ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GJ02So1 · 1995-10-19 00:00:00 — med anledning av skr. 1995/96:1 Utbytesverksamhet med rena sprutor till narkotikamissbrukare BakgrundUtvärderingen av försöken vid och att lämna utrena sprutor och kanyler till narkotikamissbrukare i utbytemot använda, som pågått , i syfte att sökavetenskapligt stöd för metodens värde i kampen mot aids,visar att det inte går att dra några säkra slutsatser. Inte helleren förlängning av försöken skulle föra oss närmare ettresultat menar . Regeringen anser inte att detfinns skäl att stoppa försöksverksamheten men att deursprungliga intentionerna måste följas och attSocialstyrelsen beaktar att garanterasmedverka i försöken.Fördjupat uppdragNarkotikamissbruket kan leda till ett riskbeteende som intelåter sig stoppas med isolerade åtgärder. Smittspridningen ärförknippad med riskbeteendet. Riskbeteendet kan brytas i ettintimt samarbete med narkoman- och socialvård. ISocialstyrelsens redovisning 1988 framförs bl a att många avde missbrukare som tar kontakt medsprututbytesprogrammen inte har någon tidigare kontakt medvare sig den sociala narkomanvården eller hälso- ochsjukvården. För att det skall finnas motiv att fortsättaförsöken anser vi att uppdraget bör fördjupas så att syftetockså är att söka vetenskapligt stöd i metodens värde irehabiliteringen av narkotikamissbrukare.Kontrollprogram avutlämnade sprutorI utvärdering framgår det att man iförsöken inte vet om man får tillbaka de utlämnadesprutorna och att de inlämnade sprutorna motsvarar ca 70%av de utdelade. Det händer att barn hittar begagnade sprutor,leker doktor och rispar sig på sprutorna. Det finns en risk attden begagnade sprutan kan vara besmittad. Försöken får inteinnebära att nersmittade sprutor och kanyler hamnar i ökandeutsträckning ute i samhället. Utdelningen av sprutor skautformas så att man försäkrar sig om att man får tillbaka desprutor och kanyler som man lämnat ut. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att fördjupa uppdraget utifrån syftet att sökavetenskapligt stöd i metodens värde i rehabiliteringen av narkotika-missbrukare,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kontrollprogram för utdelning av sprutor ochkanyler.
mot · GJ02So3 · 1995-10-19 00:00:00 — med anledning av skr. 1995/96:1 Utbytesverksamhet med rena sprutor till narkotikamissbrukare I föreliggande skrivelse föreslår regeringen attförsöksverksamheten med utdelning av rena sprutor tillnarkotikamissbrukare i och i skall fortsätta.Regeringen grundar sitt ställningstagande på Socialstyrelsensutvärdering av försöksverksamheten.Huvudsyftet med försöksverksamheten är att motverka smittspridningbland injektionsmissbrukare. Av utvärdering framgår dockatt bland deltagarna i sprututbytesprogrammet i har smittaförekommit avseende såväl HIV som hepatit B och C.Socialstyrelsens utvärdering har inte kunnat påvisa några positiva effekterav försöksverksamheten från smittospridnings- och narkotikasynpunkt, vilketockså påpekas i regeringens skrivelse. Vidare är det anmärkningsvärt attbegagnade sprutor inte har krävts åter i samband med att narkotika-missbrukare tilldelats nya. Av utvärderingen framgår att det faktiska antaletåterlämnade sprutor och kanyler har varit lågt och man kan därför ifrågasättaom det har varit fråga om en utbytesverksamhet.En fråga som måste ställas är var de sprutor som inte återlämnas hamnar,eftersom man inte ens märkt de sprutor och kanyler som delats ut. Blottamisstanken om att sprutor som delas ut inom projektet kan spridas vidare -såväl rena som använda - i missbrukarleden är enligt vår mening tillräckligtallvarligt för att inte låta försöksverksamheten fortgå. I sammanhanget börockså erinras om våra egna erfarenheter av försöksverksamheten medlegalförskrivning av narkotika . En av flera förödandekonsekvenser var att stora mängder av den legalt förskrivna narkotikan såldesvidare på den svarta marknaden. Det är inte helt orealistiskt att tro att detinom missbrukarkretsar kan finnas en marknad även för injektionsredskap.Regeringens förslag att fortsätta försöksverksamheten, om än med bättrekontroll, ger enligt vår uppfattning helt felaktiga signaler. I rådertotalförbud mot all hantering med narkotika, med undantag för medicinsktbruk. Detta är en klar och tydlig politik som visar att vi inte accepterarnarkotika i vårt samhälle. Mot denna bakgrund kan en fortsattutbytesverksamhet med rena sprutor till narkotikamissbrukare rentav skapaosäkerhet både här hemma och i om vad svensk narkotikapolitik stårför.Sveriges riksdags beslut om totalförbud mot narkotika skall enligt vårmening inte kombineras med en verksamhet som går ut på att dela ut deverktyg som behövs för att kunna injicera narkotika. Det är ett alltfördubbeltydigt budskap då vi försöker påverka legaliseringsivrarna iEuropaparlamentet, som bl.a. är förespråkare av utdelning av rena sprutor, attanamma restriktiva syn på narkotika.Dessutom är det anmärkningsvärt att också regeringen konstaterar attförsöken inte kunnat ge några bevis för att smittspridningen faktiskt minskat,men ändå föreslår att försöken bör fortsätta. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attutbytesverksamheten med sprutor till narkotikamissbrukare börupphöra.
