mot · GI02Ju809 · 1995-01-25 00:00:00 — Samhällets insatser mot våldAlla har vi ett ansvar att föra vidare grundvärderingar somhumanitet, människovärde, hänsyn och tolerans, vilket gerde bästa förutsättningarna för trygghet och rättssäkerhet.En av rättsstatens viktigaste uppgifter är att skyddamedborgarna mot våld och övergrepp och att garanteramedborgarnas rättssäkerhet. För det behövs prioriteringarmot våld och narkotikabrott. Dessutom fordras fasta normeroch etisk fostran i familj och skola, olika brottsförebyggandeåtgärder, en effektiv polis, ett väl utbyggt åklagar- ochdomstolsväsende samt en fungerande kriminalvård.Brottsoffren måste få skydd och hjälp.Att minska brottsligheten och öka människors trygghetmot brott är en av de viktigaste kriminalpolitiska uppgifternaför samhället. Brottsutvecklingen beror inte endast påutformningen av de traditionella kriminalpolitiskaåtgärderna inom rättsväsendets ram, som består av främstingripande och reaktion mot redan begångna brott. Dessaåtgärder är ett uttryck för misslyckanden vad gällerförmågan att förhindra och förebygga brott.Det brottsförebyggande arbetet förutsätter ett brettengagemang från olika myndigheter, ideella organisationeroch från allmänheten. Brottsförebyggande insatser ochåtgärder måste därför prioriteras. Samordning och samarbetemellan myndigheter, enskilda och olika organisationer måstestärkas och utvecklas. På bl.a. initiativ ser nu enparlamentarisk kommitté över hur det lokalabrottsförebyggande arbetet kan förstärkas och utvecklas föratt öka människors trygghet i lokalsamhället.Genom förra regeringens satsningar på ökadpolisutbildning har tidigare vakanta polistjänster nu tillsatts.Effektivisering och rationalisering genomförs inompolisväsendet, vilket bl.a. ger utrymme för fler kvarters- ellernärpoliser.En av politikens viktigaste uppgifter är att vidta åtgärderför att sätta upp klara och entydiga gränser. Reaktionen frånsamhället sida mot brott måste vara klar, snabb ochförutsägbar. Påföljdssystemet måste reformeras för att bättresvara upp mot olika brott och brottslingar. Fler alternativapåföljder behövs. Samhällstjänst som påföljd kan nuanvändas i hela landet. har krävt försöksverksamhetmed elektronisk övervakning. Detta har startats.Medlingsverksamhet för unga lagöverträdare prövas.Brottsförebyggande arbeteMotverka marginaliseringAlla ansträngningar måste göras för att motverkasegregering. I ett samhälle, där stora grupper lever i ettutanförskap i samhället med permanent hög arbetslöshet,stor social utslagning och stora drogproblem, är riskerna förkriminalitet särskilt stora. Även om vi inte befinner oss i detsom kallas tvåtredjedelssamhället, finns det vissa områdensom liknar den problembeskrivning som brukar kännetecknatvåtredjedelssamhällets utanförskap eller marginalisering.I sådana områden tappar människor framtidstron ochtilltron till samhällets förmåga och vilja att avhjälpaproblemen. I en sådan situation finns det risk att samhälletsnormer ej heller överförs. I ett läge, där tilltron till samhälletgått förlorat, riskeras att grupper skapar egna normsystem --normsystem, som inte är förenliga med övriga samhälletsnormer och lagar. Det är främst i dessa miljöer somgängbildning, gänguppgörelser, drogproblem och den grovakriminaliteten kan få fäste bland ungdomar.Eftersom ett brottsligt beteende grundläggs tidigt är detavgörande att barn och ungdomar ges förutsättningar att växaupp och utvecklas till ansvarskännande individer. Attförhindra utslagning, motverka alkohol- ochnarkotikamissbruk samt att skapa bättre levnadsvillkor ärfundamentalt för att undvika marginalisering.Kriminologer framhåller två huvudorsaker till den ökadebrottsligheten, dels ett ökat antal tillfällen till brott, delsbristande social kontroll. Det krävs här ett omfattande arbetemed att öka både självkontrollen och den sociala kontrollen.Detta arbete kan inte enbart skötas av de rättsvårdandeinstitutionerna. Det är ytterst en fråga om allas ansvar,välfärd och fördelningspolitik.Satsa