mot · GI02L306 · 1995-01-25 00:00:00 — Lönegarantilagen ändrades den 1/7 1994. I lagen står ,att den som arbetat i ett företag som går i konkurs och somfått lönegaranti , för arbete i sammaverksamhet, får ingenting. Tyvärr glömde man att skrivanågra anvisningar eller övergångsbestämmelser, vilketinneburit svårighet med tolkning av lagen. Praxis är att lagarinte ska gälla retroaktivt. Inför man så hårda restriktionersom i lönegarantilagen skall de naturligtvis gälla framåt itiden, så att man ger de anställda någon chans att gardera sigmot ekonomisk katastrof.I praktiken har det före lagändringen fungerat så här: Ettföretag går i konkurs och konkursförvaltare utses.Konkursförvaltaren ser till att företaget drivs vidare, ofta avden gamla ägaren. Syftet är att skydda de tillgångar somfinns i företaget och försöka återuppbyggaföretaget. Den personal som finns erbjuds i många fall attfortsätta jobba, först under konkursförvaltarens ansvar ochsedan för den arbetsgivare som övertar företaget. Personalenkan ju alla arbetsuppgifter och de behöver vanligtvis arbete,så de jobbar på. I den situationen går varken arbetsgivareeller den anställda via arbetsförmedlingen. Enligt den nyalagen ska de f.d. anställda anvisas det nya arbetet avarbetsförmedlingen, om man erbjuds sitt ''gamla'' jobb. Detär den möjlighet som finns för att undvika tvåårskarensen.Går man inte via Arbetsförmedlingen, riskerar man att hajobbat gratis om även det nya företaget går i konkurs.Med den nya lönegarantilagen försvagas ocksååteranställningsrätten i lagen om anställningsskydd. Om maninte vill riskera att ha arbetat gratis, kan man bara kräva rätttill återanställning till sitt gamla jobb, under förutsättning attdet arbetet anvisas av Arbetsförmedlingen. Hur nu enarbetare på dagens knappa arbetsmarknad skall kunna ställanågra formkrav för att ta jobbet. Dessutom riskerar den sominte tar erbjudet jobb, oavsett om det anvisas via AF eller ej,att mista rätten till A-kassa.Bland de ca 50 000 företag som gått i konkurs under desenaste tre åren finns både seriösa och mindre seriösaarbetsgivare. De mindre seriösa planerar noga sin konkursoch missbrukar lagstiftningens ev. kryphål för att klara sinekonomiska situation med så god marginal som möjligt.Oseriösa arbetsgivare måste bemötas med skärpta regler ochåtstramade möjligheter.De seriösa arbetsgivarna har länge kämpat med en svårsituation och på alla sätt försökt klara företaget till dess detbara inte går längre. De seriösa måste självklart kännasamhällets stöd. Den bästa hjälp de kan få är att de mindreseriösa hindras från att härja fritt. Alla de seriösasmåföretag som finns, ska självklart kunna begära att fåkonkurrera på lika villkor och med schysta metoder. Det ärförutsättningen för trygga arbeten i livskraftiga småföretag.Det framtida arbetet bör inriktas på konkursförfarandetoch tillvägagångssätten vid företagsrekonstruktioner. Då kanantalet konkurser och de därav efterföljande problemenminimeras. Förutom de sociala vinster som då uppnås för deanställda, kommer en ekonomisk vinst att göras.Om antalet konkurser minskas och tyngdpunkten läggs påstöd till företagsrekonstruktioner kommer antalet uppsagdap.g.a. arbetsbrist då företag går i konkurs också att minska.Därmed minskas kostnaderna för det ekonomiska stödet iform av ersättning från lönegarantin, vilket då blir en vinstbåde för den enskilde och för staten.Vi anser att regeringen bör återkomma till medförslag om tillvägagångssätten för åtgärder som är avseddaatt underlätta rekonstruktion av företag som bedöms kunnabli livskraftiga samt att kraftigt begränsa möjligheterna tillmissbruk av konkursförfarandet.Utrymme kommer därmed att finnas så att ingen ställs heltutan ersättning även om samma person skulle drabbas fleragånger. Man måste komma ihåg att den anställde sällan ärinblandad i någon ''planerad'' konkurs, utan den anställdeställs inför fullbordat faktum av att ha drabbats av dennasituation. Vi anser att tvåårskarensen skall tas bort urlönegarantilagen.I dag finns ett högsta totalbelopp på som utgåri lönegaranti till en anställd. Det täcker sällan den fordran avinarbetad lön, inarbetad semesterersättning ochuppsägningslön som en normalinkomsttagare har. Vi anseratt nivån på taket skall ses över, alternativt att reglerna ändrasså att taket tas bort och i stället begränsa statens åtaganden,dels i tiden, dels i omfattning av de ersättningar somgaranteras, t.ex. så att staten endast garanterar lagstadgadeförmåner.Med föreslagna åtgärder kan den totala kostnaden förstaten minskas. Den kostnad som kommer att återstå börfördelas på ett bättre sätt än . Vi anser att ramarna förlönegarantins innehåll skall ses över. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att ta bort tvåårskarensen urlönegarantilagen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att se över ramarna förlönegarantins innehåll,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att begränsa möjligheterna tillmissbruk i konkursförfaranden,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att underlätta rekonstruktionen avföretag som bedöms kunna bli livskraftiga.