mot · GI02K15 · 1995-01-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:129 Kommunallagsanpassning av kyrkolagen m.m. I denna motion föreslår jag ett antal ändringar och tilläggtill regeringens i proposition 1994/95:129''Kommunallagsanpassning av kyrkolagen m.m.''.Medlemskapsbegreppet i Svenska KyrkanDe i propositionen föreslagna lokaliserings- ochlikställighetsprinciperna och retroaktivitetsförbudet (11 kap.1, 2 och 3 §§ i lagförslaget) bör införas i kyrkolagen. Jagåterkommer nedan till tolkningen av lokaliseringsprincipeni frågan om internationellt hjälparbete. Här tar jag upp deinvändningar, som kyrkomötet gjort mot att uttrycket''medlem'' används i lagtexten som en kommunalrättsligbegreppsbestämning.Svenska Kyrkans Centralstyrelse har i CsSkr 1994:4föreslagit att ordet ''medlem'' i kyrkolagen utbyts mot''tillhör''. I övrigt föreslås att ''kyrkomedlem'' utbyts mot''kyrkotillhörig'' där detta ord förekommer i kyrkolagen. Idenna motion används ordet ''medlem'' där regeringen gördet i propositionen, men jag förutsätter att ''medlem'' kanutbytas mot ''kyrkotillhörig'' utan att ordvalet får någraspeciella juridiska konsekvenser.I propositionen förekommer uttrycket medlem ilagförslaget 1 kap. 1--3 §§ där församlingens befogenheterbehandlas och i 22 kap. 1§ där det gäller frågan om vem somfår laglighetspröva församlingens beslut. Enligtförfattningskommentaren (sid 72 respektive 82 ipropositionen) och regeringens motivering (sid 52) avsesmed medlem i detta sammanhang ''den som är folkbokfördi församlingen''.Nuvarande lagstiftning saknar denna kommunalrättsligabegreppsbestämning. Bestämmelserna om valbarhet ochrösträtt knyter an till folkbokföringen och medlemskap iSvenska Kyrkan samt beträffande besvärsrätten endast tillfolkbokföringen.Regeringen skriver i sin motivering (sid 59): ''Somkyrkomötet har framhållit kan det vara vanskligt att användabegreppet medlem i detta sammanhang. Det får inte blandassamman med religionsfrihetslagens medlemsbegrepp somavser tillhörigheten till som trossamfund.Som regeringen anförde i skrivelse till kyrkomötet bör mandock inte överdriva risken för en sådan sammanblandning,särskilt inte om det klart framgår av motiven till lagtexten med församlingsmedlem avser bara den som ärfolkbokförd i församlingen''.Kyrkoberedningen berör i sitt förslag i detta avseende(Vissa kyrkofrågor, SOU 1993:46, sid 86 ff) inte frågan omolika medlemsbegrepp. Inte heller gör beredningen det i sitthuvudbetänkande (SOU 1994:42, sid 91 ff).Kyrkoberedningen anser att inget hindrar användningen avuttrycket ''kyrkotillhörighet'' i stället för ''medlemskap ''sid97).I kyrkomötets behandling av regeringens skrivelse iärendet begärdes motionsvis (1984:86, yrkande 2) att ordetmedlem i kyrkokommunal bemärkelse skulle definieras.Kyrkomötets läronämnd (yttrande 1994:1) framhåller deläromässiga implikationerna av ett dubbeltmedlemskapsbegrepp.Kyrkomötets 1:a lagutskott anför: ''Uttrycket medlem bliri det kyrkokommunala sammanhanget flertydigt. Det liggeralltför nära till hands att uttrycket i de föreslagnaparagraferna uppfattas såsom avseende endast den som ärmedlem i . De föreslagna 1--3 §§ i ll kap.