på vissa bostadsområdenVissa bostadsområden har en negativ utveckling.Områden som fått låg status har ofta påverkat verksamhetersom finns i området negativt. Serviceutbudet har minskat,vilket gäller för såväl kommersiell service somsamhällsservice. Folk har flyttat från dessa områden och söktsig till områden med bättre service och högre status. Intealltför sällan har de som stannat kvar eller blivit flyttade tillområdet problem i form av missbruk och/eller kriminalitet.Dessa bostadsområdena befinner sig i en negativ spiralmed successivt ökad förslumning där stora grupper riskeraratt komma i ett permanent utanförskap. I sådana miljöer kanlätt olika slags kriminalitet slå rot. Samhället måste öka sinaansträngningar för att motverka segregering och utslagning.Hög invandrartäthet har ofta kommit att känneteckna dessaområden.Centern har i en annan motion föreslagit ett nationelltprogram för dessa områden, där medel under en 10-årsperiodavsätts för en nationellt finansierad upprustning av dessabostadsområden.Medlen ska användas till att stärka och förbättra denoffentliga och kommersiella servicen i områdena, t.ex. för attöka lärartätheten, stärka daghem, vårdcentraler,åldringsvård, ungdomsgårdar, förbättrad polisbevakningen,åtgärder mot droger och hjälp till missbrukare.Motiven för en sådan satsning är att fortsatt nedrustningoch förslumning av dessa områden leder till mycket storasamhällskostnader i ett längre perspektiv.Alternativkostnaden för att inte anslå medel för upprustningär betydligt högre i form av ökade klyftor och motsättningar.Inflytande och ansvarBrottsförebyggande arbete omfattar allsamhällsverksamhet. Självklart påverkar t.ex.fördelningspolitik, socialpolitik, boende ochbostadsområdens utformning brottsutvecklingen i samhället.Brottsförebyggande arbete förutsätter engagemang frånmyndigheter, ideella organisationer och från allmänheten.Människor som inte känner sig delaktiga i en verksamhetsom berör dem känner ej heller ansvar över sin närmiljö.Det är angeläget att mobilisera föräldrars och eleversmedverkan i skolan. Samspelet mellan föräldrar och skola ären viktig trygghetsfaktor för eleverna och bidrar till engemensam trivsel där alla känner sig delaktiga.Föräldrarnas engagemang är nödvändigt bl.a. för en braskol-, barnomsorgs- och fritidsmiljö. Det har också storbetydelse för att minska tendenserna till våld och mobbning.Ökat föräldraansvarDet är främst genom familjen som barn erhåller devärderingar och normer som avhåller dem från brott. Det ärockså familjen och den närmaste omgivningen som kanhjälpa till att avhålla barn och ungdomar från att begå brott.Barn har rätt att känna trygghet under barndomen.Föräldrar har ansvar för att ge barnen kärlek, uppfostran ochdela med sig av sin livserfarenhet. För att ge barnen bästamöjliga uppväxt krävs en familjepolitik, som underlättar förföräldrarna att klara detta stora ansvar. anser attföräldrar skall ha rätt till tjänstledighet under tre år.Målet för familjepolitik är ett samhälle, därföräldrarna får möjlighet och tar sig tid att vara med sinabarn, så att de kan fullfölja sitt ansvar för barnens uppväxtoch uppfostran. Föräldrauppgiften är ett stort ansvar medbetydelse för hela samhällets utveckling. Vid sidan av detekonomiska stödet behöver särskilt utsatta familjer särskiltstöd.Den kärlek och trygghet som föräldrarna ger barnen äravgörande för att barn och ungdomar även i tider av oro,osäkerhet och arbetslöshet kan behålla sin framtidstro. Barnoch ungdomar måste tidigt få lära sig vad som är rätt och fel,mitt och ditt.Samhällsutvecklingen har kraftigt förändratförutsättningarna för familjerna att fullgöra denna uppgift.Föräldrarna måste ha tid för sina barn. Det måste skapasbättre förutsättningar för småbarnsföräldrar att flexibeltplanera så att barnens behov av sina föräldrar kantillgodoses. Arbetslivets förståelse för småbarnsföräldrarnassituation måste öka.Hittills har föräldrarnas möjlighet att påverkabarnomsorgen varit begränsad. Under