mot · GI02Jo636 · 1995-01-25 00:00:00 — Jättelokan (Heracleum mantegazzianum) och närståendeformer infördes till . Den har sedan1960-talet fått en omfattande spridning såväl i vårt land somi flera andra europeiska stater och i . Stora problemtill följd av jättelokans spridning, särskilt längs flodstränder,har rapporterats från bl.a. och det fornaTjeckoslovakien.Arten har mycket stor konkurrenskraft, är synnerligenskrymmande och innehåller en växtsaft, som verkarfototoxiskt genom att orsaka hudskador i samband medsolljus.I finns exempel där jättelokan utvecklat kraftigamonokulturer på stora arealer, såsom vid kusten vid Abbekåsoch längs . Jättelokans spridning i bl.a.Stockholmstrakten och delar av ostkusten ger ocksåanledning till stor oro. Spridningen sker i hög grad längsvägar, järnvägar och floder.I olika sammanhang, bl.a. i riksdagsmotioner ochframställningar till berörda myndigheter, har betydelsen avsystematiska och metodiska insatser för att förhindrajättelokans spridning över landet framhållits.Motiven för bekämpning kan sammanfattas i följandepunkter:Skador på den inhemska och faunan uppstårdär jättelokan etablerar monokulturer.Människor skadasofta av jättelokans växtsaft, som framkallar mer eller mindresvåra brännskador i kombination med solljus.Kostnadenför nödvändig bekämpning, t.ex. där jättelokan blivit ensanitär olägenhet, är avsevärd och kan befaras öka kraftigt.Risken är uppenbar för en alltmer ökande användning avkemiska bekämpningsmedel i naturen.Jättelokan har i många kommuner blivit en allt störreolägenhet och kostnaderna för de av sanitära och medicinskaskäl nödvändiga kontrollåtgärderna, vid t.ex. barnstugor,skolor, i parker etc. har ökat påtagligt. Det finns skäl att utgåfrån att en bekämpning också kommer atterfordras av rena naturvårdsskäl, t.ex. för att bevaraskyddsvärd vegetation i naturreservat.Flertalet europeiska länder har liknande problem medjättelokan och dess spridning. I arbetar man sedanflera år aktivt för att komma till rätta med problemet.Lagstiftning riktad mot jätteloka finns i bl.a. Storbritannien.Svensk lagstiftning som rör enskilda växtarter finns dels ifråga om arter som är riskabla från växtskyddssynpunkt, delsvad gäller utrotningshotade arter och slutligen för arter somberörs av narkotikalagstiftningen. Ingen av de befintligalagarna är emellertid tillämplig på jätteloka. somdet förefaller möjligt för regeringen att kunna förordna ominförselförbud beträffande jätteloka står det helt klart atträtten att sprida och odla växten på egen mark bara kanbegränsas genom särskild lagstiftning, eftersom det handlarom intrång i enskild rätt.En möjlighet att komma till rätta med problemet skullekunna vara en lagstiftning som relaterar till flyghavrelagen.Vi föreslår att hos regeringen begär en lagstiftningsom omfattar växtarten jätteloka samt närstående inhemskaarter/former inom släktet Heracleum. Lagen skall innefattaförbud mot införsel, försäljning, spridning och odling avdessa växter och i förekommande fall avse både frö ochplantor. Lagen bör utformas som en ''paraplylag'' för att meddess tillämpning göra det möjligt att även bekämpa andratyper av aggressiva jätteogräs som vresros (rugosa),parkslide (Reynoutria japonica) samt jätteslide (Reynoutriasachaliniense).Statens har i skrivelse till regeringen inovember 1993 förordat lagstiftning mot jätteloka och ocksåredovisat en lagteknisk lösning av problemet. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär lagstiftning motjätteloka i enlighet med vad som anförts i motionen.