är därför i dubbelt motto ägnade att skapa missförstånd ochvilseleda i fråga om den avsedda innebörden. De kan leda icke avsedd negativ särbehandling av sådana iförsamlingen folkbokförda personer som inte också ärmedlemmar i . kan de leda tillrättsförlust genom att personer ur samma krets vilseleds attinte ta i anspråk eller bevaka rättigheter som faktiskttillkommer dem. En sådan utformning av lagtexten är enligtutskottets mening inte bra, även om det klargörs imotivuttalanden.I enlighet med det sagda är det utskottets mening att det ärnödvändigt att för det kyrkokommunala sammanhangetfinna andra språkliga uttryck för principerna. En möjlighetskulle kunna vara att i stället för uttrycket medlemuttryckligen ange vad som avses, nämligen den som ärfolkbokförd i församlingen. Anses detta leda till alltförotympliga formuleringar, bör man inte vara främmande föratt införa en särskild -- i så fall i lagen definierad -- term. Detanförda .... bör ges regeringen till känna.'' Kyrkomötet beslötenligt detta utskotts förslag.Församling inom kan enligt 11 kap 1§handha församlingsangelägenheter som har anknytning tillpersoner som har utträtt ur . Dessa personerskall behandlas lika som medlemmarna i Svenska Kyrkanenligt 11 kap 2§ och -- vilket kanske blir mestanmärkningsvärt -- personer som inte är medlemmar iSvenska Kyrkan har enligt 22 kap 1§ rätt att prövalagligheten av de beslut som kyrkofullmäktige, kyrkoråd ochandra kyrkliga nämnder träffar, även när det gäller andraärenden än begravningsärenden.Man kan förvisso hävda, att detta problem löses om ochnär kyrkoberedningens förslag att ge en nyfriare ställning blir verklighet. Det är emellertid -- enligtförslaget! -- tills dess och det är otillfredsställandeför kyrkan att behöva hantera dessa dubblamedlemskapsbegrepp.Folkpartiet anser det olämpligt att ha två olikamedlems/kyrkotillhörighetsbegrepp i kyrkolagen.Förväxlingar kommer lätt att kunna ske. I överensstämmelsemed vad kyrkomötet anför föreslår jag att uttrycket''deras/sina medlem(mar)'' i kyrkolagens 11 kap 1-3 §§ och22 kap 1§ ersätts med uttrycket ''(de) i församlingenkyrkobokförd(a)''.Lokaliseringsprincipen i frågan om internationellthjälparbeteI samband med resonemanget om lokaliseringsprincipentog regeringen i skrivelse till kyrkomötet (Skr 1994:1) uppfrågan om möjligheterna att använda kyrkokommunalamedel för internationell diakoni (sid 41). Med hänvisning antagen lag (1993/94: KU 41, rskr 1993/94:380,SFS 1994:693) lägger regeringen inte fram något förslag tilländring av kyrkolagen på denna punkt. Det angavsemellertid i skrivelsen till kyrkomötet (sid 41) ''attregeringen avser att ha en generös inställning när tillstånd tillbiståndsgivning skall ges för kyrkliga kommuner''.I propositionen har hela avsnittet om att användakyrkokommunala medel för internationell diakoniutelämnats.Kyrkomötet har begärt attkyrkokommunala medel skall få användas för internationelldiakoni. Enligt den gängse tolkningen avlokaliseringsprincipen får församlingar stödja verksamhet påriks- och stiftsplan ''om denna verksamhet är till nytta förförsamlingsborna''. Bidrag kan också ges till SvenskaKyrkans missons och till administrativakostnader i . Som kyrkomötets läronämnd framhålliti yttrande över en motion i detta ämne (1992:21, Ln 1992:2)slutar församlingens uppgift inte vid församlingsgränsen:''Kallelse att vittna om den kristna tron, att hjälpa människori nöd och arbeta för en rättvisare fördelning av jordensresurser gäller inte endast enskilda kristna utan ocksåförsamlingarna. Denna kallelse till ansvarstagande upphörinte vid församlingsgränserna. ''Kyrkoberedningen redovisar i sitt betänkande(SOU1993:46, sid 87 ff) den debatt som förts i