ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02K405 · 1995-01-25 00:00:00 — En av de viktiga grundstenarna i den svenska demokratinär offentlighetsprincipen -- allas vår rätt att ta del avoffentliga handlingar -- att våra gemensamma beslut ochhantering av skattemedel ska ske under fullständigoffentlighet. Lika grundläggande och viktig, men somkommit i skymundan under debatten är den likaledesgrundlagsskyddade meddelarfriheten.Det finns en politisk enighet om att dessa principer skabehållas och även hävdas i det kommandemedlemskapet i den Europeiska unionen. Dessvärre harsåväl offentlighetsprincip som meddelarfrihet fått både ettminskat grundlagsskydd och en mer inskränkt tillämpning änvad som från begynnelsen egentligen var avsett.I tryckfrihetsförordningens andra kapitel stipulerashandlingars offentlighet inom offentliga verk ochmyndigheter. Då denna lagtext skrevs var tanken på attbolagisera offentlig verksamhet under privaträttsliga formerlångt fjärran . då bolagiseringarna har blivitlegio, har med nödvändighet kompletteratlagstiftningen, men då genom kompletteringar i t.ex.kommunallagen. På detta sätt har lagstiftningen anpassats tillverklighetsförändringarna, men kvar finns två brister.För det första saknar den del av offentlighetsprincipen somkompletterats enligt ovan grundlagsskydd. I EU-debatten harframförts att Unionen kommer att respektera Sverigesgrundlagsskyddade offentlighetsprincip. Mot denbakgrunden och även att få hela offentlighetsprincipengrundlagsskyddad bör tryckfrihetsförordningen och annanberörd lagstiftning kompletteras i denna del.För det andra talas i tryckfrihetsförordningen om verk ochmyndighet, där församling likställs med dessa idetta hänseende, men offentligt företagande i form av t.ex.statligt ägda bolag näppeligen i strikt mening kan omfattasav begreppet ''verk eller myndighet''. Även i dettahänseende bör lagstiftningen, på sätt som ovan, kompletterasför att motsvara dagens verklighet och krav på offentlighetoch insyn.Till sist bör, för att få en helhetssyn och logiskt samband,även meddelarfrihetens omfattning och skydd ses över påsamma sätt som förts fram för offentlighetsprincipen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utökning och grundlagsskydd avsvensk offentlighetsprincip och meddelarfrihet.
mot · GI02K406 · 1995-01-25 00:00:00 — Sekretess för nämndemäns personuppgifter Genom beslut vid 1993/ändradessekretesslagen för att stärka skyddet för uppgifter om vissaoffentliganställdas bostadsadresser, hemtelefonnummer ochpersonnummer. Motivet för denna ändring var att skyddapersoner vid domstolarna, som i sin rättsutövning riskerar attutsättas för våld eller annat allvarligt men, om uppgifternalämnas ut.En annan grupp inom rättsutövningen som också riskeraratt utsättas för våld eller annat allvarligt men, är våralekmannadomare (nämndemän). Något sekretesskydd fördessa personers uppgifter om bostadsadresser,hemtelefonnummer och personnummer finns inte.Detta måste anses otillständigt.Lekmannainflytandet i våra domstolar är en betydelsefulloch omistlig del av vårt rättssamhälle och måste för att kunnautövas på ett oklanderligt sätt åtnjuta samma skydd som denanställda personalen vid domstolarna åtnjuter.Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderliglagtext. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att sekretesslagen ändras så attsekretesskydd gäller även för nämndemän i enlighet med vadsom anförts i motionen.
