mot · GI02A21 · 1995-02-06 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:137 Stöd för nyanställningar Politik för sysselsättningstillväxtAv motioner med anledning av regeringensbudgetproposition framgår att vi delar regeringensgrunduppfattning vad gäller den ekonomisk-politiskastrategin. Det gäller att föra en tillväxtorienterad politik someffektivt kan bekämpa massarbetslösheten somstatsfinanserna saneras. Det är då också nödvändigt atthänsyn till miljö, sociala villkor och regionala behov sättergränser för politikens inriktning, så att en långsiktigt hållbarutveckling kan åstadkommas.Arbetsmarknadspolitiken har fått bära en alltför tung bördaunder . Dess effektivitet avtar när den får hanteraalltför stora volymer i åtgärdsarsenalen. Därför måste denekonomiska politiken läggas om, en aktiv näringspolitikutvecklas och nya grepp tas inom arbetsmarknadspolitiken.Vänsterpartiets grundsyn och förslag framgår av den nyssavgivna arbetsmarknadspolitiska motionen.Vänsterpartiet delar uppfattningen att huvuddelen av denkommande sysselsättningstillväxten bör ske inomnäringslivet. Likaså är vi överens med regeringen om attarbetsmarknadspolitiken mer måste inriktas mot denreguljära arbetsmarknaden i form avinvesteringsstimulanser, stöd till rekrytering av arbetslösa tillordinarie anställningar och massiva kompetenshöjandeinsatser av olika slag.Vänsterpartiets förslag till investeringsstimulanseromfattar såväl räntesubventioner som investeringsstöd tillmiljösanering inom ROT-området, t.ex. tillmiljonprogramområden, sjuka hus, allergisanering m.m.Passivt bidragsberoende och lågkvalitativasysselsättningsinsatser skall minimeras. Överenskommelsenmellan regeringen och isamband med proposition 1994/95:25 hade också dennainriktning.Regeringens skiss till sysselsättningsprogram som presenteras i budgetpropositionen innebär tillstora delar en fortsättning av detta arbete. Vänsterpartietanser att den huvudsakliga prioriteringen är riktig men attsåväl målsättning som omfattning av åtgärderna är för lågtsatta. Vi anser även att vissa åtgärder har fått en mindrelämplig utformning. Detta har kommenterats i andramotioner.Svensk ekonomi är starkt tudelad. som denoffentliga sektorn har stora underskottsproblem ochhemmamarknaden fortfarande lider av bristande efterfråganhar de svenska exportbolagen ett mycket gott läge. Kronfallets valutafördelar och starkaproduktivitetsökningar har gjort svensk industri extremtkonkurrenskraftig. Den ökade efterfrågan på deninternationella marknaden har skapat en mycket gynnsamprisbild.Det handlar nu om att utnyttja konjunkturuppgången fulltut och undvika flaskhalsar och kapacitetsbrister.Investeringar måste till för att utöka Sverigesproduktionskapacitet. Kompetensen måste förstärkas genommassiva satsningar på utbildning. Arbetsmarknadspolitiskainlåsningseffekter måste motverkas genom en allt starkarefokusering på den ordinarie arbetsmarknaden.Arbetsförmedlingarna måste upprätthålla korta vakanstidergenom att effektivt kombinera utbud och efterfrågan påarbetsmarknaden.Flaskhalsar kan skapa överhettning och inflationsdrivandekrafter på vissa områden, trots rådandemassarbetslöshet. Detta måste undvikas. Det finns endjupgående samsyn mellan regeringen och Vänsterpartiethärvidlag, även om det finns skillnader, olika åsikter omvilka medel som är effektivast.Det är också viktigt att snabbt omvandla det rekordhögaövertidsuttaget i näringslivet till utökade nyanställningar.Det är en jämlikhetsfråga mellan människor. Vänsterpartiethar i särskild motion föreslagit flera åtgärder som snabbtskulle resultera i minskat övertidsuttag och därmed atttiotusentals fler personer kom i jobb.Lönekostnadssubvention som metodFör att motverka ovan nämnda problem och sätta fart pånyanställningarna föreslår regeringen ett nyttanställningsstöd för nyanställningar inom näringslivet.Vänsterpartiet har i en motion om arbetsmarknadspolitikenkritiserat förslaget, som vi uppfattar som både ineffektivt ochför