mot · GI02Sf516 · 1995-01-25 00:00:00 — InledningStatligt ansvar för studiestödsfinansiering är inte bara enfråga om demokratisk rätt till den högskoleutbildning somfinansieras av medborgarna. Det är också mer än grunden fördet fria bildningsvalet bortom arbetsmarknadens kortsiktigaefterfrågekrav.Bristen på högskoleutbildad arbetskraft i äralarmerande. Vi förmår inte rekrytera tillräckligt mångastudenter för att motsvara arbetsmarknadens behov. Endast25 % av gymnasieungdomarna går vidare till högreutbildning, jämfört med i t.ex. ochTyskland.Vi har tappat det kompetenskapital som legat tillgrund för ekonomisk och social utveckling i den svenskavälfärdsstaten. Vi är därför dåligt rustade att möta samtidensutmaning: ett samhälle i ekologisk balans med social rättvisapå grundval av en sund ekonomi.Insikten om behovet av ökad rekrytering till högskolan harbred politisk förankring, även om de ideologiska strategiernaskiljer sig åt. Däremot saknas en helhetssyn på villkoren förhur detta skall förverkligas. Det räcker inte att utöka antaletstudieplatser. De privatekonomiska och sociala villkoren föratt förverkliga studier måste ses som en självklar del i enrekryteringsoffensiv utbildningspolitik.Diskriminering inbyggd i dagens systemDe lånebaserade studiestödssystem som ersatt varandraunder årens lopp har för såväl stat som individ varitkostsamma och svåröverskådliga. Man har inte heller lyckatskonstruera ett återbetalningssystem som är förenligt medsocial rättvisa. De sociala, regionala och könsmässigaorättvisor som råder i samhället återspeglas med all tydligheti systemets struktur. Den ideale låntagaren förutsätts vara enung svensk man ur medelklassen, bosatt vid utbildningsortendär han väljer ekonomisk, naturvetenskaplig eller tekniskinriktning på studierna. En sådan person har allaförutsättningar att på kortast möjliga tid genomförastudierna, få ett högavlönat jobb och sedan i jämn och högtakt återbetala skulden. En extrem motpol skulle kunna varaen medelålders invandrad kvinna och ensamstående mor,bosatt i glesbygd, som väljer att vidareutbilda sig tillbibliotekarie. Exemplet faller på sin egen orimlighet, mensäger något om rekryteringens villkor.Faktum kvarstår att studiestödssystemet har en gallrandeeffekt när det gäller rekryteringen och en straffande när detgäller personlig värdering och val av livsbana. Lönenivån fören sjuksköterska eller filosof gör att dessa -- i det nuvarandesystemet -- för sin studieskuld tvingas betala större del avden disponibla inkomsten än t excivilingenjören. Lånekostnaden blir totalt större. Dessaproblem har uppmärksammats av och en kommittéhar tillsatts för att utreda det nuvarande studiestödssystemetseffekter på bl a jämställdhet och social rekrytering. Men viser en tydlig målkonflikt mellan utredningens direktiv ochden politik som förs. Att ge studielön (beskattat arvode)till den potentiellt starka gruppen naturvetare och teknologerär en selektiv och orättvis form av rekryteringsstimulans.Samtidigt drabbas redan utsatta grupper genom attbarntillägget för studerande inom svux och svuxa tas bort.Ökad karenstid för skuldreducering drabbar svårt sjukastudenter dubbelt upp. Den regionala snedrekryteringenriskerar att öka och miljöförorenande bilåkande stimulerasom försvinner.Studielön långsiktigt kravSkuldfällorna i det nuvarande systemets återbetalningaccentuerades när uppskrivningsavgiften knöts tillmarknadsräntan, istället för att följa inflationen. Dettaskedde som återbetalningssystemet ändrades till4 % av lönen och villkoren för återbetalningsanståndskärptes. Staten gör sin upplåning hos Riksgälden tilloförutsägbara såväl som avsevärda räntekostnader. Varje årär man tvungen att anslå extra medel till studiestödet för attha råd med den dyra upplåningen; räntesubventionen harblivit större år . Systemet innebär att stat såväl somindivid sitter fast i en accelererad skuldfälla. Det storaproblemet med dagens system är räntorna.Miljöpartiet de Gröna anser att studiestödskommittén skallges i uppdrag att analysera studielön som ett alternativ tilldagens lånesystem. Förslaget har avfärdats utanegentlig analys.Nuvarande studiestödssystemNej till NT-arvodeRegeringens förslag att tillföra för attinrätta ett särskilt studiearvode för naturvetar- ochteknologistudenter anser vi vara ur rättvisesynpunktförkastligt. Studenter med NT-arvode respektive studentersom genomgått samma utbildningar med studiemedelkommer att konkurrera på samma arbetsmarknad, men meddjupt olika ekonomiska grundförutsättningar. Den signalsamhället ger om hur värdet av naturvetenskaplig/tekniskutbildning prioriteras i förhållande till humanistisk, anser vivara rent förkastlig. Dessutom anser vi att regeringensförslag är en alltför kortsiktig lösning av problemetsgrundorsak, det minskade söktrycket till NT-utbildningar.Regeringen verkar inte ha analyserat problemets grundorsak.Dagens ungdom gör i ökad utsträckning humanistiska ochsamhällsinriktade yrkesval. Undersökningar visar att höglön, status