ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GI02Jo634 · 1995-01-25 00:00:00 — är klassad som riksintresse för vetenskaplignaturvård och friluftsliv. Den är dessutom mycketbetydelsefull som råvattentäkt för en stor region. Från ca 15kommunala vattentäkter förses omkring 300 000 personer med dricksvatten från . Sjön är ocksåen potentiell dricksvattenresev för framtiden.Den vattenvårdsplanering och de åtgärder som harvidtagits, framför allt på initiativ av , har gett mycket värdefulla resultat. Ivattenvårdsplanen ''90'' redovisas en rad konkretaåtgärder inom olika prioriterade problemområden syftandetill att skydda som en viktig naturresurs.Problemområdena är främst kväve, klororganiskaföreningar, metaller, farligt gods och militär verksamhet.De miljömål för , som utvecklats ivattenvårdsplanen, ger vägledning för kommunala insatser.Det är länsstyrelsernas uppgift att i ett regionalt perspektivfinna former för samordning av insatserna för en godvattenkvalitet.Utöver det som ligger inom omgivande kommuners ochlänsstyrelsers ansvar anser vi motionärer att det krävsmedverkan av den forskning, som samordnas inom ramenför övergripande ansvar.De stora betydelse för bl.a. fiske, friluftsliv,biologisk mångfald och som dricksvattentäkt motiverar attsärskilda forskningsresurser riktas mot dessa sjöar.Vättern är extremt känslig för miljöföroreningar på grundav sin långa omsättningstid () och sinnäringsfattigdom. Kvävebelastningen i inger orodels med tanke på den ökade belastningen av viaMotala Ström, dels med hänsyn till att ändrade förhållandenmellan fosfor och kväve kan tänkas medföra förändringar iVätterns ekosystem. Orsaken till kväveökningen i ärf.n. inte känd, men såväl interna som externa förändringarhar betydelse.Naturvårdsverket har projektområden som skulle kunnainrymma forskning om kväveproblematiken i , och viser det som mycket angeläget att denna forskning kommertill stånd.Den framtida miljöövervakningen av bl.a. sorterarunder de ''Regionala programmen för miljöövervakning'',vilket innebär att de län som berör ifrågavarande sjö skallsamordna sina insatser i varje sjö. har iriktlinjer för RMÖ föreslagit en fördelning där sjöytan avexempelvis räknas in i den totala länsytan. Dettamedför att Vätternlänen kompenseras med för 1/7-95--31/12-96räknat på budgetpropositionens förslag till regionalmiljöövervakning på . Det är omöjligt att upprätthållaen meningsfull miljöövervakning för denna summa.Skillnaden mot tidigare insatser blir mycket stor varför detmåste till en annan beräkningsgrund än vad som nuföreslagits.Vi motionärer förutsätter att tillräckliga medel erhålls föratt kunna upprätthålla en meningsfull miljöövervakning ävensedan ansvaret överförts till regional nivå. Även omVätternlänen är beredda att satsa mer av sina regionalamiljöövervakningsmedel på än den kompensationsom beräkningsmodellen anger blir ändockfinansieringssituationen uppenbart ohållbar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av forskning omkväveökningen i ,2. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av att tillräckliga medel erhålls för att upprätthållaen meningsfull miljöövervakning i bl.a. .
