mot · GI02T416 · 1995-01-25 00:00:00 — Reklamskyltar och andra liknande anordningar somplaceras i närheten av vägar är ett allmänt omvittnat hot mottrafiksäkerheten. Reklambudskapet drar fordonsförarnasuppsikt från trafiken och ökar därigenom risken förtrafikolyckor. Särskilt allvarliga kan följderna bli vid vägarmed tät och/eller snabb trafik. I takt med en allt kärvarekonjunktur har reklamskyltar vid vägar ökat i omfattning.Med stöd av väglagen är det visserligen möjligt att i vissutsträckning begränsa skyltfloran längs allmänna vägar. 46§ första stycket i väglagen (1971:948) har följande lydelse:Inom ett avstånd av från ett vägområde får inteutan tillstånd skyltar eller därmed jämförligaanordningar för reklam, propaganda eller liknande ändamålfinnas uppsatta utomhus. ''Konsekvensen av lagtextens utformning har blivit attreklamskyltar o.d. i allt större omfattning placeras mer än 50m från vägområdet. För att kompensera denna förlust i ökatavstånd till trafikanterna ökar skyltarnas storlek samtidigtsom reklambudskapet förstoras.Av denna anledning finns det starka skäl att prövareklamskyltar från trafiksäkerhetssynpunkt oavsett avståndtill vägområde. 46§ väglagen kan bli ett effektivare redskap itrafiksäkerhetsarbetet genom följande lydelse:Skyltar eller därmed jämförliga anordningar för reklam,propaganda eller liknande ändamål som riktar sig tillvägtrafikant får inte utan tillstånd finnasuppsatta utomhus.Reklamskyltar skall också prövas med stöd av 22§ naturvårdslagen. Tillstånd kan vägras om anordningenkommer att utgöra ett störande inslag i landskapet oavsettavståndet till allmän väg. prövningbeträffande skyltar och andra reklamanordningar somplaceras mer än de i väglagen angivna 50 m från vägområdebegränsar sig till denna prövning enligt naturvårdslagen.Skyltar som visserligen inte är störande i landskapsbildenmen som ändå kan utgöra allvarliga hot mot trafiksäkerhetenfår följaktligen utan tillståndsprövning sättas upp på ettavstånd av 51 m eller mer från vägområde. Även dettaförhållande talar för den föreslagna ändringen i väglagen.Naturvårdslagens 22§ kan göras till ett effektivare verktyg i strävandena attvärna om landskapsbilden genom att förhindra att landskapetbelamras med miljöstörande reklamanordningar.I 46§ sista stycket väglagen undantas från och med den 1 juli1991, bl.a. åtgärder för vilka bygglov krävs frånlänsstyrelsens prövning. Det framgår av 22§ sista stycket naturvårdslagen att bestämmelserna iparagrafen inte gäller anordningar för vilka bygglov krävseller har lämnats. Innebörden av den sistnämndabestämmelsen i naturvårdslagen är att reklamskyltar kansättas upp med stöd av ett bygglov även om de avlänsstyrelen bedöms störa landskapsbilden. I konsekvensmed lydelsen i 46§ väglagen föreslås orden ''eller har lämnats'' utgå urlagtexten i 22§ naturvårdslagen.En restriktiv tillståndsprövning och möjligheterna attmeddela föreläggande att avlägsna skyltar och andrareklamanordningar är en viktig del i arbetemed att förbättra trafiksäkerheten på landsbygdens vägnät.Lagtextens nuvarande utformning begränsar länsstyrelsensmöjligheter i detta avseende till de fall där en anordning, sominte tillståndsprövats enligt 22§ naturvårdslagen, är uppenbart vanprydande i landskapet.De föreslagna ändringarna har stora förutsättningar att göraväglagen och naturvårdslagen till effektivare redskap ilänsstyrelsens strävanden att reducera riskerna förtrafikolyckor och öka möjligheterna att värna omlandskapsbilden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag om ändringar iväglagen (1971:948) och naturvårdslagen (1964:822) ienlighet med vad som anförts i motionen.