mot · GJ02Bo6 · 1995-12-19 00:00:00 — med anledning av förs. 1995/96:3 revisorers förslag angående samordnad länsförvaltning Länsstyrelserna har många roller, dels att utövamyndighetskontroll, dels vara anslagsfördelare av statligamedel och samordnare av statlig verksamhet, som verkarinom de olika länen.För att få en större helhetssyn, där man kan uppfylla övergripande statligaoch regionala mål, har staten lättat något på de regler som styr verksamheten.Dessa förändringar och utvärdering av kommunikationsverkens förhållandetill länen presenteras i revisorernas förslag till åtgärder.Samtidigt som detta sker pågår en diskussion om att stärka den regionalanivån när det gäller det demokratiska inflytandet och om att förändralänsstyrelsernas roll till att vara mer av myndighets- och tillsynsutövare.Detta pågår i den Regionberedning, vars ställningstagande är ute på remiss.Där kommer man bland annat fram till att de olika statliga verkensorganisation dåligt överensstämmer med den länsindelning vi har. För att integöra den överensstämmelsen sämre bör regeringen vidta åtgärder och på siktse till att en större enhetlighet kan uppnås. Denna uppfattning omfattas ävenav revisorer.För att uppnå övergripande statliga och regionala mål måste det politiskainflytandet stärkas. Detta kan uppnås genom att man förverkligarRegionberedningens förslag om att förstärka och utöka de parlamentariskalänsförsamlingarnas, landstingens, makt och inflytande. De regionala målenmåste lyftas upp och en decentralisering av makt och medel genomföras. Deregionala behoven måste utvecklas och ges förutsättningar utifrån det lokalaperspektivet.Innan det blir verklighet måste man ta ställning till dagens situation, därdet är , som står för den regionala samordningen. Ett sätt attstärka det demokratiska inflytandet är att se till att styrelsesmakt och befogenheter blir tydligare och förstärks. Den är ändå det organ,som indirekt är folkvalt i den egna regionen. Det kan inte vara rimligt att ettläns utveckling så starkt skall vara beroende av hur den enskildelandshövdingen utför sitt arbete och delegerar beslut till länsstyrelsen.De statliga verkens organisation måste ses över, även om inte Region-beredningens förslag leder till en genomgripande förändring avlänsstyrelsernas roller och befogenheter. Man kan undra om den sekt-orisering som finns på kommunikationssidan är nödvändig eller denmest effektiva, med hänsyn till helhetstänkande och att investeringsbehovoch knapphet med medel inte går ihop. Ett kommunikationsverk, däråtminstone och ingår, kan vara ett steg i riktning motett helhetstänkande inom kommunikationsområdet och infrastruktur-satsningar av stor regional betydelse. Revisorerna påpekar vidare i sinskrivelse att det är ett problem att man inte kan flytta medel mellan de olikaverksamheterna för att få den mest effektiva lösningen, inte minst urmiljösynpunkt. Det finns även andra verk, som skulle behöva samordna sinaverksamheter.Länsstyrelsernas samordnande funktion försvåras också av att flera verkinte ingår i denna samordning, t.ex. , de regionalautvecklingsbolagen . Helhetssynen blir lidande ochsamordningsvinster uteblir. Posten och Telias bolagisering har medfört encentralisering av makt och inflytande tillbaka till . Det ärnaturligtvis en försämring för det regionala inflytandet och möjligheten attpåverka. Det kan kanske lösas på samma sätt som när utsettlänsansvariga för att föra en dialog med länsstyrelsen.I övrigt ansluter sig till revisorernas förslag i sin skrivelse.För att få ett reellt regionalt inflytande, baserat på en demokratisk grund,krävs en genomgripande förändring av länsstyrelsernas funktion och roll.Införandet av regionala parlament, som tar över delar av den statligamaktutövningen, är ett måste i den processen. Detta kommer Vänsterpartietatt återkomma till när Regionberedningens förslag skall behandlas avregering och riksdag. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om samordnad länsförvaltning.Stockholm den 15 december 1995Owe ()()