mot · GI02K426 · 1995-01-25 00:00:00 — För att barn skall må bra och växa upp till harmoniskavuxna krävs en familjepolitik som underlättarföräldraskapet, främjar jämlika uppväxtvillkor och gerbarnen bra vuxenkontakter och goda förebilder. En självklardel av alla barns uppväxtmiljö är medievärlden. Ingenkan ''skydda'' sina barn från massmediernas påverkan. Inteminst gäller detta de rörliga bildmedierna, film, , videooch dataspel. Barn och ungdomar behöver tvärtom lära sigatt nyttja dessa medier på ett positivt och utvecklande sätt.Som en del i en samhällelig strategi för god uppväxtmiljömåste därför mediefrågorna ha sin plats.Ökat utbud av våldsskildringarVåldet i nyhetsprogrammen i TV har ökat under detsenaste decenniet. Det visar bl.a. studier somVåldsskildringsrådet låtit utföra. Med allt fler TV-kanalerhar även våldet blivit ett konkurrensmedel. Även i deprodukter som inte är nyheter eller dokumentärer harvåldsskildringarna ökat. Gränsen för vad som tolereras avvåld flyttas längre fram och företeelser som t.ex.kannibalism, som tidigare fanns endast i ett smalt utbud ifilmklubbar och liknande, tar steget in i de stora,publikdragande produktionerna. totalförbjudnaeller censurerade filmer visas i TV-kanalerna.Det allt större utbudet gör att man kan titta på våld när somhelst och beträffande dataspel också agera själv.Samtidigt har allmänheten en mycket negativ inställningtill våld i både nyheter och spelade program. Det ökadeutbudet tycks ha resulterat i en mer negativinställning till våldsskildringar och filmer vilket framgår aven publicerad undersökning av professor . TV-företagen måste ta denna folkliga opinion påallvar.Information och brottsbekämpningDet är inte tillåtet att visa alla typer och grader avvåldsskildringar i vårt land. De regler som finns är dockdåligt kända och har en bristande förankring hosallmänheten. Den kunskapsklyfta som finns mellan barn ochvuxna i detta sammanhang bidrar till att det skapasorealistiska förväntningar på myndigheter, felaktigaantaganden om vilket utbud som finns och var. Deninformation som bl.a. har ägnat sig åtbör utökas och intensifieras.De rättsvårdande myndigheterna ägnar ingen större tid åtatt bevaka att den lagstiftning som finns på detta områdeföljs. har praktiskt taget all tid och kraft gåttåt till de barnpornografifall som fått stor uppmärksamhet imassmedia. Det faktum att justitiekanslern, , är ensamåklagare i dessa fall innebär också en begränsning. JK är enliten myndighet och har många andra uppgifter. En översynav om resurserna är tillräckliga samt rimligt fördelade börgöras.Könsroller i mediernaKvinnorna är fortfarande en underrepresenterad grupp imedierna. Den roll kvinnor tilldelas är dessutom ofta passiv.De framställs som offer och objekt och detta gäller oavsettom framställningen är dokumentär eller spelad. En alltförvanlig schablonbild inom fiktionen är den av den manligahjälten som i den dramatiska upplösningen räddar sig själv,kvinnan, stammen, nationen eller hela mänskligheten.Kvinnan, som kan ha ''hjälpt till'' men ibland också varit densom framkallat faran, reduceras till en beundrande och oftavårdande bifigur.Att kvinnor förekommer i nyhetsprogram ellerdokumentärer mer sällan än män beror delvis på en speglingav makt och inflytande i samhället i övrigt. Medierna spelardock en aktiv roll även för att befästa och förstärka dennasnedfördelning. De ingår alltså i den maktstruktur de avsesspegla.En stor del av film- och videoutbudet är framställt av mänför män. Kvinnor i alla åldrar är mer tveksamma till s.k.action-film med större eller mindre våldsinslag. De väljerhellre relationsskildringar. Det finns starka skäl att tro attflickor ser mer våldsinriktad film än de egentligen ärintresserade av därför att det är vad pojkar väljer.Även i familjerna kan man anta att kvinnor ser mer våld ände skulle vilja. Vem som har ''makten över fjärrkontrollen'' ifamiljen skulle vara ett mycket intressant ämne förmedieforskning.Den amerikanska drömmenEn övervägande del av de filmer och videogram sommarknadsförs i har sitt ursprung i . Detsammagäller förmodligen dataspel och till viss del TV-program. Detborde ligga på medieföretagens ansvar att bredda utbudetfrån andra kulturmiljöer, inte minst de östeuropeiska. Iexempelvis de baltiska länderna lever filmproduktionenunder mycket knappa omständigheter. En kvalitetsimportdärifrån skulle kunna ge oss större utbud av produkter ochexportlandet bättre inkomster. Efter inträdet i den europeiskaunionen borde en omorientering mot produkter från EU-länderna vara naturlig. Det är givetvis inte självklart att deteuropeiska utbudet är mindre våldsinriktat. Däremot vet viatt huvuddelen av det amerikanska utbudet har ett klartvåldsinslag och att det finns en stor kvalitetsproduktion iEuropa som aldrig eller endast i mycket liten utsträckningnår vårt land.Medieundervisning i skolanSom redan i början av 1990-taletpåvisade är medieundervisningen i skolan bristfällig.Dessvärre tyder inget på att situationen skulle vara väsentligtförbättrad. Det beror i stor utsträckning på intresse hos denenskilde läraren eller skolledaren om eleverna fårundervisning som ger dem redskap att handskas med derörliga bilder som de möter. Våldsinslagen, derasfunktion, och framställning är en självklar del att behandla ien sådan undervisning. En grundläggande förutsättning är attlärarutbildningen ger de nödvändiga grunderna för dettasamt att fortbildning erbjuds lärare kontinuerligt.Nationellt handlingsprogram mot våldVi föreslår att ett nationellt handlingsprogram mot våld imedierna utarbetas. Programmet bör ha som sin målsättningatt minska utbudet av våldsskildringar totalt och bl.a. inriktaspå forskning, information och kanalisering av den allmännaopinionen. Särskilt bör de ovan nämnda områdena beaktas,alltsådet ökade utbudet av våldsskildringarresurser förbrottsbekämpning och deras fördelning på olika organinformation till allmänheten och kanaler för de allmännastämningarna till medieföretag och politikerskillnaden imakt mellan könen beträffande bestämmanderätten övermedieutbudet och mediekonsumtionenkönsrollerna imedieutbudetensidigheten i utbudetmedieundervisning iskolan.De kostnader som kan uppstå för programmet och dessgenomförande bör bekostas inom branschen och dessorganisationer, till exempel genom en obligatorisk avgift påförsäljning och uthyrning av produkter, koncessionsavgifter,reklamavgifter eller liknande. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett nationellt handlingsprogram motvåld.