mot · GI02Ju201 · 1995-01-25 00:00:00 — Stöldgods förs i stor utsträckning ut ur och omsättsi andra länder utan att kunna nås vare sig av svenskaförsäkringsbolag eller enskilda målsägare. Uppgifter frånpolisen visar exempelvis att det stjäls omkring 40 000bilar i vårt land. Av dessa försvinner cirka 3 500 utan attpåträffas. Det står numera klart att en stor del av de stulnabilarna säljs i . Exempelvis kan nämnas attnärmare ett hundratal återfunnits i under densenaste tiden.Tullen påträffar regelbundet alla former av stöldgods vidsin exportkontroll. Det handlar i många fall om personbilar,husbilar och cyklar. Inte sällan är det fråga om hyrda fordon.Tulltjänstemännen saknar emellertid befogenheter förexportkontroll vid gränsort direkt inriktad på stöldgods.För att förhindra eller i vart fall försvåra utförsel avstöldgods krävs ett effektivare utnyttjande av samhälletsresurser. Det vore därför naturligt att utökatulltjänstemännens åligganden och befogenheter till att ävenomfatta ingripande mot utförsel av stöldgods.I 24 kap 7 § och 27 kap 4 § finnsbestämmelser om rätt för envar att på bar gärning och flyendefot gripa den som kan misstänkas för brott varpå fängelsekan följa samt att därvid ta egendom i beslag.Bestämmelserna, som alltså i princip även ger tulltjänstemänrätt att ingripa, torde dock inte ha tillkommit i syfte att utgöralaglig grund för ingripande i ett mera planeratmyndighetsutövande av tullens tjänstemän utan snarare somen extraordinär möjlighet för människor i allmänhet attsnabbt kunna ingripa när man helt apropå råkat bli vittne tillett svårare brott. Nämnda bestämmelser torde alltså inte vararelevanta i ovan nämnda kontrollscenario.En tänkbar lösning vore att i gränskontrollsammanhangjämställa tulltjänstemän med polismän. Tulltjänstemänskulle då få samma befogenheter som polismän att ingripavid till exempel stöldbrott. I de flesta fall skulle det rentpraktiskt lösas så, att tulltjänstemännen omhändertarstöldgodset och den misstänkte gärningsmannen endast tilldess att polis kan ta över.När det gäller brott mot varusmugglingslagen hartulltjänstemän , i flera sammanhang, till och medstörre befogenheter än polismän.Även i vissa andra avseenden bör tulltjänstemännensbefogenheter ökas. I 57 och 58 §§ tullagen regleras tullensbefogenheter att utan misstanke kontrollera att deklarations-och uppgiftsskyldigheter enligt tullagen fullgjorts på ettriktigt och fullständigt sätt. Dessa befogenheter bör utvidgasså att de också kommer att omfatta rätt för tulltjänstemän attvid import och export utan särskild misstanke kontrollera attde anmälda varorna inte är stulna.Det kan här nämnas att den tekniska utvecklingen inomelektronikområdet har ökat möjligheterna att identifierastulet gods. Företaget har isamarbete med () ochpolisen etablerat ett system för stöldskyddsmärkning medhjälp av en helt ny teknik, användande av så kallade passivatranspondrar.Tekniken utgörs av en kombinerad sändare och mottagare,som aktiveras av en läsutrustning. Varje transponder, sominte är större än , har en unik kod, som gör detmöjligt att i en databas knyta ihop den med ägarinformation.Genom att gömma transpondrar i exempelvis bilar --tekniken kan självfallet användas även när det gäller andrastöldbegärliga föremål, till exempel cyklar, datautrustning,videoapparater etc -- kan identifiering ske som detär praktiskt taget omöjligt att hitta den plats där entransponder applicerats.För att systemet skall fungera har SSF upprättat ett registeröver produkter som stöldmärkts med nämnda teknik. Genomatt läsutrustning har distribuerats till ett 50-talpolismyndigheter i landet kan polisen via kontakt med SSFfå uppgifter om dels godset, dels också vem dettatillhör.Ovissheten i kriminella kretsar om var transpondrar gömtsoch hur många transpondrar som finns gömda, i till exempelen bil, leder till att systemet får en god brottsförebyggandeeffekt.I augusti 1994 kunde en stöld av 13 datorer från enkommun i upp tack varetranspondrarna. Vid en husrannsakan misstänkte polisen attde datorer som fanns på platsen var stulna. Alla etiketter,serienummer och liknande var emellertid borttagna.Datorerna var så att säga ''helt rena''. Men en test medläspistol från Award-systemet ledde till att man fick ''träff'',eftersom en transponder fanns gömd på baksidan i en avdatorerna. SSF kunde med hjälp av sitt register bekräfta vemsom var ägare till datorerna och tre personer anhölls.Stora fördelar kan uppnås om systemet används vid tillexempel färjelägen. Om läsutrustning placeras i vägbanan påhamnområdet kan stulna bilar med transpondrar som är påväg ut ur landet med lätthet identifieras av tullen.En mera allmän användning av transpondrar kan eventuellttänkas inrymma vissa problem, bland annat vad gällerintegritetsfrågor. Dessa kan givetvis lösas genom att enmärkning blir frivillig. Frågan bör dock utredas närmare.Det kan nämnas att exempelvis försäkringsbolagen ochBiluthyrningsbranschens () är mycketintresserade av ett system med utökade möjligheter tillingripande mot stulna fordon vid våra gränser.För att en stulen bil säkert skall kunna stoppas innan denkörs ombord på ett fartyg erfordras emellertid atttullpersonalen får utökade befogenheter så att den fårmöjlighet att snabbt kunna ingripa. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tulltjänstemans åligganden ochbefogenheter,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om märkning av stöldbegärligt gods.