mot · GJ02So4 · 1995-10-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:23 Vissa ändringar i smittskyddslagen m.m. Regeringen föreslår i föreliggande proposition ett antalförändringar av smittskyddslagen (1988:1472). Vårutgångspunkt är att de förslag som presenteras är väl avvägdamellan å ena sidan samhällets behov av att begränsaspridningen av samhällsfarliga och smittsamma sjukdomaroch den enskilde individens rätt till integritet å den andra.Mot den bakgrunden biträder vi i stort sett de föreslagna förändringarna avsmittskyddslagen.Enligt smittskyddslagens 38 § skall tvångsisolering ske på ett landstings-drivet sjukhus. Vi anser att 38 § bör utökas så att tvångsisolering skall kunnaske även på privata sjukhus som är godkända för vård av patienter medsamhällsfarliga sjukdomar.I januari väcktes en motion av m.fl. (m) om kampen motHIV/Aids (1994/95:So405). I motionen föreslogs att en utvärdering skulleske av samtliga åtgärder som vidtagits för att på olika sätt minska och stoppaspridningen av HIV-viruset.I motionen föreslogs att smittskyddslagens bestämmelser och bastuklubbs-lagen, vars syften i båda fallen var och är att begränsa smittspridningen avHIV, borde utvärderas. Samma sak när det gäller de informationskampanjersom bedrivits och arbete.Det är glädjande att regeringen har anammat det moderata kravet från ijanuari genom att föreslå att en parlamentarisk utredning tillsätts för attutvärdera smittskyddslagens effektivitet och funktion när det gäller attförhindra och minska smittspridningen av samhällsfarliga sjukdomar. I dettasammanhang anser vi dock att hela det HIV-preventiva arbetet bordeutvärderas och att även informationsarbetet, arbete ochinsatser på landstingsnivå och bland de frivilliga organisationerna bör ingå iutredningens översyn. Även övrig lagstiftning vars syfte är att begränsa ochstoppa spridning av samhällsfarliga sjukdomar borde bli föremål förutvärdering. Slutligen anser vi att en bred internationell jämförelse börgenomföras för att på så sätt klargöra om vi i valt rätt metod och omdet finns exempel på andra åtgärder som kan ersätta eller komplettera vårteget arbete i kampen mot samhällsfarliga och smittsamma sjukdomar. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att tvångsisolering skall kunna ske även påprivata sjukhus i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en bred utvärdering av lagstiftning och andrainsatser för att begränsa spridningen av samhällsfarliga sjukdomar iallmänhet.
