mot · GI02Ub306 · 1995-01-25 00:00:00 — Genom riksdagsbeslutet om Ansvaret för skolan (grundatpå prop. 1990/91:18 och betänkandet 1990/91:UbU4) fickkommunerna ett odelat genomförandeansvar för grundskola,gymnasieskola och komvux. Kommunen kan själv arrangerautbildningen eller också upphandla den av annan kommuneller av landsting och då erlägga interkommunal ersättning.Skollagen och förordningen om vissa specialkurser läggerfast elevens rätt till vald gymnasieutbildning. Elever som ärintresserade av jord- och skogsbruk eller avträdgårdsnäringen kan lämpligen väljanaturbruksprogrammet. Här har det dock visat sig att ett litet,men för näringen viktigt, antal elever drabbats av något somliknar ett utbildningsförbud. Det gäller elever som efterannan gymnasieutbildning söker grundläggandeyrkesutbildning inom dessa områden. Många kommunertillämpar här en strikt regeltolkning och bedömer en sådanutbildning som parallell till tidigare gymnasieutbildning.Därigenom har de inte enligt skollagen 5 kap.Gymnasieskolan 2 § skyldighet att betala för dennatillkommande utbildning.Detta förhållande är inte unikt för de här berördanäringarna, men särskilda omständigheter gör situationenbesvärande:Jordbruk, skogsbruk och trädgård ärutpräglade småföretagsbranscher, där man ofta köper ettarbetstillfälle genom att etablera ett företag. Vägen dit kanvara lång och ytterst få kan eller bör etablera sig . Annan gymnasial utbildning och yrkesverksamhetär vanlig men adekvat yrkesutbildningkrävs vid etableringen.På grund av dessa förhållanden harmånga ungdomar fått rådet att först satsa på en mera allmängymnasieutbildning och komplettera denna så småningom.Det kan tilläggas att gränsen mellan påbyggnadsutbildningoch ''specialkurser med särskilda behörighetskrav'' äroskarp. De kurser av den senare kategorin som finns inomnaturbruksområdet har för eleverna karaktären av enpåbyggnad trots att de inte är klassade så. De innebär i varjefall på inget sätt en parallell till annan gymnasial utbildning.Dåvarande statsrådet har i ett interpellationssvar1991/92:189 uttalat följande:De som är och har behov av en yrkesutbildningbör naturligtvis även ha möjlighet att få en sådanutbildning. Det är inte rimligt att kommunerna indirektstryper en stor del av utbildningen för vuxna med hänvisningtill att det i skollagen inte finns någon absolut skyldighet förkommunerna beträffande den gymnasialavuxenutbildningens omfattning.I betänkandet 1990/91:UbU4, s. 39, står vidare följande:''Reformeringen av statsbidragssystemet får inte äventyrarekryteringen till dessa utbildningsområden'' (skogsbrukm.fl. ).I rapport nr 1 inom Agenda 2000, DS 1993:92Vetenskapsakademiens syn på kunskap och kompetens inför2000-talet, finns följande att läsa:Den postgymnasiala utbildningen bör sammantageterbjuda flera alternativa utbildningsvägar -- kortarepåbyggbara moduler och kurser, yrkesinriktad utbildningoch forskningsförberedande längre utbildningar. I störstamöjliga utsträckning bör man underlätta för individer attflytta mellan utbildningar och bygga på tidigare utbildningar.De nuvarande reglerna och deras tillämpning står i klarstrid med dessa intentioner. Vi har fått kännedom om ett antalfall där sökande med ett stort behov av en grundläggandeyrkesutbildning vägras tillträde. Reglerna bör därföromprövas i första hand för lågfrekventa utbildningar medannan huvudman än kommun.Den förra regeringen tillsatte en utredning omeftergymnasial utbildning (dir. 1994:36), som bl.a. skallbehandla tillträdesfrågor för påbyggnadsutbildningar inomkomvux (). Det är angeläget att detta arbetepåskyndas och att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag om hur de problem som ovan berörtsskall lösas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag som gör detmöjligt för den som har en tidigare gymnasial utbildning attkomplettera denna med adekvat yrkesutbildning.