mot · GI02Sf503 · 1995-01-25 00:00:00 — Utbildning innebär en kompetenshöjning både för denenskilde och för samhället i stort. Detta ger ökadeförutsättningar för utveckling och framsteg. Att utbildninghar en stor betydelse för vårt lands utveckling somvälståndsland och för den svenska konkurrenskraftensutveckling poängteras numera av allt fler.Det är en förlegad syn att betrakta utbildning som enkostnad, i stället måste vi se det som en investering förframtiden. Studier är en investering både för den enskildeoch för samhället i sin helhet. Humankapitalets betydelse förden ekonomiska utvecklingen är känt bland ledandeekonomer; bl.a. finns detta uttryckt iLindbeckskommissionens rapport.Vi har inte några större problem med att fylla destudieplatser som finns vid våra utbildningsinstitutioner. Detkan bl.a. förklaras av den höga arbetslösheten blandungdomar. är även medvetenheten högre omutbildningens betydelse för framtida arbete.Detta scenario har vi . kommerarbetslösheten att sjunka, ungdomskullarna att minska ochde naturliga avgångarna att öka. Vi riskerar i både ett kortoch långt perspektiv att hamna i en situation där vi inte fyllerde utbildningsplatser som statsmakten iordningställt. För attmotverka detta bör allt göras för att skapa incitament tillökad utbildning i allmänhet och högre utbildning i synnerhet.Studiemedelssystemet innehåller flera inslag sommotverkar en ökad rekrytering till högre utbildning. Detta ärallvarligt eftersom rekryteringsunderlaget kommer att sviktasamtidigt som vi vet att arbetslivet i allt större utsträckningkräver en hög utbildningsnivå. Ska inneha entätposition inom en rad områden krävs det att vi har en bredrekrytering från alla samhällsgrupper.Dagens studiemedelssystem måste reformeras. Den högaskuldsättningen och de återbetalningsregler som gällerställer många studenter i en livslång skuldfälla. Detta ärsynnerligen allvarligt eftersom vi vet att detta är den störstaenskilda faktorn bakom den sociala snedrekryteringen. Omvi skall öka antalet studenter är det framför alltpresumtiva studenter ur de samhällsgrupper som i lågutsträckning går vidare till högre studier som behöverstimuleras. Även ur andra politiska och samhälleliga mål ärdet naturligtvis angeläget att öka rekryteringen till högreutbildning från denna grupp.I utredningen ''Ursprung och utbildning'', SOU 1993:85,sammanfattar utredarna detta i att ''ett studiemedelssystemsom är generöst och som medför begränsadskuldsättning, leder sannolikt till mindre socialsnedrekrytering'' (SOU 1993:85, sid. 24).Dagens studiestödssystem ger upphov till vissarättviseproblem. Elever inom samma utbildning och medlikartad bakgrund eller samma behov har inte sällanväsentligt olika studiefinansieringsvillkor. Följden är attvissa elever inom samma utbildning har det mer förmånligastödet svux, medan många andra, ofta med samma bakgrundoch samma kompetensbehov, får hålla tillgodo medstudiemedel.Dessa rättviseproblem spädes nu på ytterligare med det avregeringen föreslagna n/t-arvodet. N/t-arvodet blir engräddfil för de nio tusen studenter som får förmånen attuppbära detta arvode. avvisar detta n/t-arvode, vilketframgår av vår arbetsmarknadspolitiska motion.Denna uppdelningen av studiestödet i studiemedel ochsvux/svuxa och utbildningsbidrag skapar orättvisor som tersig svåra att försvara. Det är mera en tillfällighet vem somfår del av vilket studiestöd. Att skapa bättre rättvisa mellanolika studerandekategorier bör vara en huvuduppgift vidförändringen av studiefinansieringssystemet.Regeringen återställer bidragsbeloppen förutbildningsbidragen till att motsvara ersättningen frånarbetslöshetskassa. anser att detta är beklagligt urflera aspekter. Dels ökas orättvisorna mellan dem somerbjuds det mer förmånliga stödet och dem som tvingas tastudiemedel. Dels kan färre personer erbjudas det merförmånliga stöd inom samma ekonomiska ram. Dennaförändring borde, i konsekvens med vad