mot · GI02So293 · 1995-01-25 00:00:00 — Forskning om det sociala välfärdssystemet Alla människors lika värde är grunden för politik.Individens fri- och rättigheter får inskränkas endast avhänsyn till andra människors lika fri- och rättigheter. För attkunna tillfredsställa kraven på olika rättigheter och samtidigtbevara största möjliga frihet, krävs en politik som skaparvälstånd. På detta välstånd kan sedan en långsiktig hållbarvälfärd byggas som omfattar alla medborgare.Sverige har ett av världens mest omfattandevälfärdssystem. Det tryggar en standard som för människori andra delar av världen är otänkbar. Dock finns det mycketsom hotar vår välfärd eftersom våra nuvarande system harvisat sig oförmögna att ge grundtrygghet åt alla, den beskärmänniskors personliga ansvar och den skapar ekonomiskaobalanser. Välfärdens utbyggnad har ensidigt varitkoncentrerad till den offentliga verksamheten och har i alltför stor utsträckning präglats av storskalighet, tröghet ochlikriktning.Kraven på rättigheter har blivit mer omfattande än vadnationens samlade produktion av välstånd kan tillgodose.Det är orimligt, och i längden ekonomiskt ohållbart, att låtastarka intressegruppers rättigheter inkräkta på möjlighetenatt tillgodose svagare gruppers lika rättigheter. En fortsattutveckling i den riktningen medför minskat välstånd, intebara för oss utan också för kommande generationer.Trots ambitionen att åstadkomma generell välfärd för allahar många hamnat utanför välfärdsstatens trygghetssystem.Från genomförd forskning kan vi konstatera, att i desocialförsäkringssystem som bygger på individens tidigarearbetskvalifikationer har marginalgrupperna ökat de senasteåren.I det arbete som vi inom bedrivet för att utarbetamodeller för ett reformerat välfärdssystem, har vi funnit attdet finns brister, både i produktionen av välståndet och iutformningen av välfärden. anser att det är endastgenom en genomgripande reformering av vårt socialavälfärdssystem som vi kan klara av att ge ocksåmorgondagens generationer trygghet. I arbetet med attreformera vårt sociala trygghetssystem behöver vi ökadkunskap och forskning dels om nuvarande förhållanden, ochdels om villkoren för den svenska välfärdspolitikensutformning långt in på 2000-talet.Frågor som vi framför allt behöver ytterligare kunskap ochforskning om, och som i hög grad påverkar välfärdsstaten,är kring de sociala trygghetssystemen i välfärdsstaten,arbetsmarknaden, familjesituationen och boendet.Det är lätt att konstatera att inget hotar välfärdsstaten meraän ett illa utformat trygghetssystem. Behovet av ökadkunskap och forskning är därför stort om vi ska klara av attkonstruera ett nytt och i verklig mening generellttrygghetssystem inför 2000-talet.Utan att i allt för hög grad styra forskningen, anser vi detviktigt att vi ger tydliga signaler om vad vi vill attforskningen ska ge för underlag till politiska beslut. När detgäller forskning kring välfärden och dess fördelning ansercentern att forskningen ska utgå även från olikagrundtrygghetsperspektiv, eftersom vi anser att det är genomett socialt grundtrygghetssystem som vi kan fördelavälfärden rättvist.Inkomstrelaterade trygghetssystem ökar klyftornaVåra nuvarande olika socialförsäkringssystem ärinkomstrelaterade och likartade i sin konstruktion. Mångasom har en sårbar position i något trygghetssystem har i regelockså det i de andra socialförsäkringssystemen. Denna''likartade'' rättvisa kan medverka till tendenser mot enpolarisering i det svenska samhället: å ena sidan finns det grupp som är väletablerad på såväl arbetsmarknadensom inom välfärdssystemen och å andra sidan en grupp somsaknar en bestående och tillräckligt meriterande relation tillarbetsmarknaden och de samhälleliga trygghetssystemen.För dem som har trygga anställningsförhållanden,tillräckliga ersättningsnivåer i socialförsäkringssystemenoch fördelaktigt boende har deras ställning i samhälletstärkts och deras ekonomi konsoliderats. Medan hushållen isamhällets