bet · GI01UU21 · 1995-03-28 00:00:00 — Situationen i f.d. samt I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner frånallmänna motionstiden /95 angående situationen i f.d.Jugoslavien samt . Frågor som rör katastrofbistånd tillregionen samt insatser för materiell återuppbyggnad m.m. /96 behandlas i utskottets betänkande ominternationellt utvecklingssamarbete (1994/95:UU15).Till betänkandet har fogats en reservation från Folkpartietliberalerna samt särskilda yttranden från resp.Vänsterpartiet. 1994/95:U608 av m.fl. (v) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om arbete inom EU och för attintensifiera diskussionen om Kosovas framtid,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regeringen i FN skall verka för attkraven på respekt för mänskliga rättigheter även skall gälla iKosova och att ett fullständigt hävdande av FN:s sanktioner motSerbien-Montenegro villkoras av att de mänskliga rättigheternarespekteras i Kosova.1994/95:U611 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om det allvarliga läget beträffande mänskligarättigheter i Kosova,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att i FN bör verka för fördömandeav apartheidsystemet i Kosova,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att ånyo bör skicka enparlamentarikerdelegation till Kosova,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör verka för att ESK:sutsända rapportörer återvänder till Kosova.1994/95:U623 av () vari yrkas1. att begär att regeringen gör enheltäckande analys av läget i Kosova, Sandjak och ienlighet med vad som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att ånyo bör skicka enparlamentarikerdelegation till Kosova, Sandjak och ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör verka för att ESK på nyttskickar observatörer till Kosova,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om fortsatt stöd till republiken ,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att inom ramen för EU-samarbetetkritiserar hållning mot ,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör verka för att Makedonienfår kompensation enligt artikel 50,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av stöd till ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om svenskt agerande inom EU i fråga omSlovenien.1994/95:U634 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om republiken rätt attfortbestå som självständig stat av multietnisk karaktär inom degränser som erkändes av FN och världssamfundet ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en fredsuppgörelse som bygger på attrepubliken territorium styckas,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att inte belöna väpnad aggression medterritoriella avträdelser,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att häva vapenembargot motBosnien-Hercegovina,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att inte häva FN-sanktionerna motSerbien-Montenegro innan återupprättats somoberoende och territoriellt sammanhållen statsbildning påmultietnisk grund inom 1992 års folkrättsligt erkända gränser.1994/95:U639 av och ()vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om fortsatt internationellt agerande angåendeKosovo,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ansvar att ta initiativ förKosovo inom EU:s ram. InledningDe väpnade konflikterna i f.d. utgör ett öppet såri . Omfattande och hänsynslösa brott har i dessakonflikter begåtts mot de mänskliga rättigheterna ochrättsstatens principer. Etnisk rensning, systematiskavåldtäkter, tortyr och urskillningslös artilleribeskjutning ärexempel på de brott som begåtts. Trots betydande insatser frånomvärlden har en bestående och övergripande förhandlingslösninginte kommit till stånd. Faran är alltjämt påtaglig attstriderna, som varit koncentrerade tillBosnien-Hercegovina, kan komma att spridas till andra delar avregionen.I flera tidigare betänkanden (/94:UU21) harutskottet