mot · GI02Ju16 · 1995-04-07 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:188 Effektiviseringar på delgivningsområdet SammanfattningI propositionen lägger regeringen fram förslag tilleffektiviseringar på delgivningsområdet. Bl.a. föreslås vissaändringar som gäller information till svarande vid förenkladdelgivning, förslag om ökade möjligheter till husrannsakanvid delgivning, förslag om ändrade beviskrav vid delgivningmed notoriskt svårdelgivna personer samt förslag om ökatdelgivningsansvar för käranden (den som ansöker omstämning) i dispositiva tvistemål därkronofogdemyndigheterna trots upprepade försök intelyckas delge svaranden föreläggandet i målet.Regeringens samtliga förslag ligger väl i linje med denborgerliga regeringens planerade åtgärder pådelgivningsområdet i syfte att uppnå ett effektivare ochmindre kostsamt förfarande. I två avseenden är vi dockberedda att gå längre än vad regeringen gör. När det gällerregeringens förslag till ökat delgivningsansvar för kärandenanser vi att kärandens ansvar för att delgivning sker börutökas till att omfatta även de enklare delgivningsfallen.Vi anser också att tiden nu är mogen för att övervägaprivatisering av delgivningsförfarandet -- förutsatt attverksamheten står under offentlig kontroll -- genom attutvidga stämningsmannabehörigheten till enskildanäringsidkare som driver delgivningsverksamhet.Förslag om ökat delgivningsansvar för kärandenRegeringen föreslår att regeln om kärandensdelgivningsansvar bör tas in som ett nytt tredje stycke i 33 kap. 6§ . Den nya regeln tar sikte på vissasvårare delgivningsfall, där det allmänna misslyckats med attdelge svaranden ansökan om stämning. Enligt förslaget skallkronofogdemyndigheten pröva om försöken till delgivning idessa fall skall fortsätta eller om käranden skall erbjudas attsjälv ombesörja delgivningen vid påföljd attstämningsansökan annars avvisas (motsvarandebestämmelse finns redan i 30§ lagen om betalningsförläggande och handräckning somrör vissa svårare delgivningsfall).Vår inställningEn lagändring som innebär att statens delgivningsansvarflyttas över till käranden i de fall det här är fråga om kannaturligtvis resa vissa lämplighetsfrågor. Den vanligasteinvändningen torde vara att det primärt åvilar staten atttillhandahålla ett väl fungerande delgivningssystem och attparter som inte har resurser och kunskaper att övertadelgivningen kommer att drabbas. Utgångspunkten harsåledes varit att det ytterst åvilar det allmänna atttillgodose kärandens intresse av att rättegången kommer tillstånd genom att se till att svaranden nås av delgivningen.Mot en sådan invändning kan anföras att det här är frågaenbart om dispositiva tvistemål där käranden genom sinstämningsansökan är den initiativtagande, att saken gäller enprivat angelägenhet och att det bara är käranden som harnågot egentligt intresse av att få till stånd en rättslig process.Enligt vår uppfattning är det rimligt att den part som harintresse av att få till stånd en rättslig process i ett dispositivttvistemål också får vara beredd att i större utsträckning änhittills själv medverka till att domstolsförfarandet inledsgenom att ombesörja delgivningen.Vi anser att starka skäl -- inte minst behovet av att spara istatens utgifter -- talar för att kärandens ansvar för attdelgivning sker bör utsträckas till att omfatta även de enklaredelgivningsfallen, dvs. de fall där det inte föreligger någrasvårigheter att delge svaranden ansökan om stämning.Vi förordar således en lagändring som innebär att kärandeni dispositiva tvistemål har ansvar för att delgivning sker såväli svårare som i enklare delgivningsfall.Utvidgning av stämningsmannabehörigheten till enskildanäringsidkare som driver delgivningsverksamhetÅr 1979 genomfördes den organisatoriska förändringen attpolisen övertog huvudmannaskapet för stämningsmännen.Dessförinnan hade stämningsmännen förordnats avlänsstyrelsen, och de arbetade på uppdragsbasis. Detuttalades i propositionen (prop. 1978/79:11 s.33 f.) bl.a. att stämningsmannabehörighet bör ges endast tillsådana personer, vilkas trovärdighet i princip inte bör kunnasättas i fråga, samt att bevisvärdet av stämningsmannensintyg är större om han har uppdraget i