mot · GJ02Fi15 · 1995-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:25 En politik för arbete, trygghet och utveckling SammanfattningMålet för den ekonomiska politiken i bred bemärkelse skallvara att skapa förutsättningar för hög tillväxt, en godrealinkomstutveckling och tillräckligt många nya arbeten föratt eliminera massarbetslösheten.Det kräver en bra miljö för expansion och investeringar, en stark satsningpå bättre kunskaper och ökad kompetens samt en dynamisk arbetsmarknadmed lägre skatt på arbete.Regeringen har sedan tillträdet drivit en politik som iväsentliga avseenden gått i motsatt riktning. Det har medfört att massarbets-lösheten nu håller på att permanentas och att den långsiktiga tillväxttaktenblir lägre än vad som hade varit möjligt.Med en omläggning av politiken på det sätt vi förordar är det möjligt attuppnå en högre tillväxttakt än den som följer av regeringens politik.Massarbetslösheten kan elimineras och välståndet öka.Villkoren för tillväxt och utveckling kan inte analyseras isoleratfrån världen i övrigt eller enbart i ekonomiska termer. Det bredagenombrottet för informationsteknologin har ökat omsättningshastigheten förproduktion, kunskap och värderingar. Den har även "krympt" världen ochlett till en ökad internationalisering. Förutsägbarheten har därmed minskat,vilket utmanar alla samhällsstrukturer, men särskilt de som, liksom densvenska, bygger på stabilitet. Vidare har marknadsekonomin nu blivit detallmänt accepterade ekonomiska systemet i världen. Det innebär ett viktigtgenomslag för ekonomiska principer som visat sin överlägsenhetatt skapa välstånd och frihet. Slutligen blir det allt viktigare med kunskap;förden enskilde för att kunna ta tillvara de möjligheter som bjuds och för länderför att kunna konkurrera.Sverige har dock halkat efter kunskapsmässigt. Länge försökte vi även attisolera oss från omvärlden och dess tillämpning av marknadsekonominsprinciper, exempelvis genom valutaregleringen. Det har resulterat i atttillväxten varit lägre än i övriga sedan ett kvartssekel tillbaka.Efter överhettningsåren gick in i den djupasterecessionen . Under denna nedgång vidtog den borgerligaregeringen en rad strukturella åtgärder för att få igång den långsiktigatillväxten som även mer kortsiktiga åtgärder genomfördes för att fåstopp på skuldutvecklingen. Den socialdemokratiska regeringen har därefteråterställt flertalet av den borgerliga regeringens strukturreformer och iställetvalt en skuldsaneringsstrategi som bl.a. genom omfattande skattehöjningarleder till att den långsiktiga tillväxten hämmas. En sådan politik under-minerar långsiktiga utvecklingskraft. Det ekonomiska lägetJust är ekonomin dock uppe på en tillväxtpuckel.Allmänt förutses att tillväxten ska överstiga föratt därefter minska nästa och därpå följande år. , liksom vi, är dock mindre optimistiska änregeringen beträffande den fortsatta utvecklingen. Till attbörja med är det möjligt att regeringen överskattarutvecklingen av den privata konsumtionen. Dess prognosbygger på att hushållen skall minska sitt eget sparande, närsparandet ökar i den offentliga sektorn. Detta är tveksamt dåminskningen av den offentliga sektorns underskott sker somen följd av höjda skatter och inte som en följd av ökadebesparingar.Vidare kan regeringen mycket väl ha överskattat exporten ochinvesteringarna . Dels kan exporten komma att öka långsammare somen följd av en något mindre gynnsam internationell konjunktur. Dels kan denhållas tillbaka därför att svensk konkurrenskraft återigen försämras på grundav större löneökningar än i omvärlden i kombination med kronans förstärk-ning.I de medelfristiga kalkylerna gör regeringen bedömningen att en bättrefungerande arbetsmarknad skulle kunna leda till högre tillväxt - i snitt drygt2,att jämföra i huvudkalkylen - utan attinflationen tar fart. En mer flexibel arbetsmarknad skulle i regeringens kal-kyler även leda till att den totala arbetslösheten kommer ned till 8 i . Mot denna bakgrund är det konstigt att