dyrt. Vi skrev:Det innebär i huvudsak en jättesubvention till företag somgår bra och ändå är på väg att anställa. Den lilla effekt somskulle kunna åstadkommas, i kraft av vissatidigareläggningar av rekryteringar, belastar statsbudgetenpå ett oskäligt sätt (). att åtgärden ger upphov till 110 000 jobb ärorealistisk.I nuvarande dramatiska arbetslöshetssituation skall dockalla uppslag tas i beaktande. aviserade ocksåatt vi skulle återkomma med ett mer riktat alternativ tillväsentligt lägre kostnad. I huvudsak innebär det att stödetbegränsas till mindre företag och till långtidsarbetslösa. Vårtskisserade förslag innehåller även en del tekniskaförändringar som berör anställningsform, subventionsgrad,konkurrensneutralitet och tidsperioder. Det avgörande ärdock att åstadkomma hög verkningsgrad utan att förslösastora ekonomiska resurser.Olika former av lönesubventioner och anställningsrabatterhar utnyttjats i flera länder . De har haft skildamotiv och varit integrerade i olika ekonomisk-politiskastrategier. I har lönesubventioner i form avmarginella anställningsstöd kommit att utnyttjas som ettalternativ till generella efterfrågestimulanser. Det ansågs attden keynesianska stabiliseringspolitiken var alltförinflationsdrivande.Ett stort antal utvärderingar har gjorts avlönesubventionernas effekter på sysselsättning ochrekryteringsbeteende. Det har handlat om bådeföretagsenkäter och om utvärderingar som bygger påregressionsteknik, baserade på tidserie- eller tvärsnittsdata.I det senare fallet bedöms åtgärdens effektivitet genom enjämförelse mellan faktiskt utfall och en hypotetiskutveckling om anställningsstödet ej hade funnits.Utvärderingarna gäller olika situationer och avser skildaåtgärdsslag och målsättningar, men är totalt sett ganskanedslående.I samband med att beslutade om det s.k.generella anställningsstödet (GAS) som gällt ,fattades det beslut om att utvärdera åtgärden. Resultatetväntas inte föreligga förrän , men en förstadelrapport har publicerats av Expertgruppen förarbetsmarknadspolitiska utvärderingsstudier (EFA) vidArbetsmarknadsdepartementet (DominiqueAnxo: Erfarenheter av lönesubventioner i ).Anxo urskiljer tre huvudinriktningar bland motiven förlönesubventioner: Stabiliseringspolitisk funktion, dvs.utjämna sysselsättningen över konjunkturcykeln;fördelningspolitisk funktion, dvs. inriktning på att hjälpasärskilt utsatta grupper till arbete; löneflexibilitetsfunktion,dvs. syftande till att förändra lönestrukturen.I har de stabiliseringspolitiska motiven varitstarka, men även fördelningspolitiska syften har lett till alltmer selektiva åtgärder riktade mot ungdomar,långtidsarbetslösa och svårplacerade grupper. GAS hadedock en tydlig stabiliseringspolitisk och tillväxtbefrämjandekaraktär. Regeringens nya förslag (RAS) har samma syfte.Sysselsättningsstöden kan vara marginella, dvs. enbartgälla de nytillkommande anställningarna eller generella ochtillämpas för hela personalstyrkan. Marginella stöd kan varaav nettokaraktär, dvs. enbart avse nettoökningen avsysselsättningen, eller av bruttokaraktär där allanyanställningar premieras. Stöden kan vara permanenta ellertillfälliga. Stöden kan vara allmänt omfattande eller varaselektiva med avseende på vissa grupper påarbetsmarknaden, vissa sektorer av ekonomin eller vissaregioner.Inom svensk regionalpolitik förekommer exempelvislönesubventioner genom nedsatta socialavgifter. Dessa ärpermanenta av generell karaktär men selektiva tilldefinierade stödområden. Rekryteringsstöd är temporäramarginella bruttostöd som är selektiva med avseende t.ex. påungdomar, långtidsarbetslösa eller invandrare. Lönebidragtill arbetshandikappade har samma karaktär.GAS var däremot ett temporärt allmänt omfattandemarginellt nettostöd med syftet att premiera anställningar avvilken typ som helst bara sysselsättningen ökade.Ersättningsanställningar kvalificerade således inte för stöd.Huvudsyftet med GAS var att tidigarelägga rekryteringaroch att bringa ned övertidsuttaget. Därmed