mot · GI02K408 · 1995-01-25 00:00:00 — Stöd till radio- och kassettidningar Frågan om synskadades tillgång till dagspressen är enväsentlig demokratifråga. Stödet till radio- ochkassettidningar är helt avgörande för synskadades och andraläshandikappades möjligheter till delaktighet i samhällslivet.Det är därför väsentligt att utbyggnaden av radio- ochkassettidningar fortsätter. Regeringens budgetförslag sägernu att vi ska nöja oss med den utbyggnad som genomförts.Det är ett synsätt som inte är förenligt med strävan att stärkade handikappades situation för att de ska få ett liv som är sålikvärdigt som möjligt med den som inte har ett handikapp.Prenumeranter på radio- och kassettidningar vill givetvisvälja tidning på samma sätt som andra prenumeranter. Dengeografiska närheten och den politiska inriktningen ärviktiga faktorer när man väljer tidning. En familj där en avfamiljemedlemmarna drabbas av synskada ska inte behövabyta tidning för att just den tidningen inte har möjlighet attges ut som radio- eller kassettidning.Att medge fortsatta investeringar i radio- ochkassettidningsverksamheten är ett viktig del i att bygga ettsamhälle där delaktighet för handikappade är en självklarhet.Medel bör därför omdisponeras för detta ändamål,förslagsvis från Driftsstöd till dagspressen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt till Stöd till radio- och kassettidningar anvisar10000000 kr utöver vad regeringen föreslagit, eller således , att finansieras genom motsvarande minskning avanslaget Driftsstöd till dagspressen.
mot · GI02K411 · 1995-01-25 00:00:00 — Det pågår en allt intensivare debatt om pressetik. Det sundamed det är att den i allt större utsträckning har kommit attförsiggå i medierna och bland medieverksamma. Under detsenaste året har i såväl som i en av dekommersiella kanalerna frågor om övertramp och etik tagitsupp till ingående diskussion. På journalistdagen hösten 1994var detta ett viktigt ämne för debatt. har detförekommit en diskussion om dessa frågor vid en av vårajournalisthögskolor, där drabbade har mött eleverna och ibranschtidningarna hardebatten varit omfattande.Allt detta är bra. Etik är inget man kan lagstifta om. Densvenska modellen för självsanering fungerar till stora delarpå ett tillfredsställande sätt. Institutionerna PO och fyller med sina utslag viktiga roller förnormbildningen och är, som de flesta anser, omistligadelar av processen.Trots detta kan det konstateras att det förekommerett antal grova övertramp, när individer oförskyllt blirskadelidande. Många har upplevt dessa journalistiskamissgrepp som grövre . Det gäller även inomjournalistkåren. Krav på lagfästa regler om rätt till replikerutan kommentarer och andra ingrepp i yttrande- ochpressfriheten, sådant som finns i andra länder, har med jämnamellanrum väckts. Det vore mycket olyckligt om någrainskränkningar i den frihet till granskning som finnsöverhuvudtaget skulle övervägas. Vi måste slå vakt om denfrihet som garanteras genom TF och YGL! De är omistligaför vårt samhälle och den för demokratin så betydelsefullaöppenheten och debatten.För att motverka de argument som förs fram av dem somvill ha inskränkningar gäller det att se till att demänniskor som faktiskt kommit att på olika sätt drabbas avförtal kan få rättelse inte bara i ett av många inte lästoffentliggörande av ett utslag hos PO eller . Om enperson kränks inför en handfull personer på ett torg, finns deten möjlighet att det kan leda till åtal och eventuelltskadestånd genom det lokala åklagarväsendet. Om sammaförtal ägt rum i en tidning som läses av hundratusentalspersoner, får bara JK väcka åtal. Dessutom, så som JK tolkardessa regler med hänvisning till förarbetena, kan han bara taupp principiellt intressanta mål. I det läget finns det mångasom inte vågar riskera att väcka enskilt åtal mot enmediajätte med stora ekonomiska resurser. Att få rätt, ochinte bara ha rätt, får inte vara en fråga om att ha råd! Lagenmåste alltid först och främst garantera skydd för den svage.För att skydda såväl pressfriheten som de individer somkränks när den missbrukas finns det skäl att undersöka hurutformningen och tillämpningen av lagrummen i BrB 5:5och TF 9:2 skall kunna ändras så att det blir en reellmöjlighet för alla som genom förtal i media lidit skada att fåden saken prövad genom allmänt åtal utan att lagändringeninnebär någon risk för inskränkning av tryck- elleryttrandefriheten som sådan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om lagändring för att ge förtalsdrabbadestörre möjlighet till rättelse och skadestånd.
