mot · GI02Fi212 · 1995-01-25 00:00:00 — Innehållsförteckning1.En politik för 2000-talet2 1.1.Den ekologiska krisen2 1.2.Den sociala dimensionen3 1.3.Statens ekonomiska kris3 1.4.Att ta sig ur dagens ekonomiska kris5 1.5.Den gröna ekonomisk-politiska strategin6 2.Förslag till statsbudget10 2.1.Miljörelaterade inkomstförstärkningar11 2.2.Miljörelaterade skattesänkningar och utgifter12 2.3.Socialpolitiska förändringar14 2.4.Övriga förändringar15 2.5.Underskott och upplåning.18Hemställan19Bilaga Tabell över budgetförslaget221. En politik för 2000-taletSverige är ett rikt land med unika förutsättningar ochmöjligheter att vara ett ekologiskt och socialt föregångsland.Vi har inom vårt land större tillgång till producerande jordoch skog per capita än nästan alla andra länder, vi har tillgångtill redan utbyggd vattenkraft som ger varje boende i Sverigetillgång till mer ren och billig elkraft än nästan alla andrafolk, vi har levt i fred och har dessutomen materiell standard som de allra flesta i världen bara kandrömma om. Till detta skall läggas en tradition som byggerpå medborgarideal, sprungna ur folkrörelsetraditioner, ochsom lett fram till en förhållandevis stor värdegemenskap dådet gäller syn på offentlighet, delaktighet och jämlikhet.Miljöpartiet de Gröna anser att måste ta tillvaradessa möjligheter och förutsättningar på ett medvetet ochinsiktsfullt sätt.För att ta tillvara såväl förutsättningar som möjligheterkrävs att ekonomin underställs ekologiska, sociala,kulturella och demokratiska målsättningar. Den idagdominerande ekonomismen måste upphöra som värdegrund,den ekonomiska internationalismen måste balanseras medsjälvtillit, makten måste återvinnas till demokratiskt valdaförsamlingar och kunskapen om naturens givna spelreglermåste öka. Då, och först då, kan vi se framtiden an medtillförsikt. Då, och först då, kan vi ta tillvara förutsättningaroch möjligheter att bli ett ekologiskt och socialt modellandistället för en sårbar och utsatt randstat i en värld som medsvindlande hastighet går mot utarmning av naturens, ochdärmed samhällets, långsiktiga produktionsförmåga.Miljöpartiet de Gröna uppfattar således den ekonomiskakrisen på ett både djupare och bredare sätt än vad som tycksvanligt bland politiska och ekonomiska beslutsfattare medrötter i andra ideologier.1.1. Den ekologiska krisenDen totala livsmiljön försämras från dag till dag. Trots endel framsteg på vissa områden. Verkligheten är emellertidden att fler arter är utrotningshotade än någonsin, utsläppenav tungmetaller leder till att halterna ökar i jordar dag fördag, skogarna stressas alltmer, motståndskraften motförsurningen minskas och koldioxidutsläppen är betydligthögre än vad det ekologiska systemet medger. Riksdagensmiljömål nås bara när det gäller svavelutsläpp. Allergiernaökar dramatiskt -- vart tredje barn som börjar småskolan ärallergiskt.Verkligheten är så skrämmande att många blundar.Verkligheten är den att våra celler -- djurs, växters ochmänniskors -- utsätts för en kemisk krigföring som är störreän någonsin i livets historia. Verkligheten är att vi genom vårlivsstil och vårt konsumtionsmönster lever på ett sätt sommedför att allt mer atomer som legat lagrade i jordskorpan iårmiljoner nu förs upp, via som förbrukningsvarori samhället, i biosfären och atmosfären som molekylsopor.Verkligheten är att vi inte lever ett dugg förnuftigare änpå den tid då man i städerna kastade sopor direkt ut frånfönstren -- den enda skillnaden är att har soporna enannan form; osynliga molekylsopor.1.2. Den sociala dimensionenDen utbredda arbetslösheten är ett nytt fenomen i Sverige.Risken är stor att den permanentas om vi inte ganska snartlyckas få ned den till en rimlig nivå. En permanent högarbetslöshet hotar medföra stora sociala problem som gårutöver vad som varit fallet.Borttagandet av gränskontroller i samband med EU-medlemskapet ökar med största sannolikhet införseln avsåväl droger som vapen i vårt land. Även detta hotar medföraökande sociala problem och ett ökat inslag