mot · GI02So479 · 1995-01-25 00:00:00 — Den svenska sjukvården finansieras med skattemedel somfördelas av landstingen. Landstingen ansvarar för sjukvårdenför den egna befolkningen och producerar också egensjukvård. Inom varje landsting finns varierande mängdprivata läkare och sjukgymnaster som ett komplement tillden landstingsproducerade vården.På grund av rådande kärva ekonomi har landstingentvingats se över sin verksamhet varpå många sjukhus,vårdcentraler och andra sjukvårdsenheter har ålagts storabesparingskrav.Privat vård ger patienten valfrihetDen privata sjukvården har alltid funnits som ettkomplement och ett alternativ till den offentliga vården.Ersättningen för medicinska åtgärder i den privata vården haralltid varit lägre än motsvarande i den offentligt produceradevården. Den privata vården har varit en billig och effektivvård för samhället. Ersättningsnivåerna har dock intekompenserats för den allmänna kostnadsutvecklingen undermånga år och privatvårdens kvalitet har hotats. Det gamlaersättningssystemet har inte heller svarat mot dagens krav påmedicinska och diagnostiska möjligheter. De lågaersättningsnivåerna har tvingat fram onödigt mångakonsultationer.Nytt ersättningssystem med kostnadskontrollEfter en utredning av , vVD påFörsäkringskassan i , kom ett förslag om en nyersättningsmodell för de privata vårdgivarna medersättningsnivåer framtagna efter noggranna analyser ochmed hänsyn tagen till krav på medicinsk kvalitet ochsäkerhet. I utredningen deltog representanter förSocialdepartementet, ,, . Det nya ersättningssystemetinnehåller, förutom andra ersättningsnivåer, också krav påkonsultationen och ekonomiska begränsningar för att kunnaerhålla en kostnadskontroll.Flera företrädare för landstingen har offentligt ondgjort sigöver de så kallade ökade kostnaderna för privatvården tillförfång för den egna verksamheten.Det borde inte vara någon överraskning att den nyaersättningsmodellen initialt innebär en kostnadsökning, trotsatt antalet besök inte ökat i motsvarande grad, eftersom lagenom läkarvårdsersättning reglerar konsultationens längd ochinnehåll. Kostnadskontrollen i lagen har inte heller hunnitträda i kraft eftersom den nya ersättningsmodellen enbart harvarit i funktion . Man måste därföravvakta med att utvärdera kostnaden tills förlupit.Landstingens dilemma -- både finansiär och producentFlera landsting har redan börjat ge den privata vårdenskulden för att man har tvingats begränsa det egnavårdutbudet. Företrädare för landstingen har dessutom idebatter framfört önskemål om en lagstiftad rätt förlandstingen att styra och kontrollera privata vårdgivare medavsikt att sortera och endast skriva avtal med dem man såönskar.Det är ett dilemma för landstingen att både finansiera ochproducera vård. Det är självklart svårt att särskilja rollernaoch vara objektiv i upphandlingen av privat vård. En ökningav den privata vården innebär ju motsvarande minskning avlandstingens egen vårdproduktion. Det är alltid lättare attgöra besparingar utanför sitt eget område.Privat vård är billig och effektiv för samhället. Det är envård som patienterna efterfrågar. av allöppen vård sker i privat regi. Kostnaderna för den privatavården utgör av de totalasjukvårdskostnaderna. Ersättningen för den privatakonsultationen är jämförelsevis alltid lägre, d.v.s. kostarsamhället mindre.Den privata vården utgör ett komplement och ett friståendealternativ till landstingens vård. Kraven på effektivitet ochkvalitet ökar genom bibehållen konkurrens. Konkurrens hardessutom en kostnadsdämpande effekt. Konkurrens lederockså till mångfald och valfrihet för patienten.Ett nationellt ersättningssystem med enhetligaersättningsnivåer är en förutsättning för att kunna bibehållaen kvalificerad privat vård i landet. Det är därför väsentligtatt det nationella system som har möjliggjort ensjälvständig privatläkarvård med god kvalitet bevaras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om att bevara detnationella ersättningssystemet för den privata läkarvården ienlighet med vad som anförts i motionen.