ärendet.Kyrkoberedningen stannade för att man, innan man läggerfram förslag till ändrad lagstiftning i denna fråga, bordeavvakta centralstyrelses behandling avärendet och utgången av den pågående prövningen om rättenatt investera kyrkokommunala medel i kyrkliga fonder, somger en del av sin avkastning till arbetet i tredje världen.Regeringsrätten har i dom avvisat dennamöjlighet. Något ytterligare inomkyrkligt arbete med dennafråga pågår inte. Centralstyrelsen har överlämnat den senasteframställningen i detta ärende från kyrkomötet tillregeringen. De skäl som kyrkoberedningen anförde för attinte nu utvidga kompetensen är därför ej aktuella.1994 års kyrkomöte uttalade att man har en ''förhoppningatt de kyrkliga kommunernas biståndsgivning i en framtidskall kunna ges en tydligare kyrklig profil än vad nuvaranderegler synes medge''.Enligt den nya lagen om biståndsverksamhet(prop 1993/94:189) som trädde i kraft fårförsamlingar och kyrkliga samfälligheter -- liksom --lämna katastrofhjälp eller annat humanitärt bistånd till annatland om det där inträffar en katastrof eller på annat sättuppstår en nödsituation. Biståndet får ges i form avutrustning som kan avvaras hos givaren. Nytt är att i och medden nya lagen får också bistånd ges i form av utrustning,rådgivning, utbildning eller på annat sätt under förutsättningatt regeringen lämnar sitt tillstånd till det. Sådant bistånd kanäven ges i form av ekonomiskt stöd för att genomförautbildning och rådgivning. Biståndet skall lämnas direkt tilldet andra landet eller skickas genom en internationellhjälporganisation.Regeringens hänvisning i skrivelsen till kyrkomötet tillriksdagens beslut om biståndsverksamhet gerdock ingen lösning på församlingarnas önskan att fullföljasin uppgift också i internationellt hjälparbete.Riksdagsbeslutet i fråga försnävade kraftigt förslagen somden utredning som föregick propositionen lagt fram. Endastregeringen medgavs i propositionen rätten att fatta beslut omatt enskilda kommuner skall kunna bidra med penningmedeli biståndsarbetet.Det förutskickas således i kyrkomötesskrivelsen attregeringen avser att ha en generös inställning när tillstånd tillbiståndsgivning skall ges för kyrkliga kommuner. Detta varen positiv signal -- om än ej tillräcklig. Att regeringen nustrukit denna del av kyrkomötesskrivelsen är illavarslandeför enskilda församlingars möjligheter att engagera sinamedlemmar i internationellt hjälparbete. Även om de störstabidragen till sådant är frivilligt insamlade medel somSvenska Kyrkans mission (SKM) och Lutherhjälpenförmedlar, så skulle möjligheterna att anslå medel i denkyrkokommunala budgeten kraftigt öka intresset för attarbeta med dessa frågor i den lokala församlingen.Möjligheten att ansöka hos regeringen om tillstånd kankanske vara relevant för kyrkokommunerna/församlingarnai fråga omn vänförsamlingsarbete. När det gäller generelltstöd åt mission eller åt kandet knappast komma att fungera. Teoretiskt skulle det kunnamedföra framställningar till regeringen från ett stort antal avde cira 2 600 församlingarna eller de 1 100 pastoraten inomSvenska Kyrkan att få skänka viss del av sina medlemmarsinbetalda kyrkoskatt till SKM eller till Lutherhjälpen.När själv får rätt att fatta beslut omanvändningen av sin kyrkoavgift kommer det med storsannolikhet att öppnas helt andra möjligheter förförsamlingarna att delta i internationellt arbete. Eftersomdetta är ett starkt intresse, som