av våld.De omfattande ekonomiska problemen i statens finansertvingar fram betydande besparingar. Dessa tenderar attdrabba långinkomsttagare särskilt hårt av det enkla skälet attde har betydligt mindre marginaler. Nominellt bidrar devisserligen avsevärt mindre till sparbetingen, men finns detinget mer att ta så är det ingen tröst. Risken för att en 2/3-samhälle ska utvecklas i vårt land får inte underskattas!1.3. är ett rikt land, men staten är fattig. Å ena sidanhar vi i fler yuppinallar och videobandspelare percapita än något annat folk som medborgarnabetalar av personliga skulder och sparar mer än på mycketlänge. Å andra sidan växer statens skuld och räntorna påbudgetunderskottet tär på möjligheterna att föra en sundekonomisk politik. Den snabbt ökande statsskulden framståridag som det huvudsakliga skälet till betydligt högreräntenivåer allmänt taget i än i omvärlden. Statensekonomiska kris medför en ekonomisk kris för helasamhället. Därför är det oerhört viktigt att snabbt kommatillrätta med den skenande statsskulden. Vår ambition är attsnabbt vända statens underskott till överskott för att sedanminska statsskulden.Orsakerna till den ekonomiska krisen för staten -- och förmånga enskilda hushåll -- är att finna i en rad orsaker. Vi kankonstatera att en rad felbedömningar gjorts och attMiljöpartiet de Grönas bedömningar ofta visat sigvara riktiga, trots att de gått stick i stäv med de gängsepolitiska och ekonomiska uppfattningarna.Orsak 1: Tron på evig tillväxt leder till strukturfelStatsskulden och budgetunderskottet är följden av enpolitik som inte byggt på realism utan på drömmar om evigforsättning på det som varit. Tron och drömmen på den evigatillväxten -- både som genomförbart projekt och somförutsättning för social och ekologisk standardhöjning -- harförsatt landet i ekonomisk kris. I den fysiska verkligheten äremellertid ständig ekonomisk materiell tillväxt inte möjlignär samhället nått fram till en materiellt mogen nivå. Tilldetta kommer ett påfrestande faktum som är svårt attacceptera för många: i ett materiellt moget samhälle är detingen självklarhet att vare sig antalet arbetstillfällen ellermänniskors sociala standard ökar som följd av ekonomisktillväxt. Det vanliga tillväxtbegreppet är dessutom så snävtoch enkelspårigt att många av det moderna samhälletsvälfärdsvinster inte bokförs som plussiffror. Förbättradhälsovård, felfria CD-skivor istället för knastrandestenkakor, förbättrade telekommunikationer och smartareoch energieffektivare metoder att värma upp hus utgörexempel på välfärdsvinster som oftast går spårlöst förbi itraditionella nationalräkenskaper. Slutligen kan tilläggas atttillväxt och utveckling är enligt ordboken begrepp förförändringar i kvantitet respektive kvalitet. De är intelikvärdiga.Allvarliga strukturfel, som påpekade redan islutet av 80-talet, har cementerats istället för att åtgärdas somföljd av tron på gamla lösningar och dröm om den ständigtväxande kvantitativa volymen på ekonomin. Dessastrukturfel yttrar sig på en rad olika sätt. Några exempel:fastlåsningen vid ekonomiskt ohållbara pensions- ochsocialförsäkringssystem,höga skatter och avgifter påarbetstid,en lagstadgad normalarbetstid som inte äranpassad till det materiellt mogna och tekniskt utveckladesamhället,den ohyggliga satsningen på det militäraförsvaret.Orsak 2: Skattereformen underfinansieradTill detta kommer allvarliga felbedömningar när det gällerskattereformen 90/91 som blev gravt underfinansierad ochsom byggde på naiva föreställningar om s k dynamiskaeffekter. de Gröna varnade för följderna ochmotsatte sig ofinansierade skattesänkningar som sedermerahar urholkat statskassan.Vi pekade på att de dynamiskaeffekter som förväntades i form av att människor skullearbeta mer om de fick sänkt marginalskatt, mycket väl kanförbytas i sin motsats. Lågkonjunkturen kom att medföra ettkraftigt ökat sparande, dramatiskt minskad konsumtion,drastiskt krympande näringsliv och en extremt högarbetslöshet. Låginkomsttagare och arbetslösa