mellanskikt har fått det bättre, har andra gruppermed ofördelaktig situation i något eller oftast i flera avförsörjningssystemen fått en ökad ekonomisk och socialsårbarhet.Fler grupper hänvisas till socialbidragRegeringens budgetproposition kommer att tillföra deekonomiskt svaga i samhället ytterligare en grupp, nämligende ungdomar i åldern 18--som kommer att bli utanarbetslöshetsförsäkring. Bland de yngsta under saknarredan idag rätt till ersättning. Tvåtredjedelar av ungdomarna iungdomsutbildningsprogrammen saknade l992 rätt tillarbetslöshetsersättning. Det är därför förvånande attregeringen nu föreslår att villkoren skall försämrasytterligare för dessa grupper.Det finns ett klart samband mellan den ensammapersonens ålder och stödet från olika socialförsäkringar. stora gruppen ensamma personer ökarsocialförsäkringskvoten med åldern. Det är i främsta handarbetslöshetsersättningar och sjukpenning som döljer sigbakom dessa siffror. Ju yngre personerna är desto sämreskydd har de vid arbetslöshet och sjukdom. Anledningen tillatt så många ungdomar tar emot socialbidraghänger samman med bristande socialförsäkringar,framförallt vid arbetslöshet. De har helt enkelt inte hunnitkvalificera sig för de prestationsbaserade trygghetssystemen.Solidaritet med kommande generationerVälfärdens brister kräver genomgripande förändringar. Denuvarande sociala trygghetssystemen har lovat mera än vadde kan hålla. Genom att under många årtionden ta högtillväxt för given har beräknade ökningar av välståndettecknats in i olika reformer. När dessa ökningar sedan inteblev av har obalanser uppstått. ATP-systemet och de samladesocialförsäkringarna har på det sättet ökat sina utgifter i ensnabbare takt än inkomsterna. Resultatet har blivit storaunderskott, som medverkar till en växande statsskuld.Välfärd som dessutom betalas med lån blir osäker. Välfärdsom bidrar till att ekonomin vacklar blir i längden otrygg.För att nå verklig trygghet måste medborgarna kunna lita påatt välfärden håller vad den lovar, och den måste utformas såatt ekonomin håller långsiktigt.Konsekvenserna av att statens finanser gårmed underskott blir att nuvarande generationer skjuter översina skulder och problem på kommande generationer. Detinnebär att de som inte fått ta del av välfärden än får betala.I det perspektivet är det nödvändigt att förändra förmånerna.Den svåra kombinationen att minska förmånerna ochsamtidigt värna dem med störst behov, kan enligt centernuppnås genom ett grundtrygghetssystem.I ett läge när en tredjedel av statens utgifter ärofinansierade är det ofrånkomligt att välfärdsstaten behöverförändras i grunden och kostnaderna minskas mer än vadsom varit aktuellt förut. För är det självklart attförändringarna måste ske i socialt accepterade former. Enförnyelse av välfärden som siktar till att ge medborgarna ettökat personligt ansvar måste kombineras med att alla --också de mest utsatta -- garanteras grundtrygghet.Det finns en stor risk att ungdomar och andra som av olikaanledningar inte förmår att etablera sig på arbetsmarknaden,och som därmed utestängs från den inkomstrelateradevälfärdens trygghet, känner sig ovälkomna och överflödigai samhället. Om en allt starkare känsla av utanförskap byggsupp och som ständigt bekräftas av att enda sättet att försörjasig är genom socialbidrag efter samtal som vänder ut och inpå livet skapas inte bara hopplöshet. Det ökar också riskenför ett allt större avståndstagande mot det omgivandesamhället. Med förakt mot demokrati och allt störreutanförskap som följd.Behovet av välfärdsanalyser, studier och forskningOmfattningen av socialvetenskaplig forskning medanknytning till de ekonomiska trygghetssystemen ärfortfarande relativt begränsad med hänsyn tagen tillsocialförsäkringens stora betydelse för individens välfärdoch för samhällsekonomin. Betydande behov finnsfortfarande av mer forskningsbaserad kunskap om bl a defaktorer och samband som ligger bakom de storaförändringarna i sjukfrånvaro och