mot · GI02N450 · 1995-01-25 00:00:00 — KärnavfallVem får bestämma?Kärnavfallet är en teknisk fråga, en naturvetenskaplig, enpolitisk, en ekonomisk, en etisk, en demokratisk, enopinions- och en samhällsvetenskaplig fråga. Kärnkraft ochhanteringen av kärnavfall är så speciell. Det handlar omtekniska aspekter som är svåra att överblicka och där nyakunskaper ständigt växer fram och förändrarsäkerhetsbilden, det handlar om tidsrymder som överskriderdet mänskliga intellektets förmåga att fatta, och det handlarom möjliga risker med konsekvenser som är svåra attföreställa sig. Frågan blir då hur dessa osäkerheter ochsvårbedömda risker skall hanteras. Här måste det arbetasfram demokratiska former för beslutsfattande i avfallsfrågandär de olika värderingarna avgörs i samspel med den lokalaopinionen, och att kvinnornas värderingar får möjlighet attgöra sig gällande.HistorikKärnavfall existerar inteUnder kärnkraftens långa inledningsskede 1940--1960fanns inget avfallsproblem. Utåt existerade inget avfall.Avfallet var eftertraktat och hemligstämplat militärmateriel.Det existerade knappast inte några avfallsproblem föreRachel ''Tyst vår''. Ett forskningsprojekt startadessom uppgavs visa hur avfallsfrågan skulle lösas. Emellertidfanns det bl a i ett antal forskare som var kritiska ochvisade att den påstådda lösningen var ett önsketänkande.Kärnkraftsintressenterna startade då ett nytt projekt somvisade en annan och absolut säker metod att ta hand omavfallet. När denna kritiserats ihjäl kom ett nytt förslag somrönte samma öde. Detta pingpong-spel har pågått i någradecennier.GlädjekalkylerUnder satsade på en egenteknisk linje med uranbrytning, tungvattenreaktorer ochupparbetning. Självförsörjning kallades det för, men det varett kärnvapenprogram i förklädnad. Vad uranbrytninganbelangade, räknade experter ut att utslaget på varje svenskskulle vi tjäna på uranet i , m ao dryga till statskassan. Det märkliga äratt samma beräkningar och glädjekalkyler verkar liggatill grund för kärnavfallets omhändertagande.Nej till atomvapen 1959 sa nej till svenska atomvapen. Nejetrespekterades inte av kärnkraft- ochkärnteknikförespråkarna. I i norra en fabrik uppföras för framtagning av plutonium urkärnavfallet. Planeringen av plutoniumfabriken skedde idirekt strid mot riksdagsbeslutet . Trots avslöjandenahar ingen granskat händelserna. Den svenska linjen övergavsi slutet av och ersattes av storsatsning påamerikansk lättvattenreaktorteknik. Så sent som 1974planerades 24 reaktorer enligt AKA-utredningenslägesrapport ''Kärnkraftens högaktiva avfall''. (DsI 1974:6)Avfall existerarFörst började en seriös offentligkärnkraftsdebatt. Avfallet diskuterades inte utan mest drift-och säkerhetsfrågor. Det gjordes ingen ekonomisk planeringför avfallshanteringen och någon allmän medvetenhet omsvårigheterna att ta hand om avfallet fanns inte. I vanlig godordning tillsattes en utredning, , 1972.Slutrapporten ''Använt kärnbränsle och radioaktivt avfall''slog fast det som kom att bli inriktningen på den svenskaavfallshanteringen: avfallet skulle inkapslas och placeras på500 meters djup i berggrunden. På detta djup, påstodutredningens geolog, skulle sprickfritt berg hindraspridningen av radioaktiva ämnen.Sprickfria berg finns inteJust har , forskare vid Umeåuniversitet, presenterat en doktorsavhandling omsprickbildningar, grottor och jordskalv i jordens inre, somvisar att det inte existerar sprickfria berg och/eller kan gesnågon garanti för att sprickor inte skall uppstå under denoerhört långa tid som ett slutförvar av kärnavfall kräver.AKA-utredningen var också ansvarig för rollfördelningen attkärnkraftsbolagen fick ansvar för allt praktiskt arbete förfrågans lösning medan staten bara fick en övervakande roll.I ingen annan kärnkraftsstat har statsmakten nöjt sig med enså passiv roll.Villkor för laddningDen s k villkorslagen deklarerade att tillstånd för start avytterligare reaktorer krävde en ''helt säker slutlig förvaring''.Kravet innebar att visa upp ett berg som helt säkert skulleduga för avfallsförvar . Året var 1976.Provborrningar utfördes. SKI, ,tog över ansvaret från regeringen för berget. Det fanns ingetberg som uppfyllde kraven trots kompletterande borrningar,''politiska hål''. Sju av åtta geologer kunde inte visa attberget dög. beslöt ändå att godkänna KBS1(förvaring av upparbetat avfall), som med smärreförändringar antogs . För att inte helt gåemot sin egen expertgrupp godkände man en del av berget,där inga borrningar skett. Där inga borrningar skett var helleringa sprickor kända. ''Betydelsen av bergbarriären bör ejöverdrivas om övriga barriärer fungerar tillfredsställande. ''Beslutet var visserligen ett nej, men innebörden var ipraktiken ja. KBS-ledningen var