skullekonjunkturuppgången påskyndas och sysselsättningen öka.Regeringens nya förslag, RAS, är ett temporärt marginelltbruttostöd som är selektivt till vissa grupper av arbetslösa,till näringslivet inkl. offentligt ägda bolag och endast tilltillsvidareanställningar. Ersättningsrekryteringar kan såledeskvalificera för stöd. Inget krav finns på att sysselsättningennetto skall öka. Däremot anser regeringen attnyanställningsstödet skall vara enkelt att administrera och attde individuellt styrda rekryteringsstöden skall göras än merselektiva med avseende på utsatta grupper.Det ligger i sakens natur att olika stödformer ger olikaeffekter. Ju mer allmänt omfattande stöden är och ju mer avbruttokaraktär de har, ju dyrare är de för staten sett som stödför att öka sysselsättningen. Det finns ju ävenkonkurrenssnedvridande moment med i bilden och kanskefår man därför räkna med vissa undanträngningseffekter.Effekterna kan ju också te sig olika beroende på om man sertill kort eller lång sikt. Man bör således vara försiktig medalltför generaliserande omdömen.Det är ändå av intresse att erfarenheterna såväl frånSverige som från övriga är relativt entydiga. ISverige har utvärderingar gjorts av AMS ochRiksrevisionsverket. sammanfattning avresultaten är påtagligt negativa. Varken när det gällertidigareläggning av rekryteringar eller tillkomsten av nyaanställningar tycks lönesubventioner ha några betydandeeffekter. Undersökningarna antyder ''att åtgärderna har enrelativt låg effektivitet och en betydande dödviktseffekt''.Stöden ''har gått till anställningar som ändå skulle hakommit till stånd, vilket tyder på att sänkningen avarbetskraftskostnaden främst har omvandlats till oavseddavinstökningar''. Vad gäller företagens rekryteringsprofilvisar samtliga studier ''att endast en liten del av de företagsom utnyttjade stödet hade tidigarelagt nyanställningar''.Där så ändå skett ''uppgick tidigareläggningsperioden tilldrygt ett kvartal''.Särskilt de större företagen ''grundar sinarekryteringsbeslut på långsiktiga planer vilka i sin tur berorpå efterfrågeutvecklingen samt förväntade vinster''. Det är''främst småföretag som utnyttjat stöden. Småföretagen ärmer känsliga för en sänkning av lönekostnaderna änstorföretag''. Givetvis kan även möjligheten att ändraföretagens rekryteringsbeteende bero på bidragsstorleken.Ingen egentlig utvärdering av GAS finns ännu tillgänglig.I budgetpropositionen sägs dock att det genomsnittligaavdraget varit per person och månad. Detbedöms att i genomsnitt ca 80 000 personer per månadomfattats av stödet. Kostnaden ligger således kring 1,8miljarder kronor. Enligt uppgift har kanske en fjärdedel fåttnågon typ av anställning till följd av avdraget. Man kanockså konstatera att övertidsuttaget är fortsatt stort.Subventionsgraden i RAS-förslaget är betydande. Helaarbetsgivaravgiften, dock maximalt per personoch månad, skulle dras av . Det har karaktärenav en kraftfull ''intern devalvering'' vad gäller tillkommandelönekostnader. Inte minst för exportsektorn är detta enonödig subvention med tanke på konkurrensläget.För är metoden att sänkaarbetsgivaravgifterna i samband med en skatteväxling, där demiljöbelastande aktiviterna får ökade kostnader, ett bra sättatt åstadkomma mer sysselsättning genom att ändra derelativa kostnaderna i produktionen. I detta fall föreliggerdock en påtaglig näringspolitisk styrning, och inkomster drasin i samma omfattning som subventioner lämnas.Statsfinansiellt blir det neutralt.Inom EU finns ett allt starkare intresse för att ta upp deindirekta arbetskraftskostnaderna och sambandet mellansocialavgifterna och sysselsättningen. I flera EU-sammanhang har dessa frågor aktualiserats i samband meddiskussionen av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft ochsysselsättning. Bl.a. har det skett vid rådsmötena i Bryssel1993 och på och i 1994.EU förespråkar att de indirektaarbetskraftskostnaderna kan minskas för att bekämpaarbetslösheten, som regeringen också noterar ipropositionen. Frågan är väl snarare hur det socialaskyddsnätet skall finansieras.