bet · GJ01FiU1 · 1995-12-07 00:00:00 — Sådana förstärkningar liggerockså i linje med rekommendationer somOECD har givit . I sin senastegranskning av den svenska ekonomin harnämligen uppmanat regeringen att såsnart som möjligt fatta beslut om den ikonvergensprogrammet angivnautgiftsminskningen.De synpunkter som de moderatamotionärerna redovisat i motion Fi15 (m)yrkande 3 om skuldsaneringsprogrammetsinriktning och storlek bör somsin mening ge till känna för regeringen.dels att utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse:4. beträffande sanering avstatsfinansernaatt med bifall tillmotion1995/96:Fi15 yrkande 3 samt medavslag på motion 1995/96:Fi18 yrkande9 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om behovetav fortsatta utgiftsminskningar ochskattesänkningar,6. Sanering av statsfinanserna (mom. 4)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken avstatsfinanserna börjar med"riktar" och slutarmed "motion Fi18 (kds) yrkande 9" bortha följande lydelse:Kristdemokraterna riktar i sin motionkritik mot den i propositionen beskrivnaåtgärden att föra över medel förkärnkraftens avveckling från Riksbankentill . Utskottet villmed anledning härav anföra följande.Reaktorinnehavare skall enligt lagen(1992:1537) om finansiering av framtidautgifter för använt kärnbränsle m.m.erlägga en årlig avgift så längereaktorn är i drift. Influtnaavgiftsmedel placeras på checkräkning iRiksbanken som till betalar en räntamotsvarande marknadsräntan på tioårigastatsobligationer.Såsom framgår av propositionen kommerdessa medel att föras över tillRiksgäldskontoret för att där inordnas ien nyinrättad fond benämndKärnavfallsfonden. Fonden skallförvaltas av en särskild styrelse somges möjlighet att med friareplaceringsregler öka fondens avkastning.Placeringar skall kunna göras i aktier,obligationer och andra finansiellainstrument.Med tanke på att varken den tilltänktafonden eller inriktningen på dessplaceringar svarar mot Riksbankensverksamhet är det rimligt atttillgångarna lyfts ur banken. Utskottetser emellertid inget rimligt skäl tillatt fonden måste knytas tillRiksgäldskontoret eftersom förvaltningenskall ombesörjas av en särskildstyrelse. Kontoret saknar dessutomkompetens för aktieförvaltning. Lika välsom AP-fonden har kunnat byggas upp vidsidan av ochRiksgäldskontoret, lika självklar kanKärnavfallsfonden göra det.I tillväxtpropositionen framkommer dockdet skäl som tycks vara den egentligaanledningen till att fonden knyts tillRiksgäldskontoret. Genom att göra så kanregeringen hävda att statsskulden ochupplåningsbehovet minskar med 18miljarder kronor.Om detta är regeringens sätt att sanerastatsfinanserna och minska statsskuldenär det, som utskottet ser det, mycketallvarligt. Saneringen får aldrig bli enpappersprodukt där man genom kreativbokföring tror sig lösa uppgiften. Dessamedel har betalats in av energiföretagenför att finansiera hanteringen av detutbrända kärnbränslet och skall användasför detta ändamål. Den skenbaraförbättring som regeringen kantillgodoräkna sig genom åtgärdenleder bara till att upplåningsbehovetökar i motsvarande grad den dag fondenstillgångar skall tas i anspråk för sittavsedda ändamål.Såsom också framhålls i denkristdemokratiska motionen måstesaneringen av statsfinanserna påskyndas.Utskottet noterar med tillfredsställelseatt är beredda attmedverka till att ytterligarebudgetförstärkningar på drygt 10miljarder kronor kan komma till stånd.Vad utskottet här anfört med anledningav motionen Fi18 (kds) yrkande som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse:4. beträffande sanering avstatsfinansernaatt med bifall tillmotion1995/96:Fi18 yrkande 9 samt medavslag på motion 1995/96:Fi15 yrkande3 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om denfortsatta saneringen avstatsfinanserna och utnyttjandet avKärnavfallsfonden,7. Sanering av statsfinanserna (mom. 4,motiveringen)() anser att den del avutskottets yttrande som under