mot · GI02Sf222 · 1995-01-25 00:00:00 — Regering och riksdag har ändrat begreppet arbetsskada såatt det har blivit svårt att bevisa att en arbetsskada haruppkommit. Alla sjukdomar i rygg, muskler, leder och psykeskall beläggas med högre beviskrav.Psykiska och psykosociala skador får en mycket hårdbedömning och har exklusivt märkts ut i lagstiftningen somen pariagrupp. Problem som uppkommer avföretagsnedläggelse, arbetstvist, bristande uppskattning avarbetsinsatser, vantrivsel med jobb och kamrater skall intebetraktas som arbetsskada.Det är en högre grad av bevisföring som skall tillämpasefter . I lagen har införts en passus somsäger att ett samband mellan arbetets art och skadan skallanses föreligga bara när övervägande skäl talar för detta.Regeln som bland annat tog hänsyn till individer med störremottaglighet och skörhet, togs bort och ersattes med vad vivill kalla ett högre friskhetskrav.Återställ arbetsskadebegreppetYtligt sett handlar det bara om att ändra arbetsmiljöfaktornfrån ''sannolikt'' till en ''hög grad av sannolikhet''. Men nuräcker det inte längre med att människor har utsatts för enskadlig arbetsmiljö. Det måste också ledas i bevis att manutsatts för detta i tillräcklig omfattning.Vänsterpartiet anser att denna hårda inställning är felaktig.Vi menar att när sannolikheten för en arbetsmiljöfaktor harkonstaterats skall skadlighetsbedömningen se till individensmottaglighet etc. Lagändringen har medfört att denpersonliga ''mottagligheten'' får en kraftigt reduceradbetydelse.De arbetsskador som kommer att omfattas av den ökadebevisbördan är också de som mest drabbar kvinnor och somuppstår på arbetsplatser med den sämsta miljön. Det gällerframför allt belastningsskador i muskler och skelett. Detkommer att resultera i att den vinst som görs påarbetsskadeförsäkringen får betalas igen -- både i mänskligtlidande och som ökade kostnader när det gäller sjukvård ochsjukpensioneringar.Kvinnorna drabbas hårdastKvinnor på arbetsmarknaden kommer ofta tillarbetsplatser som är utformade med mannen som norm.Arbetsredskap, skrivbord, skyddsutrustning är gjorda förmän, på grund av att det är män somkonstruerar utrustningen. Detta är en orsak till att risken förarbetsskador är stor bland kvinnor. En annan är den generelltdåliga arbetsmiljön i lågbetalda s.k. kvinnoyrken. Kvinnornastår också för den största ökningen av rapporteradearbetsskador. Ökningen gäller till stor del muskel- ochledbesvär, förknippade med monotont och enformigt arbete.Könssegregeringen på arbetsmarknaden och en hierarkiskorganisering av arbetet har lett till att kvinnorna tilldelatsmonotona, enahanda arbetsuppgifter som ofta leder tillbelastningsskador. Trots att kvinnor lyfter tunga patienter påsjukhusen t.ex. så har deras arbete inte betraktats som tungt.En kvinna som sammantaget lyfter per dag anses inteha ett tungt arbete om hon lyfter högst åt gången.Forskning har visat att belastnings- och förslitningsskadoruppstår genom monotont, repetitivt arbete, ständiga lyft avsådant som är lite för tungt, olämpliga arbetsställningar ochsmå möjligheter att påverka arbetet och arbetstakten. Cirka8 000 människor invalidiseras av belastningsskador varje år.Hos LO-kvinnorna utgör belastningsskadorna den störstaandelen arbetsskador, hela 78 %.Försäkringsöverdomstolen har meddelat någrautslagsgivande domar som haft en avgörande betydelse förpraxis. I domarna meddelar domstolen att det är svårt attentydigt bevisa orsaken till många arbetsskador därför att detfinns brister i det vetenskapliga kunskapsunderlaget.Samtidigt säger man att den enskilde inte skall drabbas avdessa kunskapsluckor och att samhället bör ta på sigkostnaden för den bristen.En skärpning av både begreppet skadlig inverkan ochsambandet mellan skadlig inverkan och aktuell ohälsainfördes . räckte det medsannolika skäl som talar för ett samband medarbetsmiljöfaktorn och arbetssjukdomen. kräver manen hög grad av sannolikhet och vetenskapliga samband. Förbevisregeln gällde tidigare att arbetsskada ansågs föreliggaom inte betydligt starkare skäl talade emot samband. Nugäller att den skadliga inverkan anses ha orsakatskadan/sjukdomen om övervägande skäl talar för sådantsamband.Denna skärpning har i första hand betydelse för rätten tillarbetsskadeersättning vid belastningsskador, något som istörsta utsträckning drabbar kvinnor. Med skärpningen harman definierat bort kvinnors arbetsskador. Arbetsgivarensincitament till att vidta några sanerande åtgärder minskar.Kanske påverkar det intresset för forskningen på områdetnegativt.Man löser inte problemet med det stora antaletarbetsskador genom att definiera bort halva befolkningen.Vänsterpartiet kräver därför att arbetsskadebegreppet ochbevisregeln återställs till vad som tidigare gällde.Ny praxisVänsterpartiet anser också att regering och riksdag frångåtten rättspraxis