dokumenterats i flerakyrkomötesbeslut, borde en lagändring på denna punkt varamöjlig , även när det gäller användningen avkyrkoskattemedel.Folkpartiet föreslår att kyrkomötet beslutar att hemställatill regeringen att kyrkolagen 11 kap. 4§ ges en tilläggspunktav följande lydelse: ''8. katastrofhjälp och annat humanitärtbistånd'' samt att relevanta delar av lag (1994:693) om rättför kommuner, landsting och kyrkliga kommuner att lämnainternationell katastrofhjälp och annat bistånd tages in ikyrkolagen med den ändringen att den tillståndsgivning avregeringen som förutsätts enligt lagens 2§ inte skall erfordrasför församling eller kyrklig samfällighet.Kyrkokommunalt partistödI regeringens skrivelse till kyrkomötet (avsnitt 10)behandlas frågan om kyrkokommunalt partistöd. I skrivlsenlades inte fram något sådant förslag, men det förutskickadesatt regeringen skulle ta upp frågan i kommande proposition.Regeringen skrev bland annat följande till kyrkomötet:''enligt vår mening finns det skäl som talar för att införa enmöjlighet att ge partistöd på det kyrkokommunala området.Några frågor behöver dock övervägas ytterligare. Vi läggerdärför inte fram något förslag nu men siktar på attåterkomma i den proposition som avses följa på dennaskrivelse . ''Kommunalt partistöd har funnits i 20--. Genomändring i kommunallagen (2 kap. 9-10 §§) kan nu enuppdelning i grundstöd och mandatstöd göras. Denkyrkokommunala kompetensen möjliggör varken grund-eller mandatstöd. Endast kostnader för valsedelstryck fårtäckas av genom församlingen anslagna medel.Kyrkomötet har , bland annat ochår 1989 (LU 1984:15 och Kl 1989:10), uttalat sig förpartistöd eller mandatbidrag på det kyrkokommunalaområdet. kyrkomöte framhåller att den vidhåller sinuppfattning i frågan och ger detta regeringen till känna (1 KL1994:1).Kyrkoberedningens majoritet avstod från att lägga fram ettförslag, men fem ledamöter reserverade sig för attförsamlingar och samfälligheter skall få sådan rätt.Svenska Kyrkans centralstyrelse föreslog i remissyttrandetöver kyrkoberedningens förslag på denna punkt att partistödinföres. Flera andra remissinstanser har samma mening.Regeringen har tidigare avslagit en framställning frånkyrkomötet om införande av partistöd på detkyrkokommunala området. Det var därför glädjande att deti regeringsskrivelsen till kyrkomötet slås fast att regeringenansåg det finnas skäl som talar för att införa en möjlighet attge partistöd på det kyrkokommunala området. Regeringensade sig efter viss utredning vilja återkomma i ärendet i denproposition som avses följa på kyrkomötesskrivelsen underhösten 1994. När så nu inte sker, är det att beklaga av fleraskäl.Den viktigaste orsaken till att införa ett kyrkokommunaltstöd till de grupper som i val får säte i kyrkofullmäktige ärbehovet av information om kyrkofullmäktigevalen. Sådaninformation till allmänheten är mycket begränsad även omdet blev en viss förbättring vid val. Valdeltagandetär också lågt och tendensen har varit sjunkandeför att något höjas igen.Professor har lagt fram enutredning om valdeltagandet (Kyrkofullmäktigevalen.Svenska Kyrkans utredningar 1994:4) som visar en urdemokratisk synpunkt mycket skrämmande utveckling. Viden jämförelse mellan olika ålderskategorier kommerGustafsson fram till att valdeltagandet i alla åldersgruppersjunker. I åldrarna 20--är den endast cirka 2 %.Fortsätter denna utveckling , kommer snartDanska Kyrkans situation också att bli . IDanmark har de allmänna lokala kyrkovalen fått inställas iflertalet församlingar på grund av bristande intresse hosväljarna...Professor anser att ett införande avkyrkokommunala mandatbidrag skulle öka valdeltagandetgenom de därmed förbättrade möjligheterna tillinformationsaktiviteter för de i valet deltagande grupperna.Folkpartiet föreslår därför att möjlighet tillkyrkokommunalt partistöd införs i kyrkolagen.