regeringen inteföreslår några åtgärder i propositionen för att öka flexibiliteten påarbetsmarknaden.Propositionen saknar tunga åtgärdsförslag utom på de områden därregeringen borde ha hållit fingrarna borta. Hit hör tillväxtfientliga förslagsom höjningen av koldioxidskatten och förslaget att ge AP-fonden merpengar att köpa aktier för. Där det hade behövts konkreta förslag, exempelvispå arbetsrättens område och vad gäller avskaffandet av dubbelbeskattningen,hänvisar regeringen till ett antal utredningar. Mest anmärkningsvärt är attregeringen resignerat konstaterar att den strukturella arbetslösheten i Sverigeligger kring utan att föreslå några strukturåtgärder för att få tillstånd en bättre utveckling. Tillväxtens förutsättningarInnebörden av ekonomisk tillväxt är att människorsönskningar och behov blir bättre tillfredsställda. Ekonomisktillväxt är i dess egentliga betydelse därför för det förstaalltid något positivt och för det andra inte i huvudsak någotmateriellt. Det är dock inte helt lätt att mäta människorssubjektiva värderingar, varför det även är svårt att mätatillväxt. BNP-måttet är trots vissa brister, exempelvis att detinte mäter tillväxtens effekter på miljön, ett relativt bratillväxtmått.Att BNP-måttet inte fångar upp effekterna på miljön har dock inte varitnågot större problem i i-länderna, där miljön faktiskt har förbättrats i taktmed tillväxten. Detta beror på en rad faktorer. Tillväxten har inneburit att nyoch mer effektiv teknik för ändliga resurser har tagits fram, att tjänsteproduk-tionen har ökat på bekostnad av varuproduktionen m.m.Ekonomisk tillväxt kommer till stånd genom ökade insatser av arbete ochkapital eller genom att arbetet och kapitalet utnyttjas bättre, d.v.s. genomökad produktivitet. Den tid är förbi då politiker kunde skapa konstgjordtillväxt genom att blåsa upp efterfrågan med finanspolitisk expansion.Politiken av måste i stället inriktas på att skapa och vidmakthållainstitutioner - i vid bemärkelse - vilka främjar utbudet av arbete och kapitalsamt stimulerar produktivitetsförbättringar.Det politiker kan bidra med för att öka produktivitetstillväxten är att skapaförutsättningar för investeringar i innovationer, ny teknologi och utbildning.Viktigt i detta avseende är ett skattesystem och ränteläge som gör detlönsamt att "företa sig". För att få ned räntorna krävs i sin tur att skatte-sänkningarna motsvaras av ännu större besparingar i de offentliga utgifterna.För hushållens del måste en sådan omställning innebära mindre bidrag ochsubventioner från staten men en större möjlighet att leva på sinförvärvsinkomst. Dessutom måste det löna sig att utbilda sig längre ocharbeta mer.För att möjliggöra personliga investeringar i utbildning krävs dessutom ettutbildningsväsende i toppklass. Sedan är det enskilda människor och företagsom måste fatta beslut om att satsa på utbildning. För att främjaproduktiviteten kan politiker även undanröja lagar och regler som bromsarförändring och utveckling och värna om "institutioner" och "spelregler" somsamtidigt stärker stabiliteten i ekonomin och motiven för att ta egna initiativoch risker. På så sätt skapas en miljö för entreprenörer. Förutom de faktorervi redan nämnt förutsätter detta ökad konkurrens. Detta kan ske genomprivatiseringar och avregleringar. Medlemskapet i EU är också viktigt för attöka konkurrensen.En snabbare produktivitetstillväxt i svensk ekonomi kommer attöka efterfrågan på arbetskraft, särskilt på välutbildade människor. När detbehövs färre människor och maskiner för att klara av ett visst jobb, frigörsresurser som kan användas till annan verksamhet.Avgörande för att en ökad produktivitetstillväxt inte skall leda till ökadarbetslöshet är att arbetsmarknaden blir mer flexibel. För detta krävs dels enavreglering av arbetsmarknaden och individuella anställningsavtal, delsmöjlighet till kontinuerlig vidareutbildning under arbetslivet. Den ekonomiska politikenInternationella och svenska erfarenheter visar att det inte gåratt skapa nya