bet · GI01FiU20 · 1995-05-30 00:00:00 — Men jag är alltså uteoch cyklar, för det här är inte mitt forskningsområde.Anne : Jag tycker att svaret är litet konstigt, för de allmännakurvorna över budgetutvecklingen, som behandlas som ett monetärt fenomen, ochsysselsättningsutvecklingen, särskilt inom den privata sektorn, är närmastparallella. Det synes mig nu vara så att regeringen egentligen är involverad iatt försöka skilja kurvorna åt. Man vill klara ut de finansiella obalansernamen får inte riktigt fram den sysselsättningsökning som borde ligga i just ensådan balansering på den finansiella sidan. Jag är litet osäker på om dettagår, men det borde vara en ekonomiskt, teoretiskt intressant fråga. Avpolitiska skäl vore det djupt olyckligt om man lyckades separera detta, för dålåses vi fast i arbetslöshet.Klas : Jag håller med om att budgetsaneringen på lång siktförutsätter en rejäl ökning av antalet jobb i den privata sektorn.Detta är definitivt inte heller mitt forskningsområde. Det var länge sedanjag forskade över huvud taget. Men vad jag som allmänekonom kan se som ettproblem är målkonflikten med den väldigt starka skattehöjningen som hargenomförts. På kort sikt kan den täppa till hålen i budgeten men på lång siktriskerar den att försvåra en sysselsättningsökning, därför att det helt enkeltblir dyrare att anställa folk, på grund av höjda egenavgifter,arbetsgivaravgifter och höjd inkomstskatt. Utan att kunnabelägga resonemanget med siffror, tror jag att detta gör det svårareatt klara den långsiktiga nödvändiga sysselsättningen i den privata sektorn.Mats : Jag tror att mycket av detta är psykologiskt. Vid högarbetslöshet är det så lätt för de arbetslösa att glida in i arbetslösheten somen livsstil. Det finns oerhört deprimerande erfarenheter från de länder som haraccepterat att så har skett, exempelvis och där stora delar avbefolkningen i arbetsför ålder är långsiktigt arbetslösa och har det som sinlivsstil. Som ekonom är det svårt att finna några bra lösningar. Men alltfinlir om valutaskuldens sammansättning, duraktionen i statsskulden etc. verkarmindre betydelsefullt än det stora primära målet, att på något vis "driva ut"de arbetslösa ur arbetslösheten som en livsstil och få in dem i de jobb somfaktiskt så smått börjar spira, framför allt i den privata sektorn. Inom denoffentliga sektorn sker det ju fortfarande neddragningar.Thomas : Jag vill återkomma litet grand till den tidigarekorträntediskussionen som jag tyckte var väldigt intressant.Riksbanken balanserar verkligen på inflationsmålet och befinner signaturligtvis i en besvärlig situation. Därför ser man sig tvungen att snabbthöja korträntorna, vilket man har gjort under våren.Min första fråga är: Vad vet vi om effekterna på inhemsk efterfrågan påhöjning av de korta räntorna?Min andra fråga gäller konkreta förslag i kompletteringspropositionen. Enorsak till att vi balanserar på målet är ju höjda indirekta skatter som gör attdet blir engångsnivåhöjningar i KPI. föreligger ett förslag om att sänkamatmomsen, vilket leder till en engångssänkning i KPI 1996. Kan detta vara ettsätt att skaffa sig det andrum som tydigen behövs för att få ett förtroende fören stark finanspolitik som leder till sänkta räntor?Johan : Jag skall göra ett påstående i stället för att ställa enfråga, så får ni säga emot mig om ni vill. Jag vill påstå att detta med att blien del av eller att platsa i EMU kommer att kosta ett antalprocent i ökad arbetslöshet. Man vet ganska bestämt att detta blir effektenöver som vi kan överblicka. Vad som sedan på mycket lång sikthänder med arbetslösheten beroende på detta är något som är oerhört svårt attveta. Det är något som ekonomerna inte har några hållbara teorier om.Roy : I dessa konvergensprogramtider måste man fundera på vad somskulle hända om konvergenskraven -- eller statsskulden -- mjukades upp, omSverige t.ex. skulle gå in i EMU:s tredje fas med en statsskuld på . Alternativt, vad skulle hända med svensk ekonomi om vi mycket snabbtförsökte minska statsskulden