Ändrade mandatperioder. Tidpunkt förkyrkofullmäktigevalEnligt kommunallagen (5 kap. 5§) skall fullmäktige väljasför räknat valåret.Styrelsen väljs från året efter valåret.Fullmäktige får dock bestämma att styrelsens mandattidskall räknas från och med det sammanträde då valet förrättasintill det sammanträde då val förrättas nästa gång (KL 6 kap.12§). Grundlagsändringen om fyraåriga mandatperioder frånoch med val har bekräftats i ytterligare ettriksdagsbeslut. Detta beslut kommer givetvis att föranledakonsekvensändringar i de ovan citerade paragraferna.När bestämmelserna om ett tidigare ikraftträdande avfullmäktiges mandatperiod infördes i kommunallagenföljdes detta inte av någon konsekvensändring iförsamlingsstyrelselagen. Ett av skälen till detta var att detmed rätta ansågs svårt att hinna starta en ny mandatperiod 1november efter ett val som genomförts i mitten av oktober.Valresultaten är inte alltid bekräftade av länsstyrelsebeslutvid denna tidpunkt.Det skulle dock vara av stor betydelse bland annat för valetav elektorer till stiftsfullmäktige och för val av olikasamverkansorgan om ett tidigareläggande också avkyrkofullmäktigevalet kan ske. Det har allmänt omvittnatshur som står till buds efter det att det definitivavalresultatet publicerats till dess val av styrelser och nämnderskall ske.I och med att nu träffat ett beslut om att ändramandatperioderna för riksdag och kommunfullmäktige finns det en möjlighet att förläggakyrkofullmäktigevalet till tredje söndagen , istället för tredje söndagen , som gäller (Lag omkyrkofullmäktigeval 3§). Nästa riksdags- och kommunalvalkommer att ske , men nästa kyrkofullmäktigeval skalläga rum 1997, eftersom inget ändringsbeslut i fråga omvalperioden för kyrkofullmäktige har fattats. Inget hindrar dåatt kyrkofullmäktigevalen tidigareläggs.Om så sker kan kommunallagens regler för mandattiderockså tillämpas för de kyrkliga valen.Inför den valperiod som börjar årskyrkofullmäktigeval bör beslut nu fattas som ändrarmandatperiodens längd till att vara . Man får dåkontinuerligt den effekten att kyrkofullmäktigevalenkommer att ligga före de allmänna valen.Folkpartiet föreslår att beslutar om följandelagändringar:1. Lag (1972:704) om kyrkofullmäktigeval 3§, förstastycket ändras till att lyda: ''Vid val i hela riket avkyrkofullmäktige är valdag tredje söndagen i september''.2. Kyrkolagen (1992:300) 13 kap. 5§ (mandatperiod förkyrkofullmäktige) ändras att lyda: ''Ledamöter och ersättareväljs räknat valåret.3. Kyrkolagen 17 kap. 11§ (mandatperiod för kyrkoråd ochnämnder) ges följande ändrade lydelse: ''Sådana ledamöteroch ersättare som avses i 6 och 7 §§ skall väljas ,räknat från året då val avkyrkofullmäktige har förrättats i hela landet.4. Kyrkolagen 17 kap. 11§ ges också ett tillägg av följandelydelse: ''Fullmäktige får dock bestämma att styrelsensmandattid skall räknas från och med det sammanträde dåvalet förrättas intill det sammanträde då val av styrelseförrättas nästa gång. I ett sådant fall skall nyvaldafullmäktige välja