inom socialförsäkringsområdet när man gerlagen en retroaktiv verkan. Det blir tidpunkten för anmälanav skada som blir avgörande och inte när skadan inträffar.Vänsterpartiet anser att detta har en negativ inverkan pårättssäkerheten.Det finns många förändringar som kan göras påarbetsskadeområdet och som kan leda till en ökadrehabiliteringsinriktning. Att börja ett förändringsarbete medatt försvåra möjligheterna att få beteckna en sjukdom somarbetsskada tycker vi är fel väg att gå.Vänsterpartiet vill ha en inriktning som både ser till denenskildes bästa och som kan pressa ned samhällskostnadernapå ett effektivare sätt än som görs. Vi vill i avvaktan påden av regeringen tillsatta översynsutredningen av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen återinföra det tidigare gällandearbetsskadebegreppet.Några exempel på vad som borde diskuteras:Företagens skyddsorganisationer ochföretagshälsovården kan vara första instans för utredning avarbetsskador. av arbetstagarna har intetillgång till dessa. Då bör , liksom tidigare,göra utredningen och ha möjlighet att knyta till sig experterpå arbetsmiljö och arbetsskador. Det direkta ansvaret för atten arbetsskada utreds och för utredningens kvalitet skallligga på arbetsgivaren.Att göra bra utredningar på detta område bör inte varasvårare än när det gäller bilskaderegleringar eller andraförsäkringsfall. Det är därför otillfredsställande när det nusker en nedrustning av företagshälsovården. Vi befarar attnär nu företagshälsovården skrotas i sin nuvarande form ochmarknadsanpassas så försvinner också stora delar avrehabiliteringsinriktningen. Vi befarar att den urholkningsom började när statsbidragen kraftigt minskade kommer attfortsätta.Anmälningsskyldigheten tillarbetarskyddsstyrelsen skall fortfarande finnas menyrkesinspektionen ska få ökade möjligheter att ingripa.Statistikhanteringen skall förbättras så att får bättreunderlag för sin information om bristerna i arbetsmiljön.Arbetarskyddsstyrelsen, fackföreningarna och arbetsgivarnabör kunna ha möjlighet att initiera lokala riktade utredningarför att finna och åtgärda dåliga arbetsmiljöer. Dessa börockså redovisas centralt för att ingå i den totalakartläggningen av arbetsmiljön.Försäkringskassorna skallha ett centralt ansvar för rehabiliteringen. När dessa blirbefriade från sin roll att via arbetsskadeutredningar skyddafondpengarna så finns förutsättningar att snabbt inleda enrehabilitering av dem som drabbats. Den snabbarehandläggningstiden, då man även skall lösa den enskildesekonomiska problem, kommer att ge bättre förutsättningarför att rehabiliteringsinsatserna skall lyckas.Mångautredningar, bl.a. ''Arbete åt alla'', har visat att tidsfaktornär viktig när det gäller att få in människor i arbetslivet. I SOU1981:1 Hälsorisker, visas att sysslolöshet och ohälsa harstarka samband samt att långa tider utan arbete cementerarsjukdomar. Den som år får gå och vänta på ettavgörande av ett arbetsskadeärende kan, förutom den redanbefintliga skadan, även få psykiska problem.När det gjortsen omfördelning av arbetsuppgifterna mellan arbetsplats ochförsäkringskassa skall det också vara möjligt att sätta upptidsgränser för handläggning av arbetsskadeärenden. Dennuvarande samordningstiden, , kan utgöra normenför en längsta handläggningstid.Vänsterpartiet kan äventänka sig en förändring av avgiftssystemet om dennaförändring förbättrar arbetsmiljön. Differentierade avgifterkan, om de är rätt utformade, fungera på detta sätt. I Finlandhar man differentierade avgifter i förhållande tillarbetsplatsen som riskfaktor. Det skall vara lönsamt med engod arbetsmiljö; arbetsgivaren kommer i en lägreavgiftsklass om han gör förbättringar. Svårigheten här är attfinna en bra avvägning mellan de olika klasserna. I Finlandhar man 12 olika klasser.Ökade resurser till forskning påarbetsskadeområdet, särskilt när det gällerbelastningsskador, är en av förutsättningarna när det gälleratt minska arbetsskadorna.LivräntanSlutligen anser vi att den förändring som gjortnär det gäller livränteunderlaget för retroaktiv livränta inteär nödvändig. Får vi snabba handläggningstider, exempelvis90 dagar, och får företagens skyddsorganisation ochföretagshälsovård ansvar för arbetsskadeutredningarnakommer också problemet med livräntans beräkning attförsvinna. Det är oacceptabelt med nuvarandehandläggningstider som kan resultera i att beslut omarbetsskada kommer först efter den drabbades död. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att återinför det tidigare begreppet arbetsskadaenligt vad i motionen anförts om att avvakta översynsarbetet,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder till förbättringar för denenskildes rehabilitering vid arbetsskada,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om åtgärder för att minska samhälletskostnader för arbetsskadorna.