till på ungefär ?Klas : Jag skall ge några korta svar. Både och ställde frågor om EMU. Jag tror att många av de frågor som ställs inteborde ställas här utan till . Det är ju nämligen inte vi själva sområder över hur synen på konvergenskriteriet statsskuld. Jag gissar -- jag kanha fel -- att tyskarna kommer att vara väldigt strikta och inte släppa in demsom uppvisar sämre siffror. I alla fall kommer de att försöka hålla dem sominte klarar konvergenskriterierna utanför. Det beror helt enkelt på attEuropa inte är något optimalt valutaområde. Det skulle bli stora spänningarmellan olika valutor om dessa länder skulle släppas in. På så sätt skulle enväldig sprängkraft byggas in, som hotar unionen. Från tysk sida vill mannaturligtvis inte få in svaga nationer som befläckar D-marken. Jag tror alltsåinte att frågan skall ställas här utan till eller till den tyskeförbundskanslern.Johan frågade vad EMU-inträdet kommer att kosta i form avarbetslöshet. Återigen är det en fråga som inte skall ställas här, utan dethandlar om vad som sker på kontinenten. Om det utbildas en grupp länder --och staterna runt om och eventuellt -- som 1999 bestämmersig för att försöka gå vidare och skapa EMU, så kommer pressen på oss attförsöka klara konvergenskriterierna att skärpas, oavsett om vi formellt är medi unionen eller inte. Annars kommer vi att betraktas som ett B-lag eller enB-nation inom EU. Om jag skall vara ärlig, tror jag inte att vi har så mycketatt välja på. Jag håller med om att de riktigt långsiktigaeffekterna är mycket svåra att bedöma.Så till fråga: Jag känner inte till några kvantitativabedömningar av effekten på den inhemska efterfrågan på kortränteförändringar.Konjunkturinstitutet gjorde ett försök att analysera effekten avframför allt femårsräntans förändringar. Problemet var att undersökningarnaframför allt grundade sig på en historia med fast växelkurs. Vi vet tyvärr intesärskilt mycket om huruvida resultaten stämmer även under rörlig växelkurs.Därför kan jag inte ge något bra svar. Jag kan ge ett allmänt svar, att de högakorträntorna naturligtvis kommer att fördyra upplåningen i bostads- ochfinanssektorn. Därmed försvåras återhämtningen i fastighetssektorn liksom i denfinansiella sektorn. Men jag har inte tillräcklig kunskap för att sätta någrasiffror på vad det betyder för den slutliga efterfrågan i nationen.Frågan om huruvida matmomssänkning kan ge andrum: Ja, kanske i någon sortsmatematisk mening. Men det förutsätter att det verkligen blir en prissänkningvia matmomsen, vilket vi inte har en aning om, eftersom vi inte vet hurhandlarna kommer att reagera med sina marginaler. Vad vi däremot vet är attsänkningen, precis som du själv sade, i så fall faller bort närtolvmånaderstalet så att säga trillar ut ur statistiken.Om man skall tala om förtroende och omvärldens syn på , tror jag attså gott som alla bedömare inser att KPI-effekten är en engångshändelse och attden därför inte stärker det långsiktiga förtroendet. Risken är snarare atteffekten blir den motsatta, om placerarna och de internationella bedömarnainte förstår eller accepterar resonemanget bakom sänkningen utan ser den sommer eller mindre obegriplig.Mats : Jag håller med . Jag skall bara göra en kompletteringsom gäller konvergensprogrammet. Även här går det ju att fiffla medstatistiken, precis som med momssänkningen där man kan fiffla litet medinflationstakterna. Man räknar nämligen inte statsskulden brutto utan i ställetnetto. Då kommer vi i något slags formell matematisk mening att klara kravet påstatsskulden. Det är väl en förhandlingsfråga mellan och EU om vi skallfå räkna statsskulden brutto, som jag tidigare visade exempel på, eller om viskall räkna den netto, dvs. att från statsskulden dra ifrån de tillgångar vihar, främst i AP-fonden. Det finns mycket att säga om huruvida det är korrekteller inte att göra så. Jag tycker, för att göra en lång historia kort, att detekonomiskt korrekta är att räkna brutto och inte göra avdrag för AP-fondenstillgångar i