och materiell välfärd som värderades högt under80-talet ger vika för värden som relaterar till livskvalitet ochekologisk medvetenhet. Först när detta perspektiv präglarockså NT-utbildningarnas innehåll kan vi vänta oss ökadtillströmning av studenter, som också bär på detutvecklingsperspektiv samhället behöver!CSN-kortetStudenternas reserabatter är en viktig del av detstudiesociala stödet. Ett avskaffande får kännbarakonsekvenser för många studenters ekonomi. Studenternahar redan fått bära en del av regeringens besparingspolitik ioch med att indexregleringen av studiemedlen upphört. Attta bort bidraget till kommer med störstasannolikhet att innebära rejält försämrade rabatter och ökaderesekostnader för studerande som inte är bosatta vidstudieorten. Att avgiftsbelägga kortet är inte ett realistisktalternativ. Mycket få studerande på gymnasieskolan skulleha råd att köpa kortet och CSN:s förhandlingsunderlag skullebli svagt. Antagandet är högst rimligt, eftersom studenternastågresande fördubblades när avgiften för kortet togs bort förett antal år sedan.En av grundtankarna högskolereform var attstudenternas möjlighet att välja lärosäte skulle få störrebetydelse. Den nuvarande resurstilldelningen bygger ocksåtill stor del på antalet helårsstuderande man förmår rekryteratill respektive lärosäte. Om kortet försvinner sätts systemetsprinciper ur spel. Studentens ekonomiska bakgrund riskeraratt ta över det fria utbildningsvalet. Att behålla kortet är enförutsättning för att studenten ska vara något sånärkonkurrensneutral i förhållande till utbildningssystemet, omman så vill. Viktigaste argumentet på lång sikt är dock denstimulans CSN-rabatten utgör för att välja det miljövänligatåget. Alternativet för de flesta pendlande studenter blir medstor sannolikhet samåkande i överlastade, trafik- ochmiljöfarliga bilar.Studiestöd under sjukdomEftersom merparten av dem som fåttstudieskuldsreducering efter sjukskrivning inte försenatsnämnvärt i studierna, anser regeringen att karenstiden förstudieskuldsavskrivning ska höjas från 14 till 30 dagar.Regeringen stödjer sig på CSN:s enkätundersökning avstudenternas sjukskrivning och skuldreducering 1989/90.CSN menar att bedömer arbetsoförmågaoch inte studieoförmåga, vilket leder till att många fårskuldavskrivning trots att de klarar att studera.Miljöpartiet de Gröna anser att förslaget inte angriperproblemet. En ökning av karenstiden drabbar de 16--avde sjukskrivna studenter (1989/90) som fått reducering ochfaktiskt måste gå om eller helt avbryta utbildningen.Problemet handlar istället om att försäkringskassansbedömningar av arbetsoförmåga till skillnad frånstudieoförmåga inte är tillräckligt kvalificerade. De som fåttskuldreducering efter sjukskrivning trots att de kunnatstudera bör självfallet inte kunna utnyttja systemet till att fårabatt. RFV bör få i uppdrag att se över metodiken förbedömning av studieoförmåga.Behåll barntillägget i svux/svuxaRegeringens förslag att ta bort barntillägget i det särskildavuxenstudiestödet och i det särskilda vuxenstudiestödet förarbetslösa bekräftar den outtalade elitisering som präglarregeringens utbildningspolitik. Man talar om behovet av högutbildningsnivå bland befolkningen. Men det ideologisktmotiverade rättvisekravet att det av medborgarnafinansierade utbildningsväsendet skall vara tillgängligt föralla har begravts i studiestödskommittén. passarregeringen på att renodla bidragssystemet så att det ipraktiken stänger dörren för alla dem som försöker skaffa sigen andra chans till ett värdigare, tryggare och mermeningsfullt liv. Motivet sägs vara att barntillägget istudiemedels- och utbildningsbidragssystemet redanavskaffats. Argumentet var då attstudiefinansieringssystemet inte skulle ta hänsyn tillproblem som bör lösas inom familjepolitikens ram. Menkompensationen uteblev då såväl som . Regeringenhänvisar än en gång till den socialpolitik där man som bästhåller på att skära i de bidrag som är avgörande för just degrupper svux/svuxa är avsedda för. skulle avkursdeltagarna på vissa folkhögskolors allmänna och förhögskolan behörighetsgivande linjer aldrig ha kunnatpåbörja studierna utan barntillägget i svux-/svuxastudiestödet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att som tilläggsdirektiv geStudiestödskommittén i uppdrag att förutsättningslöstanalysera studielön som alternativ till dagens lånesystem,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att förslaget att arvoderanaturvetare och teknologer inte skall genomföras,3. att beslutar att anslåstill studenternas reserabatter () underinnevarande budgetperiod,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att karenstiden för reducering avstudieskuld vid sjukskrivning bör behållas oförändrad,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att RFV bör ges i uppdrag att seöver de lokala försäkringskassornas metodik vid bedömningav studieoförmåga,6. att beslutar att anslåsunder innevarande budgetperiod för att bibehållabarntillägget inom svux/svuxa.