått lägre tillväxt, gått mot en högrestrukturell arbetslöshet, fått större problem medbetalningsbalansen och legat på en permanent högreinflationsnivå. En jämförelse mellan perioden --73under Bretton Woods-systemet, då stabiliseringspolitikenvar underordnad normer och den offentliga sektornfortfarande var förhållandevis begränsad, och den därpåföljande normlösa perioden --92, med en allt störreoffentlig sektor, kan belysa detta.Diagram 3.1 Ekonomisk utveckling under två perioderSom framgår av diagrammet skiljer sig utfallet dramatisktmellan perioderna. Det visar att de ekonomiska problemeninte enbart yttrat sig i att vi växlat ner på en lägre tillväxtbanautan också tagit formen av en allmänt sämre ekonomiskutveckling. har präglatsav lägre industriell tillväxt, sämre BNP-utveckling,långsammare ökning av konsumtionen och en sämreutveckling av investeringarna. Svenska produkter har klaratsig sämre på världsmarknaden, och vi har inte haft råd attimportera i samma omfattning som . Utvecklingenhar gått mot snabbare penningmängdsökning, högreinflation och stigande räntor. Detta antyder att svenskekonomi fungerar sämre sedan den tidigaremarknadsekonomiskt inriktade politiken övergivits.Efter hundra år av högre tillväxt än i andra länderdrabbades inte slumpmässigt av tillväxtproblemen.I stället var de ett resultat av ett socialdemokratisktperspektiv på samhället, där den skapande individen ochföretagaren förträngdes.Det bör understrykas att problem i realiteten ärsvårare än vad dessa jämförelser ger vid handen, eftersomtillväxten generellt sjunkit i industriländerna. Under 1960-och 1970-talen expanderade den offentliga sektorn ipraktiskt taget alla industriländer. Det genomsnittligaskattetrycket i steg, och de offentliga utgifterna togallt större andel av ekonomin i anspråk. I den övrigaindustrivärlden skedde detta långtifrån i samma omfattningsom i , men den generella trenden var densamma: detpolitiska inflytandet över ekonomin ökade dramatiskt.Omfattande studier av ett stort antal länder har kunnatpåvisa att det finns ett starkt samband mellan en stor offentligsektor och låg tillväxt. Problemet är alltså att harhalkat efter även i jämförelse med andra länder som ocksådrabbats av tillväxtproblem.4 Från fritt fall till klar uppgång 4.1 RegeringsskiftetNär den borgerliga regeringen tillträdde befann sigekonomin i fritt fall neråt. Redan i konjunkturnedgångensbörjan var problemen så stora att en rad kriser kunde skönjas.Det var uppenbart att industrin befann sig i en kostnadskris,som drev fram ett kraftigt fall i produktionen och iexportsektorn. inträffade en realräntechock somutlöste en fastighets- och byggkris.Investeringsnivån föll dramatiskt när både export- ochbyggindustrin gick in i en djup recession. Realräntechockendrev dessutom fram en förändring av tillgångspriserna, somledde till att hushållen snabbt ökade sitt sparande.Arbetslösheten växte mot de nivåer som den tidigarefinansministern varnade för somarbetslöshetens stålbad. Varslen och permitteringarnaaccelererade. Som en omedelbar följd av en ekonomi i frittfall började budgetunderskottet att växa snabbt under 1991.Diagram 4.1 IndustrisysselsättningenAv diagram 4.1 framgår att industrin hade befunnit sig i enkraftigt nedåtgående utveckling . Närkostnadskrisen kombinerades med att realräntan stegdramatiskt, utsattes ekonomin för ett extremt tryck från tvåhåll: dels pressades den reala ekonomin av att det redandåliga kostnadsläget förvärrades när kronan apprecieradesunder 1991--1992, dels blev effekterna av realräntechockenförödande inom framför allt fastighets-, bygg- ochfinanssektorn.Denna kombination av kriser och chocker ledde till atthushållen, inhemskt näringsliv och exportsektorn minskadesin efterfrågan.I grunden var 1990-talskrisen inte en konjunkturkris. Deyttre faktorerna -- kostnadskrisen och realräntechocken --sammanhängde med strukturproblemen. Att effekterna blevså stora kan också kopplas till strukturproblemen, eftersomdessa gjorde att ekonomins förmåga att klara en snabbomställning var begränsad. Priser och löner var helt enkeltför stela. I grund och botten är detta förklaringen till flertaletav de problem upplevt . Alltmer omfattande politiska ingrepp har försvagatmarknadens incitamentssystem, vilket medfört att förmågantill anpassning och utveckling minskat med hög inflation, lågtillväxt, upprepade devalveringar och också högarbetslöshet som följd.Sådant var läget när den borgerliga regeringen tog över1991. Regeringen vann valet på ett tydligt ekonomisk-politiskt program, som hade presenterats i ''Ny start förSverige''. Den genomgripande strategin var att återupprättaSverige som tillväxt- och företagarnation genom att minskade offentliga utgifterna, sänka skatterna, avregleramarknader och konkurrensutsätta den offentligatjänsteproduktionen.4.2 Saneringen av statens finanserI den borgerliga regeringens strategi var neddragning avoffentliga utgifter en hörnsten. Långsiktigt var målet attminska den offentliga sektorns andel av BNP, och på kort sikthandlade det om att hantera det problem medbudgetunderskottet som grundlagts av den ekonomiskapolitiken under 1980-talet.Under 1980-talet skapades en illusion av attbudgetproblemen löstes. Budgeten sanerades i huvudsakgenom inflaterade inkomster och skattehöjningar, eller somKjell-Olof uttryckt saken i sin bilaga tillLindbeckkommissionen: ''Och de förbättradestatsfinanserna var i hög grad en följd av att en allt starkareinflation drev upp skatteunderlaget. ''En liknande bild ger i sin senaste Sverigerapport,där man konstaterar:Den offentliga sektorns finanser uppvisade ett stortöverskott under högkonjunkturen, men detta återspegladesnarare ekonomins överhettning och speciella faktorer än enunderliggande förbättring. Sanningen är att det offentligasaldot, rensat från cykliska och exceptionella faktorer,förmodligen aldrig blev positivt.Diskussionerna kring budgetpolitiken kom att i alltför storutsträckning fokuseras på det kortsiktiga perspektivet. Serman i stället till de beslut som faktiskt fattades, blir bilden enannan. förde socialdemokraterna en aktivpolitik för att öka de offentliga utgifterna. De höjde denmaximala arbetslöshetsersättningen vid upprepade tillfällen,förbättrade pensionerna, avskaffade karensdagarna isjukförsäkringen och höjde barnbidraget.När man ökar ersättningsnivåerna i praktiskt taget samtligatransfereringssystem och uppmuntrar expansion avden offentliga konsumtionen, är risken överhängande attnästa lågkonjunktur medför en snabb ökning av de offentligautgifterna. Så skedde också.Diagram 4.3 BudgetunderskottetSocialdemokraterna hävdade genomgående under densenaste mandatperioden att den borgerliga regeringensparade för mycket.