mot · GJ02Jo3 · 1995-10-19 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:8 Ändringar i fiskelagen, m.m. I propositionen föreslår regeringen att bestämmelserna omdet fria handredskapsfisket längs ostkusten och i de fem storasjöarna skärps genom att fiskelagen kompletteras med ettförbud mot angelsdonsfiske eller annat liknande fiske.Förslaget är positivt -- inte minst för att det medverkar till enbättre hushållning av fiskeresurserna. Förändringen tryggarfiskevattenägarens möjligheter att upplåta sina vatten förangeldonsfiske genom fiskekortsförsäljning.Riksdagen bör dock i samband med den föreslagna skärpningen avfiskelagen ta ytterligare ett steg i samma riktning och helt återgå till denordning som gällde före det fria handredskapsfisket. Därmed skulleriksdagen också skapa möjlighet till finansiering av fiskevårdsinsatserna medhjälp av inkomster från fiskekortsförsäljning.Det finns flera argument för att återskapa möjligheten till ensjälvfinansierad fiskevård och ett mer ansvarsfullt utnyttjande av fiske-resurserna.I skärgården och de fem , , ,och infördes fritt handredskapsfiske . Dessaområden utgör därför ett undantag vad gäller möjligheten till ensjälvfinansierad och fungerande fiskevård. Efter beslutet om fritthandredskapsfiske sker nästan ingen fiskevård alls. Det flyter inte in någrapengar, det bedrivs nästan ingen tillsyn och fisket kan ske hur som helst utanhänsyn till fiskebestånd, lekplatser, fågelskydd och annat. Fiskevården harövergått i vanvård.Med tanke på den uteblivna fiskevården var det fria handredskapsfisket enmycket ogenomtänkt reform. hade fiskekortsintäkter frånskärgårdsfisket på innan det fria fisket infördes.Med den utveckling som skett av sportfisket och med dagens genomsnittligafiskekortspriser skulle omsättning ligga närmare tiomiljoner kronor. I stället ligger satsningarna på fiskevård kvar på en miljonkronor, nu nästan helt finansierade av skattemedel.Det fria handredskapsfisket är vidare ett hinder för att bilda fiske-vårdsområden i skärgården och i det . Innan beslutet om fritthandredskapsfiske fanns ett stort intresse för att bilda fiskevårdsområden. Avlättförklarliga skäl har detta intresse upphört sedan det fria fisket infördes.Viktiga principiella invändningar mot det fria handredskapsfisket harkommit från lagrådet. När det fria handredskapsfisket på ochi de infördes prövade lagrådet ett förslag somursprungligen lades om en fiskeavgift på dessa vatten. Lagrådet fann att ensådan inkomstöverföring från den enskilde till staten är att betrakta somexpropriation för vilken ersättning skall utgå. Såvitt vi kan se har härvidlagingenting förändrats sedan 1984.På senare tid har ytterligare argument tillkommit för att återskapamöjligheten att finansiera fiskevården direkt genom fiskevårdsområden ochfiskekortsavgifter på platsen av de som fiskar.Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () har i rapporten(Ds 1995:15) påpekat att enfinansiering av fiskevården genom fiskekortsförsäljning är att föredraframför en allmän obligatorisk fiskevårdsavgift.Enligt får en allmän fiskevårdsavgift för fiskarenkaraktären av en fast avgift som saknar koppling till specifika tjänster. Ensådan avgift kan därför inte förväntas fylla någon väsentlig funktion somransoneringsinstrument.ESO-rapporten påpekar också att rent av skadliga effekter kan uppstå pågrund av en allmän fiskevårdsavgift, bl.a. genom utträngning av enskildverksamhet. Om en sportfiskeanläggning eller ett fiskevårdsområde intebeviljas bidrag till fiskevård uppstår osund konkurrens från anläggningar ochområden som får sådana bidrag. kommer uttaxeringen förfiskevårdsavgiften att vara lika oavsett var fiskaren fiskar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att upphäva beslutet om fritt hand-redskapsfiske.