mot · GI02K412 · 1995-01-25 00:00:00 — Barn utsätts för en massiv våldsindoktrinering:nyhetsprogram på TV, underhållningsvåld på TV och videooch senast interaktiva dataspel. I dessa är det inte längretecknade gubbar som ska skjutas ner eller köras över, för attfå poäng, utan det är riktiga människor, vars reaktioner påvåldet de utsätts för skildras mycket realistiskt. Ändå vet viatt det våld som skildras som berättigat och realistiskt ochdär förövaren belönas snarare än straffas påverkar allra mesteftersom tittaren kan identifiera sig med förövaren.Den senaste tidens våldsbrott utövade av ungdomar motandra ungdomar har delvis sin orsak i denna perverterandevåldskultur.När det gäller miljöskador i naturen och sådant som skadarmänniskors fysiska hälsa kan vi hänvisa tillförsiktighetsprinciper och substitutionsprinciper. Vi skyddarockså våra barns kroppar med vaccinationer, reflexbrickor,cykelhjälmar och alla möjliga åtgärder. Men när det gälleratt skydda barnens psykiska hälsa är vi inte lika konstruktivautan snarare mycket handfallna. Det är som om vi intebegriper att de tar skada djupt i sina barnasjälar.Forskningen visar tydligt att tittare blir våldsamma av attse våld. I den hittills mest övertygande studien, ''A Synthesisof 1043 Effects of Television on Social Behavior'' av SusanHearold i ingår mer än 100 000 personer. Sammanfattas resultaten framstår ett klartmönster: Antisociala program leder till ökat asocialtbeteende. Detta måste motarbetas!De åtgärder som vidtagits för att stävjavåldskulturen har visat sig helt otillräckliga. Visst ska viuppmuntra alternativ och föräldraprotester. Men skaverkligen barn och föräldrar ha möjlighet att välja mellanvåldskultur och en alternativ kultur? Ligger det inte enorimlig tanke i den valmöjligheten?Föräldrar vill ha hjälp att skydda sina barn. De vill attpolitikerna ska besluta om förbud på olika sätt. Det bordesjälvklart vara förbud för interaktiva våldsvideospel. Det kanvara förbud att sända TV-program som är psykiskt skadligaför barn före ett visst klockslag. Det kan varaförhandsgranskning av videoprogram. Statens biografbyråkan censurera filmer med förråande scener. Producenternaoch distributörerna av våldsvideo kan ställas till svars ochstraffas, när de överträder de restriktioner som ändå finns.Justitiekanslerns direktiv kan ändras så att kontroll avvideofilmer även ska ske i detaljhandeln.Fler utredningar och mer forskning behövs inte för attvidta nödvändiga åtgärder av ovanstående slag. Barn har rätttill en våldsfri miljö. Hela samhället från regering tillpersonalgruppen på dagis måste konsekvent arbeta för att nådetta mål. Det går inte att ena stunden ha fina mål ommobbing och trygghet i skola och på arbetsplatser för att inästa stund acceptera utstuderat våld på video och TV-spel. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att skydda barn mot TV-och videovåld.