förtidspensionering undersenare år, liksom samspelet mellan socialförsäkringen ocharbetsmarknaden.Riksförsäkringsverket har fått i uppdrag attgranska hela socialförsäkringssystemet för att dels se var detgår att spara, dels försöka utröna om de olika bidragenuppfyller de politiska målen, och dels granska enskildabidragsformer. Analyser av den offentliga sektorn fåremellertid inte enbart begränsas till effektivitetsperspektivet,de måste också innefatta nya studier av metoder för förnyelseav politiken och den offentliga sektorn.Hur mäter vi välfärden?Inom forskningen om välfärd och fattigdom har teoriersom utgår från människors bestämda tillhörigheter i termerav klass, kultur etc bidragit med förståelse av hur samhälleni stort kan förstås. Mätningar av levnadsförhållanden, ochstudier av befolkningens inkomster, som förekommer mereller mindre regelbundet, är också viktiga kunskapskällorinför socialpolitiska beslut.Vi behöver mera forskning, inriktad på att fånga denmångfald av livshistoriska förlopp som avslöjas i ettmikroperspektiv. När klassmönster bryts och nyalevnadsmönster uppstår i skärningspunkten mellan olikakulturer och ökad internationalisering, gäller kanske intelängre teorierna om människors bestämda klasstillhörighetlängre. Genom att anlägga ett livs- eller familjecykelmönsteri studiet av hushållens försörjningsfrågor och i synnerhetförsörjningsproblematik av skilda slag kan kritiska skedenoch händelseförlopp upptäckas. Detta ger oss värdefullkunskap i reformeringen av välfärdssystemen.Trots att vi använder begreppet fattigdom flitigt, i såvälden politiska debatten som i vetenskapliga sammanhang, ärbegreppet inte entydigt. Det finns heller ingen enighet omhur ''fattigdom'' ska definieras. Inte heller råder det enighetom hur fattigdomen ska studeras eller mätas. mätsfattigdomsbegreppet i relativa definitioner, och då blirförhållandet till andra med högre inkomster eller mermateriella resurser avgörande. Den direkta definitionen utgårfrån vad individen eller hushållet verkligen äger ellerkonsumerar. Gemensamt för absoluta definitioner är dock preciserar en verklig nivå under vilken ett kvalitativtsämre tillstånd inträder. Socialbidragsbeslut, d v s socialaselektiva stödåtgärder, fattas oftast efter begreppen om''skälig standard'', socialbidragsnorm, existensminimumetc.Det uppväxande släktet har säkert andra preferenser än vadvi har och vi behöver kunskaper genom framtidsstudier omdessa. Nya preferenser ställer självklart också nya krav påhur välfärdspolitiken ska utformas, både vad gällerverksamheter och finansiering av dessa. Dennaframtidsstudie bör även ifrågasätta om det inte är lämpligtatt skapa en klar gräns mellan vad som ska varaskattefinansierad socialpolitik och ett försäkringsmässigtuppbyggt system som fördelar individens inkomst mellanolika tidsperioder.Socialbidragens omfattningDet saknas en teoretisk koppling mellanvälfärdssystemens generella och selektiva arrangemang. Jufler som inte är kvalificerade för arbetsmarknadsrelateradetrygghetsförmåner desto fler behöver och kommer att behövaselektiva stödåtgärder. Forskningen kring socialbidragetbehöver knytas och förankras i en bredare teoretiskdiskussion kring välfärdspolitiska frågeställningar och tillvälfärdspolitikens utformning.Undersökningar visar att socialbidrag tas emot av hushållsom antingen helt saknar arbetsinkomster eller som endasthar sporadiska och begränsade inkomster via egetförvärvsarbete. Det är ungdomar och ensamma medelålderspersoner som helt saknar arbetsinkomster eller barnfamiljermed knappa arbetsinkomster. Dessutom är de flestasocialbidragstagare som är arbetslösa också utan både a-kassa och KAS. Uppskattningsvis erhåller endast var tiondeav de arbetslösa socialbidragstagarna någonarbetslöshetsersättning.Socionomen och fil dr i socialt arbete vidLunds universitet har forskat kring socialbidragen. Hansdoktorsavhandling, ''Välfärdens marginaler'', skildrar densvenska välfärdens utveckling och de villkor