styrelsen vid fullmäktiges förstasammanträde.''5. Kyrkolagen 29 kap. 4§, första meningen (mandatperiodför kyrkomötet) ges följande ändrade lydelse: ''tillkyrkomötet förrättas vart fjärde år.''6. Kyrkolagen 43 kap. 19§ första meningen (mandatperiodför stiftsfullmäktige) ges följande ändrade lydelse:''Ledamöter och ersättare väljs , räknat från den 1januari året efter det då val till kyrkofullmäktige har ägt rumi hela landet.''7. att i övergångsbestämmelser till kyrkolagen anges att denya formuleringarna av 113 kap. 5§, 17 kap. 11§, 29 kap. 4§och 43 kap. 19§ träder i kraft efter 1997 årskyrkofullmäktigeval.Övriga frågor i kyrkolagen samt föreslagna ändringarparagrafvis 11 kap. 1§. Medlemsbegreppet i församling. Folkpartietanser det olämpligt att ha två olikamedlems/kyrkotillhörighetsbegrepp i kyrkolagen.Förväxlingar kommer lätt att kunna ske. I överensstämmelsemed vad kyrkomötet anför föreslår jag att uttrycket ''(Deras)medlemmar(na)'' i de i propositionen föreslagna nya 1--3 §§i kyrkolagen ersätts av uttrycket ''(de) i församlingenkyrkobokförd(a)''.11 kap. 4§. (ny punkt 8) Rätt att lämna katastrofhjälp ochbistånd. I överensstämmelse med vad jag ovan anfört föreslårFolkpartiet att kyrkolagen 11 kap. 4§ ges en tilläggspunktav följande lydelse: ''8. katastrofhjälp och annat humanitärtbistånd'' samt att relevanta delar av lag (1994:693) om rättför kommuner, landsting och kyrkliga kommuner att lämnainternationell katastrofhjälp och annat bistånd tas in ikyrkolagen med den ändringen att den tillståndsgivning avregeringen som förutsätts enligt lagens 2§ inte skall erfordrasför församling eller kyrklig samfällighet.11 kap. 4a§. (ny paragraf efter 4§) Rätt att lämnakyrkokommunalt partistöd. föreslår iöverensstämmelse med vad vi ovan anfört att en ny paragraf11 kap. 4§ införes i Kyrkolagen med följande lydelse:''Kyrklig kommun får ge ekonomiskt bidrag och annat stöd(gruppstöd) till de grupper som i fullmäktige representerarolika vallistor i kyrkofullmäktigevalet. Sådant stöd får ocksåges till grupp som har upphört att vara representerat ifullmäktige, dock endast efter attrepresentationen upphörde. Fullmäktige skall besluta omgruppstödets omfattning och formerna för detta. Stödet fårinte utformas så, att det otillbörligt gynnar eller missgynnaren grupp. ''13 kap. 5§. Mandatperiodens längd för kyrkofullmäktige.Folkpartiet föreslår att kyrkomötet hemställer till regeringenatt kyrkolagen (1992:300) 13 kap. 5§ ändras att lyda:''Ledamöter och ersättare väljst räknat från ochmed valåret. ''17 kap. 11§ Mandatperiodens längd för kyrkoråd ochnämnder. föreslår att kyrkolagen 17 kap. 11§ gesföljande ändrade lydelse: ''Sådana ledamöter och ersättaresom avses i 6 och 7 §§ skall väljas , räknat frånden året då val av kyrkofullmäktige harförrättats i hela landet'' samt att kyrkolagen 17 kap. 11§ gesett tillägg av följande lydelse: ''Fullmäktige får dockbestämma att styrelsens mandattid skall räknas från och meddet sammanträde då valet förrättas intill det sammanträde dåval av styrelse förrättas nästa gång. I ett sådant fall skallnyvalda fullmäktige välja styrelsen vid fullmäktiges förstasammanträde''.22 kap. 1§. Medlemsbegreppet vid laglighetsprövning.Folkpartiet anser det olämpligt att ha två olikamedlems/kyrkotillhörighetsbegrepp i kyrkolagen.Förväxlingar kommer lätt att kunna ske. I överensstämmelsemed vad kyrkomötet anför föreslår att uttrycket''medlem'' i den i propositionen