mot · GJ02Fi27 · 1995-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:25 En politik för arbete, trygghet och utveckling I propositionen anförs betydelsen av utbildning som ett led ihöjningen av kompetens. Ekonomisk tillväxt är beroende avvälutbildade människor, som tillägnat sig den utbildning somkrävs för att klara de framtida jobben. Den tid är sedan längeförbi, då en yrkesutbildning räckte livet ut. Därför måsteutbildningssektorn vara flexibel, inte så att den endastanpassar sig till kända utbildningsbehov. Den måste också gåi spetsen för nya satsningar inom områden, som kräverutbildad personal men där behoven intealltid är uppenbara.Utbildningar med fasta läroplaner har ibland inte visat sig vara tillräckligtflexibla. Vissa populära utbildningar har inte sällan resulterat i arbetslöshet,medan strategiskt viktiga utbildningar haft alltför få ansökningar.Inom folkbildningen finns flexibiliteten. Eftersom de studerandes allmännakompetens har höjts har också nivån och kvalitén inom undervisningen följtefter. Tiotusentals arbetslösa medborgare har under de senaste årengenomgått kortare eller längre utbildning på någon av landets folkhögskolor.Flertalet av dessa utbildningar har skett i samverkan med den lokalaarbetsförmedlingen eller länsarbetsnämnden. Data/IT har haft stor plats iutbildningen liksom svenska språket och minst ett främmande språk. Vidgenomförda utvärderingar har denna utbildning getts ett högt betyg av allainblandade parter.I propositionen konstateras bl.a.: "Behovet av ytterligare satsningar inomutbildningsområdet är stort. På är det dock inte rimligt med storasatsningar inom utbildningsområdet på konjunkturell grund. Regeringensavsikt är därför att en ytterligare förlängning efter /97 inte börkomma till stånd" (prop. sid 73).Detta kan givetvis vara en korrekt synpunkt. Klart är emellertid attutbildning är en viktig, ofta nödvändig insats för att en arbetslös person skallkunna komma in på eller återinträda på arbetsmarknaden. Vi kommer att fåleva med en hög arbetslöshet inom överskådlig tid. Målet för samhället måstevara att ge den arbetslöse en rejäl chans att erhålla ett arbete.Istället för utbildningssatsningar på konjunkturell grund vill regeringenåterkomma med förslag till permanenta lösningar. Alla inblandade parterhälsar säkert med tillfredsställelse möjligheten att kunna planera ochgenomföra utbildning på lång sikt. Detta får dock inte leda till attfolkbildningen ställs åt sidan, när utbildningssamhället stakas ut inför 2000-talet. Den eftergymnasiala utbildningen med inriktning på naturvetenskapligaoch tekniska utbildningar är livsviktig för att stärka roll som enkonkurrenskraftig industrination, men vi kan inte lämna hundratusentalskorttidsutbildade, handikappade och invandrare utanför en utbildning, som tarhänsyn till deras möjligheter att öka sin kompetens.Dessa grupper är prioriterade inom folkbildningen, och det måste ligga ihela samhällets intresse att också de ges möjlighet till vidareutbildning ochkompetensutveckling.Inför /97 är det viktigt att regeringens besked om särskildamedel till folkbildningens utbildningsinsatser för arbetslösa kommer nu.Även om folkhögskolan arbetar flexibelt måste man anställavälutbildad personal och investera i lokaler och datautrustning för att utbild-ningen skall ha hög kvalitet.Därefter bör de särskilda anslagen läggas samman med folkbildnings-anslaget för att nå målet med permanenta satsningar, som propositionen före-slår. Ett samlat anslag underlättar planeringen och blir mindre administrativtbetungande. HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om folkbildningens roll i utbildningssamhället.