mot · GI02Jo635 · 1995-01-25 00:00:00 — Pant på miljöfarligt avfall I nedanstående motion föreslår vi utredning om attsystemet med pant för visst material vidgas till att omfattamiljöfarligt avfall som batterier och lysrör.Den socialdemokratiska kommunledningen i togunder 80-talet initiativ till att utveckla till enekokommun. Ett målmedvetet arbete gav till resultat en bredmedborgerlig och politisk uppslutning kring att bland annatförändra avfallshanteringen. Här har man kommit långtbland annat i separeringen av papper, glas etc. Inom vissadelar av kommunen har också kompostering och andrainsatser för att minska avfallsberget genomförts med storframgång.Miljöfarliga/miljöskadliga fraktioner (nedan kallat MFA)utgör 1--av avfallsmängden. Den är den fraktion somär viktigast att få sorterad, omhändertagen och miljöriktigtdestruerad eller slutförvarad.För att minska problemet med MFA har kommunen gjortomfattande insatser för att minska och återvinna detta.Utbytesprincipen tillämpas, inte bara av kommunen ochkommunala företag. Information till företag och hushåll ommindre miljöbelastande alternativ genomförs. Insamling avMFA görs genom både särskild hantering av visst MFA ochgenom MFA-boxar till hushållen och miljöstationer.Ändå är det ofta svårt att få företag och enskilda att lämnain MFA på de insamlingsställen kommuner erbjuder.Bekvämlighet gör att kvicksilverlampor, lysrör,tungmetallbatterier, nickel-kadmiumbatterier och annatföljer med i de vanliga osorterade hushållssoporna.Många företagare ser hanteringen av MFA som krånglig.För vissa produkter, t.ex. lysrör och kvicksilverlampor, fårföretagen dessutom betala för att det tas om hand. Allt dettaleder till att en för liten andel av MFA sorteras och tas omhand.Kommunstyrelsen i har behandlat enmotion () med förslag om att enlokal pant införs för MFA. Trots att det finns bred enighetom behovet har motionen inte kunnat bifallas. Om ett lokaltpantsystem införs i bred skala är risken stor att den enskildakommunens abonnenter får ta emot och betala för storamängder miljöfarligt avfall också från andra kommuner.Det finns också principiella skäl att slå vakt omproducentansvaret. Det är därför tveksamt om det är rimligtatt ett pantsystem vid sidan om en ren försöksverksamhetbetalas via avfallstaxan. Det rimliga är att pant betalas närvaran köps och betalas tillbaka när den blivit avfall såsomsystemet är med andra panter. Däremot torde det finnasstarka skäl för att hanteringen sker genom avfallsverken somhar större möjlighet att hantera MFA på ett bra sätt än t.ex.en livsmedelsaffär.Vi vill föreslå att tar initiativ till utredning av ettnationellt pantsystem för miljöfarligt avfall. I dettasammanhang bör regeringen ta initiativ till överläggningarockså inom EU om möjligheterna att få till stånd ett systemmed pant åtminstone för vissa MFA-fraktioner. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om pant för miljöfarligt avfall.
mot · GI02Jo642 · 1995-01-25 00:00:00 — I används ca smörjolja . Avdenna mängd tillvaratas ca som går tilldestruktion eller tas tillvara på annat kontrollerat sätt. 85 000m3 försvinner i användningsförluster till exempelgenom avdunstning, förbränning eller läckage. Kvar är35 som ingen vet var det går hän. Denna mängdmotsvarar en tankbilskaravan miljö- ochhälsofarlig spillolja.En stor del av denna olja är restprodukter av motorolja förolika slag av fordon. Förbrukade smörjmedel kan när deantändes vid låga temperaturer, t.ex. i en oljepanna, utvecklahöga halter av polyaromatiska kolväten (PAH), som kan varacancerframkallande. Produkten anses totalt sett som myckethälso- och miljöfarlig.Det finns skäl anta att restprodukterna användes tilluppvärmning, till vägbeläggning, impregnering av virke,rostskyddsbehandling m.m.I enskilda kommuner finns åtgärder vidtagna för attunderlätta destruktion av spilloljor som återvinningsstationeretc. Tyvärr är mörkertalet stort -- dvs dem som skulleomfattas av åtgärderna når inte informationen fram till. Vadkänt är tar inte producenterna, oljebolagen, något ansvar föranvändningen i förbrukarledet.Mot bakgrund av att spilloljan är ett rent gift, bör trotsföreliggande svårigheter, regeringen ta initiativ i syfte attredovisa frågans vikt och föranstalta om att allmänheten nåsmed information om spilloljans skadeeffekter på miljön. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för rätt hantering avsmörjmedel och spillolja.