regeringen anfördei prop. 1994/95:98 om vissa studiestödsfrågor integenomföras eftersom en utredning tillkallats.För att stimulera fler till utbildning har Centerpartietförordat införandet av ett nytt studiefinansieringssystem --byggt på studieersättning som ger de studerande enminimiinkomst. Studieersättningen skall vara beskattad.Därutöver skall den som önskar kunna kompletterastudieersättningen med ett statsgaranterat lån. Genom attstudieersättningen görs beskattad kan fribeloppsreglernaavskaffas i sin helhet. Det blir också möjligt att införaavdragsrätt för litteraturkostnader/materialkostnader somidag är betungande för vissa utbildningar. På så sätt utjämnaskostnaderna mellan olika utbildningar.En modell med studieersättning skulle väsentligen minskastudieskulderna vilket gör det möjligt att behålla ettinkomstrelaterat återbetalningssystem. Det skulle ocksåunderlätta möjligheterna att inordna de studerande itrygghetssystem. föreslog ochriksdagen beslutade att studiebidraget skall varapensionsgrundande. Detta överensstämmer med centernstidigare krav och kan sägas vara ett accepterande av tankenpå och ett första steg mot studieersättning.Återbetalningssystemet måste ge möjlighet till för individenflexibla lösningar utan att det ökar statens kostnader. Vid införande av ett nytt studiemedelssystem måste dettases i ett långsiktigt perspektiv. Det har konstaterats att dagenssystem, med skuldavskrivning vid , kanbelasta statsbudgeten med mellan 0.5 och 2.0 miljarderkronor i avskrivningskostnader. Den utredning som skallse över studiemedelssystemen måste beräkna effekterna avett nytt system sett över systemets livslängd.Centern anser att studiestödssystemet bör reformerasutifrån fyra övergripande mål:1. Skuldbördan efter studietiden måste lättas. Det är enligtalla undersökningar den viktigaste åtgärden för att tryggarekryteringen till högre studier och minska den socialasnedrekryteringen.2. Systemet skall konstrueras så att subventionerna isystemet lyfts fram. Merparten av subventionerna skallläggas på en stor bidragsdel.3. Studiemedelssystemet skall skapa så lite byråkrati sommöjligt och vara enkelt och lättöverskådligt för den enskilde.4. Systemet skall vara fullt finansierat över ett långsiktigtperspektiv.Målsättningen för utredningsarbetet bör vara att samordnade olika system som finns till ett mer enhetligt system.Systemet bör sedan kunna differentieras så att studier pågrundskolenivå och gymnasienivå, dvs. vuxenutbildning,ges ett högre bidragsbelopp. Ett mer rättvist och enhetligtsystem för vuxenstuderande är angeläget att åstadkomma.Subventioner och återbetalningsregler skall konstrueras såatt dessa blir enkla och överskådliga. Om man skall nå dennamålsättning som byråkratin hålls nere är det viktigtatt statens subventioner läggs på bidragsdelen. Olika inslagav och avskrivningar som minskar utrymmet för enökad bidragsdel gör systemet än mer svåröverskådligt förden enskilde.Ytterligare aspekter på studiemedelssystemet är att detskall vara så heltäckande som möjligt. Systemet skall kunnavara tillämpliga för äldre studerande vid vidareutbildningoch kompetensutveckling som inte är direkt kopplat tillkomvux eller högskoleutbildning. Vidare ser vi attmånga som har intresse av och borde studera avstår på grundav att diskrepansen mellan t.ex. a-kassa och studiemedel ärför stor. Studiemedelssystemen måste i allt högregrad skapa incitament till vidareutbildning.Den tillsatta utredningen bör studera rekryteringtill studier och kompetensutveckling ur ett bredareperspektiv än vad som varit fallet. Samtliga systembehöver ses över. Att skapa ett så enhetligt system sommöjligt både vad gäller tilldelningssidan ochåterbetalningssidan bör vara en huvuduppgift för dennautredning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om principer för ett nyttstudiestödssystem,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ett samordnat studiestödssystem.