belyst bakgrunden till och olika aspekter på denutveckling som följt på statsbildningen sönderfall.Utskottet anordnade även en offentlig utfrågningom situationen i f.d. (bet. 1992/93:UU21). Från vadsom då framkom kan bl.a. följande refereras:Redan vid Titos död gjordes spådomar om Jugoslavienssönderfall. Att staten kunde hållas ihop ytterligaredrygt beror troligen främst på två faktorer. Den ena äratt republikerna konstitution redan hade beviljatsrätt stor autonomi, så att centralmakten var relativt svag. Denserbiska dominansen var likväl påtaglig inom främst krigsmaktenoch polisväsendet. bibehöll denpolitiska makten i hela landet.Den andra faktorn har göra med Jaltaöverenskommelsen ochförhållandet mellan öst och väst. Varken eller Sovjetunionenskulle ha accepterat en förändring av status quo i Jugoslavienunder det . började dessafaktorer få minskad betydelse. En orsak var perestrojkan iSovjetunionen och den därpå följande upplösningen av detkommunistiska blocket. De nationalistiska strävandena blev alltstarkare i flera jugoslaviska republiker, bl.a. i Kosovo samtSerbien. En följd av detta blev att 1990 upphävdeKosovos och autonoma status.1991 skärptes läget i betydligt. Det pågåendeordkriget mellan och trappades upp. En nykonstitution i hade berövat serberna deras status somnation och förvandlat dem till minoritet. Dessutom hade dekroatiska myndigheterna börjat reducera den serbiskaöverrepresentationen inom viktiga samhällsfunktioner. I Zagrebförklarade man dock att var berett att beakta denserbiska befolkningens bekymmer och ge områden med serbiskmajoritet rätt långtgående autonomi. Inte desto mindre utropadeflera serbiska regioner i sin självständighet och satteupp egna militära förband. självständighetsförklaringi ledde till att den federala armén grep in, varpåstrider pågick omkring . Därefter har det i stort settvarit lugnt i Slovenien.Sommaren och bröt de federala jugoslaviska organenslutgiltigt samman. Även presidentrådet, högstabeslutande organ, upphörde att fungera.Trots att den jugoslaviska statens sönderfall började te sigalltmer oundvikligt fortsatte västvärlden att verka för ett enatJugoslavien. Det är en öppen fråga om mer resoluta ingripandenfrån väst 1991 hade kunnat förhindra den tragedi som de senasteåren utspelat sig i stora delar av det f.d. Jugoslavien.Kroatien bröts sig loss från federationen strax efterSlovenien och båda republikerna vann snabbt internationellterkännande. I det ljuset framstod det som blott en tidsfråga närBosnien-Hercegovina skulle utropa sin självständighet. Enligtmånga internationella bedömare var utsikterna utomordentligt småför ett självständigt, sammanhållet Bosnien-Hercegovina.Muslimerna utgjorde försjälvständighetsförklaringen av republikens befolkning,medan serberna var och kroaterna . Tillskillnad från i var folkgrupperna utspridda över helarepubliken och levde i stor utsträckning i blandade områden.Under 1991 deklarerade sig vissa serbdominerade områden iBosnien-Hercegovina som "autonoma regioner". Tillsammansutgjorde de en tredjedel av republikens territorium. Väpnadesammanstötningar bidrog till att öka spänningen, ochytterligare serbdominerade områden förklarade sig autonoma.Staten förklarade sig självständig i oktober1991. Den formella bekräftadesgenom en folkomröstning /, vilken bojkottadesav de flesta serber. En överväldigande majoritet av muslimernaoch kroaterna röstade dock för oberoende. erkändesBosnien-Hercegovinas självständighet av bl.a. EG:s medlemsstateroch . belägrades huvudstadSarajevo av serbiska trupper. upptogs landet iFN. har, med skiftande intensitet, väpnadestrider pågått i Bosnien-Hercegovina.I utskottets tidigare betänkanden (främst 1992/93:UU21,1993/94:UU21) har uppgiften att nå en politisk lösning avkonflikterna i f.d. och bringa de väpnadestriderna till ända setts som den primära. har engageratsig såväl inom som utanför FN:s ram för att åstadkomma enuppgörelse