mot · GI02Jo644 · 1995-01-25 00:00:00 — Den nuvarande renhållningslagstiftningen tillkom närsamhället hade som mål att allt som förbrukats så snabbt sommöjligt skulle grävas ned i en soptipp eller eldas upp.Lagstiftningen gav kommunerna skyldighet att se till attsanitära olägenheter ej uppkom i avfallshanteringen.Idag har samhället ett annat mål: inte så mycket, utan sålite som möjligt av de råvaror som vi använder skall bli avfalloch hamna på en soptipp eller i en förbränningsanläggning.Detta mål har ställt sig bakom ikretsloppspropositionen.Den skyldighet och det övergripande ansvar som gavskommunerna i renhållningslagstiftningen har omtolkatstill en rättighet. Hanteringen av avfall sker därför till enövervägande del i kommunala monopol. Hushåll och företagär ofta hänvisade till ett enda alternativ, när det gällerhantering och behandling av de restprodukter somuppkommer vid produktion och konsumtion, trots att andraoch mer miljöriktiga alternativ finns att tillgå.Från många håll riktas kritik mot ''avfallsbranschen'' fören alltför långsam utveckling mot ett mer kretsloppsanpassatsamhälle. Bristen på nytänkande är helt naturlig. Monopolenstryper möjligheterna för hushåll och företag att aktivtutveckla och delta i kretsloppsarbetet.Kretsloppsarbetet behöver kreativitet och dynamik.Renhållningslagstiftningen är ett hinder förkretsloppsarbetet och bör därför ersättas av en ny lag. Dennuvarande lagstiftningen utgår från att ingen frivilligt villbefatta sig med renhållningsproblematiken utan lagen måsteålägga/tvinga någon att vara ansvarig. En ny lagstiftning börbeakta, att det finns starka krafter som på eget initiativvill verka för att arbeta med kretsloppsfrågor. Lagstiftningenbör utformas så, att den inte får någon hindrande verkan påsådana initiativ. Lämpligen bör lagen utformas som ettramregelverk inom vilket privata och eventuellt ävenoffentliga aktörer är skyldiga att agera. Regelverket bör dåframförallt inriktas på miljömässiga åligganden.Kontrollfunktionen bör eventuellt utökas inom lagstiftningenså att alla icke seriösa företag i ett tidigt skede stoppas frånatt hantera restprodukter i strid mot ställda miljökrav.Jag föreslår att en utredning tillkallas med representanterför kompetenta miljömyndigheter, konkurrensverket ochaktörer på marknaden för att lämna ett förslag till en nylagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en ny renhållningslagstiftning.
mot · GI02Jo646 · 1995-01-25 00:00:00 — Färgblandningen som används för att märka dieselolja, dens.k. gröna dieseln, visade sig från början vara hälsovådlig.Mycket snart efter att märkningen hade påbörjats komalarmerande rapporter om människor som mådde dåligt. Vidvistelse i samma rum där grönmärkt olja förekommeruppstår illamående. Personer som handhar dieseloljan iarbetsmaskiner och är i hudkontakt med den får allergiskabesvär och öppna sår som har en långsam läkningsprocess.Naturvårdsverket och kemikalieinspektionen sade, vidundersökning av den gröna färgblandningen, nej tillanvändning. Trots detta började märkningen av dieseloljan ioktober 1993 med anledning av att den märkta oljan skulleanvändas vid skattereduktion av dieselolja. Det grönafärgämnet består av gul och blå färg, samt enkolväteblandning. Det är kolväteblandningen som bidrarmed besvären för människor. En utredning har visat attfärgblandningen är ofarlig, men en vädjan är ändå att här låtaförsiktighetsprincipen gälla, när ämnet nu tillåts. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna attförsiktighetsprincipen bör gälla vid märkning av dieseloljamed den gröna färgblandning som tillsammans med oljankallas den gröna dieseln.