rubrikenSaneringen av statsfinanserna börjar med"vill" och slutar med"motion Fi15 (m) yrkande 3" bort haföljande lydelse:Mycket kraftiga skattehöjningar hargenomförts, och dessa har i synnerhetgällt sådana skatter som belastarföretagandet och enskilda människorsinkomster från arbete, studier ochsparande. Ett redan högt skattetryckstiger därmed ytterligare.Den förda politiken främjar intestabiliteten i skattereglerna, vilketskapar osäkerhet och är negativt förföretagande och investeringar. Den lederdessutom till att skatternas totalaomfattning ökar, vilket utskottet sersom riskfyllt. Ett högt skattetryckinnebär att statsbudgeten blir mycketkänslig för konjunktursvängningar.Därmed ökar risken för att budgetensunderskott åter skulle komma att öka viden kommande konjunkturförsvagning.Dagens budgetförbättring är enligtutskottets mening inte tillräckligtrobust. Budgetsaneringen måste i högregrad ske med minskade utgifter och imindre grad med höjda skatter.Uskottet noterar att de offentligautgifternas andel av BNP sjunker, menatt utgiftskvoten kommer att ligga kvarpå i regeringens långsiktsperspektiv. En så hög utgiftskvot ärenligt utskottets mening inte förenligmed en skattekvot på rimlig nivå. Måletbör därför vara att pressa ner denytterligare.Budgetsaneringen framövermåste inriktas på bl.a.transfereringarna till företag. Attdessa uppgår till över 40 miljarderkronor ser utskottet som ett uttryck fören kvarlevande gammaldagssocialdemokratisk näringspolitik somutgår från föreställningen att politikerpå ett bättre sätt än företagare kanavgöra hur företag skall skötas ochinvesteringar göras.Inom socialförsäkringssystemen kanytterligare besparingar uppnås genom gör systemen mer försäkringsmässiga,inte mindre. Så t.ex. måste rundgången ia-kassesystemet. Ytterligare ettviktigt besparingsområde är försvaret,där man med färre men bättre utbildadeoch utrustade värnpliktiga kan ge arménen modernare utformning.Utskottet avstyrker därmed motion Fi15(m) yrkande 3.8. Statsskuldspolitiken (mom. 5)(), (),(), (),() och Per () anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken med får ochslutar med yrkande 5 bort ha följandelydelse:Som motiv för att i det kortaperspektivet fortsätta upplåningen iutländsk valuta anförs i propositionenatt det skulle minska påfrestningarna påden inhemska upplåningen. Utskottetanser i likhet med motionärerna attdetta behov inte förefaller så stort meddet stora överskott i bytesbalansen somväntas. Vill man markera regeringensbeslutsamhet att inte låta inflationenurholka statsskulden, görs detta ännutydligare genom att öka satsningen pårealränte- eller indexobligationer.Upplåning i utländsk valuta kannaturligtvis vara fördelaktig, om enkronförstärkning förutses, men det kandiskuteras om man ändå skall utsätta sigför den extra risk detta innebär. Denkommande utredningen omstatsskuldspolitiken bör därför enligtutskottet ägna särskild uppmärksamhet åtmotiven för upplåning i utländsk valuta,när bytesbalansen visar stort överskott.Vad utskottet anfört med anledning avmotion Fi15 (m) yrkande 5 bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5bort ha följande lydelse:5. beträffande statsskuldspolitikenatt med bifall till motion1995/96:Fi15 yrkande 5 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört,9. Valutapolitiken (textavsnittet)(), , (m)(), ()och Per () anser att den del avutskottets yttrande som under rubrikenValutapolitiken börjar med Ett avkonvergensvillkoren och slutar med propositionen skrevs bort ha följandelydelse:Som utskottet redovisat anserregeringen enligt propositionen att detinte är aktuellt att knyta kronan tillERM. Med en strikt tolkning avMaastrichtfördraget skall valutan havarit stabil inom ramen förERM. Det råder bred politisk enighet omatt bör återgå till fastväxelkurs. Den viktigasteförutsättningen är dock att återskapa enekonomi med god utvecklingskraft ochstabilt sunda statsfinanser.Finansutskottet delar