somgäller för den som lever i välfärdens marginaler. Sedan1980-talet har samtliga åldersgruppers socialbidragsandelökat , med särskild tonvikt på de allra yngsta åldrarna.Salonen anser sig ha stöd för antagandet att det är brister i devälfärdsstatliga trygghetsförmånerna som ligger bakom ettkontinuerligt bidragsbehov. Han konstaterar även att antaletpersoner som har ett otillräckligt skydd vid sjukdom,barnafödande och arbetslöshet har ökat i under desenaste åren.Ungdomar får socialbidrag i hög utsträckning som en följdav att de inte är berättigade till någon form avarbetslöshetsskydd. Barnfamiljer med nyfödda barn klararinte försörjningen med föräldraförsäkringens lågagarantinivå. Personer med hälsoproblem tvingas sökasocialbidrag på grund av att de är nollklassade isjukförsäkringen eller att ersättningsnivån ligger undersocialbidragsnormen. Därutöver har två speciellaförsörjningsbrister identifierats som hänger samman medsocialförsäkringssystemets uppbyggnad. Personer som ärföremål för utredning om förtidspension, och som har lågsjukpenning, får kontinuerligt klara sin försörjning genomsocialbidrag. Likaså får utländska personer i pensionsåldernleva på socialbidrag därför att de ännu inte är berättigade tillsvensk pension. Därtill kan alla flyktinghushåll räknas insom under en övergångsfas försörjs via socialbidrag.Inkomstskyddet som huvudprincip i den statligavälfärdspolitiken medför att staten ger olika myckettrygghet; mest till dem som redan har mest och inget till demsom inte kunnat eller hunnit kvalificera sig. Att utestängastora grupper från den generella tryggheten är djupt orättvist.Det är ganska lätt att konstatera att vårt generellavälfärdssystem har en dubbel struktur. Å ena sidan står degrupper som har en stabil situation på arbetsmarknaden ochå andra sidan de som har en svag eller obefintlig positioninom arbetslivet.ArbetsmarknadenVi har fått en försämrad arbetsmarknad och en dramatiskökning av arbetslösheten under de senaste åren.Långtidsarbetslösheten är högre än någonsin och särskiltutsatta grupper på arbetsmarknaden är ungdomar, kvinnoroch invandrare. Vi kan även notera en fortsatt hög permanentutslagning från arbetsmarknaden i arbetsför ålder.Den växande arbetslösheten har blivit störstasociala och ekonomiska problem. Den ger upphov tillmänskligt lidande och personliga ekonomiska uppoffringar.Det är då svårt att förstå hur vi kan fortsätta att via vårasociala trygghetssystem betala mest till dem som redan harmest. Slutsatsen av detta bör bli att våra inkomstrelateradetrygghetssystem är fördelningspolitisktmotiverade.Det finns inte någon omfattande svenskforskning om arbetslöshetens ekonomiska konsekvenser förindividen, vilket är förvånande med tanke på den starkakoppling som finns mellan arbete, försörjningsmöjligheteroch våra inkomstrelaterade sociala trygghetssystem.Den nuvarande arbetslösheten är så omfattande att tidigaresvensk forskning, som bedrivits under en relativt lågarbetslöshet, helt enkelt inte är tilllämpbar på dagenssituation. Utländska studier är heller inte tillämpbara ellerrelevanta för svenska förhållanden. Den svenska forskningenhar i huvudsak koncentrerat sig på arbetslöshetenskonsekvenser för individen, särskilt för den arbetslöseshälsa.Det finns anledning att särskilt uppmärksammaarbetslösheten i relation till socialbidraget och andrainkomstrelaterade sociala trygghetsförsäkringar utifrånföljande aspekter:Långtidsarbetslösheten, eftersom denna ihögre grad kan förväntas påverka behovet av socialbidrag.Olika former av pensionering i arbetsför ålder; förändringari sjuk- och förtidspensioneringssystemen har direktaåterverkningar på socialbidragens betydelse somförsörjningskälla.Arbetslöshetens ojämlika fördelning ibefolkningen. Är det i princip samma befolkningsgruppersom återfinns i socialbidragssammanhang?Relationenmellan ersättningsskydden vid arbetslöshet och behovet avsocialbidrag.Det är också angeläget att särskilt belysa frågan: Hurkommer vår starka