mot · GI02Jo649 · 1995-01-25 00:00:00 — Företag som är verksamma i är enligt lag skyldigaatt löpande bokföra affärstransaktioner och att görabokslut. För aktiebolag och en del andra företag finnsdetaljerade regler för form och innehåll i årsredovisningen.Syftet är att ge inte bara aktieägarna, utan alla som kan varaintresserade information om bolagets rörelseresultat,ekonomiska ställning samt tillgångar av olika slag.Dessa bestämmelser gäller de ekonomiska förhållandena iföretagen. Det bidrar till att en oproportionerligt stor del avuppmärksamheten ägnas åt de ekonomiska aspekterna. Detfinns anledning att också uppmärksamma och bokföraföretagens verksamhet från andra utgångspunkter. Vi vill härpeka på den påverkan på miljön som bl.a.materialanvändningen orsakar. Den verksamhet som bedrivsi företagen är ofta miljöförstörande och miljöstörande ochdet är hög tid att på allvar leta efter metoder som gör att manverksamt kan förhindra utsläpp.Ett viktigt steg skulle vara att miljöredovisning införs somen obligatorisk del av företagens redovisning på samma sättsom den ekonomiska är det.Om krav på materialbalanser införs innebär det attföretagen måste bokföra allt material och alla substanser somköps in eller på annat sätt kommer in till företaget samt attde sedan noggrant bokför flödet av dessa ämnen och vart detar vägen när produktionsprocessen är slut. Vilka kemiskasubstanser följer med som beståndsdel i varan vid leveransoch i vilka mängder? Vilka ämnen avgår itillverkningsprocessen? Vart tar de vägen? Finns de kvar iföretaget deponerade som avfall, har de förstörts påbetryggande sätt eller har de rent av släppts ut iomgivningarna? Vilka ämnen finns kvari företaget i råvarulager, färdigvarulager och annat material?Företagen kan med hjälp av materialbalanser få kontrollöver flödet av farliga ämnen och på så sätt skapas bättreförutsättningar för att effektivt begränsa utsläppen. De fårdessutom underlag som underlättar för dem att hushålla medde materiella resurserna. Samhället kan genom att ta del avmaterialbalanserna, få en riktig uppfattning om vilka ämnensom är i omlopp och därmed få ett bra underlag för beslutom olika styrmedel för att eliminera spridningen avmiljöskadliga ämnen, för att genomföra miljörevisioner ochför kontrollen av att olika föreskrifter följs.Vi anser att de företagsekonomiska institutionerna skasatsa rejält med forskningsresurser på att utvecklamiljöredovisningsprinciperna.Det är viktigt att arbetet med regler för miljöredovisning iföretagen kommer igång mycket snart. Det är lämpligt attutreda frågan och utforma förslag till lagstiftning. Visar detsig att arbetet får en mycket stor omfattning kan det varabättre att en särskild parlamentarisk kommitté tillsätts för denhär frågan. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att miljöredovisning så snart sommöjligt bör bli en obligatorisk del av företagens redovisning.
