mot · GI02So432 · 1995-01-25 00:00:00 — Den lokala hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvården i står sig mycket väl iinternationella jämförelser. Detta gäller såväl vid kvalitativajämförelser som kostnadsjämförelser.Utifrån det övergripande nationella målet om en god hälsaoch vård på lika villkor för hela befolkningen, har densvenska hälso- och sjukvården präglats av målsättningar omgod kvalitet, trygghet, tillgänglighet och respekt förpatientens integritet.Det är en samhällelig skyldighet att utforma en hälso- ochsjukvård så att alla människor får tillgång till en lika och godvård. Den skall vara demokratiskt styrd och finansierassolidariskt och av offentliga medel.Landstingen har på de allra flesta håll satsat offensivt påförändring, förnyelse och utveckling för att än bättre nå upptill våra högt ställda mål. Inte minst utvecklingen av denlokala hälso- och sjukvården har stått i fokus för dettautvecklingsarbete. har målmedvetet arbetat fördetta.Landstinget SkaraborgLandstinget har länge funnits i frontlinjen fördenna utveckling. har landstingetmålmedvetet byggt ut och utvecklat en decentraliseradprimärvård som effektivt har avlastat länssjukvården. Ensträvan i utvecklingen av denna Skaraborgsmodell har varitatt ge rätt vård på rätt vårdnivå. Speciellt viktigt för attåstadkomma en fungerande primärvård har varit attallmänläkartjänsterna också kunnat tillsättas.Patientens fria val har förstärkts såväl inom landstingetsom tillsammans med övriga västsvenskasjukvårdshuvudmän.För att ytterligare stärka kontinuitet och tillgänglighetbeslöt att utifrånSkaraborgsmodellens principer och ett samlat lokaltbefolkningsansvar införa ett system med familjeläkaresuccessivt i hela landstingsområdet. Inriktningen innebar attalla skaraborgare skulle ha rätt att välja sin egen läkare ochatt ett listningssystem skulle införas inom ramen för den välutbyggda lokala hälso- och sjukvården. Detta beslut togs förelagstiftningen om en särskild husläkarlag, vilken ur ettskaraborgskt perspektiv var obehövlig och tyvärr innebar encentral detaljreglering som verkade hämmande för det lokalautvecklingsarbetet.PrimärvårdUtvecklingen av hälso- och sjukvården i länhar bl.a. byggt på följande tre viktiga huvudprinciper.Enkomplett och utbyggd primärvård. Utöver distriktsläkare ochsjuksköterskor på vårdcentralerna ingår i primärvården bl.a.resurser för såväl yrkesinriktad som geriatrisk rehabilitering(inklusive decentraliserande slutenvårdsplatser),psykosocialt omhändertagande och folkhälsoarbete samtsköterskebaserad mottagningsverksamhet (MVC, BVC,hypertoni, diabetes, allergi m.m.).Samverkan. Team-arbeteinom primärvården är en viktig förutsättning. Samarbetemellan olika personalkategorier ger en ökad kompetens ochen effektivare verksamhet. Samverkan med länssjukvårdenoch andra huvudmän har också stor betydelse för en bra ocheffektiv verksamhet.Befolkningsansvar, vilket bl.a.innefattar ett aktivt hälsofrämjande arbete och ettansvarstagande för svaga grupper inom samhället. Enförutsättning för att kunna ta ett befolkningsansvar ärsamverkan mellan olika personalkategorier och mellanmyndigheter på lokal nivå.Det är mycket väsentligt att den fortsatta utvecklingen avhälso- och sjukvården sker i harmoni med dessa strävandenatt vidareutveckla primärvården utifrån en samlad syn påhälso- och sjukvården. Ett familjeläkarsystem skall grundaspå lokala behov och målsättningar. Det är inte genomcentralstyrning och detaljreglering som en fortsattutveckling av primärvården skall garanteras. En särskildhusläkarlag är därför obehövlig.Det är väsentligt att de folkvalda landstingen gesförutsättningar att ta det samlade ansvaret för en god hälso-och sjukvård. I det bekymmersamma ekonomiska läge somidag råder är det också av stor vikt att alla vårdinsatseranpassas till de behov som finns. Sjukvårdshuvudmännenhar ansvaret att utifrån hälso- och sjukvårdslagen planera fördessa behov. Det är således viktigt att kompletterande privatvårdverksamhet sker i nära samarbete medsjukvårdshuvudmännen. Kravet omsamverkansavtal/vårdavtal med sjukvårdshuvudmannen ärsåledes väl motiverat för att garantera en god samplaneringför att undvika ekonomisk suboptimering.Förebyggande hälsovårdDen förebyggande hälsovården skall ges hög prioritet ochbedrivas i bred samverkan med andra myndigheter ochorganisationer. Det är väsentligt att större uppmärksamhetriktas mot alkoholmissbruk och användning av droger ochtobak. rekommendation attsänka totalkonsumtionen av alkohol till år 2000måste uppfyllas. Även åtgärder för att minska beroende ochmissbruk av läkemedel och anabola steroider är av storbetydelse. Erfarenheter från utvecklingsprojekt i Falköpingoch visar att åtgärdsprogram mot olycksfall påkort tid kan minska sjukvårdskonsumtionen.StatsbidragDet är väsentligt att av riksdag och regering uttalademålsättningar för hälso- och sjukvården stimuleras. Inteminst måste dessa ambitioner komma till uttryck vidutbyggnaden av kostnadsutjämningssystem vidstatsbidragsgivning mellan landstingen.Det borde därför vara en självklarhet att sådana systemskall styra mot samhällets övergripande hälsopolitiska måloch stimulera landsting som medverkar till låga ohälsotaloch uppnår lägsta möjliga sjukvårdskonsumtion.För närvarande remissbehandlas SOU 1994:144''Utjämning av kostnader och intäkter i kommuner ochlandsting''. Beredningens förslag för landstingen motverkarde ovan redovisade målsättningarna. Förslaget synes tvärtomstraffa landsting som medverkat till låga ohälsotal och lågsjukvårdskonsumtion. och ärtvå sådana exempel.Beredningen har genom ett ensidigt val av variabler frånMalmöhus läns landsting ett enstaka år valt variablernamedellivslängd och sammanboende för att bedömastrukturella skillnader i vårdkonsumtion. En nyligenpresenterad studie utförd av landstingen i , ,, och redovisar de storabristerna i ett sådant underlag och val av variabler.Den starkaste variabeln för att förklara skillnader i hälso-och sjukvårdskostnader är åldersfaktorn. Den ovan nämndastudien redovisar också viktiga variabler som: ''Läkartäthet,offentligt anställda'', ''Regionala BNP per capita'', ''Andelarbetare bland befolkningen'' samt ''Sjuktal''.Det är väsentligt att statens kostnadsutjämningssystembygger på relevanta faktorer. Åldersfaktorn är den viktigastevariabeln för att utjämna skillnader mellan landstingen.Statens bidragssystem till landstingen skall stå iöverensstämmelse med av formulerade hälso- ochsjukvårdspolitiska målsättningar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om nödvändigheten av prioritering avprimärvården och lokal hälso- och sjukvård,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om förebyggande hälsovård,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utformandet av statsbidrag ochkostnadsutjämningar mellan landstingen.1