Ärendets beredning och remissynpunkterBetänkandet ''Åtgärder för att främja nyanställningar'',SOU 1994:152, tillkom i slutet på 1994.Betänkandet ger ingen analys av stödformens tänkbaraeffekter. Inte heller motiveras bedömningar av GAS-åtgärdens effekter eller andra påståenden. Ingen referenssker till forskning eller utvärdering på området. Förslagetpresenteras på 5 sidor i betänkandet. Med tanke på att det rörsig om en ny åtgärd till en tänkt kostnad om 7 miljarderkronor är det uppseendeväckande. Beslutsunderlagetrepresenterat av betänkandet måste betraktas somundermåligt.Arbetsmarknadsdepartementet kallade till ett remissmötei januari där huvuddelen av organisationer ochmyndigheter var starkt kritiska. Endast TCO är positivt tillförslagets huvudinriktning även om man ifrågasätterutformningen i dess enskildheter. Hur man i propositionenkan anse att knappt hälften av dem som deltog i mötet varpositiva är obegripligt när man läser yttrandena.Såväl myndigheter, arbetsgivar- som fackligaorganisationer ifrågasätter starkt omfattningen av stödet.Ingen fann omfattningen på 110 000 personer tillnärmelsevisrimligt uppskattat. Arbetsgivarsidan trodde inte att det skullege nämnvärda sysselsättningseffekter. Däremot varnade manför konkurrenssnedvridning.LO ansåg att stödet skulle innebära att en orimligt storsubvention, , skulle ''gå till de mestexpansiva företagen, de som redan går väldigt bra och harrekordhöga vinster''. LO förordar ett mer riktat stöd tilllångtidsarbetslösa som också blir billigare för staten.Flera remissinstanser påtalar att konstruktionen innebär attden offentliga sektorns verksamhetsstruktur diskriminerastill förmån för privata företagsformer på samma marknad.AMS ifrågasätter starkt de förväntade effekterna ochbedömer att nettoeffekten hamnar i intervallet 5 000--10 000personer. Detta skulle innebära att ''styckkostnaden'' för denettorekryteringar som åstadkommes som en följd av stödetkan ligga på ca ! I många fall handlar det dådessutom enbart om tidigareläggning av rekryteringar någramånader. Detta skulle innebära ett miljardslöseri för staten.Förslagets tidsförläggning och kostnaderEtt motiv till att införa ett marginellt sysselsättningsstöd äratt dra igång en väntad konjunkturuppgång. Det var motivetför att krävde en sådan åtgärd i början av1993. Det var likaså motivet till att vi stödde beslutet om attinföra GAS . är exportboomen redanhär och konjunkturuppgången ett faktum.Å andra sidan innebär den tudelade ekonomin att det finnsplats för att stimulera hemmamarknaden där vi återfinner demindre företagen. Det är också viktigt att rikta stöd till demsom varit arbetslösa eller befunnit sig iarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Även om efterfrågan ökar på arbetsmarknaden visar det sigatt marknadskrafterna starkt prioriterar endast vissa grupper.Exempelvis lämnas de medelålders och äldre utanför. Attvara långtidsarbetslös i vid mening blir uppenbarligenstigmatiserande i företagens ögon. Här finns det utrymme förextra insatser.Vi kan också se att många mindre företag inte har deekonomiska resurser som medför att man friskt vågaranställa. Här kan lönesubventioner spela en avgörande rollför ett rekryteringsbeslut. Det finns således skäl att övervägaett anställningsstöd även i nuvarande konjunkturläge.Om stödet är så omfattande som regeringen tänkt sig gårhuvuddelen av pengarna till att späda på framgångsrikaföretags vinster. Nettoeffekten blir liten för sysselsättningen.Det är inte ansvarig politik med nuvarande statsfinansiellasituation.