mot · GI02U230 · 1995-01-25 00:00:00 — Det största hindret för utveckling är skulder.De har växt oavbrutet , och de fortsätter attväxa. De värst utsatta är de minst utvecklade länderna iAfrika söder om . Skuldtjänsten slukar dessa ländersexportinkomster. De har knappt några resurser kvar attinvestera. Deras tillväxt räcker inte för att uppvägabefolkningstillväxten. Det behövs en ny skuldpolitik för attstoppa kräftgången.Den hittillsvarande skuldpolitiken har misslyckats,eftersom skulderna växer. Skuldavskrivning har bara skett inågra få fall och har då drivits igenom av av politiskamotiv. I stället har länderna fått skuldlättnader. Men skuldenhar inte lättat, endast skuldtjänsten. Uppgörelserna omskuldlättnader knyts till villkor -- s.k. konditionaliteter --rörande skuldlandets ekonomiska politik. Dessa formulerasav () och is.k. Trots att mycket biståndhar lämnats av många givare, bl.a. , för att lindraeffekterna av strukturanpassningen, har de sociala följdernablivit förödande i många länder, särskilt för barnen.StrukturanpassningsprogrammenÖver åttiotalet har haftstrukturanpassningsprogram. Trots det mer än fördubbladesu-ländernas skulder . De allra fattigasteländernas skulder tredubblades. BNP och investeringarsjönk. Hälsovårdsutgifterna minskadesoch utbildningsnivån sänktes. För dessa länder -- och dethandlar främst om söder om -- blev 1980-taletett förlorat årtionde.Kritiken mot strukturanpassningen har växt, varteftererfarenheterna hopat sig. I en rapport som kom frånDag och sades att denhade raserat mycket av det som FN-systemet hade byggt uppi inom undervisning, hälsovård och annaninfrastruktur.IMF:s ''konditionaliteter'' har i länder med inre konflikterbidragit till att skärpa dessa. Det var vad som skedde iJugoslavien , och det har också skett iRwanda.Förvisso behövs ekonomiska reformer i skuldländerna.Men den patentmedicin, som IMF och Världsbankenordinerar, har inte botat. Den är en ''quick fix'', inte enpolitik för en långsiktig process, som måste inledas medmakroekonomisk stabilisering och marknadsliberaliseringar,men som också kräver lagstiftning, rättsväsende, ettfinansiellt system etc. inklusive genomgripande reformeringav landets statsförvaltning. En sådan politik behövs för attlägga grunden för utveckling av god samhällsstyrning ochpluralistiska politiska system.Det är hög tid att finna andra metoder förstrukturanpassning än och för atthantera skulder, så att de uppnår långsiktigutveckling. De sociala effekterna -- inte minst för barnen --måste beaktas liksom etniska och andra hot mot säkerheten.Dessa skulder kan inte lättasEn betydande del av de fattigaste ländernas skulder är tillde multilaterala långivarna (och deregionala utvecklingsbankerna). Dessa avskriver av principinga skulder, eftersom det skulle försämra deraskreditvärdighet, när de går ut och lånar på den internationellakapitalmarknaden. Resultatet har blivit att ochIMF fått in mer i skuldtjänst från dessa länderän de lånat ut. Bretton Woods-institutionerna har sålundamedverkat till att dränera på kapital och därmedbromsa utveckling.Kritiken har fött många krav på att och ändra sin politik och avskriva skulder. Dessa haremellertid stupat på argumentet att de måste slå vakt om sinkreditvärdighet, och att även skuldländerna skulle förlora ikreditvärdighet.I höstas kom den brittiske finansministern med ett förslagatt lösa problemet. Han tänkte sig att IMF skulle sälja tioprocent av sin guldreserv, som är värd över 300 miljarderkronor. Avkastningen beräknades bli omkring 1,6 miljarderkronor och skulle användas för att inrätta en särskild fondför att omvandla IMF-skulder till lån på mjukavillkor. IMF-chefen reagerade dock negativt.Han ville inte sälja ut ''familjejuvelerna''. harföreslagit att skall avsätta delar av sina vinsterpå liknande sätt.Problemet med skulderna till Bretton Woods-institutionerna måste lösas. Åtminstone hälften av de minstutvecklade och mest skuldtyngda ländernas skulder skallavskrivas redan i år.Bretton Woods-institutionernaDet har gått Bretton ,där (och ) och Internationellavalutafonden (IMF) grundades. Under detta halvsekel harvärldsekonomin utvecklats på ett genomgripande sätt.Bretton Woods-institutionerna har kommit att få uppgiftersom de inte var avsedda för.IMF förlorade sin uppgift som valutaövervakare, när USA1971 frångick utfästelsen att lösa in dollarn i guld. Iställethar IMF blivit ''finanspolis'' för skuldsatta u-länder.Världsbanken har växt till en jätte med över sex tusenanställda. Den har blivit det i särklass viktigastebiståndsorganet och förfogar över tio gånger så mycketpengar som hela FN-systemets bistånd. Den har tagit på sigständigt nya uppgifter och blivit världens störstamiljöorganisation med 300--400 experter på området.Världsbanken har skaffat sig monopol på att formulera ochlösa problem tack vare sin väldiga utrednings-och forskningskapacitet. Dess problemlösningar har blivitnormgivande för de flesta biståndsgivarna, även Sverige.Men bankens råd är inte alltid till gagn för u-landet. Ettaktuellt exempel är , som på inrådanskar ner budgeten för bekämpning av smittosammasjukdomar 1992--93. Det var en orsak tillpestepidemin i landet.