statsskulden. Men detta är en förhandlingsfråga.Klas : Däremot kan man konsolidera själva statens skuld. Då hamnarden i och för sig lägre. Det kan man göra.Ordföranden: det någon uppföljningsfråga?Thomas : Kan jag bara kort få kommentera att orsaken till att vibalanserar på inflationsmålet också är statistikfiffel, dvs. höjningar avindirekta skatter som detta neutraliserar.Roy : Det pågår ju en diskussion om konvergenskraven. Vi vet attdet även från en del andra länder finns ett starkt tryck på att man skall höjaden acceptabla skuldkvoten. Vad skulle det få för effekter för svensk ekonomi?Jag tänker då på makron som tillväxt, arbetslöshet osv. om vi går in i meden väldigt hög statsskuld. Blir det förskjutningar eftersom resurser lämnarlandet i högre utsträckning än om vi hade haft en lägre statsskuld t.ex. ellervad händer egentligen? Hur ser ni ekonomer på detta?Mats : Hur menar du? Menar du att vi har stor statsskuld och inteblir insläppta eller att man tummar på det och släpper in med den högastatsskulden? Är det jämförelsenormen? Undrar du då vad det är för skillnadmellan de två alternativen? Statsskulden är ju densamma i de två fallen. Därförär det väl bättre att vi blir insläppta med en stor statsskuld än att vitvingas att stå utanför med en stor statsskuld. Men det är svårt att säga vilkade exakta effekterna blir.Ordföranden: Jag vill rikta ett varmt tack till och för er medverkan. Tack skall ni ha!Inriktningen av åtgärdsförslagen i kompletteringspropositionenOrdföranden: Ni är alla välkomna till den sista avdelningen avutfrågningen om ekonomiska läge. Vi hälsar statssekreterare från hjärtligt välkommen till oss.Svante : Jag skall säga några få ord inledningsvis. För den som harhunnit läsa kompletteringspropositionen är allt känt. Det jag skall göra äregentligen bara att peka på huvudpoängen i kompletteringspropositionen,nämligen att statsfinanserna är under kontroll.Med de beräkningar vi nu har i kompletteringspropositionen ser vi att vi kanstabilisera skuldkvoten -- statsskulden som andel av BNP -- , alltsånästa år. Det är än vi räknade med under valrörelsen och ett årtidigare än vi räknade med i budgetpropositionen.Vi ser också att underskottet i de offentliga finanserna går ner kraftigt.Det kommer med nuvarande projektion nästan ner till noll , från att havarit 1993. Det här är en internationellt sett mycket omfattandesanering av de offentliga finanserna. Det finns ett fåtal länder som harförsökt sig på något liknande.Det är svårt att i förväg säga när det här ger resultat på de finansiellamarknaderna. Vi ser en tudelning av ekonomin. Den reala delen av ekonomingår bra, tillväxt, sysselsättning, m.m. Men de finansiella marknaderna harfortfarande inte tagit intryck av den utvecklingen.Vi är inte ensamma om att ha en situation av det slaget. Jag var iUSA, där man har ungefär samma situation. Man har en ekonomi som går hyggligt,men man har en valuta som är undervärderad. Försvagningen av dollarn har gåttlängre än de ekonomiska bedömarna egentligen tycker är rimligt.Men vår övertygelse är att detta förr eller senare kommer att ge genomslagockså på de finansiella marknaderna. Möjligen har vi sett början till det desenaste . Men det får framtiden utvisa.Lennart : Det jag först vill ta upp är ett ämne som vi ocksådiskuterat något . Regeringen har valt att som mangör vissa utgiftsnedskärningar också sänka skatten på mat, dvs. Dethar i den ekonomiska debatten framhållits att när man i det här läget sänkerskatt -- vilket är en tacknämlig åtgärd -- bör man i första hand sänka skattersom är skadliga och som påverkar tillväxtmekanismerna. Regeringen har valt attsänka en skatt som inte bedöms vara särskilt skadlig i det hänseendet. Detskulle vara intressant att höra dig utveckla tankegångarna bakom momssänkningenpå mat, särskilt med utgångspunkt från den debatt som har förts den senastetiden. Såväl fackekonomer som i stort sett alla andra har menat att det är endålig åtgärd.Min andra frågeställning, som jag tänkte att du skulle