har drabbatssärskilt svårt. För att finansiera statliga åttaganden harfinansministrar tvingats in i en lånekarusell som medfört envåldsamt snabb skuldökning och acceleranderäntekostnader.Orsak 3: Nedmontering av spelregler för marknadenGenom att montera ner valutaregleringen utan att ersättaden mer tidsenliga spelregler (främst i form av ökad tröghetpå markanden) flyttades makten från politiskt valdaförsamlingar till kapitalvalda. Eftersom kapitalvaldaförsamlingar endast har ett enda huvudmål -- förräntning avpengar -- kommer allt mer av samhällets verksamheter attunderställas detta enda mål. Därmed kan vi få en fullständigtouthärdlig utveckling som utgår från att människanreduceras till att enbart vara en ekonomisk varelse istället förden sociala och biologiska varelse hon faktiskt är.Miljöpartiet de Gröna motsatte sig avregleringen medsamma motivering som (SOU 1990:44)gav uttryck för: ''Kapitalägarnas ökande handlingsutrymmemedför att förhandlingsutrymmet för arbetskraft ochhandlingsutrymmet för politiker inskränks. ''Orsak 4: Konsumtionen under högkonjunkturenEtt allvarligt strategiskt misstag gjordes under den senastehögkonjukturen; istället för åtstramning tilläts konsumtionenväxa över alla breddar såväl med intjänade som med lånadepengar. Dessutom styrdes inte företagensdevalveringsvinster på ett för samhället och helheten rimligtsätt. Omfattande felinvesteringar gjordes i fastigheter, ofta avspekulativt slag. Effekten är att vi fick en djupare följandelågkonjunktur, och när konjunkturen åter väntuppkommer besvärande flaskhalsar i produktionen. Mycketomfattande investeringar behövs för att kompensera 80-talets felinvesteringar och lågkonjunkturens utslagning avdelar av näringslivet. de Gröna krävde såvälregler för bankernas utlåning och en skatteväxling för attstyra upp användningen av företagens vinster som sparandeoch investeringar i bl a energisystem och miljöteknik. Denförra högkonjunkturen var en jättechans att göra de förstastora investeringarna för ett miljöanpassat samhället ochgröna framtidsjobb -- som slarvades bort i spekulations- ochkonsumtionsiver.Orsak 5: Kronans knytning till ecunKronans knytning till ecun kom under sämsta möjligatillfälle och det halsstarriga försvaret av kronan var, somMiljöpartiet de Gröna påpekade, ett grovt strategiskt misstagsom lett till orimligt hög arbetslöshet och stora svårigheterför bl a småföretagen och hushållen. Den nu flytande kronanhar medför en extremt stark valutapolitisk stimulans somvida överstiger devalveringar. Vinsterna avdetta uppkommer emellertid ensidigt i exportindustrin, vilketmedför ett tudelat näringsliv. En del i högkonjunktur, och endel som i hög grad är kvar i lågkonjunkturen. Detta medföri sig en rad problem.1.4. Att ta sig ur dagens ekonomiska krisVår modell inför 2000-talet inriktas på följande:* Företagens vinstökningar måste styras till bärkraftigainvesteringar i den reella produktionen. Miljörelateradeinvesteringar måste bli räntabla för företagen; på samma sättsom det blev lönsamt att investera bort arbetskraft närarbetsgivaravgifterna infördes bör det nu bli lönsamt attrationalisera bort miljöförstöring och ohälsotal. * Den nya livsstil, som bl a talade om,måste förverkligas utan att ekonomin och den socialavälfärden drabbas. * Marknadens dynamik bör utnyttjas för att styra omkonsumtion till ett hållbart mönster -- det som är långsiktigthållbart måste bli kortsiktigt lönsamt. * Arbetslösheten skall minskas och internationaliseringensberoende av maktcentra dämpas.Detta förutsätter en ny metod för krislösning. Denna nyametod är skatteväxlingsmodellen. Skatteväxling innebär attskatten på arbete växlas mot miljörelaterade skatter; främstenergiskatter. Effekterna av en skatteväxling kansammanfattas genom följande:* En skatteväxling medför att det blir räntabelt förföretagen att investera på ett hållbart sätt; de ökade vinsternakommer att investeras på ett miljöoptimalt sätt. * En skatteväxling innebär dessutom att återvinning avmaterial, s k