mot · GI02Jo256 · 1995-01-25 00:00:00 — som rättssamhälle kännetecknas av rättvisaregelsystem för alla medborgare.På jordbruksområdet har regleringsivern varit stor och denenskilde jordbrukaren blir ibland ett offer för regelsystemet.Politisk bakgrundDet jordbrukspolitiska beslutet som tog i juni1990 syftade till att efter en femårig övergångsperiod -- medvissa statliga åtaganden -- avreglera och marknadsanpassasvenskt jordbruk. För att minska den ca 30-procentigaöverproduktionen av spannmål erbjöds lantbrukare att motersättning ta åkerareal ur spannmålsproduktion under enfemårsperiod.Ersättningen -- som i praktiken kom att omfatta sexskördar eftersom den började 1/7-91 och upphör 30/6-96 --uppgick för genomsnittsbördig areal till /ha ochutbetalades vid ingången av den s.k. omställningsperioden.Med tillägg för ränta kan man beräkna ersättningen till 1.800kr/ha och år. För att avskräcka från fusk bestämdes att densom avbryter omställningen eller i övrigt inte följerbestämmelserna är skyldig att återbetala hela beloppet medränta.Tanken var att omställningsarealen skulle kunna användasför annat än livsmedelsproduktion, i första handenergiproduktion som det fanns förhoppningar om skullevara lönsam när perioden var till ända, men några garantierhärom gavs inte från statens sida. Om andra lönsammaproduktionsinriktningar inte fanns när omställningsperiodenvar över var odlaren oförhindrad att åter producera spannmålmen då på normala marknadsmässiga villkor eftersom denstatliga prisgarantin skulle vara borttagen.För staten -- som genomprisregleringslagen garanterat pris och avsättning förspannmål -- var uppgörelsen en bra affär. Staten har undersenare decennier fått exportera stora volymeröverskottsspannmål till dumpade världsmarknadspriser.Med en normalavkastning av /ha och en statligexportkostnad på genomsnittligt /kg uppgår kostnadenper ha till . Till detta kommer den s.k. arealersättningsom staten betalt till spannmålsodlarna. Detta skall jämförasmed den ovan beräknade ersättningen för omställning oml.800 kr.Ändrade förutsättningarNu kunde jordbrukspolitiska beslut inte fullföljas.Redan året efter ansökte om medlemskap i ochdärmed var det inte längre aktuellt att med bibehålletgränsskydd företa en inhemsk marknadsanpassning avjordbruket. Vi skulle förmodligen komma att omfattas avEUs jordbrukspolitik. Efter rekommendation från dentillsatta s.k. höjdesarealersättningen till spannmålsodlarna och förlängdessystemet med garanterade inlösningspriser.Först när EU-medlemskapet nu är ett faktum har reglerlagts fast när det gäller omställningsarealen. En brukare kan1995 ta arealen ur omställning, han får då EU:sarealersättning men får han betala tillbaka av den omställningsersättning som uppburits. Om hanväntar med övergången till 1996 får han betala tillbaka 20 %.Detta är en praktisk anpassning avomställningsbestämmelserna med anledning av EU-medlemskapet.Orimligt resultatDet borde dock företas ytterligare en anpassning för enmindre grupp lantbrukare, uppskattningsvis en 10--20 st,som råkat illa ut.Efter ansökan om EU-medlemskap har av naturliga skälintresset för mark i omställning minskat betydligt. Deåsyftade lantbrukarna har av olika anledningar varitnödsakade att upphöra med jordbruksdrift och har intelyckats träffa uppgörelse med efterträdare om att övertaomställningen. Staten har då återkrävt helaomställningsbeloppet, trots att odling under visst antal år inteförekommit.I december 1994 dömde tingsrätten i i etträttsfall av stort intresse. Ett par makar var medareal i omställning nödsakade att sälja sin gård men lyckadesinte få någon köpare som var villig att gå in och övertaomställningen. Till slut såldes gården ändå och makarnabetalade tillbaka den del av omställningsersättningen somavsåg tiden efter övertagandet. I domen ålades makarna attbetala tillbaka omställningsersättningen då arealenbevisligen inte brukats. Tingsrättens dom har överklagatstill hovrätten.Det är orimligt att de som försökt men inte lyckats överlåtabrukandet med förbehåll om omställningen får betala ävenför den tid då någon spannmålsproduktion inte förekommit.Det har ju som tidigare påvisats varit lönsamt för staten attbetala för att produktion ej skulle ske.Nödvändig ändringInnan rättsmaskineriet mal vidare och fallet eventuelltkommer att dragas inför internationella rättsfora borde ipolitisk ordning en anpassning av berört regelsystem ske fördet fåtal lantbrukare som sedan ansökan om EU-medlemskap på beskrivet sätt fått bekymmer med att överlåtaomställd areal. Allt för att undvika en orimligåterbetalningsskyldighet.Staten kommer att tjäna på att inte återkräva ersättning förtid då spannmålsproduktion ej skett. De belopp som statenkan få åter kommer inte att täcka de kostnader som uppståri form av extraarbete inom jordbruksverket, domstolar,exekutiva myndigheter och skattemyndigheter. I det senarefallet rör det sig om upprivna taxeringar dåomställningsersättningen tagits upp till beskattning per år.Eftersom kravet på återbetalning är stötande för detallmänna rättsmedvetandet skulle anseende somrättsstat minska om tvisten drogs inför . Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen framförts om korrigering av regelsystemet föromställningsarealen.