motionärernasuppfattning att en trovärdighetsskapandeåtgärd, som skulle stärkakronan och sänka räntenivån, vore attregeringen klargör sin avsikt att närkonvergensvillkoren är uppfyllda föreslåSveriges övergång till EMU:s tredje fasmed gemensam valuta. Det skulle medverkatill lägre inflation och mer stabiliteti den ekonomiska politiken i ochdärmed även vara gynnsamt förtillväxten.10. ställning (mom. 6)(), (),(), (),() och Per () anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken med Fullmäktige utgår ochslutar med av bort haföljande lydelse:Forskning visar att länder med fastaväxelkurser och en mer oberoendecentralbank har lägre inflation. Dendämpande effekten på inflationen av enoberoende centralbank är dessutom störrevid flytande än vid fasta växelkurser.Det är svårt för en centralbank att föraen trovärdig låginflationspolitik, närväxelkursen flyter och den är beroendeav regeringen eller parlamentet.Det finns därför som utskottet ser detgoda skäl att nu vidta åtgärder för attstärka oberoende. Somframgått har ett enigtriksbanksfullmäktige i skrivelsen tillfinansutskottet begärt förändringar ihuvudsaklig överensstämmelse medRiksbanksutredningens förslag. Även omett genomförande måste dröja till efter1998 års val till den del detförutsätter grundlagsändring, börregeringen enligt utskottets meningskyndsamt framlägga erforderligaförslag. Särskilt angeläget är att detav lagstiftningen tydligt framgår attdet övergripande målet förpenningpolitiken är att värnapenningvärdet. Det skulle skänkatrovärdighet åt de politiskainstansernas beslutsamhet att hållainflationen nere.I propositionen förordar regeringen attfrågor om valutaregim bör flyttas frånriksbanksfullmäktige till regeringen.Detta överensstämmer medbeslutsprocessen i flertalet andraländer. Utskottet har inget att invändamot denna ordning.Utskottet tillstyrker således förslageni motionerna 1994/95:K204 (m),1994/95:K219 (fp), 1995/96:Fi15 (m)yrkande 6, 1995/96:Fi16 (fp) yrkande 3och 1995/96:Fi18 (kds) yrkande 4 om attregeringen bör lägga fram enproposition angående ökat oberoende förriksbanken i enlighet medriksbanksutredningens förslag.dels att utskottets hemställan under 6bort ha följande lydelse:6. beträffande ställningatt med anledning avmotionerna 1994/95:K204, 1994/95:K219,1995/96:Fi15 yrkande 6, 1995/96:Fi16yrkande 3 och 1995/96:Fi18 yrkande 4samt med avslag på motion1994/95:Fi207 yrkande 3 hos regeringenbegär förslag om ökat oberoende förRiksbanken i enlighet med vadutskottet anfört,11. ställning (mom. 6,motiveringen)() anser att den del avutskottets yttrande som under rubrikenRiksbankens ställning börjar med Somframgår och slutar med avstyrks avutskottet bort ha följande lydelse:Riksbanken har förten politik som inneburit allt högreräntor. Det har bidragit till attförsvåra uppgången i ekonomin, fördyrainvesteringar och produktion samtidigtsom det skapar förväntningar om en sämreframtida ränteutveckling. Därmed harRiksbankens inflations- ochräntefixering blivit en självuppfyllandeprofetia. Att som riksbanksfullmäktigeförordar ange ett lagstadgatinflationsmål för penningpolitiken voredärför mycket olyckligt. Utskottetavvisar bestämt en sådan lagstiftning.Det skulle minska den ekonomiskapolitikens handlingsutrymme och försvåraen sysselsättningsstimulerande politik.Med hänsyn härtill avstyrker utskottetmotionerna /95:K204 (m),1994/95:K219 (fp), 1995/96:Fi15 (m)yrkande 6, 1995/96:Fi16 (fp) yrkande 3,1995/96:Fi18 (kds) yrkande 4.Utskottet anser i likhet med vad somanförs i motion och imotion 1994/95:FI207 (c) yrkande 3 attdet är angeläget att förblirunder parlamentarisk kontroll somriksdagens bank. Ett eventuellt framtidadeltagande i tredje etappen av EMUskulle reducera till ensedeldepå för norra att utöva någondemokratisk kontroll över penning- ochvalutapolitiken vore därmed obefintlig.Det finns därför skäl att slå fastRiksbankens ställning som riksdagensbank. Något särskilt tillkännagivande omatt