mot · GI02So207 · 1995-01-25 00:00:00 — Ett sätt att ytterligare förstärka hemtjänstensinsatser vore att låta pensionärer medverka ännu mera aktivt.Hemvårdspersonalens arbetsuppgifter är mångskiftandeoch ställer krav på både praktiska färdigheter och mognad.Att arbeta ensam i en annan persons hem, även om man ingåri ett arbetslag, är ett stort ansvar.För dem som saknar tillräcklig praktisk erfarenhet frånarbete i hemmet bör utbildningen vara avslutad innan desjälvständigt börjar sin tjänst. Utbildning i bland annatmatlagning, städning och enklare sjukvård är då nödvändig.Det beräknas att kommer att behöva 70 000--100 000 fler anställda fram . Eftersom den relativaarbetskraftstillgången minskar kommer det också att bli alltviktigare att utbilda arbetskraft inom olika åldersgrupper tillvårdyrkena.En fråga som alltid tas upp vid diskussioner omhemhjälpen är de ofta förekommande personalbyten sominte är betingade av personalomsättning, sjukdom, semestereller annat godtagbart skäl. Det har förekommit en radsjälvtagna rutiner som att alla 12--18 hemvårdare, som ingåri gruppen, i tur och ordning ''skall arbeta hos alla brukareinom distriktet'' eller att hemtjänstassistenten motiveratideliga byten med ''farhågor för emotionella bindningar''.Kontinuiteten i vården är oerhört viktig. Om den äldre ellerden handikappade trivs bra tillsammans med hemvårdarenoch arbetet i övrigt löper bra saknas, enligt vår mening, allanledning att byta personal. Här bör diskussionen ompersonlig assisent som den förts i LSS vara vägledande förinställningen i denna fråga.Alternativa vårdformer bör stödjasNär den gamle kan bo i sitt hem utan måsteflytta, detta är i många fall oundvikligt då de gamlassjukdomar ofta är kroniska och man till slut trots alla insatseroch hjälpmedel inte kan nå en förbättring eller vidmakthållaett tillstånd som medger eget boende, så är det noga med attflytta deras ''hem'' till institutionen och inte bara personen.En dörr att stänga om en egen bostad är en absolutförutsättning för en människovärdig vård. Men det är inte detenda. Därutöver krävs det respekt och rätt till egendygnsrytm där individens integritet och självbestämmande ärsjälva grundvalen för vårdarbetet.Att ha en egen bostad, en privat sfär, där man självbestämmer är en mänsklig rättighet och en förutsättning föratt de äldre skall kunna orka leva med sina sjukdomar.Det finns goda exempel på lyckade satsningar på enmodern typ av ålderdomshem och många nya sådana tillkomunder den borgerliga regeringsperioden. Det är viktigt attdetta arbete fortsätter och vidarutvecklas.Med bl.a. försäkringsbolag som medfinansiär kan olikaformer av seniorprojekt utvecklas. Sådana konceptunderlättar äldreomsorgen för kommunerna utan attskattemedel behöver tillskjutas. Därutöver öppnasmöjligheter till ett ökat samarbete med huvudmännen förhemtjänst och hemsjukvård. Det kan innebära att projektetkompletterar eller på entreprenadbasis tar över dessa tjänster.Samtidigt har emellertid pågått en utveckling där mångamindre enskilda sjuk- och vårdhem har lagts ned utifrånprincipen om avinstitutionalisering. Vi anser att detta är fel.Det är högst oansvarigt av kommuner och landsting attförorsaka att små, väl fungerande, såväl offentliga somprivata sjuk- och vårdhem tvingas upphöra, sombehovet av vård och omsorg är ökande. De enskildasjukhemmen bör stimuleras till, inte hindras från, att alltmerägna sig åt sjukhemsvården. Ytterligare enskilda alternativbör tillkomma.Den borgerliga majoriteten i socialutskottet påtalade dettai ett betänkande (1992/93:SoU19), och i motion1994/95:So4 av m.fl. begärdes att lagenkompletterades för att säkerställa de små vårdhemmensexistens som ett boendealternativ av många.SjukhemÄven om en god dag- och hemsjukvård kan ge mångamöjlighet att bo hemma och även med väl fungerandeålderdomshem kommer ändå behovet av långvård i någonform att