kommentera något,gäller en bra sak i kompletteringspropositionen. Det står på flera ställen omnågonting som bör kunna ge utgiftsnedskärningar och ökad produktivitet.Regeringen skriver bl.a. att kommunerna bör få en ökad frihet att anpassaverksamheten enligt sina lokala förutsättningar. Man skriver under detkommunala avsnittet att man avser att göra en översyn. Alla tänkbara åtgärderskall tas fram för att underlätta för kommuner och landsting att ökaeffektiviteten och göra prioriteringar mellan olika verksamheter. Man skalldärför undanröja kostnadsdrivande regler för kommuner och landsting.På sidan 23 i kompletteringspropositionen, i anslutning till de häruttalandena, står det också att "förslag på detta områdebereds i ." Eftersom detta är inskjutet på justdet här stället gör man reflexionen att det är rimligt att tro att regeringenavser att göra en översyn av socialtjänstlagen som ger kommunernabestämmanderätt över utgifter och t.ex. socialbidrag och att det inte kommeratt skapas någon riksnorm. Jag skulle vilja få det bekräftat, som jagskulle vilja få höra vilka kostnadsdrivande åtgärder i övrigt som man avser attavskaffa i samband med den här översynen.Svante : Låt mig ta matmomsen först. Det finns olika typer avargument för olika typer av skattesänkningar. har en radandra skatter sänkts, t.ex. skatt på inkomst av kapital som har enfördelningseffekt som inte stämmer överens med den nuvarande regeringensambitioner. Det är det som skiljer en skattesänkning på kapitalinkomster frånen matmomssänkning. Det är alltså fördelningsmotivet som har varit starkast.Man kan också ifrågasätta vilken effekt sänkningarna av de s.k. skadligaskatterna har haft . Tanken var väl atttillväxten och sysselsättningen skulle öka. Så har inte blivit fallet. Jag troratt det är ganska svårt att säga precis vilka effekter olika skattesänkningarhar. Men i fördelningsavseende är den här betydligt bättre än en del andraskattesänkningar.För regeringen har det också varit viktigt att komma in i en situation där deoffentliga finanserna är mer stabila. Det blir de om utgiftsnivån är lägre ochom underskottet är lägre. Vi hade en situation med en kraftigt ökad utgiftsnivåfram till 1993, framför allt . Då steg utgiftsandelenav BNP , från till . Det är en ohållbar situationi längden. Därför måste utgiftsnivån komma ner, så att vi får lättare att klaranästa lågkonjunktur. Det är det som är det viktiga och som även ingår ikompletteringspropositionen. Man sänker utgiftsnivån. har manmöjlighet att göra något som är fördelningspolitiskt riktigt, man kan sänkamatmomsen.När det gäller kommunerna vill jag inte gå längre än till det som finnsupptaget i kompletteringspropositionen. Eftersom Socialtjänstkommitténs förslagfortfarande bereds inom regeringen kan jag inte precisera mig mer än så.Lennart : Jag vill bara peka på att det var intressant att denfrågan nämndes i det här sammanhanget. Det kanske leder till den slutsats somjag drog.Låt mig bara göra en precisering beträffande skattepolitiken. att det kunde vara riktigt att höja skatter av fördelningspolitiska skäl,även om, som jag uppfattade det, de skattehöjningarna leder tillsamhällsekonomiskt ogynnsamma effekter. Och det är vad många av deskattehöjningar som genomdrevs leder till.Det är en mycket kortsiktig fördelningspolitik om man skadar tillväxten.Samtidigt sänker man nu skatter som inte påverkar tillväxtförutsättningarna.Jag finner i så fall den prioriteringen i skattepolitiken oerhört ologisk,särskilt om man säger sig vilja eftersträva en ökad ekonomisk tillväxt. Jagvill att du utvecklar den synen ytterligare.Svante : Det viktiga är egentligen inte att sänka skatter. Detviktiga är att sänka utgifter. Det som gjordes under den gångnaregeringsperioden var faktiskt att man höjde utgiftskvoten dramatiskt och sänkte skatteandelen. Därmed uppstår ett stort underskott i de offentligafinanserna. Det driver upp räntorna och är förödande för tillväxten. Det är detvi måste komma ifrån. Vi måste få ner utgiftskvoten och