mot · GI02So445 · 1995-01-25 00:00:00 — Sjuksköterskors m.fl. yrkesgruppers ställning Om sjukvård med omvårdnadsperspektivDet har skett och sker stora förändringar av hälso- ochsjukvårdens organisation och styrning i vårt land, bl.a. medett större antal privata vårdgivare och ett överförande avuppgifter från landsting till primärkommuner.Vi har i tidigare motioner framhållit att det är viktigt inom vården tillvaratar olika yrkesgruppers kompetensså rationellt som möjligt, oavsett hur vården organiseras. Inteminst det förebyggande och rehabiliterande arbete som t.ex.sjuksköterskor, sjukgymnaster, barnmorskor ocharbetsterapeuter ansvarar för får en allt större betydelse inomprimärvården.I de senaste årens sjukvårdspolitiska debatt har läkarrollensatts i fokus, t.ex. i debatten om husläkarsystemet. Oavsettvilken inställning man har till systemet som sådant -- vi tari denna motion inte ställning i husläkarfrågan -- delar viuppfattningen att patienten bör ha rätt till största möjligakontinuitet och valfrihet i vården. Vi anser därvid att detfinns starka skäl att ta tillvara den kompetens och kunskapsom t.ex. sjuksköterskor, barnmorskor, sjukgymnaster ochpsykologer besitter inom sina specialiteter och attarbetsuppgifter läggs på den personalgrupp som är bästskickad härför. Inte minst i med ekonomiska problemoch knappa resurser är det viktigt att vården sker på rätt nivå.Vi ifrågasätter om det folkhälsoarbete som t.ex.distriktssköterskan och barnmorskan utfört inära samarbete med befolkningen beaktats tillräckligt iomstruktureringen av vården. Även skolsköterskans ochBVC-sköterskans viktiga uppgifter bör nämnas i dettasammanhang. Mödra- och barnhälsovården i vårt land har ihög grad bidragit till att vi i har en i särklass lågbarnadödlighet.OmrådesansvarVi har tidigare framfört att t.ex. distriktssköterskor ochbarnmorskor bör ha ett områdesansvar för att väl lära kännamänniskorna inom ett avgränsat geografiskt område ochfånga upp problem som påverkar deras hälsa. Frågan haråtminstone delvis beaktats men vi vill åter betona vikten avett sådant områdesansvar.Även om nya organisationsformer väljs så är det viktigt attbeakta behovet av samverkan mellan olika yrkeskategorier,t.ex. läkare, distriktssköterskor, barnmorskor,sjukgymnaster, arbetsterapeuter och laboratorieassistenter --för att nämna några nyckelgrupper.Sjuksköterskan har en egen yrkesidentitetÄven inom ramen för den rena sjukvården finns det enutvecklingspotential inom gruppen sjuksköterskor ochbarnmorskor som kan tas till vara på ett bättre sätt än idag.Sjuksköterskans kompetens vilar på en lång tradition ochgenom den förlängning som genomförts av de medellångavårdutbildningarna kan sjuksköterskor och barnmorskorm.fl. mycket väl hävda sin position inom yrkesområdet äveninternationellt sett.Inom den svenska sjukvården har sjuksköterskor ochbarnmorskor en betydligt större självständighet i sittyrkesutövande än vad sjuksköterskor har i många andraländer. De utför många fler avancerade medicinska uppgifterän sina kollegor i andra länder och tar mycket ofta ställningtill olika sjukdomstillstånd. Detta gäller inte minstdistriktssköterskorna. Det är av stor vikt att all dennakompetens tas tillvara fullt ut även i framtiden.Under senare år har vissa specialistsjuksköterskor tagithand om vården av patienter med t.ex. diabetes ochhypertoni. Det har ökat effektiviteten på ett betydande sätt,eftersom uppföljning och efterbehandling inte behöverbelasta läkarna i samma utsträckning som . Även närdet gäller tillgänglighet och kontinuitet finns det anledningatt rikta intresset till de möjligheter som ytterligare finnsinom vårdområdet.FörskrivningsrättDet är glädjande att våra tidigare motioner omreceptförskrivningsrätt till distriktssköterskor ochmotsvarande (t.ex. kommunsköterskor) vunnit gehör. Fr.o.m.den 1 april 1994 har distriktssköterskor efter att hagenomgått godkänd utbildning i farmakologi ochsjukdomslära fått förskrivningsrätt avseende vissaläkemedel.Även barnmorskorna i såväl offentlig som privat vård harnumera viss förskrivningsrätt men i deras fall gällerförskrivningsrätten endast preventivmedel.Skolsköterskor arbetar med uppgifter som ligger näradistriktssköterskans, inte minst vad gäller vården avallergiska barn. ''Allergimediciner'' utgör en väsentlig delav de medel som disktriktssköterskan kan förskriva, däremotinte skolsköterskan.Förskrivningsrätten är föremål för kontinuerliguppföljning och utvärdering. Det är bra. Om resultatet blirpositivt kan en eventuell utvidgning ske. Därvid bör frågorom utbildningsmöjlighet och ökad förskrivningsrätt för t.ex.barnmorskor och skolsköterskor tas upp till prövning.Föreskrifter behövsBarnmorskornas och sjuksköterskornas