helt nöjd, men den förstaborgerliga regeringen sprack och laddningstillstånd gavs1979. ''Helt säker'' hade devalverats till ''tillräckligt säker''för start av ytterligare sex reaktorer.Formellt horribeltGodkännandet av KBS1 var horribelt; tekniskt, juridisktoch moraliskt men även formellt. KBS1-metodenbehandlade inte hela avfallsmängden. Detta ledde tillomfattande protester, men godkännandet gick igenom.Forsmark 1, och därefter ochRinghals 4 fick laddningstillstånd på basis av dettagodkännande. (och 3 fickstarttillstånd genom KBS3 . )och folkomröstningenSom en blixt från klar himmel kom reaktorhaveriet iHarrisburg och folkopinionen mot kärnkraft blevtydlig. Krav på folkomröstning om kärnkraft restes och den23 genomfördes folkomröstningen. Inte ens denblev renodlad utan tre linjer ställdes upp mot varandra. Ingenlinje hade alternativet att genast stoppa kärnkraften utan detsnabbaste var . Genom linje tvås seger över linjetre blev KBS-metoden i praktiken godkänd, men ingen avKBS1, 2 eller 3 har godkänts av myndigheterna. Inte ens år1995! Kritik kommer från myndigheterna SKI, SSI ochUppsala universitet angående FUD-programmet -92 somSKB (kärnbränslehantering) redovisat.Ingen lösningTrots att det inte finns någon godkänd slutförvaring avkärnavfall tillåts tolv reaktorer, effekten har höjtsmotsvarande ca 14 reaktorer, att köras vidare. Dessafortsätter att producera 700--högaktivt avfall varjedag! Egentligen borde kärnkraften stoppas momentant,eftersom det inte existerar någon erkänd lösning avslutförvar av kärnavfallet.Kriterier saknas för platsvalSKB jagar platser för slutförvar trots att det inte finnsnågon godkänd metod för slutförvar. Vad söker de och hurhar urvalet skett? De kriterier som nämns i uppföljningen avFUD-92 angående lokalisering är berggrundsegenskaper,miljö- och markanvändarintressen samt lokalt positivtintresse. SKBs praktiska strategi tycks i första hand ha byggtpå lokalt positivt intresse vid valet av och Storumansom förstudieobjekt. I blev den folkliga opinionenför stark för de lokala politikerna så att de drog tillbaka sittpositiva förhandsbesked om förstudie. Någraöversiktsstudier har inte gjorts fastän SKB säger att dessaskall ge den breda bakgrunden och ge de generellaförutsättningarna för lokaliseringsarbetet. I logikens namnborde förstudierna bygga på resultatet av översiktsstudierna.Trots detta har SKB, mot en stor majoritet av den lokalabefolkningen, påbörjat förstudier i och . Detär politikerna som sagt ja -- inte folket. I togs beslutetom förstudie med ordförandens utslagsröst! SKB förklararvidare att översiktsstudier inte är aktuella förrän 1995.Dessutom betackar sig SKB för någon mer omfattandegranskning intill dess att man anser sig ha underlag för attföreslå en slutlig plats för detaljundersökningar.Kritik från myndigheterDenna tingens ordning ligger långt från de uppfattningaroch krav som framförts av såväl SKN () som SKI och KASAM vid derasgranskningar av FOU-program 89 och FUD-program 92.SKBs lämplighet att hantera slutförvaringen av kärnavfalletbör ifrågasättas. Deras propaganda och informationsmaterialförringar farligheten med avklingningen av kärnavfallet. Varoch när upplyser SKB om att en 15 grams urankuts om220 (Becquerel) har ökat aktiviteten när denförbrukats i reaktorn till 750 miljarder Bq? Bränslet ärdärmed mer än 3 miljoner gånger så radioaktivt som tidigare.Det tar flera innan radioaktiviteten ikutsen sjunkit till den ursprungliga nivån.55 000 högradioaktiva kutsar per dagSveriges kärnkraftverk producerar ungefär 20 miljonersådana högradioaktiva kutsar . Det betyder ca 55 000stycken . Ingen vet hur dessa skall oskadliggöras.Ingenstans i världen har man funnit någon lösning påproblemet med slutförvaringen. Ytterligare produktion avatomsopor måste stoppas för att hindra tillväxten avatomsopor. Kärnkraften måste m.a.o. avvecklas -- medbörjan . Det har gått sedanfolkomröstningen, men ett enda konkret steg i riktning motavveckling av kärnkraften har inte tagits.Plutonium hårdvalutaKärnavfall uppmuntrar också till stöld och försäljning.Uran och plutonium är hårdvaluta på marknaden, men ävenradioaktivt skrot går att avyttra. Hanteringen är så gott somokontrollerbar. Hårdare regler för omhändertagande behövsoch lagen måste ändras så att tullarna bemyndigas attkontrollera transporter till och från . Granskning ochupplysning i fråga om den kärntekniska hanteringen iSverige måste komma såväl som allmänheten tilldel.Statens ansvarStaten skall ha full kontroll över all kärntekniskverksamhet, men ändå kan, även i , radioaktivt avfallfrån kärnkraften deponeras på vanliga kommunala soptippareller byggtippar. Genom s.k. friklassningsförfarande kanman föra ut radioaktivt kontaminerat gods på