vi måste få nerunderskotten. Då går också räntorna ner. Det är det som är det viktiga, att vifår ner räntorna och därmed får i gång tillväxten igen. Det tror jag är detallra viktigaste i både utgifts- och skattepolitiken.Per-Ola : Herr ordförande! Rubriken på det här avsnittet iutfrågningen är Inriktningen av åtgärdsförslagen i kompletteringspropositionen.Med tanke på hur den har växt fram är jag väl inte rätt man att ställa frågorom den. Därför tänkte jag gå litet vid sidan om.Det har i medierna framskymtat att skatteintäkterna kan bli väsentligt bättreän som har redovisats. Jag skulle vilja få en kommentar från SvanteÖberg på den punkten.Den andra punkten jag vill ta upp är konvergensprogrammet. Bakgrunden är attambitionsnivån i de olika ländernas konvergensprogram skiljer sig något. En delkonvergensprogram är ganska detaljerade, andra är mer övergripande ochbeskriver den ungefärliga utvecklingen framöver. Utan att föregripa dediskussioner om konvergensprogrammet som skall starta och utan att gåin på detaljer, skulle jag vilja fråga: Vilken inriktning avser regeringen attdet konvergensprogram som vi skall lägga fram kommer att ha?Svante : Vi börjar med den fråga som gällde att skatteinkomsternablir bättre än tidigare beräknat. Det har varit viktigt för regeringen attbasera sina bedömningar på försiktiga antaganden om tillväxt ochränteutveckling.Under den djupa lågkonjunkturen , ,tappade i stort sett av den BNP som vi skulle ha haft om denutvecklats enligt trenden i stället för på det sätt som faktiskt skedde. Om manjämför trendutvecklingen med den faktiska utvecklingen uppstod ett BNP-gap på10 %.Det får naturligtvis till konsekvens att skatteunderlaget försvagas. Detbidrar till att utgiftskvoten höjs. Vi förutsätter nu i kalkylerna fram att vi får igen av det vi då tappade. Det är enförsiktig bedömning.Även när det gäller räntan har vi försökt att vara försiktiga. Utvecklingenhar visat att vi inte har lyckats vara tillräckligt försiktiga. Vi förutsatte ibudgetpropositionen att räntan på den femåriga statsobligationen skulle vara10 % i genomsnitt under det här året. Det är visserligen fortfarande möjligt,men steg räntan.I den nuvarande bedömningen har vi förutsatt att räntan på den femårigastatsobligationen går ner från den nivå som rådde strax förekompletteringspropositionen, vilket var , till 10 1/i slutet avåret och att den sedan fortsätter ner till 8 1/. Även det ärförsiktigt. har räntan gått ner rätt bra. Den är snart nerepå 10 1/. Men räntor kan gå både upp och ner, så det är fortfarande bra attha en relativt försiktig bedömning. Det här är de två viktigaste antagandenaför den offentliga sektorns finansiella utveckling.Inriktningen att göra försiktiga bedömningar har också till följd attutfallet ofta ser bättre ut när nya beräkningar kommer. Vi får litet merskatteinkomster och underskottet blir mindre. Så har också varit fallet underden här perioden. Vi har försökt att vara försiktiga och får vi litet merskatteinkomster. Det är en revidering som går åt ett gynnsamt håll. Det harockså varit avsikten att de revideringar som sker skall gå åt det gynnsammahållet.Man kan till och med säga att de beräkningar som vi nu gör avränteutgifterna, om vi ser på litet , faktiskt visar mindreränteutgifter än vi räknade med i budgetpropositionen, trots att vi har skrivitupp ränteantagandet. Det beror på att underskotten i de offentliga finansernaär betydligt mindre än vi räknade med tidigare. Det har betytt mer än atträntenivån i de senaste beräkningarna är högre. Till och med ränteutgifternaräknar vi nu med är lägre.Utan att gå in på detaljer kan jag svara så här på frågan omkonvergensprogrammet. Avsikten är att lämna ett relativt kortfattat dokument,30--40 sidor kanske, som i stora delar eller helt bygger påkompletteringspropositionen. Exakt vad som skall finnas i konvergensprogrammetfår diskussionen och framöver visa. Men det bör allmänt sett redovisamålen för den ekonomiska politiken, det bör redovisa vilken ekonomisk politikman