koppling mellan kvalifikationskrav påtidigare deltagande i arbetslivet att fungera när fullsysselsättning jämväl är ett mål, men inte under en längre tidfullt ut kan upprätthållas?Familjen är inte som förutDagens system för stöd till barnfamiljerna är omfattandeoch innehåller dessutom flera oacceptabla orättvisor.Höginkomsttagare får upp till tio gånger högre ersättning perdag för omsorgen för sina barn med nuvarandeföräldraförsäkring, jämfört med vad låginkomsttagaren får.Detta trots att barnen är lika mycket värda och föräldrarnasinsatser är lika viktiga.Trots våra riktade statliga stöd till barnfamiljerna har viinte lyckats nedbringa andelen ensamförsörjandebarnfamiljer från det behovsprövade socialbidraget. Ävenom transfereringar av olika slag har stor betydelse för debarnfamiljer som har de lägsta inkomsterna, så tyderskillnader i disponibel inkomst och ekonomiska resurser iövrigt på att det stöd som ges till barn och barnfamiljerendast delvis lättar den ekonomiska bördan.Den ökade familjesplittringen och ensamboende samtförändringar i befolkningssammansättningen, med fler barnoch fler äldre personer, ställer stora krav på vårt kommandesociala trygghetssystem.Vi behöver beteendeforskning för att få kännedom om ivilken grad våra sociala trygghetssystem påverkarfamiljernas planering. Vi behöver kunskap om huruvidatendenserna till ökad familjesplittring är konsekvenser av hurde familjepolitiska stöden, social- och bostadsbidragenutformats.Det vi vet från undersökningar och forskning är att upp till500.000 barn växer upp i familjer med knappa ekonomiskaresurser. C:a 200.000 barn i åldrarna 0--, totalt 13procent, levde --91 i en familj, vars disponiblainkomster inte täckte beräknade levnadsomkostnader för denaktuella hushållstorleken. För vart femte barn medensamstående förälder låg familjens inkomster under dennagräns. Klyftorna mellan barn med ensamstående förälder ochbarn med sammanboende föräldrar ökar, och vi vet väldigtlite om konsekvenserna av detta.En sjättedel av befolkning (1,6 milj) är under 16år. Det finns mycket få rikstäckande undersökningar somriktar sig speciellt till barn med syfte att beskriva barnenslevnadsvillkor. När frågor kring barn som växer upptillsammans med en förälder har aktualiserats, har det oftastskett i debatten om missbruk och ungdomsvåld. Dennanegativa ungdomsdebatt måste, i högre grad än tidigare,mera grundas på faktiska förhållanden än lösa antaganden.Centern anser att vi har stort behov av fördjupad forskningkring våra barns och ungdomars levnadsvillkor.De ensamförsörjande kvinnorna och deras dubbla rollerblir i tider av ökad arbetslöshet än mera utsatt. Den s kunderhållsbidragskommitténs slutbetänkande, som ladesfram 1990 (SOU 1990:48), konstaterar svårigheter att finnalämpliga former för att stödja de ensamboende föräldrarnamed låga inkomster. Ännu har inga konkreta förändringar avstödet till ensamförsörjande låginkomsthushåll föreslagits.Det saknas även studier av ensamförsörjande kvinnorslevnadsvillkor. Vad som framgått av vissa studier är att ungakvinnors etableringssvårigheter och de äldre kvinnornashälsoproblem och marginella positioner i de generellatrygghetssystemen framträder som distinkta riskpositionerför de ensamförsörjande kvinnorna. Ensamförsörjandekvinnor har hög risk att hamna i ett långvarigtsocialbidragsmottagande.Boendets sociala betydelseDen bostadssociala debatten domineras av frågan omekonomi, såväl landets som hushållens. Boendeekonomi --kostnader, hyror, subventioner och bidrag -- debatteras.Offentliga subventioner har möjliggjort en hög och relativtjämn bostadsstandard för olika typer av hushåll. De senasteårens utveckling på bostadsmarknaden samt den högaarbetslösheten och dess återverkningar på hushållensekonomi kan dock förändra bilden av befolkningensboendestandard i negativ riktning.