mot · GI02Ub36 · 1995-03-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:157 Ändring av bidragsbestämmelserna för fristående skolor godkända för vanlig skolplikt m.m. De viktigaste förutsättningarna när det gäller att driva enverksamhet är att spelreglerna är rättvisa, lätt överblickbaraoch långsiktiga. För fristående skolor i gäller tyvärringen av dessa förutsättningar. senast är det grundernaför bidragsgivningen som kommer att förändras igen omregeringens proposition vinner gehör.Enligt de regler som gäller och som varit ikraft undermycket får kommunen göra ett avdrag som uppgårtill högst av den framräknadegenomsnittskostnaden per elev i kommunen vid tilldelningenav medel till fristående skolor. Innan denna regel infördesvarierade de kommunala bidragen från kommun tillkommun, beroende på hur välvilligt inställd den politiskamajoriteten i kommunen var till fristående skolor. Det var etteffektivt medel att hindra nya fristående skolor att växa fram.Osäkerheten med varierande bidrag från läsår till läsår eftersegslitna förhandlingar med kommunen avskräckte alla utomde verkliga eldsjälarna från att överhuvudtaget försöka. Attden ekonomiska tryggheten har stor betydelse visas av detstora antal nya fristående skolor som tillkom sedan de nyareglerna införts.Även med det nya systemet varierar bidragen mellan olikakommuner. Det finns kommuner som behandlar friståendeskolor likadant som kommunala och som alltså ersätter allafaktiska kostnader skolan har. Andra kommuner räknar bortvissa kostnader redan när genomsnittskostnaden räknas framoch ersätter inte heller de fristående skolorna för deextraåtaganden de har i form av till exempel skolmåltider ochskolhälsovård.Regeringen föreslår nu i proposition 1994/95:157 attkommunerna vid tilldelningen av bidrag till fristående skolorskall få göra avdrag med högst av den framräknadegenomsnittskostnaden per elev för den årskurs som eleventillhör. Någon reglering för de särskilda åtaganden somrespektive skola har föreslås inte. Ingenting sägs heller omrätt till kompensation för moms, pensioner och ökadearbetsgivaravgifter, vilket fristående skolor inte har rätt till.Som skäl för sitt förslag hänvisar regeringen till denutredning som gjorts angående fristående skolor av och som resulterade i betänkandet Friståendeskolor. Bidrag och elevavgifter (SOU 1992:38). Ibetänkandet gjordes bedömningen att en generell lägstabidragsnivå inte borde överstiga av kommunensgenomsnittskostnad, om konkurrensen mellan friståendeskolor och kommunala skolor skulle ske på lika villkor.Utredaren förutsatte då, vilket står i närmast efterföljandemening i betänkandet, följande: ''För extra åtaganden sominte täcks av det offentliga bidraget skall fristående skolorav kommunen erhålla ytterligare bidrag efter exakt sammaprinciper som gäller för de bidrag som utgår till kommunalaskolor.'' Detta har dock regeringen valt att blunda för, vilketär mycket anmärkningsvärt.Konsekvenserna av detta snabbt framarbetade förslag blirkatastrofala framförallt för många nystartade friståendeskolor. Förändringen föreslås genomföras från och med denförsta juli vilket innebär att inte ens den planering somgjorts för nästa läsår håller. För de skolor som redan idagbehandlas med njugghet av kommunen innebär sänkningentill en faktisk sänkning ända ned mot avgenomsnittskostnaden i kommunen. Det säger sig självt attdet måste påverka faktorer som till exempel lärartäthet ochtillgång till läromedel i förhållande till de kommunalaskolorna.Samtidigt som denna proposition lades fram presenteradesockså direktiven till en ny parlamentarisk utredning omfristående skolor. Enligt direktiven ska kommittén bl.a. lämnaförslag till nya regler för bidragsgivning. Kommittén skaredovisa sitt uppdrag . väljerregeringen att införa nya regler från trots att det dåbara återstår tills kommittén är färdig, trots attdet omöjliggör en vettig planering för skolorna och trots attdet råder mycket delade meningar om förslaget. Det är ingensärskilt bra utgångspunkt om man vill uppnå det man sägersig vilja med den parlamentariska utredningen, nämligen enbred uppgörelse som kan hålla under lång tid framöver.Fristående skolor är ett viktigt komplement till denoffentliga skolan. Den rätt att välja skola som barn ochföräldrar nu fått stöds också av flera internationellakonventioner som skrivit under. Regler förgodkännande och bidrag får därför inte utformas så att de ipraktiken stryper möjligheten att starta och driva enfristående skola.Det är ingen tvekan om att regelsystemet för bidrag till defristående skolorna kan bli tydligare och mer likvärdigt bådei förhållande till de kommunala skolorna och mellan olikakommuner. I betänkande finnsåtskilliga förslag som skulle leda till större jämlikhet mellanskolor med olika huvudman. Vilken procentsats som sättssom lägsta nivå är avhängigt av hur övriga villkor ser ut.Därför är det enligt vår mening oacceptabelt att lyfta ut ochförändra endast en del. Hela regelsystemet bör ses över i ettsammanhang och med en så anständig framförhållning somden som ansvarar för verksamheten har rätt att kräva. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1994/95:157.