mot · GI02Ub639 · 1995-01-25 00:00:00 — Finansieringen av lokala högskoleutbildningar De allra flesta politiker, samhällsdebattörer,näringslivsföreträdare, fackliga organisationer etc. äralldeles överens om att framtid beror på hur vi kanutbilda vår befolkning. Vi ser behoven extra tydligt iregionalt utsatta områden. De traditionella yrkesområdenaförsvinner eller minskas mycket drastiskt. Det sker via enfortlöpande rationalisering och teknikutveckling. Demedarbetare som näringslivet och företagen efterfrågarbehöver allt mer kompetens för att klara de anvisadearbetsuppgifterna. De som inte har kompetens har mycketsvårt att få nytt arbete när det gamla rationaliserats bort. Detär teoretiskt mycket enkelt att slå fast att friställd arbetskraftbehöver kompetenshöjning innan de åter kan träda in påarbetsmarknaden. Det är en helt annan sak att verkställa dettai praktiken. Jag åsyftar här inte i första handutbildningsresurser, studiestöd och vägledning, utansvårigheterna att motivera arbetskraft i medelåldern att efter25--yrkesverksamhet sätta sig på skolbänken.Vad gör man?Allt det ovan nämnda är välkända problem i de flestaglesbygdskommuner. De traditionellautbildningsmöjligheterna finns i vissa fall på hemorten omde kan ske i Komvux regi eller via utbildning som anordnasav arbetsförmedling eller länsarbetsnämnd.Kraven för att erhålla en anställning eller vidareutvecklingi den anställning man har, är ofta högskolekompetens. Sådanutbildning kan man i de allra flesta fall endast få på närmastehögskoleort med de praktiska problem som därmedföreligger för studerande med familj, hus m.m. på hemorten.Lägg därtill en i många fall inneboende låg studiemotivation.Högskolorna har i vissa fall själva anordnat lokalt placeradekurser, men erfarenheten har visat att det varitsvårt att fylla dessa kurser, vilket varit en förutsättning förhögskolan att kunna genomföra dem. Man måste i dettasammanhang ha helt klart för sig hur svårt det är att uppnåen ordentlig studiemotivation. En avgörande faktor för att nådetta syfte är att studierna kan ske på hemorten.LärcentrumEtt klart genombrott i syfte att öka antalet vuxenstuderandei lågutbildade regioner har varit av kommunerna bildade s.k.Lärcentrum, en utbildningsform där personer på sin hemortkan läsa högskoleutbildning på distans, via en högskola.Huvudman för ett lokalt lärcentrum har varit kommunen.Länsstyrelsen i bl.a. har inledningsvissatsat pengar på att utveckla denna utbildningsform, som deanser kommer att få en enorm betydelse för en allmänkompetenshöjning ute i glesbygdskommuner och regionaltutsatta orter. Själva driftskostnaderna har dock till allrastörsta del kommunerna stått för. Högskolans del iutbildningskostnaderna har varit oacceptabelt låg. För enutbildning på 40 högskolepoäng har högskolan bidragit med3 /elev. En vanlig utbildningsnivå i ett lärcentrum är10 högskolepoäng. Utbildningsanordnaren, tillikakommunen får således i detta fall endast per elev iersättning, vilket måste anses orimligt.Lärcentrum är en chans för glesbygdsregioner att kunna invånare den utbildning de behöver. Men det är orimligtatt dessa regioner via deras kommuner nästan fullt ut får ståför utbildningskostnaden, medan kommuner inomhögskoleorterna inte alls drabbas av kostnader.Jag tycker att det vore rimligt att mot bakgrund av det ovansagda en översyn görs av hur utbildningsresurserna skallanvändas, så att de passar in i det nya utbildningsmönstersom håller på att skapas och utvecklas i vårt land. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en översyn av den framtidafinansieringen av lokala högskoleutbildningar.