jobb genom finanspolitiska finjusteringar.Konjunkturpolitiken har verkat mer destabiliserande änstabiliserande, både den som har skett genom politiska beslutoch den som har skett automatiskt via ökade utgifter ibefintliga regelsystem, s.k. automatiska stabilisatorer.Finanspolitiken måste därför styras bort från den aktivakonjunkturpolitiken till förmån för långsiktig strukturpolitik.För att finanspolitiken verkligen skall kunna verka stabiliserande krävs attden offentliga sektorn inte är så stor att den tränger ut den privata sektornoch att dess utgifter inte tillåts växa på ett okontrollerat sätt. Budget-saneringen måste därför baseras på utgiftsminskningar och inte påskattehöjningar. Ett ökat inslag av egenavgifter i socialförsäkringssystemenoch lägre marginalskatter skulle dessutom minska automatiken i denoffentliga sektorns utgifter och inkomster och därmed öka stabiliteten.Samtidigt skulle ett lägre skattetryck förbättra ekonomins tillväxtmöjligheter.Vi har tidigare föreslagit specificerade utgiftsminskningar på netto55 miljarder kronor och skattesänkningar på netto merän regeringen. Våra skattesänkningar är dessutom, till skillnad från rege-ringens momssänkning, inriktade på att främja arbete och företagande, medandra ord på att främja tillväxt.Den offentliga sektorns budgetunderskott minskar nu som en följd av denhöga tillväxten och saneringsarbetet. Den kalkylerade skuldminskningenberor dock till stor del på engångsvisa effekter, ofta av bokföringsteknisknatur, samt på ännu icke specificerade budgetförstärkningar. Regeringen bördärför specificera återstående i den egna saneringsplanensamt de ytterligare i budgetförstärkningar som aviseradesi konvergensprogrammet, d.v.s. sammanlagt . Uppslag tillbesparingar kan hämtas i de moderata partimotionerna från i våras.Vi har i dessa bl.a. föreslagit ytterligare sänkningar av kompensationen vidolika former av frånvaro från arbete, både därför att det innebär direktabesparingar för staten och därför att det ökar incitamenten att arbeta, vilketleder till ökad tillväxt. Mot denna bakgrund föreslår vi nu att regeringen gerSjuk- och arbetsskadeberedningen direktiv att utreda förslag om en allmäninkomstbortfallsförsäkring. Vi ser även med tillfredsställelse att regeringenhar övergivit tanken på en riksnorm för socialbidragen.Senare tids forskning har påvisat att låg inflation faktiskt har en mätbarpositiv effekt på tillväxten. Andra studier visar att länder med fastaväxelkurser och en mer oberoende centralbank har lägre inflation. Dendämpande effekten på inflationen av en oberoende centralbank är dessutomstörre vid flytande än vid fast växelkurs. Det är helt enkelt svårt för encentralbank att föra en trovärdig låginflationspolitik när växelkursen flyteroch den är beroende av regeringen eller parlamentet.Vi anser därför att regeringen skall lägga förslag angående ökatoberoende för i enlighet med förslag.Sverige bör dessutom gå med i den europeiska växelkursmekanismen ()i så god tid att möjlighet finns att delta i från starten förutsatt attkonvergensvillkoren uppfylls. Avvägningen mellan privat ochoffentlig sektorBudgetpolitiken bör ha som långsiktigt mål att balans uppnåsmellan den privata och offentliga sektorn. När den privatasektorn tillåts öka, minskar behovet av offentliga insatser.Den offentliga sektorns verksamhet och transfereringar kandå successivt koncentreras till kärnuppgifterna. Samtidigtkan skatten, främst på arbete, sänkas kraftigt för låg- ochmedelinkomsttagare.Dagens "välfärdsstat", som inte förmår infria sina åtaganden till med-borgarna, bör ersättas av ett "välfärdssamhälle", där medborgarna får rätt ochmöjlighet att själva forma sina liv med den grundtrygghet som en stark menbegränsad statsmakt kan ge.Offentliga monopol, omfattande transfereringar och inskränkt valfrihetleder förutom till minskad frihet för medborgarna också till sämreutnyttjande av de totala ekonomiska resurserna. Trögheten i stora, ickekonkurrensutsatta offentliga system ger dålig