mot · GJ02So5 · 1995-10-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:23 Vissa ändringar i smittskyddslagen, m.m. Regeringen föreslår vissa ändringar i smittskyddslagen avvilka flertalet är av teknisk natur och några av mer principiellart.Det är anmärkningsvärt att propositionen inte innehåller en utvärdering avsmittskyddslagens tillämpning på hiv och erfarenheterna av tvångsvård.Europarådets tortyrkommitté har ju gjort påtalanden om densvenska smittskyddslagen. har som enda medlemsland i Europarådetinte undertecknat rådets rekommendation (nr 14/89) om hivsmittadesrättigheter. Den svenska smittskyddslagen står inte heller i samklang medVärldshälsoorganisationens (WHO) rekommendationer om hiv och aids sombygger på frivillighet och respekt för den enskilde. Det är av största vikt attfå kunskap om tvångsvård verkligen bidrar till minskad smittspridning ellerom lagstiftningen motverkar sitt syfte. I propositionen föreslås att enparlamentariskt sammansatt utredning bör tillsättas med uppdrag att utvärderasmittskyddslagen. Denna utredning anser vi bör tillsättas utan dröjsmål vilketbör ges regeringen till känna.I propositionen föreslås att i lag skall reglera de sjukdomar somskall definieras som samhällsfarliga och som kan föranleda tvångsomhänder-tagande medan regeringen i förordning skall ange vilka sjukdomar som äranmälningspliktiga. De skäl som anförs för en sådan ordning är inteövertygande. Enligt mening bör liksom riksdagenbestämma vilka smittsamma sjukdomar som skall vara anmälningspliktiga. Idetta sammanhang kan påpekas att 4 § andra stycket gällande lag uppfyllerbehovet av snabbt ingripande, eftersom regeringen får föreskriva att visssjukdom skall vara anmärkningspliktig även om beslutet skall underställasriksdagen. Detta bör ges regeringen till känna.Enligt uppfattning skall vidare huvudregeln vara att ingaanmälningar om anmälningspliktiga sjukdomar skall innehålla identitets-uppgifter.Vi anser inte att tillräckliga skäl lagts fram för att stödjaförslagetatt anmälningar om icke-veneriska sjukdomar som är anmälningspliktigaskall innehålla identitetsuppgifter. Det är den behandlande läkaren, intesmittskyddsläkaren, som enligt vår mening i det enskilda fallet skall ge rådoch information om hur patienten ifråga skall sköta sig. Detta bör gesregeringen till känna. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om omedelbar parlamentarisk utredning om tvånget ismittskyddslagstiftningen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skall bestämma om vilkasmittsamma sjukdomar som skall vara anmälningspliktiga,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avidentifiering av anmälningar omanmälningspliktiga sjukdomar.
mot · GJ02So6 · 1995-10-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:23 Vissa ändringar i smittskyddslagen, m.m. Propositionen innehåller en rad ändringar i smittskyddslagensom övervägande är av redaktionell natur. Det kan gällanamnändringar etc. Redovisningarna av förslagen visar dockpå vissa brister i lagen och ställer sig därförpositivt till den parlamentariska utredning som aviseras ipropositionen, en utredning vars huvudsyfte är att se överden rättsliga re-gleringen av åtgärder och straffrättsligaaspekter som samhället skall ha på spridningen av HIV.Detta oaktat och utan att avvakta utredningens förslag anser Vänsterpartietatt HIV/aids skall lyftas bort från smittskyddslagen och därmed följaEuroparådets ministerkommittés rekommendation om behandling av HIV-positiva. Kommittén ansåg att kontaktspårning och tester måste ske påfrivillighetens grund för att vara effektiv och de tog även avstånd frånhivrelaterade frihetsberövanden. Vi anser att skall följa dessarekommendationer.En annan ändring som vill ha i nuvarande smittskyddslag äratt få en tidsgräns när en omprövning skall göras. Denna omprövning skallinte göras av smittskyddsläkare utan av regionala organ.Detta för att ge rättssäkerhet åt den som utsätts för beslut om tvångsisolering.Som lagen nu är utformad kan den som tvångsisoleras inte få sin sak prövadutan att riskera en livstidsinternering. Vi föreslår att en omprövning skallgöras . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att infektion av hiv (humantimmunbristvirus) tas bort som anledning till ingripande enligtsmittskyddslagen enligt ministerkommittésrekommendation,2. att hos regeringen begär förslag till införandet av enomprövningsklausul innebärande förnyad prövning efter sex månaderför den som tvångsisoleras enligt smittskyddslagen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ett neutralt organ, regionalaorgan, skall göra denna omprövning och inte smittskyddsläkare.