grundlagens bestämmelser häromfortfarande skall gälla skall intebehövas, varför motion 1994/95:Fi207 (c)yrkande 3 avstyrks av utskottet.12. Beslut om kronans anslutning tillERM (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken om Sverigesdeltagande i börjar med vill och slutar med därmed av utskottet bort ha följandelydelse:Frågan om en eventuell anknytning avden svenska kronan till är av sådanavgörande betydelse för vår framtidaekonomiska utveckling och vårtekonomiska oberoende att det är ensjälvklarhet att en sådan fråga måstekräva ett ställningstagande frånriksdagens sida.Utskottet tillstyrker således motionFi17 (v) yrkande 2 och anser att vadutskottet anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 7bort ha följande lydelse:7. beträffande beslut om kronansanslutning till ERMatt med bifall till motion1995/96:Fi17 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vadutskottet anfört om att en eventuellERM-anslutning av kronan skallbeslutas av ,13. Inriktningen av skattepolitiken(mom. 8)(), (),() och Per ()anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken avskattepolitiken börjar med vill och slutar med yrkandena 19-21 bort ha följandelydelse:Finansutskottet vill i detta sammanhanganföra följande. När Socialdemokraternaövertog regeringsmakten i oktober 1994var svensk ekonomi på väg upp urrecessionen. Det gällde framför allt denexportinriktade industrin. Utvecklingenpå arbetsmarknaden hade vänt ocharbetslösheten minskade. Underskottet ide offentliga finanserna kvarstod docksom en följd av att den borgerligaregeringens saneringsprogram ännu intenått full effekt. I detta läge valde densocialdemokratiska regeringen att medhjälp av och Miljöpartieti driva igenom ett egetsaneringsprogram, som till större delenvilar på skattehöjningar. Densocialdemokratiska regeringen upphävdeflertalet av den borgerliga regeringensskattesänkningar samt införde och höjdeytterligare ett stort antal skatter.Totalt uppgår de socialdemokratiskaskattehöjningarna till närmare 60miljarder kronor, varav en stor del hardrabbat företagande och arbete. Dennapolitik har underminerat Sverigeslångsiktiga utvecklingskraft.Regeringens starkt försenade s.k.tillväxtproposition är även i dettaavseende en besvikelse. Utöver olikabesked om att företagna skattehöjningarinte kommer att ändras innehållerpropositionen mest meddelanden om enlång rad pågående eller kommandeutredningar. Därutöver redovisas vissaplaner på kommande förslag tillriksdagen, varav flera är direkttillväxthämmande, t.ex. höjningen avkoldioxidskatten, som direkt drabbarföretagen och därmed möjligheten attskapa nya riktiga arbeten.För att finanspolitiken verkligen skallkunna verka stabiliserande krävs att denoffentliga sektorn inte är så stor attden tränger ut den privata sektorn ochatt dess utgifter inte tillåts växa påett okontrollerat sätt. Budgetsaneringenmåste därför baseras påutgiftsminskningar och inte påskattehöjningar. skulle ettlägre skattetryck förbättra ekonominstillväxtmöjligheter.Det främsta problemet inomkapitalbeskattningen är de extra pålagorsom sparandet och kapitalbildningen, ochdärmed ocksåinvesteringsförutsättningarna, belastasav i form av bl.a. förmögenhetsskatt ochfastighetsskatt. Mot denna bakgrundföreslår vi då det gällerkapitalbeskattningen bl.a. attskattesatsen för kapitalinkomster sänkstill , att den skärpta beskattningenav det långsiktigt bundnapensionssparandet undanröjs samt attfastighetsskatten på flerfamiljshus ochsmåhus slopas eller i vart fallatt höjningen av fastighetsskatten till1,1996 undanröjs.En kraftig sänkning av skatten påarbete bör vara ett viktigt inslag i denlångsiktiga skattepolitiken, omarbetslösheten i skall kunnapressas ned. Det gäller såväl sänktkommunalskatt och höjt grundavdrag somsänkta synliga och förmånsrelateradesocialförsäkringsavgifter och, ,sänkt mervärdesskatt. Mot denna bakgrundanser utskottet att den statligainkomstskatten bör sänkas från 25 