mot · GI02K415 · 1995-01-25 00:00:00 — Nyhetsmedias rapportering om våld Ett berömt avsnitt ur om människans starka behov av att ingemedmänniskorna någon sorts känsla, att bli bekräftad genomatt finnas i andras medvetande. Man vill bli älskad. I bristdärpå beundrad, fruktad eller t o m avskydd. Själen skyrtomrummet.Kanske är det rimligt att utgå från att våldsverkare sökeruppmärksamhet. Det lyckas de verkligen med.I närsamhällets sociala kontroll mötte våldsverkarenvisserligen uppmärksamhet men även reaktioner av avskyoch avståndstagande från människor han mötte och varberoende av. Han hade verkligen gjort bort sig och riskeradeatt bli utstött ur gemenskapen.I vårt samhälle bärs medmänniskornas reaktioner fram avmassmedia, särskilt TV och aftontidningarnas löpsedlar. Juvärre brott man gör, desto större rubriker. En person somförekommer dag ut och dag in i TV och på löpsedlarna haranledning att känna sig som en betydelsefull person,betydligt mer ''spännande'' än offret.TV-reportrars sätt att skildra ohyggligheter bör uppmärk-sammas. Man ålägger sig en neutral ton och undanhållerdärmed en reaktion som skulle vara naturlig inför devidrigheter man skildrar. Självfallet utan att vilja detmedverkar därmed den som beskriver våldet utan att reagera,till att legitimera det. Man tycks utgå från att tittarna självahar en stark inre uppfattning om vad som är rätt och fel. Dettaär inte längre en allmän sanning.Man kan ifrågasätta om det har ett nyhetsvärde att dagligenrapportera om åklagare och domstolarnas alla övervägandennär det gäller påfölder av de vidrigaste dåden, varvidvåldsverk- arna får extra publicitet.En utredning bör tillsättas med bl a socialpsykologiskexpertis för att analysera konsekvenserna av rapporteringenom våld i massmedia. Syfte är att skapa en debatt kring dettafenomen och att medvetandegöra, för att se om andra sätt attrapportera skulle minska våldets attraktionskraft. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning omvåldsrapporteringen i massmedia i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GI02K416 · 1995-01-25 00:00:00 — Många människor i har inte möjlighet att sede markbaserade TV-sändningarna p.g.a. dåligamottagningsförhållanden. Eftersom av hushållen har goda mottagningsförhållanden är detinte troligt att utbyggnaden av slavsändare kommer attfortsätta i någon större omfattning.Om sändningarna också skulle ske via satellit så skulle detfinnas en möjlighet för de av hushållen som saknar möjlighet att se TV1 ochTV2 att ta in programmen via parabolantenn.I dag är det inte lagligt att ta emot TV1 och TV2 från dennorska satellit som sänder de svenska kanalerna. Om det voretillåtet enligt svensk lag skulle problemet kunna lösas medhjälp av parabolantenn och ett s.k. smart card.Därför bör lagstiftningen ändras på den här punkten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en lagändring innebärandeatt det blir tillåtet för svenska TV-tittare att ta emot svenskaprogram från utländska .
mot · GI02K420 · 1995-01-25 00:00:00 — Ansvarig utgivare för elektroniska massmedier Dagens samhälle utvecklas mer och mer mot ett renodlatinformationssamhälle, i takt med detta dyker ett antal nyasätt att distribuera information upp vid olika former avdatornät, elektroniska anslagstavlor och liknande.Detta är en utveckling som inte har kunnat förutspås avtidigare lagstiftning, således saknas tillämpligansvarslagstiftning på området. Detta trots att BBSer() och olika former av elektroniska nätsom till exempel Internet kan nå långt fler mottagareän en traditionell dagstidning.Det är därför angeläget att åstadkomma lämpliglagstifting på området. Min mening är att de elektroniskamassmedierna skall jämställas med de övriga massmediernasåsom tidningar och radio/TV och liknande. Därför bör ettansvarigt utgivarsystem för dessa utarbetas där den ansvarigeutgivaren på samma sätt som vid utgivandet av tidningar haransvaret för den information som sprids. Avgränsningen börvara att lagstiftningen begränsas till det publikt tillgängligaoch inte omfattar till exempel elektronisk post som i dettaavseende bör jämställas med traditionell postbefordran.Exempel på publikt tillgängliga informationsresurser är tillexempel WWW-servers på internet och elektroniskaanslagstavlor (Så kallade BBSer). Men lagstiftningen börutformas så att även tillkommande medier kanomfattas av lagstiftningen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om elektroniska massmedier.