Åtskilliga av egna biståndsprojekt har visatsig mindre lyckade, även strikt marknadsekonomiskt. kantas av ''vita elefanter'', projekt som inte blivitlönsamma och inte kunnat underhållas. En intern rapportvisade att av bankens projekt hade misslyckats.Många projekt har haft negativa sociala och ekologiskaeffekter. Det gäller exempelvis de stora dammbyggena, därstora befolkningar tvingas flytta och djupgående ingreppgörs i miljön. Dessa dammar har projekterats utan att manlyssnat till befolkningen, och det handlar ofta omurbefolkningar, som förlorar sin utkomst och själva grundenför sitt liv.Banken har inte heller lyckats med uppgiften att kanaliserakapital till de , som mest behöver investeringar, deafrikanska.Kritiken kommer numera inte bara från u-landssolidariskakretsar och miljöengagerade. har länge kritiseratbanken för dess överdrivna tilltro till marknadskrafterna ochuppmanat den att studera de östasiatiska erfarenheterna.Kritik riktas också mot banken och IMF för bristandeinsyn och kontroll. I praktiken styrs banken inte avmedlemsländerna utan av exekutivstyrelsen ochtopptjänstemännen.Världsbanken måste ändra sin politik. Men för att den skallkunna göra det, måste själva bankens struktur ochbeslutsformer förändras. Det krävs en verklig reform -- enstrukturanpassning -- av . Båda institutionerna måste demokratiserasoch inordnas i FN-systemet.Förslag till reformerMånga förslag till reformer har framlagts, exempelvis i enrapport från , som vill göra IMF till endemokratisk global centralbank och omvandla Världsbankentill en global utvecklingsfond. förre centralbankschefPaul Volcker vill att IMF ska sluta med utvecklingsbiståndoch återgå till sin ursprungliga uppgift att samordnaländernas ekonomiska politik. Han vill att Världsbankenframför allt skall arbeta med de länder, som inte har tillgångtill den internationella finansmarknaden, dvs. Afrika.Erskine Childers och vill infogaVärldsbanken bättre i FN-systemet. HarvardprofessornJeffrey angrep banken för att den stöttafrikanska despoter och IMF för att inte ha beaktat behovetatt stabilisera valutorna i Östeuropa.Den svenska hanteringenSkuldfrågorna överfördes 1988 från UD tillfinansdepartementet. Sedermera ändrades detta så attansvaret är delat mellan de båda departementen.Exportkreditnämnden företräder i , därförhandlingarna om u-landsskulderna sker. Det vore bättremed u-landssakkunniga, om skuldproblemen skall kunnahanteras så att lösningarna leder till långsiktig utveckling,vilket är biståndspolitikens mål. Skuldfrågorna bör återförastill UD och behandlas i samråd med biståndsmyndigheten.Även Världsbanksfrågorna i övrigt bör handläggas av UD.Ge inflytandeDet är stora summor som beviljar BrettonWoods-institutionerna. Men har ingen insyn i hurdessa institutioner beslutar och opererar. Vänsterpartietföreslår att en parlamentarisk nämnd tillsätts för dessa frågor.Den bör behandla alla viktiga ärenden innan beslut fattas ochspeciellt beslut om kapitalpåfyllnad. Till nämnden bör enreferensgrupp av enskilda organisationer knytas.IDA-påfyllnadenInför förhandlingarna om den elfte kapitalpåfyllnaden iVärldsbankens ''mjuka'' gren, , har allt fler börjat ställakrav. Det måste också göra. Regeringen nämner ibudgetpropositionen att det redan vid den niondekapitalpåfyllnaden fastslogs tre riktlinjer:fattigdomsbekämpning, ekonomisk anpassning och tillväxtsamt en miljömässigt hållbar utveckling. De måstegenomföras och det bör nu bli ett centralt krav från svensksida.Sverige skall föreslå alternativa modeller förstrukturanpassning.Vi måste kräva mer insyn och information på ett tidigtstadium. Det måste ske bättre utvärderingar av IDA-projekten, och dessa skall publiceras. Ekologiska, socialaoch etniska konsekvensanalyser skall göras för alla projekt.Ett folkligt deltagande skall ingå i projekten. IDA-lån skallinte gå till storskaliga infrastrukturprojekt som dammar ellerfinansiera projekt, som innebär storabefolkningsomflyttningar. Ett aktuellt projekt ärArundammen i , som bör motsätta sig. Inga lånskall ges till ekologiskt ohållbara energiprogram.Världsbankens skogspolicy måste förbättras.Det folkliga deltagandet skall även gälla Världsbankensegen verksamhet. Enskilda organisationer skall knytas tillbanken som referensgrupper. Oberoende experter skallgranska projekt och göra utvärderingar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av alternativa modellerför strukturanpassning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avskrivning av de minstutvecklade och mest skuldtyngda ländernas skulder tillVärldsbanken och IMF,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om reformer av ochIMF,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om överflyttningen av behandlingenav skuld- och Världsbanksfrågorna till UD,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om inrättandet av en ,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om svenska krav, som börställa i förhandlingarna om den elfte IDA-påfyllnaden,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den planerade Arundammen iNepal.