och en bestående fred i de aktuella regionerna.Svenska förband deltar i fredsbevarande insatser och iövervakningsmissioner. ger även ett omfattandehumanitärt bistånd till regionen. Utskottet har i tidigarebetänkanden betonat angelägenheten av dessa ansträngningar menäven pekat på behovet av massiva internationella insatser föratt bygga upp de av krig förstörda delarna i bl.a.Bosnien-Hercegovina och på vikten av svensk beredskap för dylikainsatser.Frågor som rör katastrofbistånd till regionen samt insatserför materiell återuppbyggnad m.m. under /96behandlas i utskottets betänkande om internationelltutvecklingssamarbete (1994/95:UU15). Utskottet har därvidbl.a. framhållit som angeläget att det internationella samfundetsäkerställer förmågan att på ett adekvat sätt kunna bidra viddet omfattande återuppbyggnadsarbete som måste inledas så snartstriderna upphört. Förberedelserna för återuppbyggnadsinsatserbör prioriteras inte minst av det skälet att de i sig kan ha enförtroendeskapande effekt i den pågående konflikten. Sverigehar, som utskottet anfört tidigare, en viktiguppgift i förberedelsearbetet för återuppbyggnad i det f.d.Jugoslavien och bör därför spela en aktiv roll i internationellafora.2. Bosnien-HercegovinaSammanfattning av motionernaDet svenska engagemanget i de mänskliga tragedier som utspelasi regionen är omvittnat. Det avspeglas också i ett antalmotioner som väckts under allmänna motionstiden /95 och sompå olika sätt pläderar för ett aktivt agerande från svensk sidaför att söka lösa olika problem med anknytning till konflikternai det f.d. Jugoslavien.Den etniska rensningen och det internationella samfundetshittillsvarande agerande i upprörbl.a. motionärerna bakom motion U634 (fp). Motionärerna serfolkmordet i som en bricka i detstorpolitiska spelet om maktbalansen i det nya . Någonfred och rättvisa i kan enligt dem inte skapas pågrundval av den s.k. kontaktgruppens (, ,, och ) delningsförslag.Motionärerna menar att också spelar med i detta spel;ett förhållande som inte kan döljas av "dimridåer i namn av nyaMarshallplaner". har rätt att fortbestå somsjälvständig stat av multietnisk karaktär inom de gränser somerkändes av FN och världssamfundet (yrkande 1). får inte byggas på att Bosnien-Hercegovinasterritorium styckas upp (yrkande 2). Väpnad aggression får intebelönas med territoriella avträdelser (yrkande 3). Vapenembargotmot måste hävas (yrkande 4). FN-sanktionernamot får enligt motionärerna inte hävas innanBosnien-Hercegovina återupprättas som oberoende ochterritoriellt sammanhållen statsbildning på multietnisk grundinom folkrättsligt erkända gränser (yrkande 5).Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att omfattande engagemang iBosnien-Hercegovina grundas på en strävan att medverka till enlösning som bevarar som mångkulturell,självständig stat. Som utskottet även framhållit i tidigarebetänkanden, har , direkt till parterna och iinternationella fora, klart markerat sitt stöd förBosnien-Hercegovinas ställning som självständig stat ochmångkulturellt samhälle. har även under hela konfliktenfördömt etnisk rensning och stött de krafter iBosnien-Hercegovina som bejakar mångkulturell samlevnad.Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden attBosnien-Hercegovinas ställning som självständig stat ochmångkulturellt samhälle måste bevaras. En fredlig och beståendelösning på konflikten kan bara åstadkommas via förhandlingar. Enfungerande samlevnad mellan olika folkgrupper blir möjlig förstnär en varaktig vapenvila etablerats och ett av alla partergodkänt fredsavtal föreligger. Utskottet anser att ökadaktivitet och närvaro av i f.d. skullebidra till att möjliggöra en sådan bestående och fredligförhandlingslösning.Det internationella samfundets ansträngningar för att få tillstånd en lösning på konflikten i kom tidigtatt koncentreras till den s.k. , i vilkenFN och EU delade ordförandeskapet. somESK-ordförande deltog i