finnas kvar. Denna vårdform behöver dockförändras och förbättras. Patienterna måste erbjudas en merhemliknande miljö, främst genom mindre sjukhem med godomvårdnad och bra behandling och utan deninstitutionsprägel som stora långvårdskliniker eller sjukhushar.Patienterna måste få välja mellan eget rum eller att botillsammans med andra. Eget rum är inte det bästa för alla.Ensamhet kan vara mycket påfrestande. Att timme eftertimme, dygn efter dygn ligga med stängd dörr, som endastöppnas för snabba aktiviteter från personalens sida, kan bliouthärdligt. En egen bostad innebär mer än ett eget rum. Deninnebär rätten för den vårdtagande själv att bestämma omhan vill bo ensam eller inte. Patienternas människovärdemåste värnas.I små hemliknande sjukhem kan miljön utformas så atthänsyn tas till de särskilda behov och förutsättningar som deboende har.SjukhusvårdenEn väl fungerande sjukvård är en förutsättning för attmålsättningen inom äldreomsorgen skall kunna uppnås.Kraven på sjukvården kommer att öka även om svenskapensionärer blir friskare eftersom de blir allt fler i de riktigthöga åldrarna. Kraven på hemsjukvården kommer att öka.Samma sak gäller sjukhusvården. Om vi räknar fram dagensvårdutnyttjande och ger sekelskiftets befolkning, i olikaåldrar, samma chans till vård som , skall korttidsvårdenbyggas ut , långtidsvården med 22 procentoch psykvården . Behoven av vård ökar ochfortsätter att öka.Var tredje ålderspensionär blir under ettkalenderår intagen för akutvård. Den slutna somatiskaakutsjukvården är ett av samhällets viktigaste stöd för attäldre skall kunna fortsätta att bo hemma så länge sommöjligt. Antalet akutvårdsplatser får inte fortsätta att minskaom detta går ut över de äldres behov av sjukvård.Socialstyrelsens tredje Ädelutvärdering påtalar attutskrivning från akutvården sker ibland efter så kortavårdtider att man tvingas ta in patienten närmast omgåendeigen. Denna utveckling måste bromsas. Den är varkenhuman eller kostnadseffektiv.Den stora utmaningenDet är en av vårt lands största utmaningar att kunna getrygghet, vård och omsorg av god kvalitet till de riktigtgamla.Den enda möjligheten att klara framtidens vårdbehov förde äldre är att bli mer flexibla, inte låsa sig enbart i offentligalösningar. Det offentliga kan inte och kommer inte att kunnaersätta den informella omsorgen.Vård i livets slutskedeEtt värdigt avsked till livet bör vara en rättighet. När vi intelängre kan bota och döden är oundviklig bör måletför vården vara att ge patientens sista tid livskvalitet och enlugn och värdig död. Det är angeläget att vara lyhörd för dendöendes och de anhörigas önskemål. Man måste kunnaerbjuda effektiv hjälp för kroppsliga besvär eller ångest.Ingen skall behöva dö med smärtor eller ångest. Detta ställerstora krav inte minst när vården sker i hemmet. Brister ivårdpersonalens och läkarnas kunskaper då det gäller denpalliativa vården måste avhjälpas med utbildning.Man måste försöka lägga upp vården i samråd med allaberörda på så sätt att den döendes önskemål så långt möjligtrespekteras. kan önskemålen bäst tillfredsställas vidsärskilda vårdformer som hospicevård. Det är respekten förmänniskovärdet och inget annat som skall avgöra vårdensinnehåll.Vårdgaranti till allaLånga operations- och vårdköer kan inte accepteras, allraminst när patienterna riskerar hälsan eller livet i väntan påvård. växer dessa köer igen. Det finns åtskilliga exempelpå att vården av äldre människor får stå tillbaka. Detta stridermot hälso- och sjukvårdslagen vilket bl.a.prioriteringsutredningen påpekat.I mycket beror sjukvårdens otillräcklighet påcentralstyrning, stordriftstänkande, byråkrati, prestige, dåligorganisation och brist på flexibilitet. Under sjönkvårdens produktivitet med en procent ! skedde en kraftig förbättring med stigandeproduktivitet och alltså ett bättre resursutnyttjande allavårdbehövande till fromma. En