ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GJ02Ju14 · 1995-12-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:110 Riktlinjer för åklagarväsendets organisation Regeringen föreslår i propositionen förändringar avåklagarväsendets organisation. Syftet är att skapa en effektiv,mer flexibel och mindre sårbar organisation. Antaletregionala åklagarmyndigheter föreslås minskas.Riksåklagarens förslag till ny regionindelning innebär åttaregionala myndigheter. Regeringen föreslås besluta omantalet och placeringsorten. När det gäller den lokala nivånska antalet åklagarkamrar och lokalisering beslutas avRiksåklagaren. I propositionen förs ett resonemang omantalet åklagarkamrar utifrån de krav som regeringen anserbör ställas på den lokala myndigheten.Vi anser att det är självklart att organisationen inom åklagarväsendet sesöver och effektiviseras. Som framhålls i propositionen finns det skäl för dettaoavsett kraven på besparingar inom den statliga verksamheten. Vi anser dockatt det finns skäl att noga överväga den slutliga organisationens utformningmot bakgrund av, som det står i propositionen, "åklagardistriktens storabetydelse för statlig verksamhet även utanför åklagarväsendet".Enligt Riksåklagarens förslag kommer exempelvis hela att utgöraen region. utgör mer än halva . När regioner omfattar merän halva anser vi att vi måste ställa frågan: " Hur stora regioner kanvi ha utan att vi förlorar effektivitet och flexibilitet i en organisation?" Har viinte i själva verket lämnat begreppet region när mer än halva utgören region? Och hur ska se ut "regionalt". Det finns en mängd olikaindelningar av landet i regioner. Det räcker med att studera de statligaaffärsverken för att inse hur varierande uppfattningarna är om vad som skakallas "region". finns det uppenbarligen risk att också rättsväsendetkommer att regionaliseras olika för de enskilda myndigheterna. Det ledermed all säkerhet till stora problem att klara den samordning som inte minstbekämpningen av den ekonomiska brottsligheten kräver. Det är därförangeläget att det sker en samordning när det gäller rättsväsendetsorganisation regionalt och lokalt och att största möjliga hänsyn tas till deolika myndigheternas behov av samverkan. Det bör även i den bedömningenvägas in medborgarnas behov av närhet till rättsväsendet i landets olikadelar.De lokala myndigheterna, åklagarkamrarna, kommer även de att minskas iantal. Hänsyn ska enligt propositionen tas till geografi, demografi ochekonomi. Här förs också in frågan om domstolsväsendet och polisväsendetsorganisation. Fullt klart påverkar lokaliseringen av dessa institutionervarandra. Hur organisationen kommer att utformas lämnas till Riksåklaga-rens bedömning.För att utföra ett effektivt arbete inom polisväsendet, domstolsväsendetoch åklagarverksamheten krävs ett bra samarbete. Närheten till polis ochtingsrätt är därför viktig och samarbete på distans kan aldrig ersätta ett närasamarbete. Väger vi sedan in allmänhetens krav på rimlig servicenivå såframstår detta som än mer angeläget. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om beaktande av de regionala aspekterna i sambandmed beslut om åklagarkamrarnas antal och lokalisering.