industriella kretslopp, gynnas eftersomåtervinning kräver mer arbete och mindre energi änproduktion som baseras på jungfruliga råvaror. * För hushållen blir det mer intressant att reparera ochunderhålla -- vilket leder till fler jobb och ökad efterfråganpå hållbara produkter med lång livslängd och därmed bättreresurshushållning. * Skatteväxling påskyndar utvecklingen frånindustrisamhälle till tjänste- och informationssamhälle.Genom skatteväxling sätter vi igång på ettbärkraftigt sätt -- vi får en ekonomi som stimulerar enmiljöbättre utveckling, fler jobb och ny hållbar teknik.1.5. Den gröna ekonomisk-politiska strateginDe viktigaste målen för den ekonomiska politiken underden närmaste mandatperioden är, enligt deGröna, att aktiva steg tas för långsiktig överlevnad, globalsolidaritet och ökad demokrati. Detta går alldeles utmärkt attkombinera med andra viktiga mål: att uppnå balans i statensbudget och att minska arbetslösheten. Det som inte kanaccepteras är traditionellt tänkande som medför att såvälarbetslösheten som statens budgetunderskott minskas genomåtgärder som innebär att de tre huvudmålen kränks.Huvudmålen för den ekonomiska politikenSteg mot långsiktig överlevnad innebär att den ekonomiskapolitiken måste underställas naturens spelregler. Dessaspelregler är inte förhandlingsbara. Spelreglerna innebär bl aatt Jorden är ett slutet system, bortsett från solens instrålningoch planetens värmeutstrålning, från vilket ingen materiaförsvinner. Varje atom som plockas upp från jorden (t ex ifossila bränslen) tar vägen någonstans efter det att denanvänts i samhället; de omvandlas till molekylsopor ochdeponier som hotar livsmiljön. Därmed är ett begrepp som''produktion'' inte självklart något positivt. Därtill kanpåpekas att den produktion som de facto äger rum i biosfärensker genom fotosyntesen i den gröna cellen. Det är allsågrundläggande fel att sträva efter ökande produktion ikvantitativa termer. Därmed är också BNP-måttet ettfullständigt felaktigt mått på samhällsutveckling. För attklara överlevnad på krävs istället hållbarakvalitetsprodukter, lägre varugenomströmning i samhället,bättre användning av exergin (arbetsförmågan) i energin ochkretsloppsbaserad industri.Detta innebär i sin tur att varje investering som görs i vårtland skall leda till bättre livsmiljö och att ekonomiskastyrmedel skall gynna det som är långsiktigt hållbart.Konkret medför detta bl a skatteväxling, momsen bort påmiljömärkta produkter och investeringar i ny modern energi-och transportteknik.Steg mot global solidaritet innebär bl a att den rika delenav världen måste visa vägen; vi måste sluta vara ett föredömevars metoder och tänkande leder till ekologisk kollaps om deöverförs i global skala. Detta ansvar är tungt och medför attlöften om fortsatt materiell tillväxt måste bannlysas från denpolitiska debatten. Det innebär att den ekonomiska politikeninte får tillåtas bygga på snäva nationella intressen ochkortsiktiga materiella fördelar. Detta innebär också att dentraditionella konkurrensen måste kompletteras medinbördes-hjälp-förhållanden och att internationellahandelsavtal (och reglerna inom EU) måsteunderställas såväl miljöklausuler och socialklausuler somden fattiga världens behov.Steg mot deltagande demokrati innebär att denekonomiska politiken inte tillåts bli ett självgående systemoch den inte tillåts öppna och förstärka ett laglöst anarkistisktfrihetsrum för kapitalet. Detta medför att den s.k. marknadenmåste omgärdas med regelverk. Det innebär också attmänniskors delaktighet måste öka genom att ett vidare ochdjupare frihetsrum kombineras med reella möjligheter för demånga människorna att utnyttja frihetsrummet. Valfrihet,som inte kombineras med möjligheter att utnyttjavalfriheten, är bara ett tomt slagord från de högerkrafter somser jämlikhet som ett hot för sina egna egoistiska strävanden.