mot · GI02Bo535 · 1995-01-25 00:00:00 — Skattelagstiftningens konsekvenser för landsbygden Intresset ökar hos unga människor att bosätta sig pålandsbygden. Många anser att där finns den bästauppväxtmiljön för barnen. Tyvärr är det inte alltid så lätt attförverkliga drömmen om ett liv på landet. Många svårigheterreses av den lagstiftning vi har bland annat runtfastighetsägandet.Utvecklingen är därför fortsatt negativ ifråga om boendeoch brukande i många landsbygdsområden. En radsamverkande faktorer gör att avfolkningen fortsätter.Möjligheten att skaffa bostad och ibland också en större ellermindre areal åker och skog är viktiga faktorer som påverkarden enskildes intresse för bosättning på landsbygden.Utökning av befintliga fastigheter kan på samma sätt vara avstor betydelse för fortsatt boende och försörjning. Tidigarevar lantbruksfastigheterna väsentliga för odling ochdjurhållning. är den egna fastigheten basen förlandsbygdsbons samlade verksamhet, som kan spänna övermånga områden. Behovet ökar troligen av att kunnakombinera olika försörjningskällor.Ny lagstiftning underlättar i vissa styckenlandsbygdsinriktade åtgärder på fastighetsområdet.Utboägandet och flerägandet har dock fortsatt att öka.Genom olika former av kringgående uppnås delvis andraresultat av lagarna än vad som var avsett. Ävenskattelagstiftningen har vissa negativa konsekvenser.Det tilltagande utboägandet resulterar i många fall i attbyarna utarmas. Bland exempelvis byar finnsnu många där byinvånarna äger mindre än en femtedel avbyns marker. I de flesta fall bor ägarna inte ens i kommunen.Resultatet blir att byborna inte längre har bestämmandet ibyn. Det är viktigt att komma ihåg att jorden och skogen intebara är produktionsfaktorer utan också bärare av ettkulturmönster som är mycket viktigt förlandsbygdsborna. Gemensamma aktiviteter som jakt, fiske,kulturmiljövård m.m. försvåras med ökande utboägande.Det bör också i detta sammanhang nämnas att ett flertalEU-länder har betydligt högre krav på boende och brukandeän vad har. I jämförelse med kan man till ochmed påstå att vi saknar tydliga landsbygdspolitiska mål.Andelsförvärven och flerägandet utgör speciella problem.Detta kan belysas av följande exempel ur verkligheten somgäller ett förvärv av 1/864-del av jordbruksfastighetenBångnäs 1:2 i kommun. Fastigheten omfattar 122hektar varav produktiv skogsmark samt del iVilhelmina allmänningsskog. Fastigheten har ett femtiotalägare. Säljaren äger före försäljningen 1/288-del. Köparen ärbosatt i och har en sommarstuga på allmänningensmark. Han uppger som motiv för köpet att han vill få tillgångtill jakt och fiske på allmänningens marker. Möjligheten förlänsstyrelsen att avslå förvärvsansökan anses inte föreliggadå det inte väntas finnas något intresse från ortsbefolkningenatt köpa en sådan andel till det aktuella priset 50.000 kr.Uppsplittringen i andelar är i detta fall till stor olägenhet vidförvaltningen av allmänningens skogar. Det finns godamöjligheter att via andelsförvärv kringgå jordförvärvslagensbestämmelser. Flerägandet tenderar att lägga en död handöver fastigheterna och förhindra all för bygden positivanvändning.På detta sätt kan alltså de förändringar fortsätta sominnebär att landsbygden missgynnas allt mer. Man måste semycket allvarligt på denna utveckling som pågått under långtid. Det finns uppenbara skäl att överväga förändringar igällande regler inom fastighetsbildning, fastighetsförvärv,fler-/utboägande och skattelagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om fastighets- ochskattelagstiftningens konsekvenser för utvecklingen pålandsbygden,2. att hos regeringen begär en utredning meduppdrag att kartlägga fastighets- och skattelagstiftningensnegativa inverkan på landsbygdsboendet samt föreslårsådana förändringar att lagstiftningen stödjer en utvecklingav landsbygdens näringar och boendet på landet.