konferensens styrkommitté.Efter långvarigt medlingsarbete föreladeJugoslavienkonferensen de krigförande parternaden s.k. /Owen-planen, som uppkallats efter konferensenstvå medlare. Planen, som blev godkänd av den bosniska regeringenoch den bosnisk-kroatiska sidan, förslog en uppdelning avBosnien-Hercegovina i tio semiautonoma provinser. Vid ett möte iAten undertecknade även den bosnisk-serbiske ledarenavtalet, men med förbehåll av godkännande av detbosnisk-serbiska parlamentet och en förutsedd folkomröstning.Det bosnisk-serbiska parlamentet röstade emot avtalet, varfördetta aldrig blev gällande.I juni 1993 efterträddes FN-medlaren av denförutvarande norske utrikesministern . Detnya medlarparet föreslog en fredsplan sominnebar att Bosnien- delades upp i tre republiker,vilka skulle vara förenade i en union. gav ianslutning härtill garantier för att denna union skulle kunnakvarstå som antog enresolution om läget i . I resolutionen gavsstöd åt landets strävanden efter suveränitet, politisktoberoende och territoriell integritet. Därutöver krävdes bl.a. att den serbiska arménomedelbart skulle lämna territorium.Ett år senare, , antog generalförsamlingenen ny resolution om läget i . I resolutionenuppmanades den bosnisk-serbiska sidan att respektera de fredadeområdena, som upprättats av säkerhetsrådet. FN:s medlemsstateruppmanas också att stödja landet vid utövandet av dess rätt tillsjälvförsvar i enlighet med artikel 51.Det internationella samfundets ansträngningar för att få ettslut på konflikten i är för närvarandekoncentrerade till den s.k. kontaktgruppen, vilken består avUSA, , , och deltar också i kontaktgruppens möten.I början av juli 1994 förelade kontaktgruppen de stridandeparterna ett förslag om territoriellauppdelning men med bevarande av landet som en folkrättsligenhet. Förslaget innebär att landet till ytan delas i tvåungefär lika stora delar (muslimsk/kroatisk och 49 %serbisk); dessa delar förenas i en union som skall utgöraBosnien-Hercegovina. Förslaget skall ses mot bakgrund av attserberna kontrollerat avBosnien-Hercegovinas yta.Utskottet noterar att inget av de olika fredsförslag sompresenterats talar om att landet skall delas utan attBosnien-Hercegovina skall fortsätta som ett folkrättssubjekt.Inget av förslagen är att betrakta som en idealisk lösning förBosnien-Hercegovinas folk. Det nu föreliggande förslaget innebäratt den etniska rensningen får genomslag, men innebär samtidigten betydande bosnisk-serbisk reträtt jämfört med nuläget.Utskottet vill framhålla att fredsförslaget också innehållerviktiga element som är avsedda att motverka att effekterna avden etniska rensningen blir bestående.Av utomordentlig betydelse är att en genuin vapenvilaetableras så att en bestående fredslösning kan komma till ståndmed syftet att bevara . Först därefter blirdet möjligt att påbörja det mödosamma arbetet med attreintegrera de olika folkgrupperna och skapa enfungerande samlevnad. Det internationella biståndet kommergivetvis att spela en viktig roll i detta sammanhang. Av storbetydelse är vidare att en fredsöverenskommelse innehåller enovillkorlig rätt att återvända för de flyktingar som utsatts företnisk rensning. Endast en politisk lösning som församarbete och samverkan mellan de olika folkgrupperna ochstaterna i det f.d. kan skänka stabilitet åtregionen.Vid ingick parterna i envapenvila som skulle gälla till . Vapenvilanrespekterades aldrig fullt ut, och brötintensiva strider på nytt ut i flera delar avBosnien-Hercegovina. En ny, varaktig vapenvila blir bara möjligom också andra framsteg görs i förhandlingsprocessen. Förnärvarande inriktas det internationella samfundetsansträngningar på att söka åstadkomma ömsesidiga erkännandenmellan i första hand , ochBosnien-Hercegovina. Sådana erkännanden bedöms kunna ökaförutsättningarna för fortsatta fredsförhandlingar på grundvalav kontaktgruppens förslag.Kroatiens president , som har kritiserat