Ökad demokrati förutsätter således att skatter används somett skarpt fördelningsinstrument och att den gemensammasektorn är stark.Ränteutgifterna måste minskasStatens budget går med skrämmande stort underskott ochstaten lånar alltmer pengar för att täcka kostnaderna. Dessapengar skulle kunna användas på ett betydligt mer produktivtsätt. Enbart räntorna för lånen ligger numera på nivån 120miljarder. diskuteras smärtsamma besparingar påtiondelar av denna summa. Lånen är således stora och detkommer att ta att komma tillrätta med bådeutgifterna och de systemfel som legat till grund för attproblemen uppstått.Regeringen har i en tidigare proposition föreslagitbesparingar på och detta skall nuförverkligas. Tyvärr har medlemskapet i EU medfört en tungkostnad för staten som intecknat en rad skattehöjningar.Hade medlemskapet inte blivit av hade dessa skatter kunnatanvändas för sanering av statsbudgeten. Förespråkarna för ettsvenskt medlemskap i har därför en stor skuld i denbesvärliga situation nu befinner sig i.Budgetsanering måste nu innehålla både skattehöjningaroch nedskäringar. Vi anser att andelen skattehöjningar ochnedskärningar bör vara ungefär lika. Sammansättningen påbesparingar och skattehöjningar måste vara sådan attinvesteringar, teknisk utveckling och produktion, i framförallt långsiktigt hållbara framtidsbranscher, tar fart. De grönasektorerna av näringslivet, dvs miljöteknik m.m., växerinternationellt sett snabbare än andra sektorer.Marknadsutveckling för grön teknik i ligger på ,i bara på . Här finns en trist eftersläpning somvittnar om många förlorade arbetstillfällen och bättreekonomi beroende på oviljan att se de många fördelarna imiljösatsningar.Aktivt företagande måste gynnas -- det gäller inte minstnyföretagande och småföretagande i landets alla delar. Ävendirektstimulerande åtgärder behövs för att stimulera enekologiskt och socialt anpassad förnyelse av näringslivet.Därigenom kan skatteintäkterna öka och räntorna påstatsskulden minskas. Budgetförstärkningar genomskattehöjningar och nedskärningar kan aldrig räcka om vivill bibehålla någon form av demokratiskt och rättvistvälfärdssamhälle. Genom en skatteväxling kan ekonominstimuleras, teknikutveckling komma igång och produktionoch arbetstillfällen öka på ett för miljön okränkbart sätt.En stor del av budgetunderskottet härrör frånarbetslösheten; denna har kostat statskassan över 100miljarder kronor 1994. Detta är oacceptabelt och en direktföljd dels av ett skattesystem som gynnar den typ avsysteminvesteringar som minskar antalet sysselsatta, dels enlagstiftad normalarbetstid som inte är anpassad tillverkligheten.Arbetslösheten måste minskaDeltagande demokrati förutsätter att arbetslöshetenminskas snabbt eftersom de som står utanförarbetsmarknaden får mycket svårt att kommain i samhället. Ett samhälle med hög arbetslöshet blir därmedett samhälle med stora klyftor. Stora klyftor innebär att denpolitiska debatten fokuseras kring plånboksfrågor och akutavardagsfrågor. Miljöfrågorna hamnar i skymundan. Viljan attunderkasta sig nya lagar och styrmedel -- som i viss månminskar bekvämligheten -- kan dessutom bli svag om tvåtredjedel av befolkningen upplever hur en tredjedel kan köpasig fri från besvär och ansvar. Men arbetslösheten kostarockså statskassan stora pengar -- 1994 kostadearbetslösheten ca . Pengar som kundeanvänts på ett mer konstruktivt sätt. De Gröna anser att ettövergripande medel för att nå ett hållbart samhälle är attminska arbetslösheten. De Gröna ser heller inga svårigheteri att minska arbetslösheten. Det handlar mer om vilja, än ombrist på metoder, med tanke på att den politiska majoritetenhittills accepterat att många människor ställts utanförarbetsmarknaden.Miljöpartiet de Gröna menar att radikal minskning avarbetslösheten kan ske genom skatteväxling, sänktnormalarbetstid och tidsbegränsade akutåtgärder för att delapå jobben. Dessutom måste småföretagen och kreativa idéerfå möjlighet att utvecklas.Offentliga sektorn en förutsättning för effektivitetI ekonomismens tidevarv har myten om att skatter, storoffentlig sektor och jämlikhet leder till ekonomiskineffektivitet tagit fäste som vore den en