föreslagna nya 1§ ikyrkolagens 2 kap. ersätts av uttrycket ''kyrkobokförd''.29 kap 4§. I konsekvens medvad som ovan yrkats om kyrkofullmäktiges mandatperioderföreslår att 29 kap 4§, första meningen fårföljande ändrade lydelse: ''till kyrkomötet förrättas vartfjärde år. ''43 kap. 15§. Ersättare i stiftsfullmäktige. I propositionenredovisas (sid 57) att stiftsstyrelsen i efterlyst enändring av bestämmelserna för inkallelse av ersättare istiftsfullmäktige. Det nuvarande förhållandet att vissakontrakt väljer sina ersättare till stifttingsledamöterna iproportionella val, medan andra val sker med acklamationmed en vid valet föreslagen suppleant- ordning leder tillbesvärliga problem när ersättare skall inkallas vid sittandestiftfullmäktigemöte. Procedurfrågorna tar orimlig tid.Systemet måste förenklas.Regeringen föreslår att någon förändring i sak avföreskrifterna om ersättares tjänstgöring inte skall ske utanföregående utredning.Folkpartiet föreslår att regeringen tillsätter enutredning för att se över reglerna för inkallandet av suppleantvid stiftsfullmäktiges sammanträden. Det bör geregeringen till känna.43 kap. 19 §. Mandatperiod för stiftsfullmäktige. Ikonsekvens med vad som ovan föreslagits omkyrkofullmäktigs mandatperioder föreslår att 43kap 19§ får följande ändrade lydelse: ''Ledamöter ochersättare väljs , räknat från och med den 1 januariåret efter det då val till kyrkofullmäktige har ägt rum i helalandet''.Den lokala organisationen inom . Fråganom rörligare församlingstillhörighet har tagits upp i motionertill kyrkomötena , 1990, 1992, 1993 och 1994.Samhörigheten med verksamhet i denförsamling som man betraktar som ''sin'' sägs i många fallvara större än med den församling där man är folkbokförd.Flyttar en person i till exempel en stadsförsamling över sinförsamlings geografiska gräns får han/hon inte längre haförtroendeuppdrag i sin ''gamla'' församling, även omhans/hennes deltagande i gudstjänstliv och annan kyrkligverksamhet i den ursprungliga församlingen är lika stor somtidigare. Formuleringen av kyrkomötes avslag avmotionen visar att kyrkomötet blivit allt mindre negativt i sittavslagsbeslut. Det är inte längre de grundläggandeprinciperna man argumenterar för utan problemet består av''en mängd svårlösta juridiska och administrativa problem''(1993). 1994 säger kyrkomötets 1:a lagustkott att ''man inteför närvarande tillstyrker bifall till motionen''. konstaterar att det ''är en pastoral, teologisk ochpraktisk fråga om och under vilka förhållanden en rörligförsamlingstillhörighet skall kunna tillämpas. ''föreslår att regeringen i samråd med låter utreda hur de av kyrkomötetrelaterade problemen med en möjlighet för enförsamlingsmedlem i att få full tillhörighettill en församling där han/hon ej bor skall lösas.Kyrkoberedningen behandlar inte i sitt slutbetänkande dennafråga. Den i denna motion föreslagna utredningens resultatskall föreligga så att beslut kan tas med tillämpning närkyrkoberedningens förslag verkställs. Att utredningen skallske i samverkan mellan staten och beror påde krav, bland annat om fortsatt ekonomisk utjämning, somstaten enligt kyrkoberedningens förslag ställer på kyrkanockså i ett friare läge. Detta bör ge regeringen tillkänna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen föreslagits,2. att beslutar om följande ändringar i den enligtregeringens proposition 1994/95:129 föreslagnakommunallagsanpassningen av kyrkolagen m.m.,a.