fyrklöverregeringenstid ökades detta genom vårdnadsersättningen, vilken densocialdemokratiska regeringen avskaffat. Genom att stärkafamiljernas ställning ekonomiskt med införande av centernsbarnkonto kommer familjernas valfrihet att öka. Föräldrarnaskall avgöra hur familjestödet skall användas. Med dennaökade valfrihet ges familjerna en starkare ställning somfinansiär av barnomsorgen. Föräldrarna kan då aktivtpåverka placering, innehållet i barnomsorgen och hur en högkvalitet kan åstadkommas. Det stimulerar både föräldrar ochpersonal till engagemang och kontakt mellan daghem ochfamilj.Barn behöver både pappa och mammaMånga av dem som hamnar i ett brottsligt beteende har haftdålig kontakt med sin pappa under uppväxten. Många av demest kriminellt belastade har vuxit upp utan en faderskontakteller annan manlig förebild. Statistiken är entydig. Barn ochungdomar som saknar en manlig förebild löper större risk attutveckla ett brottsligt beteende än de som lever tillsammansmed båda föräldrarna. Man måste även uppmärksammatendenser till ökad brottslighet bland flickor och deras behovav manliga förebilder.Ofta tappar fäder sin kontakt med barnet vid en skilsmässa.Lagar och regler utgår inte från barns rätt till bådaföräldrarna. Vid en skilsmässa måste utgångspunkten vara attbåda föräldrarna har ett aktivt ansvar för barnet. Nyligenpresenterade den s.k pappagruppen sitt slutbetänkande.Många av de förslag som presenterades är värdefulla och böromsättas i lag. Hit hör t.ex förslag om att föräldrar i kriserbjuds rådgivning och familjesamtal med både manlig ochkvinnlig familjerådgivare närvarande samt krav omkontakter mellan båda föräldrarna i samband medvårdnadsutredningar. Barn har rätt till båda föräldrarna.Regeringen bör förelägga lagförslag som gerbarnen rätt till båda sina föräldrar.Skolans ansvarSkolan har vid sidan om att förmedla kunskaper ochfärdigheter även en fostrande roll. Skolans personal har godamöjligheter att följa barns och ungdomars utveckling. Dekan tidigt upptäcka sociala problem och begynnandekriminalitet.Skolan måste mer än arbeta med normfrågor.Genom undervisning om etiska principer som vårt samhällebygger på och grundläggande rättsregler visar skolan vilkagränser och normer som finns. Diskussioner om rätt och felmåste börja tidigt.Skolan har en betydelsefull uppgift att fylla när det gällerupplysning om riskerna med alkohol och narkotika.Undervisning om droger och sambandet droger--våld är encentral del i ett förebyggande arbetet. Polis liksom annanpersonal skall medverka i denna undervisning.Undervisningen måste ta upp våldsproblematiken. Mångabarn och ungdomar möts av ett allt större våldsutbud viatidningar, TV och video.Barn har ibland svårt att skilja mellan underhållningsvåldoch verkligt våld. Mot bakgrund av de allvarliga skador våldger upphov till, bör skadeverkningar av s.k oskyldigthärmande av ''underhållningsvåld'' lyftas fram.Det finns olika filmer och videos framtagna av polisen,andra myndigheter och organisationer som just visarföljderna av våld. Med detta avslöjas våldets verkligaansikte. Ett misshandlat ansikte, som tyvärr aldrig visas uppi det s.k underhållningsvåldet. Insikten om konsekvensernaav våld är viktig.MobbningIngen elev skall behöva gå till skolan med rädsla för att bliutsatt för våld eller hot om våld. sker mobbning somdirekt fysiska övergrepp men ofta sker den i form av psykisknedbrytning. Vi får aldrig acceptera att barn slår varandraeller utsätter varandra för en terror, som för den enskilde ärkränkande och nedbrytande. Mobbning och våld i skolan ärmisshandel och som sådan straffbar.Landets rektorer har tillsammans med lärare och annanskolpersonal ett ansvar att sätta gränser och markera vad somär tillåtet och inte tillåtet. Vuxna får aldrig blunda och låtsasatt de inte ser. Genom ett sådant beteende legitimeras våldetoch upphöjes till norm. Skolans insatser för att förhindra ocheller eliminera mobbning måste förstärkas. Det finnsutarbetade metoder för konflikthantering. All elevvårdandepersonal