mot · GI02Jo511 · 1995-01-25 00:00:00 — Svenskt djurskydd är av högsta internationella kvalitet.Fortfarande finns det dock brister. Inte minst inomdjurförsöksverksamhet återstår mycket att göra. Ny teknikoch medicinska framsteg gör att antalet försöksdjur kanminimeras. Den nya tekniken gör också att lidandet för dedjur som ändå måste användas kan begränsas.Vänsterpartiet lägger här fram ytterligare kompletterandeförslag till tidigare initiativ som har tagits. Våra förslagbaseras till stor del på nya forskningsresultat.Upprätta en avvecklingsplan för djurförsökenInom den Europeiska unionen (EU) hardjurskyddsfrågorna inte speciellt hög status. EU har snararegjort sig känt för att inte ta de djurrättspolitiska frågorna påallvar. Under förhandlingarna om ett medlemskap i dåvarande EU-ministern att Sverigeskall ha som ambition att påverka EU i djurrättspolitiskafrågor. Nuvarande EU-ministern har uttalatsamma sak.Inom ett område har dock EU gått längre än vad vi hargjort och det gäller att upprätta en avvecklingsplan fördjurförsöken. I kommissionens 5tf Environmental ActionProgramme har man slagit fast att djurförsöken skall minskasmed före år 2000.Sverige bör gå i bräschen för arbetet med att avveckladjurförsöken. Vi bör därför fatta beslut om att djurförsökeni skall minskas i samma takt som EU:s uppställdamål. skall målet vara att djurförsök avvecklas.För att en sådan avvecklingstakt skall vara möjlig krävs ensystematiserad avvecklingsplan. En sådan plan bör innehållaökade resurser dels till Centrala försöksdjursnämndensförsorg för forskning kring alternativa metoder, dels för attde alternativa metoderna skall tas i praktiskt bruk.Vidare behövs en utvärdering avdjurförsöksverksamheten. För att man skall få en överblicköver att de djurförsök som görs stämmer överens med de avriksdagen beslutade kraven, skulle man behöva göra enutvärdering i efterhand av de experiment som gjortsoch av de etiska nämndernas bedömningar av dem.En sådan utvärdering skulle kunna ge svar på omdjurförsöken var ''nödvändiga'', om syftet med försöket varviktigt, om det fanns alternativa metoder samt om man skullekunna ha utfört djurförsöken med en lindrigare metod.Motsvarande utvärdering har genomförts i medgott resultat. Denna utvärdering visar då hur man skall gåvidare med att minska antalet djurförsök.En systematiserad avvecklingsplan bör innehålla ennoggrann analys av den djurförsöksverksamhet som sker och vad som krävs för att uppnå önskad avvecklingstakt.Centrala försöksdjursnämnden bör ges i uppgift att utarbetaen sådan avvecklingsplan.Stärk djurförsöksetiska nämndernas rekommendationerEnligt djurskyddslagen skall all användning av djur förvetenskapliga ändamål m.m. prövas från etisk synpunktinnan användningen påbörjas. De djurförsöksetiskanämnderna, som skall pröva användningen, har enrådgivande funktion. Nämnderna skall tillstyrka elleravstyrka ansökningar om etisk prövning på djur. Nämndernakan också tillstyrka en ansökning med iakttagande av rådsom nämnden avger, det vill säga avge rekommendationer.I djurskyddslagens 2 § stadgas att djur skall behandlas väloch skyddas mot onödigt lidande och sjukdom. I sammaparagraf stadgas vidare att djur som används för ändamålsom tillstyrkts av en djurförsöksetisk nämnd ej kan ansesvara utsatta för onödigt lidande eller sjukdom vid självaanvändningen.En oklarhet uppstår dock om djur som används förändamål som tillstyrks av den djurförsöksetiska nämndenmed iakttagande råd, kan anses vara utsatta för onödigtlidande eller sjukdom under själva användningen då denansökande inte följer nämndens råd?För att den djurförsöksetiska prövningen skall kunna speladen roll som det är tänkt är det viktigt att de djurförsöksetiskanämndernas rekommendationer stärks. I stället för attnämnderna skall kunna tillstyrka ansökningar mediakttagande av råd bör nämnderna i stället ges möjlighet atttillstyrka ansökningar under förutsättning att den ansökandeföljer de råd som nämnden avger. Om den ansökande inteföljer nämndens råd kan användningen därmed inte ligga ilinje med vad som sägs i djurskyddslagen 2 §.Avveckla LC50-metodenDen fick () i uppdrag att utredamöjligheterna att införa ett förbud mot fortsatt användningav LD50-metoden samt konsekvenserna av ett sådant förbud.CFN konstaterade i sin utredning att den klassiskaanvändningen av LD50 bör kunna avskaffas i , menatt det däremot i vissa fall kan vara motiverat att utföramodifierade försök med LD50-benämning.Ett klassiskt LD50-test innebär att bestämma vilken dos aven substans som dödar hälften av djuren i en försöksgrupp.Den 50-procentiga dödligheten har valts för att den statistisktsett är den nivå som är minst