den friamarknaden etc., vilket i realiteten kan betyda att våra gafflaroch knivar kan innehålla radioaktivt kobolt och cesium m.m.Ansvaret för den kemiska delen av kärnavfallet ligger pålänsstyrelsen, den radioaktiva delen ligger på SSI och självakonstruktionsdelen ligger på SKI. Detta är orimligt. Detsäger sig självt att detta inte fungerar och måste omprövas.Det totala ansvaret och därmed den totala bedömningenmåste samordnas under en hatt och slutligt ansvar tas avstaten. Lagarna måste ses över och förbättras, så attsäkerheten kan garanteras.Sverige medlem i EuratomSveriges medlemskap i innebär också ett medlemskapi Euratom, vars uppgift är att ''försäkra att allakärnkraftsanvändare i EU får regelbunden och rättvisförsörjning med malm och kärnbränsle'' (art 2). Vidarefastslås att det klyvbara material som framställs ellerimporteras av en medlemsstat tillhör Gemenskapen (art 86).I EU uppkommer omkring 80 000 kubikmeterkärnavfall varav 150 kubikmeter högaktivt avfall. Det finnsinget slutförvar i EU, endast för lågaktivt kärnavfall.Eftersom radioaktivt avfall är något som EU, enligt Euratom,har rätt att besluta om finns det inga garantier för att inte EUen dag kommer att anta lagar som styr slutförvaringen. Dåkan vara intressant. Speciellt som IAEAs svenskechef uttalat sig om att vore lämpligt för all världensavfall och SKB hävdat internationellt att löstavfallsproblemen för högaktivt kärnavfall. Kärntekniklagengaranterar inte att slipper utländskt avfall. Idagarna har ett ärende behandlats och godkänts om att utökalagring av utländskt kärnavfall vid Studsvik ''av synnerligaskäl'', i enlighet med kärntekniklagen. Det finns i praktikeninget reellt förbud mot slutförvar av utländskt kärnavfall! Vii de gröna kräver ett totalförbud mot utländsktkärnavfall och att detta förbud skrivs in i kärntekniklagen,annars är risken stor att tvingas ta emot kärnavfallfrån EU eller att det ändå kan bli verklighet av kommersiellaorsaker. Vi ifrågasätter starkt Studsviks tillstånd att föra inytterligare kärnbränsle för slutförvar.Kommunalt vetoLagen om kommunalt veto måste återinföras beträffandekärntekniska anläggningar. Kommuner som lider eftersviterna från vattenkraftsutbyggnaden kan inte dessutomtvingas ta emot kärnavfall som har en halveringstid på drygt24 . En oerhörd tidsrymd och ett oöverskådligtmiljöhot. De förstudier som påbörjats skall avbrytas, dåsjälva processen påbörjats utan regeringens godkännande avkriterier för platsval. Det har gått cirka 80 generationer sedanKristi födelse. Det betyder att slutförvaret skall vaktasnärmare 1000 generationer framåt. Var finns denmiljökonsekvensbeskrivning som kan garantera ett säkertförvar för denna tidsrymd? Sanningen är att det inte finnsnågon miljökonsekvensbeskrivning i hela världen förslutförvar av kärnavfall -- det farligaste avfall människannågonsin producerat -- en livsfarlig verksamhet som ingenkan hantera. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär lagförslag omtotalförbud mot slutförvar av utländskt kärnbränsle i Sverigeenligt vad i motionen anförts,2. att hos regeringen begär en översyn av denkärntekniska hanteringen enligt vad i motionen anförts,3. att hos regeringen begär en översyn ochlagförslag om tullarnas möjlighet att kontrollera och ingripamot radioaktiva transporter,14. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det inte finns någon godkändmetod att slutförvara använt kärnbränsle,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att omgående påbörjaavvecklingen av kärnkraften,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den formella politiskabehandlingen för tillstånd att starta ytterligare reaktorer urjuridisk, teknisk och moralisk synvinkel,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kritiken från myndigheter motFUD-programmet,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att avbryta förstudierna i ochStoruman,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att man inte har funnit någrasprickfria berg,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om SKB, ,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statens ansvar för kärnavfallet,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att en demokratisk process skallutvecklas och praktiseras vid all kärnteknisk verksamhet,13. att hos regeringen begär att lagen omkommunalt veto återinförs beträffande kärntekniskaanläggningar,214. att hos regeringen begär enmiljökonsekvensbeskrivning för det kärnavfall som hittillsproducerats,15. att hos regeringen begär att produktionen avkärnavfall stoppas, eftersom ingen godkänd metod förslutförvar har tagits fram,16. att vid avslag på yrkande 15 som sin meningger regeringen till känna att kärnavfallet bör minimeras.