förklaring till den negativautvecklingen var att den politiskastyrningen av sjukvården var för stark. skall den enligtden socialdemokratiska regeringen åter stärkas med ennärmast total landstingsmakt över vården. De tidigare spårenborde förskräcka och avskräcka från sådana förslag.Patienternas önskemål, den medicinska kompetensen och deenskilda initiativen har inte givits ett tillräckligt utrymmetidigare och skall nu åter beskäras. Den fria etableringsrättenmåste kvarstå eftersom man annars inskränker patienternasmöjligheter att fritt välja läkare och sjukgymnast.Vi har föreslagit en väsentlig förbättring för patienternagenom en allmän, obligatorisk sjukvårdsförsäkring som gerpatienterna valfrihet utan att öka den enskildes kostnader.Genom att sjukvårdsförsäkringen bättre fördelar vårdensresurser kan en stor del av kostnaderna för långasjukskrivningar, förtidspensioneringar och andrahjälpinsatser från det allmänna undvikas. I stället kanresurserna användas för att ge vård , det vill säga minskavårdköerna och de kostnader dessa för med sig såväl för denenskilde som för samhället i stort. Patienter som vistaspå sjukhuskliniker utan att behöva den kvalificerade vårdsom där ges kan få omsorg i andra former. Det ger såvälhumanitära som ekonomiska fördelar. Allt detta är viktigtmen kanske allra viktigast för de gamla.Dessa synpunkter utvecklas mera utförligt i vår motion omhälso- och sjukvården.Ta vara på de äldres arbetsviljaGenom sitt val av vård styr de äldre vart resurserna går. Iett samhälle präglat av humanism och därmed valfrihet förden enskilde skall det vara så och skall stöd efterbehov till den svage som ej kan välja garanteras. Enskildverksamhet skall därvid, som vi tidigare nämnt, få sammarätt till bidrag som verksamhet i regi.Det faktum att en människa blivit pensionär innebär inteatt hon eller han blivit oförmögen till arbete. Tvärtom utgörpensionärerna samhällets mest erfarna ochvälutbildade arbetskraft, var och en inom sitt område.Många äldre kan dock vilja välja ett annat arbetsområdeän det de tidigare ägnat sig åt, t.ex. att mot skälig ersättningge hjälp åt andra pensionärer, en enligt flera forskarenödvändighet om vi skall klara att möta framtidens växandevårdbehov. De många inte så gamla men numer mycketfriska pensionärerna kan här finna en sysselsättning full avmeningsfyllt innehåll, utvecklande och stimulerande jämförtmed många av de terapisysselsättningar som mångaarbetsföra alltför fort erbjuds.Personalen -- den viktigaste resursenVårdarbete ställer stora krav på personalen. Inom fåarbetsområden kommer man människor så nära. Arbetetsliter emellertid såväl psykiskt som fysiskt.Vårdsektorn har med sitt löneläge det svårt att konkurreramed främst det enskilda näringslivet. De stelalönestrukturerna måste mjukas upp och anpassas tillmarknadens krav annars riskerar vi att ej kunna mötavårdbehoven från en växande äldregrupp. För att ökaungdomars intresse av att arbeta inom hemvården bör mansträva efter:* möjligheter att utvecklas i arbetet,* utrymme för egna initiativ,* eget ansvar,* en definierad yrkesroll,* möjligheter till samverkan med andra,* möjlighet att starta eget efter egen vårdfilosofi så längebasala krav tillgodoses,* möjlighet att utveckla egna idéer i konkurrens såväl medden offentliga vårdgivaren som med andra privatavårdgivare.Att sådana krav tillgodoses är förmodligen minst likaviktigt för yrkets attraktionskraft som lönenivån.Eftersom ungdomskullarna framemot kommeratt ha minskat med får man söka även andrarekryteringsvägar än gymnasieskolan. Man bör också fåsträva efter att utveckla i dess helhet, det kangälla:* minskad personalomsättning,* höjd tjänstgöringsgrad,* minskad arbetsskadefrekvens,* bostädernas utrustningsstandard,* tillgången till tekniska hjälpmedel,* tillgången till arbetsredskap,* ''ryggskola'', gymnastik på arbetstid,Härvid kan också