mot · GI02Jo42 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:231 Allmän fiskevårdsavgift m.m. Regeringen föreslår i propositionen att en allmän,obligatorisk fiskevårdsavgift införs för allt svenskt fiske.Allmän fiskevårdsavgift har diskuterats och utretts tidigare.Den borgerliga regeringen beslutade på goda grunder attavvisa förslaget. Även inom socialdemokratin har flerakritiska röster höjts.Moderaterna avvisar bestämt förslaget om att införa enfiskevårdsavgift.Fiskevårdsavgiften är en skattFiskevårdsavgiften kommer, trots namnet, att fungera somen skatt på mete, spinnfiske, nätfiske och annat fiske. De allraflesta fiskande kommer inte att uppleva någon motprestationfrån staten för den penningsumma man betalar.Erfarenheterna från visar dessutom att mer än 5/6 avde avgiftsskyldiga kan komma att strunta i att betala avgiften.Enligt den utredning som ligger till grund för propositionenberäknas endast hälften av de avgiftsskyldiga att betala omen fiskevårdsavgift införs i . Allt pekar således motatt fiskevårdsavgiften kommer att bli en ''frivillig'' skatt omden införs.Införandet av en ny skatt är onödigtDärtill är fiskevårdsavgiften en helt onödig skatt. Det finnsbetydligt bättre metoder för att finansiera fiskevården.Förespråkarna för en fiskevårdsavgift är dåligt insatta ifiskevårdens ekonomi.Om ca en halv miljon fiskande betalar avgiften på 100kronor, dvs. dubbelt så många som i , skulle det samlasca som kan delas ut till fiskevård efteransökningar. Nya blanketter och ökad byråkrati har dock sittpris. En del av intäkterna, enligt propositionen 11 miljonerkronor, kommer därför att gå åt för att administreraavgiftssystemet.Det belopp som kommer att tillföras fiskevården via denföreslagna fiskevårdsavgiften kan således uppskattas till ca40 . Detta är en betydligt lägre summa än densom svenska folket spenderar på fiskekort.Enligt utredningen (ochSCB) spenderar svenska folket mellan 176 och 254miljoner kronor på fiskekort. Övervägande delen av dessapengar används direkt till fiskevård. hardessutom fiskekortens omsättning ökat. Dels för att månganya fiskevårdsområden bildats, dels för att priserna påfiskekorten höjts. En kvarts miljard kronor är alltså enrealistisk bedömning.Alternativ till fiskevårdsavgiftFörslaget till fiskevårdsavgift är uppenbart onödigt. Olikavarianter av ''statlig metskatt'' är en överspelad idé.Marknaden har i princip redan löst frågan om fiskevårdensfinansiering. Det vore mycket olyckligt med ideologiskaingrepp i en sund verksamhet.Ett undantag finns dock i den övervägande positiva bildenav en självfinansierad och fungerade fiskevård. I skärgårdenoch de fem , , ,och infördes fritt handredskapsfiske1985. I dessa områden sker numera nästan ingen fiskevårdalls. Det flyter inte in några pengar, det bedrivs nästan ingentillsyn och fisket kan ske hur som helst utan hänsyn tillfiskebestånd, lekplatser, fågelskydd och annat. Fiskevårdenhar övergått i vanvård.Stockholms stad hade fiskekortsintäkter frånskärgårdsfisket på innan fria fisketinfördes. Med den utveckling som skett av sportfisket ochmed dagens genomsnittliga fiskekortspriser skulleStockholms stads omsättning ligga närmare 10miljoner kronor. I stället ligger satsningarna på fiskevårdkvar på , nu nästan helt finansierade avskattemedel.Fria handredskapsfisket var en mycket ogenomtänktreform med tanke på den uteblivna fiskevården. Det vore attförvärra saken ytterligare att införa en allmänfiskevårdsavgift för att försöka kompensera det misstaget.Dels saknas lokala organisationer för att hantera eventuellamedel. Drivkraften att bilda fiskevårdsområden saknas avnaturliga skäl när fisket är fritt. Dels är det motsägelsefulltoch orättfärdigt från statens sida att först införa ett fritt fiskegenom att göra intrång i rättigheter som funnits sedanurminnes tider och därefter införa en statlig fiskevårdsavgift.När det fria handredskapsfisket på och i destora sjöarna infördes prövade Lagrådet ett förslag somursprungligen lades om en fiskeavgift på dessa vatten.Lagrådet fann att en sådan inkomstöverföring från denenskilde till staten är att betrakta som expropriation förvilken ersättning skall utgå. Såvitt vi kan se har härvidlagingenting förändrats . Det skulle vara ett gravtintrång på enskild äganderätt att återigen försöka genomföraen sådan inkomstöverföring från vattenägare till staten.Direkt osmakligt är desssutom att t.o.m. de som fiskar på sinaegna vatten tvingas betala avgiften till staten.Regeringens förslag om ''metskatt'' bör avvisas. En merkonstruktiv strategi för en bättre fiskevård vore att verka förbildandet av fler fiskevårdsområden, utöver de över 1 800fiskevårdsområden som redan finns, vilket skapar ytterligaremöjligheter för fiskekortsfinansierad fiskevård. finns entydlig vilja att bilda sådana inom områden där de saknas.Där fiskerätten präglas av oklara ägandeförhållanden böromarronderingar uppmuntras. På den och ide fem , där den enskilda fiskerätten till viss delhar upphävts, bör förutsättningarna för bildande avfiskevårdsområden och fiskekortsförsäljning återskapas.I syfte att säkra fiskevården kan det fria fisket upphävasinom de områden där det skapas nya fiskevårdsområden somsäljer fiskekort. Då skapas en ekonomi med intäkter ochmedel för fiskevård, precis som det fungerar i inlandsvattnen,intäkter som betalas av dem som fiskar på platsen och somanvänts till fiskevård på platsen, utan byråkratiska omvägar.Även inom andra områden där förutsättningar för bildandeav fiskevårdsområden saknas bör reformer genomförassom skapar förutsättningar för bildande avfiskevårdsområden, vilket i sin tur ger förutsättningar förfiskevård finansierad av intäkterna frånfiskekortsförsäljning. Regeringen bör ges i uppdrag attutreda och lämna förslag till hur förutsättningarna för enfiskevård, finansierad via fiskekortsförsäljning inomfiskevårdsområden, kan skapas på fler platser . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag i den del somberör allmän fiskevårdsavgift,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om det fria fisket samt om möjligheteratt skapa nya fiskevårdsområden.