mot · GJ02So7 · 1995-10-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:23 Vissa ändringar i smittskyddslagen, m.m. behandladerekommendationer om etiska frågor och HIV, beslöt manbl.a. att ta avstånd från frihetsberövande relaterat till HIV.Den menade att handlande i Europarådetmåste följa svensk lagstiftning och anmälde avvikande uppfattning.SamhällsförhållandenaÖppnandet av gränser och lägre bevakning vid dessa innebäratt narkotikamissbruket och prostitutionen kan öka i Sverigeoch med det smittspridningen av HIV.Det är därför viktigt, anser vi, att samhället har riktiga och effektivainstrument för att förhindra spridningen av HIV-infektioner. Det är samtidigtangeläget, att - vid utformningen av lagar - integritetsskyddet för individeninte undergrävs och att okränkbarheten garanteras så långt möjligt.Utvärdering och dessinnehållVi välkomnar således regeringens bedömning att en brettupplagd utvärdering av smittskyddslagen är nödvändig, inteminst ur rättssäkerhetssynpunkt för den enskilde.Angreppsfältet bör vara så vitt som regeringen anger i sinaskäl. Dessutom bör man, i en utvärdering avsmittskyddslagens preventiva förmåga, väga in omsprututbytesförsök kan anses gå fria från smittskyddslagensparagrafer.I av försöksverksamhet med utdelning avrena sprutor och kanyler till narkotikamissbrukare, anger man, att några säkraslutsatser, vare sig i positiv eller negativ riktning, angående försökens effektvad gäller smittspridning eller narkotikamissbruk inte kunnat göras, menkonstaterar att det förekommit att deltagare smittats.Vi menar att även i en fortsatt försöksverksamhet i sprututbytes-programmen, där den vetenskapliga uppläggningen är tillfyllest, finns det riskför att fallerar och att detta upptäcks först vid försökensutvärdering.Sprututbytesförsöken har diskuterats rättsligt ur narkotikastrafflagenssynpunkt och bör också värderas utifrån smittskyddslagens intentioner. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en utvärdering,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utvärderingen även bör omfattasprututbytesförsöken.
mot · GJ02T11 · 1995-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:44 Riktlinjer för upphandling av Gotlandstrafiken m.m. är ett av mest frekventa turistmål. Redandetta faktum gör trafiken till och från till en speciellsamhällsangelägenhet. Turisttrafiken har en klar bäring somden kanske främsta näringen på ön och därmed ett betydandeekonomiskt underlag för öns alla former av arbetstillfällenoch serviceutbud. När det gäller turisttrafiken är docktillgänglighet och ekonomi inte en fråga endast förGotlänningarna, utan även för övriga riket. Det är därförviktigt att frågan behandlas i ett vidare perspektiv.Den andra delen av spörsmålet - tillgängliga transportvägarför dels attraktion för etablering av nya näringaroch arbetstillfällen, dels för redan etablerade näringars ochhandels behov av utveckling och av transporter till fastlandetmen då med bibehållen kostnadsneutralitet vad gällertransportkostnader - ställer stora krav på en hållbar,långsiktig lösning för alla parter.Vid genomläsning av såväl utredning som propositionfinner jag emellertid tyvärr att tankar och förslag återigenföljer ett statisk linje utan nytänkande. Detta gäller ur såvälmiljöhänsyn som ekonomiska aspekter. Jag menar attOxelösundsalternativet inte rönt den uppmärksamhet som detförtjänar som en bättre lösning ur miljö- och ekonomisksynvinkel.Tidigare utredningar som, -85 ochSjöfartsverket -92 pekar just på som bästafastlandsalternativ. Men också den avslutadeGotlandsutredningen konstaterar att Oxelösundsalternativetär mest fördelaktigt även i det ekonomiska perspektivet.Detta konstaterande borde allvarligt överväga isynnerhet med rådande ekonomiska situation.Bidragande faktorer för detta är hamnens belägenhet somdjuphamn samt det unika i att alla nödvändigainfrastruktursatsningar redan är utförda och bekostade avskattemedel. Detta gäller såväl järnvägsförbindelse sommotorvägsanslutning från E4an som i princip redan finnsända fram till kajkant. Faktorer som dessa borde efter miljö-och ekonomisk konsekvensbeskrivning ge ensjälvklar placering som en av huvudhamnarna i etttvåhamnsalternativ.Skulle däremot valet bli ett alternativ med flerfastlandshamnar torde även då hamn vara ett urmiljö- och kostnadsperspektiv självklart val som hamn vadgäller kompletterande frakttrafik. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om miljö ochekonomiska skäl för som en avhuvudhamnarna för Gotlandstrafiken,2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kompletterandefrakttrafik.