Även inom bostadsmarknaden kan en negativfördelningspolitik skönjas, genom generösaräntesubventioner till dem som haft pengar att bygga stortoch dyrt. De enskilda hushållens oro gällernu främst möjligheten att vid kraftigt fördyradebostadskostnader behålla sin boendestandard. Selektivastödåtgärder, som ökade bostadsbidrag och socialbidrag förhjälp till hyran för framförallt barnfamiljerna, har ökat ochkan förväntas öka ytterligare.De senaste decenniernas förändring på bostadsmarknadenhar således gynnat de etablerade och stärkt deras ställningpå bostadsmarknaden. En ökande boendesegregation är entänkbar följd av förändringar som rör självabostadsmarknaden, som den ökande arbetslösheten,hushållens tilltagande ekonomiska knapphet,flyktinginvandringen osv.Kraftigt höjda bostadskostnader får en allt större betydelseför hushållsekonomin och vi går mot en allt mer segmenteradbostadsmarknad. Ökade boendekostnader minskarmarginalerna ytterligare för många hushåll. Detta slåroproportionellt hårt mot ensamma hushåll ochensamförsörjande som inte i samma utsträckning som andrakan kompensera ökade utgifter med ökadeförvärvsinkomster.BostadslösaMänniskor som saknar pengar riskerar att få svagareställning på bostadsmarknaden än andra, resursstarkaregrupper. Pengar, kunskap, allmän förmåga att orientera sigi samhället samt personliga kontakter har stor betydelse förmöjligheterna att etablera sig på bostadsmarknaden. Hushållsom har som hyresvärd saknar ofta heltbesittningsskydd för sin bostad. Denna svaga position påbostadsmarknaden kan vara av tillfällig natur och gälla underkortare eller . Den kan också leda till attmänniskor ytterst förlorar sin bostad.Bostadslöshet/hemlöshet blir den yttersta konsekvensen, därden bostadslöse tvingas söka mer eller mindre tillfälligalösningar för sitt problem och i extrema fall förlita sig påövernattningsmöjligheter som härbärgen eller rentav sovaute. I denna grupp har personerna i regel ett antal andrasociala problem som missbruk, ensamhet, utstötthet,sjukdom etc.Studier av bostadssegregationenVi saknar en aktuell och samlad bild avboendesegregationen. Studier av bostadssegregationen bördärför vidgas från att omfatta endast egenskaper hosmänniskor i olika boendeområden till egenskaper hos olikaboendemiljöer och områdenas geografiska fördelning.Frågan är också i vilken grad den ökade invandringen och deflyktingar vi tagit emot har påverkat våra olikabostadsområden. De klassiska bostadssociala problemen --trångboddhet och omoderna bostäder -- kan antas ha lämnatplats för andra problem som istället handlar om människorsmiljö i bostadens omedelbara närhet.När möjliga framtida förlopp ska penetreras ur ettsegregationsperspektiv, och med tanke på vad som kan görasför att motverka icke önskade förlopp, är det viktigt att varauppmärksam på vilka resurser som kan finnas i denexisterande boendemiljön. I många stora bostadsområdenfinns kvaliteter -- kollektiva kommunikationer, infrastrukturför offentlig och privat service, grönområden, godamöjligheter för energihushållning, miljöansvar -- som manidag borde bygga vidare på och finna nya former förutveckling av.SammanfattningCentern anser att det endast är genom en genomgripandereformering av nuvarande sociala välfärdssystem som vi kanklara av att ge också morgondagens generationer välfärd ochtrygghet. I arbetet med att reformera vårt socialatrygghetssystem behöver vi ökad kunskap och forskning delsom nuvarande förhållanden och dels om villkoren för densvenska välfärdspolitikens utformning långt in på 2000-talet.Frågor som vi framför allt behöver ytterligare kunskap ochforskning kring, och som i hög grad påverkar utformningenav välfärdsstaten, är de sociala trygghetssystemen,arbetsmarknaden, familjesituationen och boendet. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av forskning kring 2000-talets villkor för den svenska välfärdspolitikens utformning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att forskningen också bör omfattanya studier av metoder för förnyelse av vårt socialatrygghetssystem och den offentliga sektorn, utifrån ettgrundtrygghetssystem,3.