måste få information om dessa metoder.Fortbildning och lärarutbildning måste innehålla momentom konflikthantering.Genom att öka kunskapen om mobbning skapasförutsättningar för att skärpa vaksamheten både hos skolanspersonal och hos eleverna mot denna destruktivaverksamhet.Vi föreslår senare i motionen att varje kommun i samarbetemed polisen bör utarbeta planer för det lokalabrottsförebyggande arbetet, där ansvarsfördelning,samordning och samarbete mellan myndigheter, enskildaoch olika organisationer stärks och utvecklas. I dessatrygghetsplaner bör självklart även skolan ingå. Som ett ledi att utveckla det lokala brottsförebyggande arbetet bör ävenskolan utarbetar sitt eget program mot mobbning och våld iskolan.Samordning mellan olika myndigheterFör att effektivisera det brottsförebyggande arbetet behövsen gemensam policy. Därutöver krävs bättre samordningmellan de myndigheter som har ansvar för barn ochungdomar. Företrädare för skola, sociala myndigheter,polisen och kriminalvården måste tidigt engageras. Alltförofta leder bristande samordning till att ungdomar inte tas omhand på det sätt som är bäst för dem själva och som skulleförhindra fortsatt brottslighet. Detta beror till stor del påoklara ansvarsförhållanden mellan olika myndigheter.Socialtjänstlagen ålägger ett ansvar för demsom bor och vistas inom en kommun och som behöver stödoch hjälp. bör få ett huvudansvar för attsamordna skilda myndigheters insatser när det gällerbrottsförebyggande arbete. Detta ansvar bör regleras isocialtjänstlagen. Sekretesslagstiftningen bör ha en sådanutformning att samarbetet mellan berörda myndigheter inteförhindras.Våld i mediaUnder hösten har vi blivit påminda om hur barn tar efterdet våld de ser på TV. Minderåriga har allvarligt skadatvarandra och det har även haft dödlig utgång. Det äruppenbart att barnen tagit efter det våld som de sett på TVoch sedan ''härmat'' detta i en tillsynes oskyldig lek. Förvissa barn är det svårt att se och förstå att detunderhållningsvåld de ser på TV-rutan inte är verkligt. Deinvaggas i en falsk trygghet om att våldet inte skadar.Framför allt små barn har svårt att göra skillnad mellan detvåld de ser på TV och att detta våld när de själva utför detallvarligt kan skada och döda kamrater.Underhållningsvåld snedvrider verklighetsuppfattningenGenom undersökningar är det påvisat att våldsutbudetinom media har ökat, inte minst på programtid då barn serpå TV. Både det verklighetsanknutna våldet i form av inslagi nyhetssändningar och det s.k underhållningsvåldet ibarnprogram har ökat.När allt fler hushåll får tillgång till ett stort internationelltprogramutbud via satellit har svensk lagstiftning enbegränsad räckvidd. I ett arbete för att minska mediavåldethandlar det bl.a. om vilka etiska regler somprogramföretagen har och vilken policy de har i fråga omprogramutbud för minderåriga.En annan viktig del i problematiken är hur skolan tar uppoch undervisar i mediakunskap. Att diskutera och resoneraom media borde vara en självklarhet i skolan. Genom att taupp problemen ökar man även elevernas förståelse ochförmåga att skilja mellan verklighet och fantasi.Bred front mot våldsutbudetVi måste på bred front begränsa våldsutbudet. Vi måsteskilja på vad som kan åstadkommas på kort sikt och lång sikt.Det är viktigt att debatten inte stannar vid en diskussion omskärpta lagar eller om formuleringar av avtal medprogrambolagen. Debatten måste gå längre och djupare änså. Det handlar om våra barn och vilken uppväxt vi ger dem.Alla måste ta sitt ansvar.Vi måste klara ut vilka etiska principer som skall gälla. Ettförebyggande arbete handlar inte minst om attitydfrågor.Att minska underhållningsvåld som sänds på tider då barntittar på TV är angeläget. Regeringen bör söka gemensammaöverenskommelser med de programbolag som agerar iSverige. För det internationella programutbudet krävs attregeringen initierar frågan i de internationella fora som finns.Forskningen om hur våldsutbud påverkar barn ochungdomar måste förstärkas.Film- och