effektivitet. Det hårdaskattetryck som krävs för att finansiera en stor offentlig sektor medförtillsammans med generösa socialförsäkringssystem stora effektivitets-förluster genom att motverka arbete och sparande. Därmed försvagastillväxtkraften i ekonomin, och de nya jobben blir färre.Problemet i dagens är inte för mycket privat sparande och för litetstatligt ägande. Problemet är tvärtom att det individuella sparandet underlång tid har missgynnats. Såväl statliga institutioner som fondsparande avolika slag har gynnats, medan individuellt aktiesparande har motarbetats.Följden har blivit att småägarnas aktieinnehav successivt minskat i betydelse.Därför är det direkt kontraproduktivt att ge AP-fonden rätt att köpa aktier förytterligare . När regeringen motiverar detta förslag medbättre riskspridning och ökad avkastning, är detta lika mycket skenargumentsom när dessa års val anfördes för ett gigantiskt fondsocialistisktsystem, som skulle bygga vidare på löntagarfonderna. Vi avvisar bestämtregeringens nya förslag att utvidga AP-fondernas rätt att placera kapital iaktier. Lägre skatterDet främsta problemet på kort sikt inom kapitalbeskattningenär den extra belastning på sparande och kapitalbildning ochdärmed förutsättningarna för investeringar som har formenav förmögenhetsskatt och fastighetsskatt, liksom den dubblabeskattningen av avkastning av riskkapital i bolagssektornoch de begränsande regler för beräkning av kapitalinkomstsom gäller för fåmansbolag. Mot denna bakgrund föreslår viföljande förändringar av kapitalbeskattningen: Skattesatsen för kapitalinkomster sänks till 25 procent.Den skärpta beskattningen av det långsiktiga bundnapensionssparandet undanröjs. Dubbelbeskattningen av utdelning och kvarhållna vinster iaktiebolagen slopas 1996. Spärreglerna för delägare i fåmansaktiebolag lindras medutgångspunkt från att det som inte kan betecknas somarbetsinkomst skall beskattas som kapitalinkomst.Motsvarande förändring genomförs för handelsbolag ochenskild firma. Förmögenhetsskatten slopas med omedelbar verkan. slopas fastighetsskatten på flerfamiljshus ochsmåhus. Höjningen till 1996 undanröjs.Fastighetsskatten på kommersiella fastigheter ochindustrifastigheter slopas 1996. Avdrag för vissa riskkapitalplaceringar medges under denärmaste fem beskattningsåren. Det skall ha ettskattemässigt värde på . Avdraget, som inte fåröverstiga , skall avse förvärv avnyemitterade aktier direkt eller via särskildamellanhandsinstitut i onoterade bolag som är verksamma iSverige.En kraftig sänkning av skatten på arbete måste vara ettviktigt inslag i den långsiktiga skattepolitiken, omarbetslösheten i skall kunna pressas ned. Det gällersåväl sänkt kommunalskatt och höjt grundavdrag som sänktasynliga och förmånsrelaterade socialförsäkringsavgifter och,, sänkt mervärdesskatt. Mot denna bakgrund föreslårvi följande förändringar: Den statliga inkomstskatten sänks från 25 till 20 procentfrån . införs fulltinflationsskydd i skatteskalan. Brytpunkten räknassuccessivt upp, så att målet från marginalskattereformenom att av de heltidsarbetande skallbetala statlig inkomstskatt uppnås. En spärr motkommunala skattehöjningar införs. Den allmänna löneavgiften slopas, och höjningen avegenavgiften till sjukförsäkringen med 3 procentenheterundanröjs . Socialförsäkringsavgifterna förmånsrelateras så långtmöjligt. Betalningsansvaret för samtliga socialavgifteröverförs till de anställda som bruttolönen kanhöjas med motsvarande belopp. En skattereduktion på införs för utbetaldersättning för omsorg och vissa andra tjänster i hemmensom inte normalt utförs inom den reguljäraarbetsmarknaden. Fråga om avdrag eller skattereduktionför reparation och underhåll av bostäder snabbutreds. Full konkurrensneutralitet i fråga om skatteregler skapasmellan den offentliga och privata tjänstesektorn. En mer rörlig arbetsmarknadArbetsmarknaden måste göras mera dynamisk, om tillväxtenskall kunna främjas och arbetslösheten pressas tillbakagenom flera riktiga arbeten. Lönebildningen