mot · GI02Jo650 · 1995-01-25 00:00:00 — planer på att provborra efter olja i Skagerrakupplevs som ett hot mot . Så började vår motionvåren 1994, som jordbruksutskottet fattade beslut om inovember 1994. Utskottet förutsatte i betänkandet attregeringen med stor uppmärksamhet följer frågans vidareutveckling och vidtar de åtgärder som anses erforderliga. Detblev också beslut.Vi skriver denna motion för vi vet att så länge ett beslutom att inte provborra är fattat så kvarstår oron hosbohusläningarna.Det avspeglar sig i uttalanden och skrivelser frånkommuner, enskilda och olika organisationer. Det finnsgrupper i länet som intensivt arbetar med seminarier, möten,information och inhämtande av kunskap för att påverka såatt beslutet om provborrning aldrig kommer att fattas.Kustområdet i är av stort värde för naturvården.Där finns den mest miljö vi har i medytvattensalthalter mellan 20 och . Där finns denstörsta artrikedomen i landet vad gäller marin fauna ochflora. Det innebär att området är särskilt viktigt vad gällerbevarande av biologisk mångfald.De stora rekreationsvärdena i länet innebär attbesöksnäringen har stor betydelse inte minst från ekonomisksynpunkt. Skärgårdssamhällena utmed stränderger någon miljon människor avkoppling ochskönhetsupplevelser.Erfarenheter från provborrningar i andra delar av världenvisar att provborrningar kan förorsaka allvarliga oljeutsläpp.Vi vet att från oljeplattformar sker kontinuerligt utsläpp avavgaser, oljespill, kloakvatten, slam, dräneringsvatten medmera.Vi anser att inte ska utsättas för risken att ettoljutsläpp ska kunna ske. Konsekvenserna skulle kunna bliförödande för människor djur och natur.Därför anser vi, liksom i län, att ''försiktighetsprincipen'' ska råda.Vi föreslår att regeringen på det bestämdaste avrådernorrmännen från att provborra efter olja i Skagerrak.Vi förväntar oss att regeringen i enlighet med riksdagensuttalande med stor uppmärksamhet följerfrågans vidare utveckling och kommer att påkalla åtgärdersom förhindrar att provborrning kan ske. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att provborrningar i inte börkomma till stånd.
mot · GI02Jo651 · 1995-01-25 00:00:00 — Den gällande Vattenskoterförordningen harskapat så stora problem att framförandet av vattenskoter helthar upphört i stora delar av landet, vilket knappast varavsikten med förordningen. , som fåtti uppdrag att utvärdera resultatet av den införda regleringen,ställer t.ex. frågan om miljökraven inför inrättande av ettvattenskoterområde har tolkats för hårt, eftersom så fåområden har inrättats.Vad som kan göras för att förbättra och förenklamyndigheternas handläggning och beslut i ärenden, somgäller framförandet av vattenskoter, är bl.a. att definiera påett klart och entydigt sätt vad en vattenskoter är. Den inuvarande förordning gällande definitionen är sådan att denkan appliceras på många olika farkoster till sjöss, av vilkavattenskotern endast är en.Bollandet mellan myndigheter för tillståndsgivning harockså vållat problem. Ett viktigt skäl till att det inrättats fåvattenskoterområden är att de som sökt tillstånd inte har hafttid och möjlighet att fullfölja sin ansökan p.g.a. en mycketomfattande pappersexercis. Ett förslag till förenkling, somockså skulle medföra ett snabbt beslut, är att berörd kommuntillsammans med polisen ges möjlighet att utfärda tillfälligatillstånd.Det kan slutligen påpekas att det finns ett stort behov avatt inrätta flera vattenskoterområden i landet, inte minst medtanke på att utövare av denna sport bör behandlas på sammasätt som andra idrottsutövare. ,som är medlem i ,samordnar vattenskoterverksamheten . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om krav på förändringar ivattenskoterförordningen.