till20 % från och attfullt inflationsskydd börinföras i skatteskalan. Brytpunkten börsuccessivt räknas upp, så att målet frånmarginalskattereformen om att av de heltidsarbetande skall betalastatlig inkomstskatt uppnås och denallmänna löneavgiften bör slopas. Vidarebör en skattereduktion på införasför utbetald ersättning för omsorg ochvissa andra tjänster i hemmen, som i dagnormalt inte utförs inom den reguljäraarbetsmarknaden, och frågan om avdrageller skattereduktion för reparation ochunderhåll av bostaden snabbutredas.Utskottet delar uppfattningen attbeslutet om lägre moms på mat börupphävas. I stället bör mertillväxthämmande skatter sänkas.Utskottet instämmer således i motionFi16 (fp) yrkande 14.Självfallet bör inte skatteuttagetytterligare skärpas. Därmed avstyrksmotion Fi17 (v) yrkande 5 delvis.Vad utskottet anfört bör somsin mening ge regeringen till känna.Finansutskottet tillstyrker motion Fi15(m) yrkandena 10, 11, 14, 16-18, 20 och23-25. Motion Fi16 (fp) yrkandena 11 och14 och Fi18 (kds) yrkandena 19-21 ansesdärmed vara tillgodosedda.dels att utskottets hemställan under 8bort ha följande lydelse:8. beträffande inriktningen avskattepolitikenatt med bifall till motion1995/96:Fi15 yrkandena 10, 11, 14,16-18, 20 och 23-25 samt med anledningav motionerna 1995/96:Fi16 yrkandena11 och 14 samt 1995/96:Fi18 yrkandena19-21 och med avslag på motion1995/96:Fi17 yrkande 5 i denna del somsin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,14. Inriktningen av skattepolitiken(mom. 8)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken avskattepolitiken börjar med vill och slutar med yrkandena 19-21 bort ha följandelydelse:Finansutskottet vill framhålla att enstarkt bidragande orsak till Sverigesproblem enligt utskottets mening är attandelen företagare i relation till dentotala arbetskraften har minskat mycketkraftigt . Dennanegativa utveckling har accentueratsunder den nuvarande regeringen som förten politik som bl.a. inneburit mycketkraftiga höjningar av sådana skatter sombelastar företagandet och enskildamänniskors inkomster från arbete,studier och sparande. Värnskatt,återinförd dubbelbeskattning, slopadkvittningsrätt, höjdaarbetsgivaravgifter, höjd skatt påpensionssparande och kapitalförsäkring,skatt på industribyggnader, förtidamomsinbetalning, höjd och breddadfastighetsskatt och mycket annat harlett till att ett redan högt skattetryckhar stigit ytterligare.Denna politik har varit negativ ifrämst två hänseenden. För det förstahar de återkommande ändringarna fram ochtillbaka skadat förtroendet förregelsystemets stabilitet och lett ökad osäkerhet beträffandeskattereglernas framtida utformning. Fördet andra är det ekonomiskt riskfylltatt låta skattetrycket väsentligtöverskrida nivån av BNP, vilket nuär fallet. Därtill kommer attskattetrycket kan förväntas stigaytterligare. Sådana förhållandenpåverkar företagande och investeringarnegativt. Det förhållandet att detsjunkande budgetunderskottet i alldelesför hög utsträckning hämtats in genomskattehöjningar gör att det finns enrisk för att budgetförbättringen visarsig inte vara så robust som voreönskvärt. Budgetsaneringen bör således ihögre grad ske med minskade utgifter ochi mindre grad med höjda skatter. Det ärdärför angeläget, både frånbudgetsynpunkt och fråntillväxtsynpunkt, att sänka ett antalstrategiska skatter.Vad som bör göras är att med kraftinrikta politiken på en satsning pånyföretagande eftersom nyckeln till flerjobb heter fler företagare. Den svenskaföretagsamheten måste utnyttjas.Människors affärsidéer och vilja ochförmåga att starta egna företag ochexpandera redan etablerade företag måsteuppmuntras och stimuleras. Alla onödigahinder och byråkratiska svårighetermåste tas bort och vägen jämnas för envåg av nyföretagande.Här gäller det naturligtvis att utformabeskattningen på företagande och kapitalpå ett smidigt sätt så att den inteupplevs som en hämsko som får folk attavstå från att förverkliga ennyetablering eller investering.Utskottet vill med kraft understödjayrkandet om ett slopande av den extramarginalskatten på inkomster överbrytpunkten - den s.k. värnskatten - somSocialdemokraterna i förening medVänsterpartiet drev igenom med den s.k.