mot · GI02L23 · 1995-02-22 00:00:00 — med anledning av prop. 1994/95:134 Höjning av anläggningshavarnas ansvarsbelopp för atomskador InledningDagens atomansvarighetslagstiftning fick sinhuvudsakliga utformning . stoddet klart att ett reaktorhaveri skulle kunna få mycketkostsamma konsekvenser. utveckladeskärnkraftstekniken främst som ett militärt projekt. Dåriksdagen 1957 definitivt sa nej till utveckling av svenskakärnvapen, fanns det ett intresse av att utveckla kärnkraftenför civil elproduktion. En statlig utredning tillsattes för attutreda försäkringsansvaret. Ett stort statligt ansvar varnödvändigt för att locka privata intressen till denna typ avenergiproduktion. Samma dilemma har gällt inom alla ländermed kärnkraftsproduktion.För att reglera ansvaret för eventuella kärnkraftsolyckorinternationellt antog 1960 en konvention. Dennakonvention, , fick 1963 ett tillägg omsupplerande statsansvar för atomskador. Knutna till dessakonventioner är också länder utan kärnkraftsproduktion.Anslutna till är , ,, , , , ,, , , , ,och . Endast , och Turkietär inte anslutna till tilläggsprotokollet.Tolkning av PariskonventionenPariskonventionens regler och nivåer förskadeståndsansvar har tolkats olika. Vissa förespråkare inomkärnkraftsindustrin har menat att Pariskonventionensrekommendation om ett strikt ansvar för anläggningshavarepå 150 miljoner SDR (särskilda dragningsrätter), vilketmotsvarar , ska ses som ettmaximibelopp. Detta är inte riktigt. ser ett bekymmer i att alltför mångaanläggningsinnehavare har ett alltför lågt skadeståndsansvar.1990 antog därför () enrekommendation enligt vilken länderna bör sträva efter att, isina nationella lagstiftningar, höja anläggningshavarensersättningsansvar till 150 miljoner SDR -- dvs. denna nivåbör betraktas som en miniminivå. Den ipropositionen föreslagna höjningen av skadeståndsansvarettill placerar inte i topp.Nederländerna och har ett högre skadeståndsansvarför anläggningshavare till kärnkraftsverk.I den avvägning som gjorts kring den nu föreslagna nivånpå atomansvarigheten har bedömts hur stort ansvarsbeloppsom kan bäras av försäkringsmarknaden. Man har inte velatriskera att nivåhöjningen skulle gå ut över de gällandebeloppen för kärnkraftverkens sakförsäkringar. Däremot gårdet inte att formellt hänvisa till och sägaatt den sätter upp en absolut taknivå för ersättningsansvareti händelse av olycka.I gäller att anläggningshavarensansvarighet skall uppgå till 500 miljoner (2,5 miljarderkronor). Därutöver svarar staten för ytterligare 500 miljonerDM. Dessutom gäller att anläggningshavaren gentemottyska medborgare har ett obegränsat ansvar, som intebehöver vara täckt av försäkring.Det bör vara ett minimum att införa motsvarandeTysklands regler och nivå vad gällerskadeståndsansvar. Utöver detta är det nödvändigt att utredaföräkringssystemet för atomansvarigheten i sig, för att hittalösningar som möjliggör att skadeståndsansvaret ökar till vaden faktisk olycka verkligen kan kosta.TjernobylolyckanUtsläppen av cirka 3--av radioaktiviteten iTjernobylkraftverkets ena reaktor 1986 har orsakat storakostnader. 600 000 personer fick ta emot stråldoser på 0,25Sivert vid det efterföljande saneringsarbetet i områden medkraftigt förhöjd strålningsnivå. Hundratusentals människorhar evakuerats. Antalet cancerfall beräknas av experter tillmellan 10 000 och 1 000 000. Toppen har vi ännu inte sett.Beroende på växelkurser och om man tar hänsyn tillmänskligt lidande som de dödade, cancersjuka ochevakuerade drabbats av blir kostnaden närmare 300 miljarderkronor. En verkligt grundlig analys av totalkostnaden efterTjernobyl har dock inte gjorts och olika siffror påkostnaderna har presenterats.Det ytterst begränsade skadeståndsansvar somatomansvarighetslagen och sätter uppligger mycket långt från de verkliga kostnaderna vid enytterst allvarlig kärnkraftsolycka.Allmänheten betalarDet valda försäkringssystemet och ansvarighetsbeloppet ärmycket otillfredsställande eftersom det uppenbart inte ensger ett tillfredsställande ekonomiskt skydd åt dem somdrabbas av en kärnkraftsolycka. Skador på person ochegendom eller miljö som kan orsakas av en kärntekniskolycka eller ett nödläge med radioaktiva ämnen förutsätteren obegränsad ansvarighet.Nu råder den absurda situationen att självakärnkraftsanläggningarna är försäkrade till ett belopp som ärmer än dubbelt så högt som själva skadeståndsansvarigheten.År 1990 var exempelvis endast försäkrat till ettbelopp på 5 miljarder kronor.Statens ansvarDet nuvarande förslaget innebär ett striktskadeståndsansvar för anläggningsinnehavare på mellan 0och . Därefter har svenska statentillsammans med andra stater anslutna till tilläggsprotokolletett delat ansvar för kostnaderna på . Svenska staten går därefter in med ett ickedefinierat belopp. En utredning kring omfattningen avstatsansvaret pågår inom Internationella atomenergiorganetsutskott för civilrättsligt ansvar vid kärnkraftsolyckor.IAEA:s utredning ska också sättas i samband med annatarbete. Den av regeringen tillsatta skaundersöka möjligheterna att utveckla ersättningsansvaret iinternationellt sammanhang. Detta arbete är ytterstangeläget.Exempelvis skulle ett försäkringspoolsystem, somomfattar flertalet kärnkraftverk inom , öppnamöjligheterna till ett betydligt större skadeståndsansvar.Trycket på att arbeta optimalt med säkerheten skulle varmycket högt i ett sådant system eftersom allakärnkraftsanläggningar skulle vara ansvariga för varandrainom poolen.Nuvarande förslag är otillräckligtDet finns stora risker i ett för lågt skadeståndsansvar föranläggningsinnehavare. Förutom att principen om polluterpays principle (PPP) satts ur spel, innebär nuvarandebegränsningar av atomansvarigheten att de inte uppmuntrarett maximalt säkerhetsarbete, även om säkerhetsarbetet vidsvenska kärnkraftverk i internationell jämförelse ligger högt.Det nuvarande försäkringssystemet med den kraftigtbegränsade ansvarigheten i händelse av kärnkraftsolycka ären felaktig signal som underlättar satsning på och utvecklingav kärnenergin istället för alternativa energislag. Allvarligastär emellertid det tidigare konstaterandet att reglernabegränsar rättigheterna för offren vid eventuella olyckor atterhålla adekvat ersättning. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att anläggningshavarnas ansvarsbelopp tills vidare höjstill ett belopp motsvarande 248 miljoner SDR (2,7 miljarderkronor) per atomolycka,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om införande av ett obegränsat ansvarför anläggningshavare vid atomolyckor.