avser att föra för att nå de här målen och i synnerhet hur man avser att nåde konvergenskriterier som EU-länderna gemensamt har ställt upp.Inom parentes skulle jag vilja säga att regeringen också anser dekonvergenskriterierna vara bra för den svenska ekonomin, inte bara för att viså småningom skall stå i den situationen att vi kan välja att gå in eller integå in i det tredje steget i EMU, utan därför att de är kriterier som de flestaindustriländer bedömer som normala. Det är sunda statsfinanser, låg inflation,stabilitet i växelkursen. Det är sunda kriterier som vi i alla händelser börförsöka uppnå.Dessutom kommer vi att föreslå att man också har ett avsnitt omsysselsättningsutvecklingen på medellång sikt. Det finns, efter det möte somhölls i , inom EU en ökad ambition när det gällersysselsättning och arbetslöshetsbekämpning. Den har bl.a. tagit sig uttryck iatt man nu föreslår att det skall tas fram medelfristiga program försysselsättningsutvecklingen. En möjlighet att göra sådana är att justkomplettera konvergensprogrammen med ett medelfristigt perspektiv också försysselsättningsutvecklingen. Det är ytterligare en sak som vi tänker föreslåatt man skall ha med i konvergensprogrammet.Anne : Jag vill göra en kommentar och ställa två relativt kortafrågor. Jag tycker att det var roligt att höra prata så mycket ochinlevelsefullt om vikten av lägre offentliga utgifter. Vi kan konstatera att ikompletteringspropositionen har man tagit till sig denna insikt så till denmilda grad att man tillskriver sig effekter som följer av tidigare fattadebeslut som vore de effekter av egna åtgärder, fast man i rätt stor utsträckningvar emot dessa beslut då. Men det var en randkommentar av det mer politiskaslaget.Svante sade att många av åtgärderna var motiverade av att man lättareskulle klara nästa lågkonjunktur. Han nämnde också att om trenden hade följtstidigare, hade vi sluppit det gap som har uppkommit på grund av ganskabetydande konjunkturvariationer. gäller min fråga: Varför finns det intenågra konjunkturmönster inlagda i perspektivet framåt? Frågan var uppe redanunder förmiddagen, men jag tycker att den också är värd ett politiskt svar,eftersom det är relativt osannolikt att förloppet under resten av 90-talet heltsaknar konjunkturmönster. Det var den första frågan.Den andra frågan rör den s.k. strukturella arbetslösheten. Jag tycker att manhar landat på en oroande hög nivå. Dessutom kvarstår ett mycket stort antalpersoner i olika åtgärder på grund av konjunkturläget, sammanlagt ,vilket enligt det som står i kompletteringspropositionen anses vara ettnormalkonjunkturläge.Jag utgår från att regeringen inte tycker att detta är bra, utan gärna skullevilja undvika att fastna på en så hög arbetslöshetsnivå. Under förmiddagensutfrågning av ekonomerna togs ett antal olika saker upp som skulle kunnamedverka till att man fick ner den strukturella arbetslösheten litet grand.Rätt många av förslagen i kompletteringspropositionen går i fel riktning omutgångspunkten är den som åtminstone de här ekonomerna pratade om eller ocksåsaknas förslagen helt.Några pratade om decentralisering och om lönespridning. Någon nämnde högregrundavdrag. Det pratades om lägre skatt för tjänster och det pratades omrörlighet. På några av de punkterna finns det antingen inga förslag alls, ellerockså går de åt fel håll. Man har liksom sänkt grundavdraget och man har sänktstimulanserna för rörlighet, men man har inte lagt fram något förslag omflexibla anställningsformer och liknande.Min fråga är egentligen: Hur kommer det sig att regeringen är nöjd med attfastna på en arbetslöshetsnivå som är och alltså avstår från att läggafram förslag som skulle kunna medverka till att få ner den strukturellaarbetslösheten?Svante : Jag vill börja med den första frågan, varför det inte harlagts in några konjunktursvängningar i de medelfristiga bedömningarna. Detfinns två typer av kommentarer man kan göra till det. Först och främst är detomöjligt att förutsäga när nästa lågkonjunktur kommer.