reglementen från1955 respektive 1957 liksom distriktssköterskansnormalinstruktion borttogs fr.o.m. den 1 oktober1994 i samband med att ''åliggandelagen'' och''påföljdslagen'' infördes.Enligt budgetpropositionen, bilaga 6, avser regeringen attförelägga förslag vad gäller tillsynen över ochkraven på hälso- och sjukvårdsverksamhet. Vi anser detnödvändigt att en precisering av sjukvårdspersonalensmedicinska yrkesansvar bör ske utöver bestämmelserna iåliggandelagen och åliggandeförordningen. Därvid börhänsyn tas till den ökade kompetensen genom förlängningenav de medellånga högskoleutbildningarna inom vårdområdetoch det utvidgade yrkesansvaret för bl.a. sjuksköterskor. behövs framför allt för distriktssköterskor ochbarnmorskor. Detta är en viktig trygghetsfråga för såvälpatienter som personal.Det samlade ledningsansvaretLagen om ett samlat ledningsansvar trädde i kraft den 1juli 1991. Det innebar att läkare enligt hälso- ochsjukvårdslagens 14§ skall ha ett samlat ledningsansvar, dvs. både detmedicinska och administrativa ledningsansvaret. Motivetangavs vara patientsäkerheten.När fattade sitt beslut uppskattades att endast cahälften av slutenvårdsplatserna skulle omfattas av ett samlatledningsansvar. avsåg med beslutet att skapa storfrihet för sjukvårdshuvudmännen att själva bestämma inomvilka områden man ansåg att verksamheten krävde enchefsöverläkare. underströk att det måste finnasfrihet för sjukvårdshuvudmännen att utnämna kompetentapersoner med annan utbildning än läkarutbildning tillchefsbefattningar inom hälso- och sjukvården.Det medicinska ansvaret skulle självklart ligga på enläkare men inte nödvändigtvis ansvaret för ekonomi,personal, metodutveckling, arbetsschemata, lokaler osv.Socialstyrelsen införde vid utformandet av sina allmännaråd ett helt nytt begrepp, ''primärt kliniskt ansvar'', vilketaldrig diskuterats i socialutskott. I de allmännaråden sägs att det vid enheter med sådant primärt klinisktansvar ''patientsäkerheten kräver att ledningen av enhetensom huvudregel utövas av en chefsöverläkare''. Med stöd avdetta har chefsöverläkare inrättats vid nästan allvårdverksamhet i landet. Detta har inneburit att flertalet avde nästan 200 sjuksköterskor, sjukgymnaster, barnmorskor,laboratorieassistenter och psykologer, som vid lagensikraftträdande hade tjänst som klinikchefer/vårdchefer ochsom har vidareutbildning för de administrativa uppgifternahar omplacerats eller sagts upp.Situationen har skapat mycket bitterhet blandvårdpersonal -- oftast kvinnor -- som känner att de inte dugeratt ta mera ansvar och att det inte är lönt att vidareutbilda ochförkovra sig. sysslar en mängd läkare med administrativtarbete, som många vare sig har utbildning eller fallenhet för.Riksdagens socialutskott har efter beslutet uttalatsitt missnöje med tolkningen av riksdagsbeslutet. Riksdagenställde sig bakom socialutskottets uttalande ''attSocialstyrelsens allmänna råd inte är bindande och atthuvudmännen står fria att följa råden''. gjorde ettuttalande om att förbundet är berett att arbeta för attbestämmelserna om det samlade ledningsansvaret tas bort.Vi tolkar detta så att sjukvårdspolitikerna ångrar sittursprungliga stöd för förslaget.Senast hösten 1994 uttalade socialutskottet:Utskottet har uttalat att det ärangeläget att regeringen och noga följertillämpningen av bestämmelserna om det samladeledningsansvaret. Utskottet har också uttalat att enutvärdering borde ske räknat från den 1 april1992. Vid behandlingen av en liknande motion i vårasförutsatte utskottet att utvärderingen skulle ske omgående.Utskottet anser att regeringen bör återkomma tillriksdagen i denna fråga.Socialstyrelsen har genomfört det första ledet i enutvärdering av det samlade ledningsansvaret.Sommaren/gjordes en enkät tillsjukvårdshuvudmännen i syfte att kartlägga hurledningsansvaret inom landstingens hälso- och sjukvård äranordnat. I en andra etapp har styrelsen inhämtat delsuppgifter om i vilken utsträckning chefsöverläkarnadelegerar enskilda ledningsuppgifter till andrabefattningshavare på den egna enheten, delssjukvårdshuvudmännens mening om hur systemet medchefsöverläkare fungerar bl.a. ur patientsäkerhetssynpunkt.Enkätsvaren från den andra etappen är under bearbetning.Vi är nu otåliga över dröjsmålet i behandlingen av dennafråga och anser att bör ta ställning i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om sjuksköterskans, barnmorskansm.fl. yrkesgruppers kompetens,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvidgad förskrivningsrätt,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en precisering avsjukvårdspersonalens medicinska yrkesansvar,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det samlade ledningsansvaretbör upphävas.