återställarpropositionen förra hösten.Denna extraskatt på arbete, som gårstick i stäv mot principerna i den storaskattereformen som på sin tidgenomfördes av Socialdemokraterna ochFolkpartiet, bör utmönstras ursystemet.Den enda skattesänkning av betydelsesom Socialdemokraterna har genomfört ärsänkningen av momsen på mat från 21 till12 %. Länge stod Socialdemokraterna emotdet populistiska kravet på enmomsdifferentiering, innebärande lägremoms på mat, och i den omnämndaskattereformen var en enhetlig moms enav hörnstenarna. Av uppenbarligenopportuna skäl har man nu i stället gåttin för en kraftig differentiering somträder i kraft . Det ärhögst tvivelaktigt om de grupper som manvill hjälpa har någon nytta avmatmomssänkningen. Det kan tvärtomförhålla sig så att den mest gynnarvälbeställda människor med dyramatvanor. Utskottet biträder därförkravet i fp-motionen på att beslutet omlägre moms på livsmedel bör upphävas.Självfallet bör inte skatteuttagetytterligare skärpas. Därmed avstyrksmotion Fi17 (v) yrkande 5 delvis.Vad utskottet anfört med anledning avmotion Fi16 (fp) yrkandena 11 och som sin mening ge regeringentill känna. Därmed är i stora delarmotionerna Fi15 (m) yrkandena 10, 11,14, 16-18, 20 och 23-25 samt Fi18 (kds)yrkandena 19-21 tillgodosedda.dels att utskottets hemställan under 8bort ha följande lydelse:8. beträffande inriktningen avskattepolitikenatt med anledning avmotionerna 1995/96:Fi15 yrkandena 10,11, 14, 16-18, 20 och 23-25,1995/96:Fi16 yrkandena 11 och 14 samt1995/96:Fi18 yrkandena 19-21 och medavslag på motion 1995/96:Fi17 yrkande 5i denna del som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört,15. Inriktningen av skattepolitiken(mom. 8)() anserdels att den del av utskottets yttrandesom under rubriken avskattepolitiken börjar med vill och slutar med yrkandena 19-21 bort ha följandelydelse:Finansutskottet delar Vänsterpartietsuppfattning att för att skapasysselsättning och få ner arbetslöshetenkrävs en medveten strategi där ävenskattepolitiken måste spela en viktigroll. redovisade undervåren 1995 en rad skattepolitiskaförslag i syfte att stimulera enuthållig tillväxt, sunda statsfinanseroch en rättvis fördelningspolitik.Sommarens och höstens utveckling visaratt de förslag som då presenterades iallt väsentligt var väl avvägda. Denutvärdering av skattereformen somnyligen presenterades understrykerdessutom behovet av ytterligarefördelningspolitiska åtgärder samtbehovet av vissa tillkommandeinkomstförstärkningar på skatteområdet.Några av de viktigaste huvuddragen iden skattepolitik som bör föras ärföljande. En miljöinriktad skatteväxlingsom bidrar till att få till stånd enmiljöomställning av produktion ochkonsumtion. Stöd till mindre företag,näringsverksamhet och nyföretagandegenom skattestimulanser, kreditstöd ochförenklingar av skattereglerna samtkraftfulla åtgärder mot dekonkurrenssnedvridningar som ekonomiskbrottslighet medför. De föreslagnalättnaderna i beskattningen av företagoch näringsverksamhet bör finansierasinom ramen för en höjdbolagsbeskattning. Försök med kortarearbetstid bör stimuleras genom sänktaarbetsgivaravgifter, och på motsvarandevis bör onormal övertid motverkas genomförhöjda avgifter. Vidare bör en ramför skattesänkningar avsättas i syfteatt stimulera sysselsättningen inomtjänsteproduktion - och privat.Det bör dock beredas i särskild ordninghur ramen skall läggas ut för att gemaximala sysselsättningseffekter.En fortsatt övergång fråninkomstbeskattning ocharbetsgivaravgifter till förmån föregenavgifter riskerar att skapa storafördelningsproblem och snedamarginaleffekter. Utskottet föredrar igörligaste mån arbetsgivaravgifter ochtraditionella skatter framföregenavgifter.