mot · GI02Ju218 · 1995-01-25 00:00:00 — Fram hade rätt att meddelaföreskrifter för och leda trafikövervakningen. På förslag av1981 års polisberedning beslöt emellertid att dessabefogenheter skulle upphöra den 1 oktober 1984.I mars 1993 presenterade revisorer rapporten''Polisen i samhällets tjänst''. Revisorerna ägnadetrafikövervakningen stor uppmärksamhet. Efter att haframhållit trafikövervakningens stora betydelse för ökadtrafiksäkerhet konstaterade revisorerna, att den regionalastrukturen uppenbarligen inte ger några garantier för eneffektiv trafikövervakning och att det enligt revisorernasmening därför borde övervägas, om inte trafikpolisen bordeorganiseras nationellt.Revisorerna noterade också att trafiken är ett juridisktkomplicerat fält och att man uppmärksammat att i praktikensamma trafikregler inte gällde över hela landet. Behovet aven enhetlig rättstillämpning talade enligt revisorerna ocksåför att trafikpolisen skulle ha en egen organisation över denlokala och regionala nivån.Efter remissbehandling överlämnade revisorerna i juni1993 sin slutliga rapport, varvid man ånyo konstateradebrister i effektiv styrning av polisens trafikövervakning ochatt effektiviteten i verksamheten var låg. Revisorerna varvidare skeptiska till länsstyrelsernas möjligheter attåstadkomma den nödvändiga förnyelsen av trafikpolisen.I skrivelse lämnade ''riktlinjer och råd'' beträffande ett antal polisiäratrafikövervakningsaktiviteter.Avslutningsvis konstaterade där att''det finns fortfarande alltför stora kvalitetsmässigaskillnader i övervakningen, vilket klart har dokumenteratsinom ramen för tillsyn''.Dagens situationPå grund av genomförda personalminskningar under 1993och 1994 har antalet trafikpoliser minskat från ca 1 250 till ca 950. Ytterligareminskningar är planerade och det kan befaras, att antalettrafikpoliser under detta år kommer att understiga 900. På treår skulle det således ske en minskning med nära 30 %.Detta innebär ett allvarligt hot mot den positivautvecklingen på olyckssidan. På kort sikt kan minskningen iett regionalt perspektiv verka acceptabel, men i ett nationelltperspektiv och på kan konsekvenserna bliförödande.Enligt beslut har numera det totalaansvaret för trafiksäkerhetsarbetet. I det nationellatrafiksäkerhetsprogrammet har polisen utlovat atttrafikövervakningsinsatserna framgent skall förbli på sammanivå som . När programmet utarbetades utgickRikspolisstyrelsen från att länsstyrelserna skulle verka för atttrafikövervakningen skulle få den omfattning och inriktning,som föreslagit och som riksdag ochregering ställt sig bakom. Mycket tyder nu på att dekvalificerade insatserna (dvs. utförda av trafikpoliser) under1995 kommer att ligga lägre än under 1993.På central nivå har överenskommelse träffats mellanRikspolisstyrelsen och om hurtrafikövervakningsinsatserna skall genomföras. Vägverkethar även ställt resurser till polisens förfogande. Nuvarandebristande direktivrätt för i kombinationmed minskat antal trafikpoliser riskerar att kullkastaförutsättningarna för trafiksäkerhetsprogrammetsgenomförande.Regionalt finns mycket stora variationer när det gällerandelen trafikpoliser. Dessa variationer synes intemotiverade av faktiska förhållanden såsom trafikmängd,antalet vägkilometer, antalet olyckor osv.Rikspolisstyrelsens inspektionsverksamhet visar att ocksåverksamhetsinriktningen varierar mellantrafikavdelningarna på ett sätt som heller inte kan varamotiverat av de faktiska förhållandena. Tecken tyder på attintresset för trafikolyckor minskat hos flera regionalapolisledningar.Det finns därför en risk för att verksamhetsinriktningeninom trafikövervakningen är på väg mot skillnader, som intekan vara motiverade av regionala förhållanden.Förutsättningarna för att signaler från omgemensamma aktiviteter skall slå igenom synes varaväsentligt sämre än för bara sedan.Vidare finns skillnader i kompetens och teknik mellantrafikpoliser i olika län. Detta kommer att leda tillkvalitetsmässiga skillnader i sättet att bedrivatrafikövervakning.Vidare har noterat, atträttstillämpningen alltjämt präglas av olikheter. Exempelvissker omhändertagande av körkort vid förseelser mycket olikai olika delar av landet. Detta påverkar negativt trafikanternasförtroende för trafikövervakningar och rättssystemet.Enligt regeringsbeslut överförsfr.o.m. ett antal bilinspektörer, som utför flygandeinspektion m.m., från till polisväsendet.Till följd härav kommer all fordonskontroll på väg attombesörjas av polisen. Detta ställer nya krav på samordningav den trafikövervakande verksamheten samt på likformaderutiner.Kommande arbete inom EU och inte minst genomförandetav harmoniserade åtgärder inom trafikövervakningen kan förSveriges del försvåras av att vi saknar en nationellsamordning av trafikpolisarbetet.SammanfattningVad som ovan redovisats talar för att Rikspolisstyrelsensroll behöver stärkas vad gäller trafikövervakningen. Tvåalternativ är därvid tänkbara. Det ena är förslaget frånriksdagens revisorer att ställa trafikpolisen under centralledning . Det andra alternativet, somdock bör komma i fråga i första hand, är att geRikspolisstyrelsen rätt att meddela föreskrifter förtrafikövervakningen. Denna föreskriftsrätt borde i huvudsakomfatta följande områden:Dimensioneringen av deregionala trafikpolisavdelningarna.Utrustningsanskaffningoch kompetensutveckling inom trafikövervakningen.Verksamhetsinriktning och kvantitativa resursinsatser.Föreskriftsrätten förutsätts bli kopplad till ensamrådsskyldighet med resp. länsstyrelse. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utvidgade befogenheter förRikspolisstyrelsen vad avser trafikövervakning.