Å andra sidan riktas stödet i huvudsak till personer som ärarbetslösa. De flesta av dem uppbär arbetslöshetsersättningeller KAS eller befinner sig i mer eller mindre kostsammaarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Att någon blir anställdinnebär en betydande besparing för staten liksom ökadeskatteinkomster. Detta innebär att nettokostnaden ofta blirförsumbar. Det måste beaktas vid en bedömning avfinansieringsbehov, även om det inte kan försvara onödigasubventioner utan effektivitet. Alternativet vore ju ett starktförbättrat budgetsaldo.Regeringen kommenterar inte frågan om finansiering.Men det har i debatten antytts att engångsinkomster från t.ex.utförsäljning av statliga företag kan komma i fråga.Nordbanken har nämnts. kan inte acceptera ensådan lösning.Kommentarer till regeringens förslagSom framgått kan , trots konjunkturläget,tänka sig införandet av ett temporärt nyanställningsstöd. Detbör dock riktas mer än vad regeringen tänkt sig och därmedgöras väsentligt billigare.Vänsterpartiet kan också ställa sig bakom de mål somregeringen anger i propositionen:att öka antaletarbetstillfällen i näringslivet och främja den ekonomiskatillväxten,att begränsa övertidsuttaget till förmån förnyanställning,att stimulera företagen att anställa personersom är arbetslösa i stället för att rekrytera bland redananställda i andra företag,att motverka tendenser tillinflation.Däremot delar vi inte regeringens uppfattning att detföreslagna stödet på något avgörande sätt kommer att nådessa mål.När det gäller sysselsättningseffekten är det mycketolyckligt att regeringen blandar samman uppskattningar avhur många som skulle kunna beröras av subventionen medvad sysselsättningstillskottet skulle kunna bli. Som nämntsär AMS utomordentligt kritiskt till uppskattningarna.AMS påpekar att det inom näringslivet görs ca 300 000nyanställningar även medhelt stabil sysselsättning. Volymen 110 000 anställningar kostnad av skulle rent teoretiskt kunnauppnås utan någon sysselsättningsökning alls.AMS bedömer nettoeffekten till 5 000--10 000 personer.Även om detta tycks väl pessimistiskt förefaller det oss svårtatt uppnå mer än 20 000--30 000 personer i nettoeffekt ävenom tiden utsträcks något.När det gäller övertidsuttaget är det alldeles nödvändigt attbegränsa det. Övertiden är främst koncentrerad tillexportindustrin, en vinstrik sektor som har råd att nyanställautan skattesubventioner. Att omvandla övertid till nyaanställningar skulle snabbt åstadkomma flera tiotusentalsnya arbetstillfällen. Övertidsuttag är ofta nödvändigt för attkortsiktigt klara uppkomna flaskhalsar, men att som idagutnyttja det som naturlig resurs för att upprätthållaproduktionsvolymen måste betraktas som rent missbruk.Vänsterpartiet har i annan motion föreslagit attövertidstaket halveras och att en högre arbetsgivaravgiftinförs för övertidstimmar. Detta riktade angreppssätt skulleeffektivt bidra till att omvandla övertid till anställningar.Nyanställningsrabatter är inte en tillräcklig åtgärd.Övertidsutvecklingen visar detta.När det gäller tanken att stimulera anställning av arbetslösai stället för bland redan anställda är syftet lovvärt, menförslaget är behäftat med brister. Kravet att fåanställningsstöd begränsas till dem som var arbetslösa undersammanlagt minst under nov/dec 1994.Avgränsningen förefaller godtycklig och den motiveras intenärmare. Även personer som endast varitarbetslösa inkluderas, bara de har sina i rättmånader.Långtidsarbetslösa som råkat få ett tillfälligt påhugg införjulhelgen kommer inte att komma med. På detta sätt kankorttidsarbetslösa prioriteras framför långtidssökande.Förslaget leder även till att ombytessökande kan få del avstödet under våren bara de fyra veckornas inskrivning vidarbetsförmedlingen låg ''rätt'' i tiden.När det gäller syftet att motverka tendenser till inflationkonstaterar att dagens underliggandeinflationstryck är mycket begränsat. Vi noterar också att deflesta nyanställningar sker inom exportindustrin. Störredelen av skatterabatten skulle hamna där och öka vinsterna.Att med skattemedel spä på exportindustrins övervinsteroch förvänta sig att detta skulle motverka högalönekrav är en logik som inte förstår. Snararetalar detta för att rikta stödet till mindre företag med sämrebetalningsförmåga.Regeringen föreslår att lagen