mot · GI02K421 · 1995-01-25 00:00:00 — Efter de nordiska ländernas olika EU-omröstningar somutföll med skiftande resultat har diskussionerna om detnordiska samarbetet intensifierats. De nordiska länderna harsedan århundraden en mycket nära koppling till varandrasåväl ekonomiskt som kulturellt. som gått har enrad förslag lagts fram för att främja den nordiska känslan avgemenskap.En grundläggande fråga för den känslan är möjligheten attkunna kommunicera med varandra på ett begripligt sätt.Denna form av kommunikation förutsätter att vi förstårvarandra, inte bara språkligt men också kulturellt.Vår tids starkaste kulturspridare är antagligen televisionen.Televisionens utbredning är en av huvudorsakerna tillsvenskarnas goda kunskaper i engelska samt denamerikanska kulturens starka påverkan på samhällslivet närdet gäller kläder, mat etc.Ett sätt att stärka den nordiska kulturella identiteten voreutväxling av TV-sändningar så att det är möjligt att se norsk,dansk och finsk TV i och vice versa. ärdetta möjligt i delar av (dansk TV i södra norsk längs med västra gräns). Sammabegränsade möjligheter finns även i och Danmark.Vidaresändning av nordisk TV kan av kostnadsskälantagligen inte ske via det markbaserade nätet, då dettaskulle kräva utrustning för rundradiosändningar för fem nyaTV-kanaler vilket är förknippat med betydande kostnader.Däremot skulle det nu utbyggda kabelnätet runt om i Sverigekunna utnyttjas för dylika ändamål genom att koncession förkabelnät villkoras med vidaresändning av nordiska TV-kanaler eller att detta skrivs in som en förutsättning. Fråganom vidaresändning av övriga nordiska länders television iSverige och av den svenska televisionen i dessa länder börutredas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om TV-sändningar inom .
mot · GI02K423 · 1995-01-25 00:00:00 — På förekommen anledning föreslår vi att en utredningtillsätts för att undersöka möjligheterna att genomförhandsgranskning eller på annat sätt begränsa utbudet avgrovt, förråande och meningslöst underhållningsvåld itelevision och dataspel och skärpa denförhandsgranskning som finns för videogram. Utredningenbör särskilt undersöka möjligheterna att begränsamediautbudet av barnfilmer med våldsinslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär en utredning för attundersöka möjligheterna att begränsa utbudet avunderhållningsvåld i television, dataspel och videogram.
mot · GI02K424 · 1995-01-25 00:00:00 — Vid en slumpmässigt vald visade det sig attvåldsinslag i de fyra svenska TV-kanalerna förekom enligtföljande:28 mord 56 grova våldsinslag 2 våldtäkterÖver 70 vapensekvenserI har Mediascope granskat 18 timmars sändning i tiokanaler. De amerikanska tittarna bjöds där på 1 864 grovavåldshandlingar av olika slag. Alltså i medeltal 100 itimmen.När man dessutom vet att tittarfrekvensen bland barn ochungdom är mycket hög så bör man inte förvånas över attdetta får genomslag och konsekvenser i samhället.I dag råder stor villrådighet när det gäller att försöka finnaframkomliga vägar för att minska TV-våldet, videovåldetoch våldet i samhället. Inget uppslag får här lämnas oprövat.Det är producenterna av alla dessa våldsfilmer som tjänarpengar på att visa fram våldet i all dess nakenhet ochgrymhet. Det är en liten grupp men den präglar onekligenvårt samhälle. Att ropa på censur är knappast en framkomligväg. Men kanske är avgiftsbeläggning det. Det skall kosta attvisa våld.Se det grova TV- och videovåldet som en kulturellnedsmutsning! Låt dem som producerar och visarvåldsprogrammen betala en miljöavgift precis på samma sättsom industrier får betala avgift när de smutsar ner i naturen!Låt TV betala för program där våld visas! Låt uthyrare avvåldsprogram på video få betala en särskild avgift! Pengarnakan gå till en fond för bekämpning av det våld som TV-programmen och videovåldet leder till.En utredning bör tillsättas som undersöker möjlighetenoch effekterna av att införa en särskild avgift på TV- ochvideovåldsfilmer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om införandet av en särskild avgift på TV-och videovåldsfilmer.