mot · GJ02K13 · 1995-12-19 00:00:00 — med anledning av förs. 1995/96:TK2 Skrivelse från talmanskonferensen med förslag till indelning av budgeten i utgiftsområden de Gröna anser att turistfrämjande åtgärder börläggas på kulturutskottet istället för näringsutskottet.Kulturfrågorna har blivit allt mercentrala inom turistbranschen. Statliga åtgärder för att stödjanäringen är dessutom mer relevanta inom natur och kultur änrent kommersiella områden. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att turistfrämjande frågor skall tillföraskulturutskottet.Stockholm den 20 december 1995Peter ()
mot · GJ02U15 · 1995-12-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:113 Svenskt deltagande i fredsstyrka i f.d. I samband med att kriget i före detta bröt ut förlite pläderade för enkraftfull insats från det internationella samfundet till gagn förden oskyldiga civila befolkningen och för världsfreden.Sedan oroligheternas början har varitstarkt engagerade i den jugoslaviska frågan. Det har varitmotiverat av främst humanitära och etiska skäl men ocksåutav säkerhetspolitiska motiv och tron på ett fredligt ochdemokratiskt Europa.Efter en period av långintensiva konflikter trappades situationen emellertidupp till regelrätt krig med som främsta skådeplats. Isamband med detta beslöt att sätta upp en skyddsstyrka förf.d. , UNPROFOR där kom att delta med en styrka påcirka 1 000 man. Beslutet att sända svenska FN-trupper fattades av riksdagenmed fulla stöd. Även om den optimala lösningen hadevarit att företa mera förebyggande åtgärder och att tidigare sätta in FN-åtgärder vill uttrycka en stor uppskattning för de storainsatser i fredens tjänst som de närmare 7 000 svenska kvinnor och män harbidragit med under FN-flagg i f.d. Jugoslavien.När nu äntligen en fredsöverenskommelse har undertecknats mellan deberörda parterna i , , finns det skältill att hysa en försiktig optimism för framtiden. Även om konfliktensupphörande har betingat ett ohyggligt högt pris i form av tusen och återtusentals dödsoffer, tortyroffer och våldtagna samt att det angripna folkslaget,bosnierna, lidit mest av alla är denna fred dagens realitet och det bästa vihar.För att freden skall bestå krävs också aktiva åtgärder såsom skapandet aven ny FN-styrka. Under Daytonförhandlingarna kom man överens om attdenna nya styrka, IFOR, skall ha FN-mandat och ledas av NATO.Fredsstyrkan kommer att vara multinationell och uppgå till 50 000-60 000man, uppdraget kommer att likna mera traditionell fredsbevarandeverksamhet med utökade befogenheter att tillgripa militära tvångsmedel föratt genomföra mandatet. I regeringens proposition 1995/96:113 om ettsvenskt deltagande i fredsstyrka i f.d. anförs att det är ettsvensktintresse att även delta i denna styrka. delar dennauppfattning fullt ut.I propositionen uppstår emellertid en oklarhet beträffande devillkor som det svenska manskapet skall delta under. Ipropositionen skriver regeringen att det svenska deltagandet iIFOR skall utgöras i huvudsak av den styrka som redan finnsi Bosnien och som tjänstgör i UNPROFOR utan att preciseraatt detta deltagande skall ske på basis av frivillighet. Medtanke på att det svenska manskapet tjänstgör i Bosnien ienlighet med ett kontrakt som skrevs utifrån UNPROFOR:svillkor är det rimligt att nytt kontrakt skrivs för att delta i densvenska enheten inom IFOR. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att precisera frivillighetsaspekten isamband med de svenska FN-soldaternas deltagande i den nyuppsattafredsstyrkan i f.d. , IFOR.
mot · GJ02U16 · 1995-12-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:113 Svenskt deltagande i fredsstyrka i f.d. I propositionen 1995/96:113 föreslår regeringen att riksdagenmedger att ställer en väpnad styrka om högst 870personer till förfogande som en multinationell fredsstyrka,när beslutat att ge en sådan styrka uppdragatt medverka till genomförandet av denfredsöverenskommelse som ingåtts mellan parterna ikonflikten i f.d. Jugoslavien.