FN:sskyddsstyrkor (UNPROFOR) för att endast befästa upproriskaserbers kontroll över delar av , hotade i början av 1995med att inte tillåta en förlängning av FN:s närvaro i landetefter det aktuella mandatets utgång, . FN:s omkring12 000 man stora styrka i placerades ut för attskilja kroatiska regeringsstyrkor och serbiska rebeller åt,särskilt i det serbkontrollerade . Etttillbakadragande av trupperna har ansetts innebära stor risk förnya strider i och för ytterligare spridning avkonflikten.Efter stora ansträngningar från bl.a. Europeiska unionens ochden amerikanska regeringens sida nåddes enpreliminär överenskommelse med den kroatiska regeringen sominnebär att en reducerad FN-styrka med nytt, delvis omdefinieratmandat tills vidare tillåts stanna kvar i . Genomöverenskommelsen bedöms den mest akuta risken för ett nyttkrigsutbrott vara överstånden.Utskottet konstaterar att FN:s uppgift i varit mycketsvår. Avväpningen av stridande har inte kunnat genomföras somavsett bl.a. på grund av att FN inte på ett tillfredsställandesätt kunnat kontrollera upprättade vapenlager. Människor somfördrivits från sina hem har inte kunnat återvända. Inemot entredjedel av är fortfarande under serbisk kontroll. Enviktig framgång, särskilt för , är likväl attkrigshandlingar i stor skala har kunnat undvikas genomFN-styrkornas utplacering mellan de kroatiska regeringsstyrkornaoch de serbiska rebellerna i Kroatien.Utskottet konstaterar att den uppgörelse som nu gåttmed på också innebär en beklaglig reduktion -- till sannoliktrunt 5 000 man -- av FN:s närvaro i . Det är ocksåoklart vad kommer att acceptera i fråga om de framtidaFN-förbandens beväpning och handlingsfrihet. Det är med oro somutskottet konstaterar att den uppnådda kompromissen om FN:snärvaro i dess värre inte utesluter nya väpnadeuppgörelser i området.Med säkerhetsrådets resolution 713 införde FN redan iseptember 1991 ett vapenembargo mot det dåvarande ,vilket sedan har kommit att fortsätta att gälla mot de statersom uppstått ur , däribland Bosnien-Hercegovina.Embargot infördes dels för att söka hindra tillförseln av vapentill regionen, vilket skulle riskera leda till en eskalering avkonflikterna, dels för att vinna tid för en fredlig lösning.Säkerhetsrådet har därefter även antagit en rad andra, mycketlångtgående resolutioner, bl.a. har roll ochansvar för kriget i medfört att FN införtomfattande ekonomiska sanktioner mot (se ävenutskottets betänkande 1992/93:UU4).Utskottet konstaterar att sanktionsfrågan måste ses i etthelhetsperspektiv, där den långsiktiga strävan är att söka nå envaraktig förhandlingslösning på konflikterna i f.d. Jugoslavien.Det nu aktuella fredsförslaget, som lagts fram avkontaktgruppen, har accepterats av samtliga parter utom debosniska serberna. I syfte att sätta press på debosnisk-serbiska ledarna att acceptera fredsförslaget harregeringen i gått med på att stänga gränsen motBosnien-Hercegovina för att förhindra att vapen, ammunition ochdrivmedel passerar. I gengäld har i september1994 beslutat att suspendera vissa sanktioner motSerbien-Montenegro. antogs också två andraresolutioner, i vilka de bosniska serbernas fortsatta etniskarensning fördöms och sanktionerna mot dessa serber skärps.Kontrollen vid gränsen mot övervakas avinternationella observatörer, och de suspenderade sanktionernakan återinföras i händelse de serbiska myndigheterna inteeffektivt håller gränsen stängd.En viktig del i de internationella fredsansträngningarnautgörs således även av de skärpta sanktionerna mot de bosniskaserberna, vilka, som tidigare omtalats, som enda part motsättersig en förhandlingslösning. Utskottet vill i sammanhangetframhålla betydelsen av att den alldeles övervägande delen avden omfattande sanktionsregimen mot f.d. alltjämtbestår. har också påtalat att en normalisering medSerbien-Montenegro ej kan komma till stånd förrän en acceptabellösning av Kosovofrågan uppnåtts. De sanktioner motSerbien-Montenegro