måste därförfrämja en större lönevariation. Enklare arbeten skall kunnautföras till lägre löner. Hårt arbete, kunnande och skicklighetskall premieras.Dessutom måste arbetsrättslagstiftningen förenklas. Vi förordar en reformi två steg. bör arbetsmarknaden avregleras enligtde principer som rådde före . Det skulle bl.a. innebära attdet blir lättare att nyanställa. I ett andra steg bör en mer genomgripandeavreglering komma till stånd. Den arbetsrättsliga lagstiftningen förenklas tillförmån för en enda lag om grundläggande villkor i arbetslivet. Härigenomkan avtalen göras mer individuella.Därutöver måste arbetsmarknadspolitiken reformeras och arbetslöshets-försäkringen förses med en "bortre parentes" vid . Försäkringenbör dessutom göras allmän. Tillväxten i ett regionalt perspektiv bör främjasgenom en särskild kompetenssatsning i stället för selektivt företagsstöd.Arbetsmarknadspolitiken bör omstruktureras, bl.a. genom starkare incitamenttill effektivitet. Näringspolitik, energi och miljöDe grundläggande förutsättningarna för att driva företagmåste förbättras. Tillgången på riskkapital skall öka.Åtgärder måste vidtas för bättre spridning av nya patent,teknik, forskning och företagarkunnande.Konkurrensen behöver stärkas och utvidgas till nya sektorer. Avreglerings-arbetet måste bedrivas kontinuerligt inom alla områden, bl.a. genom attoffentliga monopol avvecklas och skyddad offentlig verksamhet konkurrens-utsätts. bör driva en linje inom EU som innebär fortsatta avregle-ringar och minimiharmoniseringar för att förbättra effektiviteten i den inremarknaden.Statlig företagsverksamhet måste konkurrensutsättas och privatiseras. Detgäller t.ex. SJ. Förutsättningar måste även skapas för att privatisera entre-prenadverksamheten inom och . , , och statens andel i SAS bör överföras i enskild ägo.Energipolitiken bör inriktas mot att skapa förutsättningar för tillväxt, nyaoch växande företag samt sysselsättning. En förtida avveckling av kärn-kraften står i strid med en sådan politik.Miljöpolitiken måste bygga på flexibilitet och förnyelse i syfte att skapaförutsättningar för nya resurseffektiva verksamheter som kan ersätta gamlaresursslukande. Arbetet mot klimatförändringar bör inriktas på att införaekonomiska styrmedel i hela i stället för på ensidiga skattehöjningarmot produktionen i . Kunskap och kompetensSverige behöver mer av kunskap och kompetens för att klarakonkurrensen med omvärlden. Utbildningsmöjligheter - livetigenom - är dessutom den viktigaste metoden för att främjarörlighet på arbetsmarknaden.Vi förordar att fastställer en strategi i tio steg för att förstärkakompetensen som en hävstång för tillväxt. Strategin bör innehålla åtgärder påföljande områden: Ett skattesystem och en lönebildning som stimulerar tillutbildning Ett tidigt lärande Bättre möjligheter till god konkurrens skolor emellan En mer flexibel utbildning Utveckling av skolmiljön, bl.a. genom en bredanvändning av informationsteknologi En förändrad lärarutbildning 20 000 platser i en eftergymnasial yrkesutbildning En kvalitetsstyrd utbyggnad av högre utbildning Avancerad forskning Utbildningskonton för kontinuerlig kompetensutveckling Framtidens utmaningar Den globala förändringenNär villkoren för tillväxt och utveckling skallanalyseras, kan det inte göras isolerat från världen i övrigt,eller blott och bart i ekonomiska termer. Vetenskapliga,teknologiska och institutionella genombrott ändrarförutsättningarna för den industriella och socialautvecklingen. I när gränser och avstånd spelar ensuccessivt minskad roll får händelser också i avlägsna delarav världen ofta avgörande konsekvenser för . Inteminst informationsteknologin bidrar till att lokaliseringensbetydelse reduceras.Med den risk för närsynthet som betraktelse av nuets tendenser alltidinrymmer tror vi likväl att det är riktigt att tala om dagens skeenden sominledningen på ett betydelsefullt skifte. Författaren haruttryckt detta på följande sätt:För oss ännu inte riktigt fattbara tekniska