mot · GI02Bo13 · 1995-06-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:230 översiktsplanering enligt , m.m. Propositionen föreslår ett antal ändringar i plan- ochbygglagen som syftar till att förstärka den kommunalaöversiktsplaneringen. Avsikten med flera av förslagen, attintegrera miljöarbetet i den lokala infrastrukturplaneringen,är bra. Det är av stor betydelse att ansvarstagandet för miljönblir en naturlig del av all verksamhet som har miljöpåverkan.Trots det goda syftet med förslaget så finns det ett antalbrister i propositionen som bör åtgärdas och några förslagsom innebär en detaljstyrning av kommunernas verksamhetsom bör avslås.Översiktsplanens rollInledningsvis vill vi betona att vi står fast vid vår åsikt attöversiktsplaner bör vara frivilliga och utformas så att flerautvecklingsalternativ skisseras. Härigenom undviks bl.a.olyckliga låsningar i felaktiga planer. I de fall reglering avbyggande skall ske bör detta göras i form av detaljplaner varidet klart och entydigt skall framgå kommunens och denenskilde fastighetsägarens rättigheter och skyldigheter.OtydlighetDen fysiska planeringen är av naturliga skäl i första handett kommunalt ansvar. Därför är det viktigt att eventuellstatlig reglering lämnar utrymme för lokalt ansvarstagandemed beaktande av de skilda förutsättningar och behov somfinns. Därav följer att lagstiftningen måste ange ramar ochvara generell. Detta får dock inte leda till att lagstiftningenblir otydlig och att utrymme lämnas för senare tolkningaroch tillkommande föreskrifter som leder till en detaljstyrningav det kommunala arbetet. Lagstiftningen måste vara tydligoch förutsägbar, annars riskerar den att leda till oanadekonsekvenser för kommunerna.Ett flertal remissinstanser har gjort anmärkningar på attförslagen är otydligt formulerade och att deras konsekvensermåste klargöras. Vi delar denna uppfattning och anser attriksdagen bör uppdra åt regeringen att se över propositioneni dessa delar och återkomma med förslag vars innebörd ärklargjord och tydligt formulerad.Ekonomiska konsekvenserMånga kommuners ekonomi är ansträngd ochutvecklingen tyder på att de ekonomiska förutsättningarnaför kommunerna kommer att försämras ytterligare.Långtidsutredningen bedömer att det , med nuvarande förutsättningar, uppstår ett behov aveffektiviseringar som motsvarar av dekommunala utgifterna. Av den anledningen är det viktigt attstaten inte vidtar några åtgärder som lägger ytterligarebördor på kommunerna.Propositionen saknar analys av vilka ekonomiskakonsekvenser förslagen får för kommunerna. Eftersom detföreligger tolkningsmöjligheter av de otydligt formuleradeförslagen och ett par förslag som onekligen leder till en ökaddetaljstyrning av kommunernas verksamhet finns det enöverhängande risk för att åtgärderna kommer att leda till ettökat kommunalt utgiftsbehov. Även om det skulle visa sigatt förslagen inte får dessa konsekvenser, så är det rimligt attredovisa en ekonomisk konsekvensanalys för att upprätthållaen trovärdighet i relationen mellan stat och kommuner.Regeringen bör därför få i uppdrag att återkomma medförslagen först efter det att en sådan analys är genomförd.Ekonomiska konsekvenser för hushållenBoendekostnaderna utgör en betydande del av hushållensutgifter, och dagens situation med en ansträngdsamhällsekonomi, höga räntekostnader ochinflationstendenser sätter ytterligare ekonomisk press påhushållsekonomierna. Av dessa anledningar är det viktigt atti samband med beslut som påverkar boendekostnadernaanalysera och beskriva konsekvenserna för hushållen.Regeringen bör därför ges i uppdrag att även utföra en sådankonsekvensbeskrivning inför det att förslaget på nyttbehandlas av riksdagen.