tjänsten och inte ståri uppdragsförhållande till den som begär delgivningen ochhar ett särskilt intresse av att få den utförd.Polisens stämningsmannaorganisation bygger dels på fastanställda delgivningsmän vid polismyndigheterna, dels pås.k. Även polismän kanutnyttjas för delgivning. är en delav polisverksamheten och konkurrerar således om resursernamed all övrig polisverksamhet. Delgivningsorganisationenkan på de flesta håll sägas vara ansträngd. Ärendemängdenhar ökat markant och alla ärenden kaninte handläggas med den skyndsamhet och grundlighet somskulle kunna vara önskvärd.Under senare tid har det på många områden överlåtits tillenskilda att utföra uppgifter som tidigare kanske setts somtypiska myndighetsuppgifter eller uppgifter för offentligasubjekt. Ordningsvakternas och väktarnas verksamhet utgörexempel på att uppgifter som tidigare utförts av polisennumera -- och sedan ganska länge -- utförs av privata subjekt.Ordningsvakternas och väktarnas utbildning ochförordnande ligger dock under offentlig tillsyn, nämligen avpolis och länsstyrelse.Det har också startats ett mindre antal företag som utfördelgivningstjänster. Även en del inkassoföretag har bildategna delgivningsavdelningar. Dessa enskilda näringsidkarekonkurrerar emellertid inte på samma villkor som polisen,huvudsakligen på grund av att de privata företagensdelgivningspersonal inte har stämningsmannabehörighet.I sammanhanget bör också erinras om det pågående arbetesom bedrivs av den parlamentariskt sammansattaTrygghetsutredningen (dir. 1993:37), som tillsattes underden borgerliga regeringen och som bl.a. har till uppgift attundersöka hur enskildas insatser och privata initiativ bättreskall kunna tas tillvara i det framtida brottsförebyggande ochtrygghetsskapande arbetet.Mot denna bakgrund anser vi att det är motiverat attöverväga en utvidgning av stämningsmannabehörigheten pådelgivningsområdet. Enligt vår uppfattning bör även privatarbetande stämningsmän, som står under offentlig kontroll,kunna godtas och ges samma behörighet när det gäller attöverlämna handlingar och intyga att så har skett. Denoffentliga kontrollen kan exempelvis bestå i att polisen ellerlänsstyrelsen fortlöpande utövar tillsyn över de privatastämningsmännen. Förordnande som stämningsman bör förövrigt kunna återkallas när det finns skäl för det. För attunderlätta tillsynen skulle en modell frånbevakningsföretagen kunna övervägas, nämligen att baraföretag och inte enskilda personer skulle få drivadelgivningsverksamhet med möjlighet tillstämningsmannabehörighet i privat regi.Det bör ankomma på den lokala polismyndigheten,eller länsstyrelse -- eller en kombinationav dessa myndigheter -- att dels stå för lämplig utbildning,dels förordna stämningsmän som vill arbeta i privat regi, påsamma sätt som den lokala polismyndigheten nu utbildar ochförordnar sina egna stämningsmän.Utbildning, tillståndsgivning och tillsyn bör finansierasgenom avgifter som tas ut av dem som aspirerar på att fåprivat stämningsmannabehörighet.Ekonomiska konsekvenserVårt förslag genererar större besparingar för det allmännaän vad regeringens förslag kan antas leda till. Dels skullepolisens stämningsmannaorganisation kunna avlastas i störreutsträckning än vad regeringens förslag ger vid handen, delsskulle andra myndigheter som arbetar meddelgivningsärenden avlastas i ökad utsträckning. Genom attbefria myndigheterna från arbetet med delgivningar frigörsdessutom resurser som kan användas till mer angelägnaarbetsuppgifter.Ett utvidgat delgivningsansvar enligt vårt förslag kanockså bidra till att käranden i större utsträckning än i daguppmuntras till att på egen hand försöka uppnå frivilligaöverenskommelser med svaranden. Härigenom kan viktigaprocessekonomiska besparingar göras inomdomstolsväsendet, vilket borde vara angeläget eftersomregeringen i årets budgetproposition ålagt domstolsväsendetett sparbeting på 89 miljoner kronor.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om utvidgat delgivningsansvar förkäranden, i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar om utvidgning avstämningsmannabehörighet till enskilda näringsidkare somdriver delgivningsverksamhet, i enlighet med vad somanförts i motionen.