som tillfälligt suspenderats rör lättnader iförbudet mot civil luftfart, färjeförbindelser och förbudet motinternationellt utbyte inom idrott och kultur. Utskottetkonstaterar att den ställt sig bakom FN:sbeslut om suspension av vissa sanktioner i förhoppningen attlättnaderna skall motivera regimen och befolkningen iSerbien-Montenegro att ta ytterligare nödvändiga steg mot fredoch också tvinga den bosnisk-serbiska parten att acceptera detinternationella samfundets vilja. Utskottet delar regeringensförhoppning i dessa avseenden.Det resonemang som förs i motion U634 (fp) yrkande 4 synes isin förlängning innebära en rekommendation med innebörden attvapenembargot mot borde hävas. Om såskedde skulle förutsättningarna för FN:s närvaro -- och därmedockså för en viktig del av folkförsörjningen -- upphöra. Dettaskulle innebära stora risker för Bosnien-Hercegovinasfortlevnad. Utskottet konstaterar att ökade vapenmängder når på illegala vägar. Ytterligare vapeni området skulle enligt utskottets bedömning sannolikt förorsakaännu mera våld och lidande och även gå stick i stäv mot FN:ssträvan mot demilitarisering. Utskottet avvisar därför detsynsätt som motionärerna ger uttryck för.En fredlig samexistens mellan olikafolkgrupper förutsätter, enligt utskottets uppfattning, toleransoch ömsesidig respekt mellan parterna och en demokratiskutveckling i hela regionen. För att en utveckling i sådanönskvärd riktning skall kunna börja måste de väpnadekonflikterna upphöra och varaktiga fredsavtal uppnås.Med det anförda betraktar utskottet motion U634 (fp) yrkandena1--3 samt 5 som besvarade. Yrkande 4 i samma motion avstyrks.3. KosovoSammanfattning av motionernaI flera motioner uttalas oro för att konflikten i särskiltBosnien-Hercegovina skall sprida sig till andra områden i detf.d. eller till andra delar av . Läget i dennumera i ingående provinsen, f.d. jugoslaviskarepubliken, Kosovo/Kosova uppfattas därvid vara av centralbetydelse. Situationen avseende bl.a. de mänskliga fri- ochrättigheterna beskrivs som allvarlig såväl i Kosovo som i andraområden av det s.k. rest-Jugoslavien, särskilt Sandjak och iVojvodina. Den albanska majoritetsbefolkningen i ärutsatt för ett hårt förtryck, som i en motion jämförs med detgamla apartheidsystemet i Sydafrika.I motion U623 (fp) yrkande 1 begärs att regeringen omgåendeåterkommer till med en heltäckande analys av läget iKosovo, Sandjak och . Motionären vill också att enparlamentarikerdelegation sänds till dessa områden, med uppgiftatt inhämta information om situationen, samt inleda samtal medrepresentanter från den demokratiska oppositionen (yrkande 2). Imotion U611 (mp) yrkande 3 begärs att enparlamentarikerdelegation skall sändas till Kosovo.I flera motioner yrkas att skall verka för att (tidigare ESK) på nytt sänder observatörer till Kosovo (U611(mp) yrkande 4, U623 (fp) yrkande 3). Enligt motionerna U608 (v)yrkande 1, U611 (mp) yrkandena 1 och 2 samt U639 (c) yrkandena 1och 2 bör i olika internationella fora, främst FN, OSSEsamt EU, verka för att situationen i Kosovo uppmärksammas.Sverige bör även verka för att MR-brotten fördöms och för attansträngningarna intensifieras för att området skall få fred ochdemokratiska förhållanden. I motion U608 (v) yrkande 2 begärs,mer specifikt, att regeringen i FN skall verka för att kraven pårespekt för mänskliga rättigheter skall gälla i Kosovo och attett fullständigt hävande av FN:s sanktioner motSerbien-Montenegro görs beroende av att de mänskligarättigheterna respekteras i Kosovo.Utskottets övervägandenUtskottet delar motionärernas oro över situationen i Kosovooch över den diskriminering och de kränkningar av mänskligarättigheter som kosovoalbanerna utsätts för av de serbiskamyndigheterna. I likhet med motionärerna anser utskottet att enlösning på Kosovo/Kosova-problematiken även är av centralbetydelse för att långsiktig stabilitet och fredligaförhållanden skall uppnås i f.d. .