mot · GI02K425 · 1995-01-25 00:00:00 — trädde den nyaYttrandefrihetsgrundlagen, YGL, i kraft. Dess tillkomstinnebär på sitt sätt en förstärkning av skyddet för yttrande-och informationsfriheten i elektroniska bild- och ljudmedier,medan den betydligt äldre Tryckfrihetsförordningen, TF,reglerar motsvarande rättigheter i tryckta medier.YGL:s 1 kap. 12§ 2:a stycket öppnar en möjlighet för lagstiftaren att genomvanlig lag utfärda generella förbud mot reklam i bild-och/eller ljudmedium. En sådan möjlighet utgör en orimliginskränkning av informations- och yttrandefriheten, somhuvudsaklig eller kompletterande inkomstkälla för t.ex.radio- eller får anses vara en lika naturlig somstundom nödvändig finansieringsform på samma sätt somannonser och reklam är en förutsättning för den fria pressensexistens. Tryckfrihetsförordningen saknar mycket riktigtockså en motsvarande bestämmelse. Bestämmelsen i 1 kap.12§ 2:a stycket i YGL borde därför avskaffas. Därmed skullei denna del svensk lagstiftning bättre harmoniera med denav ratificerade till skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.Såväl Europeiska Gemenskapens, alltså EG:s, TV-direktivsom etiska normerrörande reklam torde erbjuda ett fullgott skydd mototillbörliga och oetiska former av reklam ochmarknadsföring.Genom att nu blivit medlem av EG/EU torde enfriare syn på reklam via eter-, satellit- och kabeldistribueradeelektroniska bild- och ljudmedier efter hand bli mer naturligoch vara en logisk anpassning till dominerande förhållandeninom EG/EU. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avskaffa bestämmelsen i 1 kap. 12§ andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen.
mot · GI02K427 · 1995-01-25 00:00:00 — Den lag rörande satellitsändningar av TV-program somriksdagen antog innebär att samma regler gäller,oavsett distributionsform, för all annonsering och s.k.sponsring av program som riktar sig till TV-publik här iSverige. Marksändningar och satellitsändningar (även viakabelnät) likabehandlas således i detta hänseende.I propositionen vidgår regeringen att detta förhållandemedför en konkurrensnackdel för svenska programföretag iförhållande till utländska.En enhetlig lagstiftning här ansågs tydligen viktigare än atttillgodose kravet på strikt konkurrensneutralitet.Riksdagen antog en ny EG-anpassadkonkurrenslag, vilken bl.a. inskärper kravet påkonkurrensneutralitet mellan företag inom samma branscheller produktområde.De sålunda antagna reklamreglerna innebär bl.a. att''Femman'', som satellitsänder reklaminslag från svensktterritorium till svensk publik i diskrimineras iförhållande till , t.ex., som satellitsänder reklaminslag från engelsktterritorium till svensk publik i . Vidare kan både och ''femman'' sägas diskrimineras i förhållande till som har ensamrätt på att sända reklam i det svenskamark-tv-nätet och därigenom når en betydligt större publik.Men även andra reklam-tv-kanaler, i synnerhet de som ärsvensktalande eller svensktextade och alltså huvudsakligenvänder sig till publiken här i , ''drabbas'' av dessakonkurrensbegränsande reklamregler.Vidare innebär lagen att TV-program mot vederlag endastfår sändas under annonstid i televisionen. Det blir därigenomomöjligt för sändande bolag att sälja ''vanlig'' programtidsom icke är att anse som reklamannons. För vissaprogramföretag är detta annars en av affärsgrunderna. Men''annonstid'' i lagens mening är 1--, medan''vanlig'' programtidslängd understiger 27--30minuter.Också i fråga om reklam riktad till barn gårlagen längre än vad EG:s TV-direktiv anger. Det kan ävennämnas att etiska normerför reklam till barn (och rekommendationer tillleksaksfabrikanter) väl tillvaratar de skyddsvärda intressensom här är aktuella. Frivilliga överenskommelser ochsjälvsanerande åtgärder inom branschanknutna näringartorde här vara en bättre väg än alltför detaljerade regleringar.I och för sig torde EG:s direktiv om TV-sändningar tillallmänheten i allt väsentligt tillgodose rimligt höga anspråkpå normerad reklametik och därför -- utan striktare, merdetaljerade föreskrifter -- kunna antas. Därmed skulle ocksåreglerna om reklam och sponsring i radiolagen kunna mjukasupp. Men både regering och riksdag har valt enhårdare linje. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av lagen omsatellitsändningar av TV-program.