mot · GJ02T13 · 1995-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:44 Riktlinjer för upphandling av Gotlandstrafiken m.m. har utpekats i flera statliga sjöfartsutredningar,som det bästa eller ett av de bästa hamnalternativen efteröstkusten. Det kan därför inte finnas någon tveksamhet omalternativet konkurrenskraft. Hamnverksamhetoch färjesjöfart måste bedömas efter kommersiella villkor påen konkurrensutsatt marknad, varför förändringar mellanhamnar ej skall ses som samhällsekonomiskt slöseri.1985 skrev i sin rapport (1985:14): "Detenda alternativ som på ett avgörande sätt minskar behovet avstatsbidrag är det s.k. bashamnsalternativet. Det innebär, attOxelösund trafikeras höst, vinter och vår i stället förNynäshamn/. trafikerar såvälNynäshamn, som förutomOxelösund. "1992 skrev i sin rapport (K92/2264/2): "Härbehöver inte göras någon mer ingående transportgeografiskanalys för att konstatera, att utgör det bästa ochegentligen det enda alternativet vid en tvåhamnslösning. "1995 konstaterar i SOU1995:42att en trafiklösning med som bashamn påfastlandet för merparten av trafiken ger den lägstatrafikkostnaden.Oxelösund kan förutom djupaste hamn erbjudamotorväg, järnväg och flygplats. Det är få lägen i ,där så hög standard kan erbjudas olika transportbehov, utanatt kräva omfattande investeringar. Allainfrastrukturinvesteringar är redan gjorda. Ur passagerar- ochgodssynpunkt måste det vara mest effektivt att koncentreratransportflöden, som ger hög trafikfrekvens ochutnyttjandegrad av resurserna. Ökad tillgänglighet och bättrerestider kommer att förbättra reskvaliteten ochtransportekonomin. Den besparing som staten kan göra påOxelösundsalternativet förstärks också av de mycketpositiva regionalpolitiska effekter, som skulle kommaSödermanlands län tillgodo.Mot denna bakgrund och med hänvisning till avgivnayttranden från i D-län och kommunmenar vi, att i första hand bör vara en avpropositionens angivna två fastlandshamnar.Ett annat alternativ bör vara att utnyttja hamnför kompletterande gods- och persontrafik framför allt underhögsäsong. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om somfastlandshamn för Gotlandstrafiken.
mot · GJ02T14 · 1995-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1995/96:44 Riktlinjer för upphandling av Gotlandstrafiken m.m. I propositionen konstaterar regeringen att utgångspunktenäven fortsättningsvis bör vara att den av staten garanteradebastrafiken sker på två fastlandshamnar. Regeringens slutsatsär klok och har ett mycket brett stöd. Det finns därför skäl attskärpa formuleringarna och vara än mer tydlig ipropositionen, när det gäller betydelsen av tvåfastlandshamnar.BakgrundDen bemyndigades den dåvarande chefen förKommunikationsdepartementet att tillkalla en särskildkommitté med uppdrag att lämna förslag till långsiktigalösningar för färjetrafiken till och från . Kommitténredovisade sitt arbete i rapportenFramtidsanpassad Gotlandstrafik SOU 1995:42. Utredningenslår fast att och bör vara de tvåfastlandshamnar som skall trafikeras. Utredningen anser attvillkoren för persontrafiken måste förbättras och att enseparering bör eftersträvas mellan gods- och persontrafikentidsmässigt . Bastrafiken bör enligt utredningenutföras med konventionella kombinationsfärjor för attsäkerställa trafikförsörjningen året runt. Vidare menarutredningen att kompletterande färjeförbindelser börupprätthållas och för persontrafiken börmöjligheten införas att resa med snabbfärja.RemissvarKonsumentverket, , ochSveriges är några av de remissinstanser sominstämmer i utredningens bedömning att det behövs fler änen fastlandshamn. Remissinstanserna på , Gotlandskommun, , Allting ochGotlands näringsliv i samverkan, anser samtliga att det tvåfastlandshamnarna bör vara och Oskarshamn.SlutsatsMed rapporten och deavgivna remisserna som bakgrund och underlag ärregeringens slutsats om två fastlandshamnar riktig, klok ochbefogad. Regeringen väljer dock formuleringen "...utgångspunkten även fortsättningsvis bör vara att den avstaten garanterade bastrafiken sker på tvåfastlandslandshamnar". I samma stycke påtalar regeringen attdet kan finnas fördelar med endast en fastlandshamn, ochformuleringen i propositionen lyder: "Regeringen kankonstatera att det kan finnas vissa fördelar med att endast enhamn ingår i den av staten garanterade bastrafiken. "Dessa eventuella fördelar finns dock varken beskrivna avregeringen eller av någon av remissinstanserna, vilketunderstryker slutsatsen att fördelarna med två hamnar vidaöverstiger alternativet med en fastlandshamn.Det finns goda skäl för att i propositionen följa de logiskaslutsatserna fullt ut och bestämt avvisa enhamnsalternativet.Av remisser och propositionstexten framkommer att detfinns en bred och tydligt uttryckt uppfattning om attenhamnsalternativet saknar såväl stöd som fördelar. Däförbör regeringen i propositionen fastställa att de tvåfastlandshamnarna ska vara och . HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om två fastlandshamnar förGotlandstrafiken.