mot · GI02Ub376 · 1995-01-25 00:00:00 — Individualisering eller privatisering är en trend i samhälleti dag som innebär att vår tids människa blir alltmer privat,dvs. ju yngre desto mera individualiserad gentemot delssamhället i sig som en institution, dels dess institutioner.Om det önskvärda eller hotfulla i denna utveckling harmänniskor olika uppfattning. Ett är dock klart; växermånga unga upp med upplevelsen av att det saknas ensjälvklar mening med livet och av att det saknas en absolutgrund för värderingar och normer.För att möta denna brist på auktoritativa värden harmänniskor sökt sig fram efter två huvudvägar.Den första vägen, som brukar förordas av konservativakrafter, handlar om att väcka tidigare förhärskandevärderingar, ideal och förhållningssätt till liv. Att införanågon form av regellära på skolschemat har framförts somett förslag. Det har dock mötts av invändningar. Problemetmed bl.a. ''regelundervisning'' är att den inte är särskiltverkningsfull då det inte finns något samband mellan bl.a.kunskap om moral och människors beteende; brottslingar vetatt de bryter mot lagen.Den andra vägen innebär att man, i stället för att införa''regellära'', integrerar ett ämne på skolschemat som ger ettinstrument åt de unga. Det kan handla om människorslivsvillkor, om meningen och innehållet i det egna livet,människans behov av tillit och emapatins betydelse för att nåförståelse mellan människor.Vår tids stora pedagogiska utmaning är trots att samhälletär givet för oss alla -- vi föds till en viss specifik verklighet --så finner vi inte meningen och uppgiften i livet utanför osssjälva som de tidigare generationerna. Människans bild avsig själv förändras med nödvändighet ifrån att se sig självsom meningssökande till att se sig själv som den som skaparmening i sitt eget liv. Det är en besvärlig uppgift, särskilt förde unga, och bör stödjas från samhällets håll för att det skallkunna göras på ett framgångsrikt sätt.Lärarna har en mycket viktig uppgift isamhällsutvecklingen. De har ett stort samhällsansvar. Dehar också de viktiga redskapen, pedagogiken och metodiken.Lärarna är förebilder och har oerhört stora möjligheter attpåverka och förändra barns och ungdomars attityder ochvärderingar. Våra barn och ungdomar bör få värderingar ochattityder som främjar vårt demokratiska samhälle.nSkolans uppgift är att stärka elevens förmågaatt forma enexistentiell karta, en livsåskådningatt förstå''vardagspolitik'', beslut som påverkar individens liv, för attfrämja demokratin i samhälletatt skapa tillitatt tränakommunikation, förståelse som en väg till empati.I norska, finska och isländska skolor finns ämnetlivskunskap. Där ges mer tid för det struktureradeexistentiella samtalet. Dialogen är ett viktigt redskap.Elevernas egna resonerande och sökande ger insikter ochkunskaper som det ger färdigheter i att lösaproblem och hantera konflikter. Eleverna får en uppfattningom hur samhällets värderingar påverkar människors liv ochval.Ämnet livskunskap bör även införas i den svenska skolan.Det är av central betydelse att integrera ämnet ilärarutbildningen och den lokala fortbildningen i . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om integrering av ämnet livskunskap i denpedagogiska verksamheten från förskola till högskola.