mot · GI02L43 · 1995-04-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:180 Löneskydd vid upprepade konkurser SammanfattningRegeringen föreslår en ändring av den s.k. karensregeln i9 a§ lönegarantilagen (1992:497), vars syfte är att motverkamissbruk som har negativa effekter på konkurrensen.Enligt paragrafens huvudregel gäller att den som inom tvåår före konkursbeslutet har beviljats ersättning genomgarantin för en fordran som har uppstått i huvudsakligensamma verksamhet, inte har rätt till garantiersättning. Ettundantag ger arbetstagare som förekonkursbeslutet har beviljats lönegarantiersättning förlönefordringar som har uppstått i huvudsakligen sammaverksamhet, rätt till garantiersättning i den senare konkursenendast om han av en offentlig arbetsförmedling har anvisatsden anställning i vilken fordringarna som prövningen avserhar uppstått.Genom den föreslagna ändringen införs ytterligare ettundantag som innebär att det vid regelns tillämpning blirmöjligt att ta större hänsyn till omständigheterna i detenskilda fallet.Vid upprepade tillfällen har jag imotioner och i kammaren framhållit att det måste tas ettsamlat grepp om hela konkurslagstiftningen, inte minst föratt uppnå en effektivare reglering av förmånsrätt ochlönegaranti. Det förslag som regeringen nu lägger fram ärbara ånyo ett provisorium i avvaktan på den framtidautredning som regeringen aviserar i propositionen. Då dennu föreslagna ändringen inte torde vara till gagn för någonyrkar jag avslag på propositionen. Enligt min uppfattning börregeringen i stället lägga fram ett heltäckande förslag till nykonkurslagstiftning omgående. I detta sammanhang börregleringen av lönegarantin ges hög prioritet.Mitt förslagEnligt mitt förslag bör lönegarantin inte automatisktsammankopplas med vilken prioritet lönefordran har.Garantimedlen som inbetalas av arbetsgivarna bör som engaranti tillkomma de anställda precis som den ersättning denanställde erhåller vid sjukdom. För att få så enkeladministration som möjligt och därigenom förbilligahanteringen bör dessa arbetsgivaravgifter gå tillförsäkringskassan, vilken således bör ombesörjautbetalningarna efter dagens ersättningsmodell även vidarbetsgivarens konkurs.Konkursförvaltaren har endast att anmäla antalet anställdatill med angivande av namn och derasanställningstider i företaget. utgerhärefter ersättningen enligt lagenom anställningsskydd (LAS) eller fram till den tidigare dagden anställde erhåller ny anställning. Den anställde har sedanprecis som varje borgenär att bevaka sin fordran enligt detavtal han har med arbetsgivaren, med avdrag för det belopphan erhåller från försäkringskassan.Därest konkursförvaltaren önskar använda anställda frånkonkursföretaget vid avvecklingen eller eventuellrekonstruktion av företaget ankommer det på förvaltaren attträffa särskild uppgörelse med de anställda härom, dvs.avtala om fortsatt arbete under uppsägningstiden.Ersättningen till den anställde dådenne arbetar i konkursboet skall minskas med vad hanuppbär från som det ankommerpå förvaltaren att betala in detta belopp tillförsäkringskassan. Alternativt kan förvaltaren anmäla tillförsäkringskassan att den anställde under uppsägningstideninträtt i konkursboets tjänst och uppbär hela ersättningenfrån konkursboet varvid någon utbetalning frånförsäkringskassan ej skall ske till den anställde. Vad denanställde erhåller från konkursboet under uppsägningstidenblir härvid förskottsutdelning på hans fordran därest ej annanuppgörelse träffas med förvaltaren.Effektivitetsvinster med ett förenklat förfarandeDen modell för lönegaranti som i stora drag skisserats ovantorde vara betydligt enklare och billigare att administrera änvad som är fallet . Väsentligt är vidare attförmånsrättsordningen omarbetas så att ersättning tillanställda som skall utgå ur konkursboet får sådanförmånsrätt att den kan utgå som förskottsutdelning.Med förslaget uppnås -- förutom likheten och enkelhetenför alla anställda vad avser utgående ersättning -- denpositiva effekt att konkursboet inte kommer att belastas medstora utredningar och processer med därtill hörandekostnader.Vidare blir konkurrenssituationen -- i de fall förvaltarenfortsätter att driva rörelsen -- neutral mot konkurrerandeföretag. Förvaltaren måste ju få fram pengar antingen urkonkursboet eller genom att ta lån för att betalaarbetskraften. På detta sätt fungerade driften av konkursboninnan lönegarantin fanns.Förslaget ställer helt naturligt stora krav påkonkursförvaltaren att göra en korrekt kommersiellbedömning, vilket är till gagn för såväl borgenär, stat somkonkurrenter. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i enlighet medvad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ett heltäckande förslagtill ny konkurslagstiftning.