videovåld 1992 ändrades den grundlagsskyddade yttrandefriheten såatt film- och videokassetter jämställs med periodiskatidskrifter. Detta innebär att alla filmer och videokassetterskall förses med en namngiven person med straffrättsligtansvar för innehållet. I det fall där ingen ansvarig utgivarefinns träder grossister, detaljister och i sista hand uthyrare insom straffrättsligt ansvariga.Det straffrättsliga ansvaret prövas av allmän domstol enligtbrottsbalken 16 kap 10 b§, olaga våldsskildringar. I paragrafen i omolaga våldsskildring förbjuds vålds- eller tvångsskildring istillbild, film, videogram eller TV med uppsåt att spridabilden om den inte varit försvarlig. I påföljdsfrågan vadgäller straffsatsen i BrB 16:12 b§, ligger strafflatituden mellan böter och fängelse.Systemet med ansvarig utgivare innebär att alla filmer,biograffilmer såväl som videogram, skall förses medansvarig utgivare. Denne kan, om filmen strider motbrottsbalkens föreskrifter om olaga våldsskildringar, sexuelltvåld eller där barn skildras i sexuella sammanhang, ställas tillsvars inför domstol och riskerar då tämligen stränga straff.Tillgängligheten till filmer och video ökar. pågårförsöksverksamhet där tittaren kan beställa video direkt frånhemmet. Detta medför att minderåriga kan beställa filmersom de inte är behöriga för. Det är viktigt att denna nya formatt skräddarsy sitt TV-konsumerande nogsamt följs ochutvärderas med tanke på den ökade tillgänglighet avvåldsvideo som denna teknik möjliggör för ungdomar ikänslig ålder.I finns ett system med ansvarig utgivare. Dettasystem måste utvärderas. Om det visar sig att systemet medansvarig utgivare inte fått avsedd verkan kan införande avförhandsgranskning bli aktuell.I våldsskildringsrådets delbetänkande, ''En gräns förfilmcensuren'' SOU 1994:39, föreslås en ny rekommenderadåldersgräns på 18år. representant reserverade sig för en tvingande18-årsgräns.En tvingande 18-årsgräns både för filmer som skall visaspå biografer och för distribution via videogram kan innebäraen förbättring mot . Med denna reglering kan man skärpakraven för utlåning av videogram. är åldersgränsen 15år. Att införa en ny 18-årsgräns tvingar filmproducenternaatt inte göra filmerna våldsammare än att de kan tillåtas förden köpstarka tonårspubliken (15--). På så sätt skaparvi ett stort tryck på ytterligare självsanering inom branschen.Lokala trygghetsplanerEn stor del av ansvaret för det brottsförebyggande arbetetbör ligga på lokal nivå. Det är lokala myndigheter ochorganisationer som bäst har möjlighet att analysera vad sombör genomföras för att förebygga våldsbrottslighet i derasgeografiska område. Det bör vara varje kommuns skyldighetatt upprätta en lokal trygghetsplan för kommunen samtsärskilda trygghetsplaner för speciellt utsatta områden.Dessa planer ska upprättas i samverkan med t.ex.butiksägare, föreningar och boende samt de myndighetersom verkar i det aktuella området (polis, socialförvaltning,skol- och fritidsverksamhet osv. ).Målet med de lokala trygghetsplanerna ska vara att minskaden våldsrelaterade brottsligheten i området och ökatryggheten för den enskilde. Planerna ska behandla frågorom ren brottsprevention men även frågor som rädsla för brottoch problem med skadegörelse och bråk och busliv igrannskapet. Det är rimligt att planerna lägger tyngdpunktenpå åtgärder för barn och ungdomar, för att stödja familjer ochstärka de de lokala myndigheterna och organisationerna, dvs.främst sociala åtgärder.Ett sätt att samarbeta vid utformningen av den lokalatrygghetsplanen kan vara att tillsätta ett samarbetsorgan medrepresentanter från aktuella myndigheter och organisationerför att utarbeta planen och dess mål. Därefter får varjemyndighet och organisation självständigt utarbeta demetoder som ska användas för att uppnå de fastställda målen.Under genomförandetiden av planen bör det samarbetsorgansom har utarbetat planen kontinuerligt följa upp ochutvärdera resultaten av verksamheten.Olaga vapeninnehav och vapenanvändning