känslig för små skillnader i svar.Genom LD50-metoden har döden kommit att utnyttjas somett ensidigt kriterium för att fastställa akut giftighet hos olikasubstanser.Kritiken mot den klassiska LD50-metoden kan delas in itvå huvuddelar.Rent vetenskapligt har mätmetoden stora brister. Dengenomsnittliga döden är inte ett absolut värde utan tvärtomen naturlig, variabel biologisk parameter som inte kanjämföras med konstanter som molekylär vikt ellersmältpunkt. Det innebär att ett LD50-värde inte kanbeskrivas i termer av exakthet utan endast i olika grader avprecision. Dessutom ger det specifika värdet från ett visstdjurslag inte tillräcklig information om de akuttoxiska riskersom kan föreligga för människan.Det finns också stora etiska betänkligheter kring den härformen av djuranvändning. Testmetoder som har döden soms.k. endpoint innebär att djuren utsätts för ettenormt stort lidande.Redan under tiden som CFN utförde LD50-utredningenfördes det från flera remissinstanser fram synpunkter på attutredningen även borde omfatta LC50-metoden.LC50-metoden innebär att man tar reda på hur storkoncentration av en substans som krävs för att avdjuren (oftast fisk) skall dö.Den kritik som riktats mot den klassiska användningen avLD50-metoden kan även riktas mot LC50-metoden.Kraftig kritik har också riktats mot LC50-metoden. OlofSvanberg, , har uttalat att han anser attöverlevnadstester på fisk bör avvecklas, både avvetenskapliga och etiska skäl.I Nordiska samfundets mot plågsamma djurförsökungdomstidning ''Ungdom för djurens rätt'', nr 2/94, hävdartoxikologen på företaget att detfinns möjligheter att komma bort från LC50-beroendet.I artikeln för bland annat fram att det oftastär helt onödigt att söka efter LC50-värden, samt att detbehövs en större samordning mellan dem som utför LC50-tester och myndigheterna som kräver testerna. beklagar att myndigheterna så strikt väljer attefterfråga LC50-värden.Ytterst är det dock vi politiker som har ansvaret för attmyndigheterna efterfrågar , och att det därmedutförs onödigt plågsamma djurförsök. En utredning börtillsättas med uppgift att se över möjligheterna att avskaffaden klassiska användningen av LC50-metoden, samt vilkainsatser som krävs för att användandet av djur i LC50-försökskall kunna ersättas med alternativa metoder.Försöksdjursfri produktion av antikropparEnligt djurskyddslagen skall de djurförsöksetiskanämnderna avstyrka användning av djur om det är möjligt attfå likvärdig kunskap med andra metoder (§ 49). Det har dockutvecklats en praxis i nämnderna att tillstyrka djurförsök förtillverkning av monoklonala antikroppar -- trots att det i metoder för att in vitro producera dessa antikroppar.Antikroppar ingår i djurs och människors immunförsvaroch har som uppgift att oskadliggöra bakterier, virus ellerannat artfrämmande material som kommer in i kroppen.Monoklonala antikroppar är en form av antikroppar somklonats från en enda antikroppsbildande cell. De är därföridentiska. '''' antikroppar av den här typen har viktigbetydelse vid diagnos och behandling av sjukdomar.Tekniken gör att mössen blir alltmer utspända om magen.På tio dagar kan de växa med en fjärdedel av sin normalastorlek. Därefter tappar man djuren på ascitesvätska genomatt man sticker in en kanyl i djurens bukhåla. Vätskan renassedan, så man får fram de monoklonala antikropparna.Tillverkning av monoklonala antikroppar medascitesmetoden innebär smärta och lidande för djuren.I dag finns det metoder för att propagera monoklonalaantikroppar genom cellodling. En av dessa metoder heterTecnomouse och bygger på s.k. Hollowfiberteknik. Metodeninnebär även att man erhåller en mer koncentrerad och renprodukt. Man kan även använda sig av en metod som innebäratt man framställer antikroppar av plast.Trots att det finns en rad av fullgoda alternativ tillascitesodling i djur så tillstyrker alltså de djurförsöksetiskanämnderna den typen av djurförsök. Detta är intetillfredsställande! Regeringen bör därför tillsätta enutredning för att se över de metoder som finns när det gällerproduktion av monoklonala antikroppar. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att stärka de djurförsöksetiskanämndernas rekommendationer,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en avvecklingsplan fördjurförsöken i enlighet med det som EU-kommissionenslagit fast,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en utvärdering avdjurförsöksverksamheten i efterhand,4. att hos regeringen begär förslag till alternativtill LC50-tester,5. att hos regeringen begär en utredning för attse över de metoder som finns när det gäller produktion avmonoklonala antikroppar, enligt vad som i motionen anförts.