Övergången från FN- till NATO-ledning av fredsstyrkan kan uppenbar-ligen inte preciseras i tiden. Det förutsätter att fredsöverenskommelsenbekräftas av parterna vid en särskild konferens. Först därefter synes ett FN-beslut bli aktuellt.Sveriges deltagande i den multinationella fredsstyrkan (IFOR) skall base-ras på ett avtal mellan och NATO. Innehållet i detta avtal angesendast övergripande i propositionen.Sveriges regering har i förberedelserna för den multinationella styrkanangivit flera förutsättningar. En FN-resolution skall vara grunden för Sverigesdeltagande. Utplaceringen av IFOR skall ha sin grund i en ingångenfredsöverenskommelse. "Av vikt" är vidare att säkra en nordisk samverkanoch att högkvarteret för styrkan bör bibehållas i Tuzla-området. En "förut-sättning" är vidare att ledningen för använder de underställda enheterna"på ett sätt som är förenligt med varje förbands utrustning och graden avsamövning".Sammanfattningsvis är oklarheten betydande om de nuvarande svenskasoldaternas villkor och förutsättningar. Dessutom är de svenska soldaternasmedverkan baserad på frivillighet. Det betyder att de gällande kontrakten kansägas upp vid andra förutsättningar än de nu aktuella. Det är således osäkertvilket förband som övergångsvis kommer att stå till förfogande för insatser ienlighet med FN-mandaten, det nuvarande och/eller det förväntade.En reservation är därför att regeringen - till det organ som beslutar om detsvenska förbandets användning - klargör förutsättningarna för det svenskadeltagandet . Det kan visa sig vara direkt olämpligt attanvända det svenska förbandet för nya krävande uppgifter under dennaperiod. Först måste förbandets medlemmar få information om nya villkor ochförutsättningar, individuellt ta ställning till dessa vad gäller fortsattkontraktering samt nödvändiga vakanser fyllas. Detta bör geregeringen till känna.Den tragiska erfarenheten av FN-engagemanget i är attmänniskoliv redan har förlorats. Det är då särskilt viktigt att övergångs-problemen inför etableringen av IFOR uppmärksammas, så att inte riskernaökar på ett oacceptabelt sätt. Det är ett politiskt ansvar att förhindra att såsker. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förutsättningarna för det svenska förbandetsanvändning .
mot · GJ02U18 · 1995-12-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:35 En ny lag om vissa internationella sanktioner Sanktionsinstrumentet inomEUSvensk utrikespolitik ska enligt uppfattningsyfta till global ekonomisk utjämning, fred och nedrustning,spridning av demokrati och mänskliga rättigheter och ettundanröjande av de globala miljöhoten. För att det ska varamöjligt att främja dessa syften måste kunna driva ensjälvständig utrikespolitik och vara obundet av förpliktandeallianser. ska ha oinskränkt rätt att tala med egen röstpå världsarenan. Detta är tyvärr inte längre möjligt sedanSverige blivit medlem i EU.Miljöpartiet de Gröna ser med oro på den utveckling somsker inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik. I fördraget om Europeiska unionen uttalasinte närmare vilka syften som skall kunna föranledasanktioner inom GUSP-samarbetet. I propositionenframhåller regeringen att bedömningen av om ett beslut inomGUSP-samarbetet syftar till att upprätthålla eller återställainternationell fred och säkerhet får ankomma på regeringen.Eftersom är medlem i EU och är med och fattarbeslutet anser regeringen att den bedömningen inte vållarnågra problem. Vi delar inte regeringens bedömning ochmotsätter oss därför det bemyndigande som föreslås i 1 §andra stycket i lagen om vissa internationella sanktioner.Unilaterala åtgärderSverige har vid ett antal tillfällen infört sanktioner som intehar haft sin grund i någon resolution av säkerhetsrådet. År1979 införde t.ex. ett förbud mot investeringar iSydafrika och . Det förbudet hade inte sin grund inågon resolution av säkerhetsrådet. Vid detta tillfälletillämpades inte sanktionslagen utan en särskild lag omförbud mot investeringar i och infördes.Genom tillträde till EU har rätten att vidtaunilaterala åtgärder väsentligen begränsats. Förbud mot allarestriktioner för kapitalrörelser mellan medlemsstater samtmellan medlemsstater och tredje land är inskrivet iRomfördraget, artikel 73 b. Visserligen erhållermedlemsstaterna enligt artikel rätten att vidta unilateralaåtgärder, vad gäller kapitalrörelser och betalningar gentemotberörda tredje länder av allvarliga politiska skäl och på grundav situationens brådskande natur, så länge EU:s ministerrådinte har vidtagit brådskande åtgärder. Men rådet kan beslutaatt en medlemsstat skall ändra eller upphäva vidtagnaåtgärder. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsStockholm den 19 december 1995Marianne ()()