vidvåldsbrottslighetIdag finns ett större antal illegala vapen ute i vårt samhälleän . Som en följd av detta är det mycketenkelt att komma över vapen, även om man inte harerforderliga tillstånd för innehav. Varifrån alla dessa illegaltinnehavda vapen kommer, är inte lätt att veta men det äralldeles klart att samhället har ett stort ansvar när det gälleratt minska tillgången.En stor del av de illegala vapen som finns i samhällethärstammar från stölder från förråd som tillhörförsvarsmakten och andra myndigheter som ingår itotalförsvaret. Dessa vapen är ofta automatvapen, som kanorsaka mycket stor skada om de kommer i fel händer. Det ärav största vikt att rutinerna för förvaring av dessa vapen sesöver och att åtgärder vidtas för att minska risker för stölderfrån dessa förråd. Med dagens säkerhetspolitiska läge kandet ifrågasättas om det inte är möjligt att koncentreraförvaringen till platser, där vapnen är mer lättövervakade.Det är också viktigt att se över rutinerna förvapenhanteringen på landets militära förband t.ex. i sambandmed övningar.Knivar och andra stick- och skärvapen används ofta isamband med våldsbrott. Införandet av knivlagen var ettviktigt steg för att minska förekomsten av dessa vapen påallmän plats. En stor del av våldsbrotten i samhället begås isamband med nöjesliv på restauranger och dansställen.Denna typ av lokaler faller inte under definitionen allmänplats i knivlagen. Vi anser att lagen bör skärpas så att den ärtillämplig även på sådana platser.Enligt 29 § vapenlagen får tillstånd att inneha vapenåterkallas om innehavaren missbrukat vapnet eller visatoaktsamhet med det eller på annat sätt visat att han ärolämplig att inneha det, t.ex. genom upprepaderattfylleribrott. Det är viktigt att den person som döms förvåldsbrott bedöms om han är lämplig att innehaeventuell licens för vapen. Tillstånd för enskilda att innehaskjutvapen får enligt vapenlagen endast ges om personen harbehov av vapnet för ett särskilt angivet ändamål. Häraktualiseras frågan hur uppföljning ska ske av licensinnehavför personer som t.ex. erhållit licens då de var aktiva i enskytteklubb och därefter behåller licensen, när de inte längreaktivt medverkar i föreningens verksamhet. Vi anser att ennoggrann uppföljning av licensinnehavet bör göras.NärpolisverksamhetNärpolisverksamhet är något av det viktigaste i kampenmot våldsbrottsligheten och då speciellt ungdoms- ochgängvåld. Närpoliser har större förutsättningar att arbetaproblemorienterat än kollegor med primärt ansvar förutryckningsberedskap. De arbetar dessutom med all typ avpolisverksamhet, vilket ger dem många olika verktyg att lösaproblemen i närområdet. Då de är stationerade i närområdethar de goda möjligheter att bygga upp kontakter med lokalainstitutioner, organisationer och allmänheten. Godpersonkännedom mellan polis och allmänhet är värdefullt dådet ger möjlighet för naturliga kontakter att utvecklas.Närpoliser har ofta god kunskap om situationen i sittarbetsområde. De känner ofta till vilka ungdomar som somär eller ligger i riskzonen för brottsligt beteende. Dessapoliser har även naturliga möjligheter att ta kontakt medungdomarna och arbeta brottsförebyggande. I detta arbete ärdet viktigt att de tar föräldrar och andra vuxna till hjälp t.ex.genom att i större utsträckning göra hembesök. Med en ökadsatsning på närpolisverksamhet, som vi förordar, blir ocksåförutsättningarna större för samarbete mellan skolan ochpolisen. Det är av största vikt att besök av polis blir ettnaturligt och positivt inslag i undervisningen och det dagligalivet på våra skolor.Centern anser att närpolisverksamheten är en viktig bas ipolisverksamheten. Vid en ökad satsning på dennaverksamhet är det viktigt att de särskilda behov som kanföreligga i glesbygdsområden tillgodoses. Det är ocksåviktigt att nyrekryteringen och utbildningen av poliserfortgår kontinuerligt. Mot bakgrund av det anförda ansercentern att den i budgetpropositionen föreslagna besparingeninom polisväsendet inte bör genomföras fullt ut.