invandrargrupperna, som vi nämnttidigare, och den relativt stora åldersgruppen mellan 40 och50 år vara en viktig resurs att söka rekrytera tillvårdutbildning.De som arbetar inom äldrevården skulle tjäna på mångfaldoch flexibilitet. För dem som valt att arbeta inom vårdsektornär möjligheten till val av arbetsgivare nu mycket begränsad.Den lilla ökning som skapats under den moderatleddaregeringen hotas nu av den socialistiska återställarpolitikenoch landstingens och kommunernas stelbenthet. Bl.a.innebär detta en hämsko för utvecklingen av nyaarbetsmetoder. Större möjligheter att byta arbetsplats och attomsätta och utveckla egna idéer i fråga om vård och omsorgskulle göra vårdyrkena mer attraktiva, vilket med tanke pårekryteringsproblemen är nödvändigt. För personalen är detviktigt med flera alternativa arbetsgivare. Det betydermycket för vårdyrkenas status, vilket också leder till att högpersonalomsättning och sjukfrånvaro kan nedbringas.Äldreomsorgen står och faller med . Det kandärför inte nog framhållas att yrket som hemvårdare ärviktigt och borde tillerkännas högre status. Arbete ihemtjänsten måste bli ett eftertraktat yrke.UtbildningUtbildningen behöver förbättras. Detta gäller inte minstergonomi, psykologi, kost- och konsumentkunskap. Enutbildning liknande den som ges vid hushållsskolorna ochlanthushållsskolorna skulle kunna vara lämplig. Inomlanthushållsskolorna finns ett kursutbud som skulle varalämplig fortbildning för dem som finns inomhemtjänsten.Det har rått stora rekryteringsproblem vad gällervårdutbildningarna över huvud taget, men särskilt till densociala servicelinjen. Den gemensamma treårigautbildningen för vård- och servicelinjerna inomvårdgymnasiet har visat sig locka kunniga och intresseradesökande.Det är viktigt att denna utbildningslinje fortsätter och attsåväl rekryteringsbehov som antagningskrav nogauppmärksammas. Kvaliteten i utbildningen är mycket viktiginom ett område där yrkesutövarna kommer att svara förvård, omvårdnad och service till äldre, sjuka, barn ochhandikappade i hemmen.Såväl vad gäller vårdlinjen som sociala servicelinjen villvi åter framföra tanken på lämplighetsbedömning. Enåtergång till någon form av provelevtid, som förekom itidigare vårdutbildning, bör övervägas. Ett annat alternativvore att införa en yrkesinriktad arbetspraktik somförkunskapskrav. Även genomgångna specialkurser pågymnasiet bör kunna tillgodoräknas i detta sammanhang. Attställa ökade krav har visat sig göra vårdyrkena mer attraktivaoch kan höja deras status. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om alternativ i äldrevården,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om Ädelreformen,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en allmän obligatorisksjukvårdsförsäkring,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avgifter för sjukhemsboende,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett samlat läkaransvar påsjukhemmen,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett samlat kommunalt ansvar föräldrevården,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ''VDN''-märkning aväldreboendet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om konkurrens i vården,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om små väl fungerande vårdhem,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sjukhem,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sjukhusvård,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vård av de riktigt gamla,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vård i livets slutskede,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vårdgaranti till alla,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ta till vara de äldres arbetsvilja,17. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att öka vårdyrkenasattraktionskraft,118. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utbildning.1