Överflödig detaljstyrningFörslagen om att kommunfullmäktige minst en gång permandatperiod bör ta ställning till översiktsplanens aktualitetoch införandet av krav på att kommunerna skall se till så attsamlad bebyggelse skall utformas med hänsyn till behovetav parker och andra grönområden är exempel på den form avdetaljstyrning av kommunernas verksamhet som måsteavstyrkas.Förutsättningarna för kommunernas arbete medöversiktsplanen skiljer sig väsentligt mellan olikakommuner. I de kommuner som präglas avbefolkningsminskning torde inte behovet av att uppdateraöversiktsplanen vara lika stort som i tillväxtregioner därarbetet med översiktsplanens anpassning till nya kravförmodligen innebär en kontinuerlig process. Kravet på attkommunfullmäktige minst en gång per mandatperiod skallta ställning till översiktsplanen leder endast till ökadeutgifter för kommuner där behovet av justeringar avöversiktsplanen är uppenbart litet. Kommunerna måstetilltros förmågan att själva avgöra hur man vill utformaarbetet med översiktsplanerna.Beträffande kravet på hänsynstagande till behovet avparker och grönområden kan man enkelt konstatera detöverflödiga i en sådan reglering. Kommunerna och derasföregångare, städer och samhällen, har alltid lagt sig vinn omatt skapa attraktiva miljöer med parker och grönområdensom viktiga inslag. I ett historiskt perspektiv harkommunerna endast under uppförandet av 1960-taletsmiljonprogramsområden begått misstaget att bortse frånmänniskors behov av parker, grönområden och natur. Dettavar dessvärre inte det enda misstaget som begicksbeträffande boendemiljön, men vid det här laget torde deflesta ha lärt sig läxan. Från finns detdessutom en mängd exempel på kommuner som genomförtförbättringar av sina stadskärnor och bostadsområden i syfteatt göra dessa mer attraktiva genom upprustning ochanläggande av parker och grönområden.Riksdagen bör besluta att avslå propositionen i dessa delar.RivningsplanerInförandet av rivningsplaner är bra för att det understrykerbehovet av ett integrerat ansvarstagande för miljön. Däremotbör man undvika onödig byråkrati och i stället låtarivningsplanen utgöra en del av rivningsanmälan och se tillatt lovgivning ges inom om inga invändningarfinns. Utredningen som ligger till grund för förslagetförordar inte heller den lösning som regeringen valt.Skrivningarna om utformningen av rivningsplanen ärotydliga och behöver justeras så att det kan förutsägas eftervilka kriterier skall bedöma planerna. Enobjektiv bedömning av varje ärende måste kunna garanteras.I förslaget anges vidare att kommunerna i enlighet med 6 §renhållningsförordningen kan reglera omhändertagandet avavfall. Detta gör det möjligt för kommunerna att tillskansasig ett monopol på restprodukthanteringen, vilket riskerarleda till ökade kostnader, att privata entreprenörer inommiljöområdet slås ut och att utvecklingen av ny teknik ochnya metoder för restprodukthantering hämmas. Denna del iförslaget bör därför utgå.MiljökonsekvensbeskrivningDet är positivt att regeringen föreslår en bredareanvändning av miljökonsekvensbeskrivningar. Däremot ärförslaget även på denna punkt otydligt i sina formuleringar.I synnerhet bör det förtydligas vad som avses med begreppet''betydande påverkan''. Detta är nödvändigt för att garanterarättssäkerheten för fastighetsägaren, som skall bekostamiljökonsekvensutredningen, och för att kraven påomfattningen skall kunna förutsägas. Särskilt viktigt är dettaeftersom detaljplanebeslutet kan komma att upphävas ommiljökonsekvensbeskrivningen inte godkänns. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om den kommunala översiktsplanensroll,2. att hos regeringen begär förslag till en ny ochtydlig lagstiftning i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att hos regeringen begär en analys av deekonomiska konsekvenserna av den föreslagna lagen,4. att hos regeringen begär enkonsekvensbeskrivning av hur den nya lagen påverkarhushållsekonomin i enlighet med vad som anförts imotionen,5. att avslår regeringens förslag till reglering avhur ofta kommunfullmäktige skall besluta omöversiktsplaner i enlighet med vad som anförts i motionen,6. att avslår regeringens förslag om reglering avanläggande av parker och grönområden i enlighet med vadsom anförts i motionen,7. att avslår regeringens förslag omkommunernas möjligheter att reglera omhändertagandet avavfall i enlighet med vad som anförts i motionen,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om rättssäkerheten förfastighetsägaren i samband medmiljökonsekvensutredningar.