mot · GI02Jo220 · 1995-01-25 00:00:00 — har genomgått enrationalisering inom jordbruket som saknar motstycke.Modernisering, mekanisering, sammanslagning ocheffektivisering har varit ledord för hela livsmedelssektorn.Forskning och utveckling har genom både näringens ochsektorföretagens målmedvetna engagemang drivits för attockså skapa ekonomi för hela sektorn. Statsmakterna hargenom olika beslut och styrmedel bidragit till utvecklingen.Hastigheten i processen har varit hög, så hög att kultur- ochmiljöområdena länge åsidosatts.På senare år har just dessa senare områden kommit att fåen allt starkare roll, både i debatten och som argumentbasvid politiska beslut, men ännu återstår en hel del.Budgetpropositionen 1995 anger en riktning med störremiljöhänsyn, såväl inom lantbrukssektorn som inom andraområden. Lantbrukets, såväl jordbruks- somträdgårdsnäringarna, negativa miljöpåverkan är föremålför flera åtgärder.Forskning och utveckling vad avser husdjursförädling harunder tiden i första hand strävat efter högre avkastning.Tidigare har haft många ''lantraser'', som utvecklatsoch bevarats för sin särart och sina egenskaper att t.ex.utnyttja beten och tåla klimat.I den moderna effektiviseringsprocessen kom flera avdessa lantraser att försvinna helt eller minimeras i populationså att de blev utrotningshotade.En av dessa är den s.k. SKB-rasen, Svensk Kullig Boskap.Fjällkon och Rödkullan är två varianter av SBK som saknarhorn och istället har en slät ''kulle'' mellan öronen. Dessaraser är förhållandevis lätta, kan tillgodogöra sig relativtmagert bete och kan vandra längre sträckor för att söka mat.Ursprungligen producerade dessa kor lite mindre mjölk mensom i gengäld var något fetare.I avkastningshöjande syfte försökte man att korsa in andraraser i SKB, som t.ex. svensk låglandsboskap, SLB. Hadedetta genomförts fullt ut, skulle inte SKB-rasen finnas somren ursprungsras eller lantras idag.Tack vare en mindre grupp människor som envist ochmålmedvetet framhärdat rasens förträfflighet och därigenomförhindrat korsning med andra raser, finns flera besättningarkvar runt om i . Sammanlagt utgör dock populationenSKB-kor en mycket liten grupp.Arbetet med att bygga upp en egen spermabank för seminfrån SKB-tjurar fortsätter alltjämt och kräver storaideella insatser.De mjölkproducenter som valt att arbeta med denna rasbehöver framåt ett större engagemang och ökadmedvetenhet från beslutsfattare på olika nivåer för att klarasin uppgift i en allt hårdare ekonomisk verklighet.Vid EU-anslutningen införs ett nytt system med kvoter förmjölkproduktionen. Detta system undantar ingen koras i sinnuvarande utformning. Ett principiellt undantag diskuterasdock, som avser de producenter som valt en ekologiskinriktning på sina gårdar. Det är likaså av principiell art attäven de producenter som har SKB-besättningar ocksåundantas från mjölkkvotssystemet.Att värna en liten lantras och dess fortsatta existenskommer att vara förknippat med storaideella insatser och särskilda svårigheter. Som exempelmåste avelsunderlaget breddas varför såväl han- som hondjurkan sparas i större utsträckning än normalt. Som en naturligföljd av detta kommer då mjölkproduktionen att variera hosde enskilda SKB-besättningarna, mer än vad kvotsystemettillåter. Detsamma skulle här bli en begränsande faktor vilketförsvårar avelsarbetet.SKB-besättningarna bör därför undantas frånmjölkkvoteringssystemet och beredas möjligheter till enproduktion så att rasens fortlevnad säkras. av att de tilldelas en fri produktionskvot. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om mjölkkvotstilldelning till besättningarsom är av rasen svensk kullig boskap, SKB.