om anställningsstöd skallgälla /95 och således även omfattaanställningar som inträffat långt före ett eventuelltriksdagsbeslut i ärendet. Hur en retroaktiv subvention skullekunna påverka rekryteringsbeteendet eller sysselsättningenkan vi inte förstå. De företag som redan anställt har anställt.Att subventionera dessa anställningar är att skänka bortskattebetalarnas pengar utan motprestation.Regeringens förslag innebär dessutom en mycket kortperiod för rekryteringen. Slutdatumet är , även omen eventuell förlängning aviseras. Med en så blirregeringens volymuppskattningar ännu mer orealistisk.Vi delar regeringens uppfattning att stöd endast skall utgåtill anställningar som omfattar minst per vecka.Likaså att stöd endast skall utgå till tillsvidareanställningar.Å andra sidan är det mycket vanligt att anställningarinleds med visstids- eller provanställningar. Det förefaller dårimligt att, om korttidsanställning övergår i fasttillsvidareanställning utan avbrott, även den förstaanställningsperioden skulle kunna omfattas av stödet. Detblir då en stimulans till nyanställning generellt somdet innebär en stimulans till att åstadkomma fler fastaanställningsformer.Vänsterpartiet delar regeringens uppfattning attnyanställningar främst kommer att ske inom näringslivetunder . Regeringens förslag skapar dockproblem. är delar av den kommunala och statligaverksamheten konkurrensutsatt. Genom förslagetskonstruktion får ett privat företag fördelar gentemot enkonkurrerande offentlig verksamhet. Resultatet kan bli ökadprivatisering vilket ju inte ger fler jobb. Exempel finns inomvård, omsorg och utbildning.Ett annat problem är att offentligt ägda bolag ochaffärsverk omfattas men inte annan offentlig verksamhet.Varför skall statlig och verksamhet i bolagsformpremieras framför annan verksamhetsform? ochstatlig verksamhet skall bedrivas i former som gynnar desssyften. anser att nyanställningsstödet skallvara konkurrensneutralt mellan privat och offentligt ochmellan olika offentliga organisationsformer.Vänsterpartiets förslagI syfte att pröva nya vägar att bringa nedmassarbetslösheten kan tänka sig attkomplettera övriga sysselsättningspolitiska åtgärder med etttemporärt marginellt nyanställningsstöd. Vi vill dockutforma det mer riktat och till en billigare kostnad änregeringens förslag. Härmed uppstår ekonomiskt utrymmeför kompletterande insatser i enlighet med Vänsterpartietsarbetsmarknadspolitiska motion.Utgångspunkten är att stödformen skall vara regelmässigtenkel så att onödigt administrativt arbete kan undvikas. Dettagör också att vi kan acceptera konstruktionen med ettmarginellt bruttostöd, vilket ju inte garanterar en nettoökningav sysselsättningen. Även ersättningsrekrytering kan kommai fråga bara det handlar om rätt kategori av sökande.Vi är medvetna om att varje avgränsning av reglernainnebär ett visst godtycke och att någon millimeterrättvisaaldrig kan uppnås. Inriktningen på mindre företag ochlångtidsinskrivna vid arbetsförmedlingen bör dock ge enrimlig effekt på arbetsmarknaden. Vårt förslag är i huvudsakmer restriktivt än regeringens, men mer generöst vad gällertidsperiod och anställningsformer för att nå en större effekt.Vilka arbetsgivare skall omfattas?Både tidigare redovisade utvärderingar och dagenstudelning av ekonomin talar för att exportindustrin och storaföretag bör exkluderas från stödet. , oftahemmamarknadsberoende, tvekar att nyanställa så längekonjunkturuppgången dröjer. Deras ekonomi är ofta relativtsvag. De kan inför rekryteringsbeslut påverkas av ettanställningsstöd. föreslår att endast företagmed upp till 50 anställda omfattas av stödet. Detta gälleräven offentligt ägda bolag och affärsverk. Annan offentligverksamhet som inte bedrivs i bolagsform berörs dock inteav denna antalsbegränsning.Vilka arbetssökande skall stödet omfatta?Över hela ser vi hur allt fler människor ställsutanför arbetslivet. De tidigare tillfälligaarbetslöshetsperioderna har ersätts av ett definitivtutanförskap.