sanning. Mytenhärstammar från en teori som först lanserades i Englandunder och som bl a drev den välkände ekonomenEli att kräva sänktskattetryck. hävdades samma sak avhögerekonomen . Trots detta har skattetrycketökats och utvecklats till ett välståndsland. I de flestaländer förs samma resonemang -- oavsett om den offentligasektorn utgör eller av BNP. I själva verket användsteorin av dem som ogillar fördelningspolitik, solidaritet ochjämlikhet.Det finns också skäl att nu slå fast attprivatiseringar och s k marknadslösningar inte kanaccepteras av ideologiska skäl. Den offentliga sektorn är denenda ekonomiska sektor som naturligt, utan vinstsyfte, kanlägga mänskliga aspekter på vård, omsorg och utbildning.Detta gör att en stor offentlig sektor är grunden för varjeanständigt samhälle som inser att människovärde inte kanmätas i pengar. Det är också den enda ekonomiska sektor därdet kan uppfattas som rationellt och effektivt att hålla engammal människa i handen. Slås denna sektor sönder tar visteg tillbaka mot ett i sämre samhälle.Ekonomiska styrmedel är en del av den offentliga sektorn.Ekonomiska styrmedel är ett sätt att nå mål som ligger längrefram än marknaden själv har till syfte att planera för.Ekonomiska styrmedel kan medföra att marknadens aktörerockså får ta ett fullvärdigt marknadsansvar genom att ocksåbetala de externa effekterna av sin verksamhet. Först då nåssamhällsekonomisk effektivitet, i enlighet med denneoklassiska skolan.Vi vill att slår fast att marknadens aktörer ibetydligt större omfattning skall betala för de externaeffekter som uppstår av verksamheter istället för att låtastaten agera städgumma/städgubbe och låta kommandegenerationer betala -- dvs att en marknadsekonomi växerfram som är värd namnet.Miljöpartiet de Gröna finner således ingen rationellanledning att sänka skattetrycket eller utarma den offentligasektorn. Däremot finner vi starka skäl att dels förändraskatterna så att skatt och avgifter på arbetstid minskas ochmotsvarande höjningar sker på energi, råvaror och utsläpp(s.k. skatteväxling), dels förskjuta innehållet i offentligasektorn till att mer inriktas på att upprätthålla och utvecklakvalitén inom vård, omsorg och skola än att garanterainkomstgaranti för de som har höga eller relativt högainkomster.Marknaden måste skyddas från marknadsekonominsbristerDet är naturligtvis inte så att marknadsekonomin är felfribara för att planekonomin visat sig vara en katastrof. Det ärsnarare så att även marknadsekonomin kan vara en katastrof.Huvudorsaken är paradoxalt nog att den förutsätter allmäntaccepterade fasta spelregler. Dessa spelregler måste varademokratiskt, socialt och ekologiskt rimliga.Ett av de stora problemen med marknadsekonomin är attvare sig naturen eller kommande generationer har någon röstpå marknaden. Hade naturen haft en röst på marknaden hadedet förmodligen inte varit ekonomiskt möjligt att utrotaarter -- utrotas ca 100 arter per dag p g a det nuvarandemarknadsbeteendet. Hade kommande generationer haft enröst på marknaden hade vi förmodligen för länge sedan levti ett hållbart kretsloppssamhälle -- priset på ändliga råvarorhade skjutit i höjden så att återvinning hade varit ekonomisktlönsamt.Men marknadsekonomin har också andra brister. Bl a harkapitalets rörlighet ökat. Det är inte längre så att kapital barabestår av mark, skog, fabriker och annat som man inte kanflytta. är kapitalet extremt lättrörligt och kan gå påtillväxtjakt varhelst det vill i världen på mindre än en tiondelssekund. Kapitalet kräver snarare snabb avkastning änlångsiktig miljöhänsyn. Och etik och moral har försvunniti takt med att marknaden globaliserats och anonymiserats;avståndet mellan konsument och producent kan t o mmotivera konsumtion i en del av världen av produkter somframställts på det mest förnedrande sätt (t ex barnarbete ochdödlig arbetsmiljö) i en annan del av världen.Marknadens spelregler måste utformas så att marknadensdynamik kan utnyttjas för byggandet av det ekologiskt ochsocialt hållbara samhället.