mot · GI02Jo652 · 1995-01-25 00:00:00 — BakgrundMöjligheterna att använda ekonomiska styrmedel inaturvårdsarbetet i form av frivilliga civilrättsliga avtalbeslutades i i samband med behandlingen av denskogspolitiska propositionen 1992/93:26.Skogsvårdssstyrelserna (SVS) har använt dettainstrument som en viktig del i förverkligandet av den nyaskogspolitiken med jämställda mål mellan produktion ochmiljö. Det finns ett flertal naturtyper med hotade arter ochhöga naturvärden, där reglerna om naturreservat ochbiotopskydd är betydligt svårare att tillämpa. SVS har underåret skrivit relativt många naturvårdsavtal i områden medsådana naturvärden.ErfarenheterErfarenheterna från detta nya skogspolitiska instrument ärmycket positiva. Frivilligheten i avtalstecknandet ochmöjligheten att i vissa delar styra avtalstexten medutgångspunkt från markägarens intressen är de viktigasteorsakerna bakom markägarnas positiva inställning.Avtalstiderna och möjligheten till ett snabbtförfarande samt de påtagliga naturvårdsvinsterna utgörgrunden för naturvårdens positiva inställning.Naturvårdsavtalen blir också ett sätt att förverkligasektorsansvaret i den nya skogspolitiken.Den ekonomiska ersättningen har utbetalats som enstimulans till en god insats och inte som en fullständigintrångsersättning. Därmed blir denna metod att genomföraett naturskydd ekonomiskt fördelaktig.Skogen är en naturresurs där man med nödvändighet måsteplanera med långa tidshorisonter. Detta gäller inte bara isamband med skogsskötseln utan också i naturvårdsfrågor.Naturvårdsavtalen har därför tecknats , vilket utgören nödvändig avtalstid när det gäller att bevara eller skapanaturvärden och en lämplig tid för att återspegla dejämställda målen. Kortare avtalstider bedöms dessutom ledatill minskat förtroende för instrumentet, dyrare naturvård församhället och en svår pedagogisk situation för SVS.Nödvändiga förändringarDe juridiska aspekterna har tolkats och förtydligats underåret och den nuvarande bedömningen från SVS jurister är attnaturvårdsavtalens möjlighet att gälla mot en ny markägareär osäker bland annat beroende på huruvidanaturvårdsavtalen går att betrakta som nyttjanderättsavtaleller inte. Denna osäkerhet har lett till att flera SVS helt slutatmed att skriva naturvårdsavtal. Utan denna möjlighet tilllångsiktighet kommer också förtroendet för detta instrumentatt påverkas negativt.För att utveckla och utnyttja denna avtalsform för att säkranaturvärden är det därför nödvändigt att åtgärda dejuridiska oklarheterna. Ett sätt kan vara ett tillägg iJordabalken enligt samma princip som nyttjanderättsavtalredan har. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en lagreglering i syfte att binda ettcivilrättsligt naturvårdsavtal till fastigheten.
mot · GI02Jo657 · 1995-01-25 00:00:00 — Det resurshushållande samhället bygger bl.a. på idén meddet slutna kretsloppet, dvs. att avfall tas till vara, upparbetasoch återanvänds vid produktionen av nya varor. Detta byggeri sin tur på fungerande marknader för återvunnet materialoch att medborgarna får rimliga chanser att medverka i denkällsortering som fordras för att det hela skall fungera.På grund av sina goda egenskaper har aluminium ettmycket stort användningsområde, inte minst vad gällerförpackningsindustrin. Användningen av aluminium ökarkraftigt.Återvinning av aluminium finns för returburkar.Enligt uppgift i (Nr 42 1993) så står FinspongAluminium rustat för att ta emot även resten av Sverigesaluminiumförpackningar av skiftande slag.Aluminium förkommer rikligt i olika förpackningar idag.Exempel: aluminiumformar för kyckling och färdigmat,skyddspapper i smörbyttor, innerförpackningar ikaffeförpackningar, chokladpapper etc. Mycket av dettaaluminium slängs i de vanliga soporna. Konsekvensenav detta blir att sopförbränningsanläggningarna sprider utgiftiga aluminiumföroreningar i luften eller attaluminiumjoner urlakas från soptipparna och sedan spridsvidare via jorden till grundvatten och våra vattendrag.Det gäller att finna enkla och praktiska lösningar förkonsumenterna för att de skall få rimliga möjligheter atthjälpa till med att ta tillvara allt det aluminium somcirkulerar i vårt samhälle . Genom att exempelvis sättaupp behållare, såsom vid återvinning av batterier, kanaluminiummaterial återvinnas och därmed användas till nyavaror. Lika väl som man har särskilda behållare för glasoch papper borde man kunna ha motsvarande för hopsamlingav aluminium. Och industrin skulle på så vis få värdefullttillskott av dyrbar och användbar råvara. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om återvinning av aluminium.