framsteg, t.ex. på sådana områdensom artificiell intelligens och elektronisk kommunikation, genteknik ochenergiteknik, kommer att förändra arbete och liv i den industriella världenlika radikalt som en gång ångan och elektriciteten.Såväl inom ekonomin som inom samhällsutvecklingen i stortär utvecklingen mot ett växande internationellt utbyte tydlig.Världshandeln ökar snabbt, liksom det internationellaföretagandet. Det mänskliga utbytet över gamla gränser äromfattande och tilltagande.Tre iakttagelser är särskilt uppenbara och viktiga.Den första gäller informationsteknologins breda genombrott. har möjligheterna att förmedla information sekundsnabbt överobegränsade avstånd ökat dramatiskt. Det knyter samman företag ochinstitutioner på ett sätt som gör själva avståndet ointressant. Teknologinskapar dessutom förutsättningar för att utveckla ny kunskap på ett sätt somknappast annars varit möjligt.Konsekvenserna av det informationsteknologiska genombrottet äromfattande och märks på alla plan. När distribution av information upphöratt vara ett problem och när förädling av information till kunskap underlättasså dramatiskt som sker, påverkas i grunden såväl produktions-förutsättningarna som sociala och samhälleliga villkor i övrigt.En förändring av särskild betydelse är just den föränderlighet som ligger ide nya utvecklingsvillkorens karaktär. Omsättningshastigheten tilltar ochförutsebarheten minskar. Det utmanar alla produktions- och samhälls-strukturer men särskilt dem som har stabiliteten som främsta kännetecken.Sverige är uppenbart ett sådant land.Den andra iakttagelsen är att marknadsekonomin nu blivit det allmäntaccepterade ekonomiska systemet i hela världen. Det innebär ett viktigtgenomslag för ekonomiska principer som , där de tillämpats,visat sin överlägsenhet i att skapa välstånd. har den personligafrihet som är marknadsekonomins andra sida vunnit betydelsefull terräng.Vitaliteten i marknadsekonomin förstärker den öppenhet som globali-seringen i sig och informationsteknologins genombrott präglas av.Den tredje iakttagelsen gäller den successivt ökade betydelsen avkunskaper för att kunna ta tillvara de möjligheter som bjuds. Sannolikt är dett.o.m. så att kunskapen kommer att bli den helt avgörande konkurrensfaktorni det samhälle som kommer efter det mer traditionella industrisamhället. Förländer med kunskapsunderskott är detta särskilt utmanande. En kunskaps-uppbyggnad tar att genomföra.I hägnet av de snabbt föränderliga villkoren i stort förändras också deinternationella konkurrensvillkoren. Nya industriländer anmäler sig somstimulerande konkurrenter till bl.a. Sverige.Den asiatiska utvecklingen är från dessa utgångspunkter av särskiltintresse. och följs nu av , och Malaysia.Länder som för ett fåtal år sedan präglades av djupaste fattigdom konkurrerarplötsligt också på de mest avancerade marknaderna.Det som händer i utmanar den gamla industrivärlden. Likvälär utvecklingskrafterna där inte uttryck för något speciellt asiatiskt ochdärmed för andra ouppnåeligt. I grunden handlar det i stället om ländersförmåga att dra nytta av de drivkrafter som främjar tillväxt och skaparvälstånd, samma drivkrafter som en gång lyfte västerlandet - däriblandSverige - till en teknologisk, ekonomisk och social nivå utan tidigaremotsvarighet i människans historia.Det som hänt och händer i kan också mycket väl komma attske i åtminstone delar av det tidigare kommunistiska och Östeuropa.Gamla hinder för utveckling avlägsnas snabbt i många av dessa länder i våromedelbara närhet.Det är i denna globala miljö framtid måste ses. Det innebär inteatt vårt land skall betraktas som utlämnat till krafter utanför all kontrollelleratt det specifikt svenska förlorat all betydelse. I det senare hänseendet är detsannolikt tvärtom.En rimligare slutsats är i stället att en hel värld förändras av denenastående kraften i föreningen av en fri ekonomi och ny teknologi, som i sintur leder till och påverkas av en allmän liberalisering i politik ochsamhällsliv.