bet · GI01KU29 · 1995-02-21 00:00:00 — Övriga kyrkliga frågor11.1 Stat--kyrka-frågan m.m.11.1.1 MotionernaI motion 1994/95:K613 av m.fl. (c) yrkastillkännagivanden till regeringen om vad som i motionen anförts omsambandet mellan stat och kyrka (yrkande 1), omförhållanden och förutsättningar för ocharbete (yrkande 2), om att Kyrkoberedningens förslag inteläggs till grund för ett principförslag till kyrkomöte(yrkande 3) samt om folkomröstning i kyrka--stat-frågan föreriksdagens beslut (yrkande 4).Enligt motionen utgör den öppna svenska folkkyrkan en tillgång bådeför den enskilde och för samhället, och det är en viktig uppgift attäven för framtiden säkerställa folkkyrkokaraktär, dessdemokratiska uppbyggnad och en rikstäckande verksamhet. Motionärernaanser att sambandet mellan kyrka och stat skall behållas.Enligt motionen bör en fördjupad diskussion ske om den öppnafolkkyrkans roll i samhällsutvecklingen när det gäller frågor om ökadlokaldemokrati och decentralisering. Motionärerna anger följandefrågor som särskilt viktiga att bevaka för att bevara bästa tänkbaraarbetsförutsättningar för : ett bevaratsamband mellan stat och kyrka, grundlagfäst lokalt självbestämmandeenligt den kommunala självstyrelsens principer med rätt att besluta omnödvändig utdebitering för att finansiera verksamheten, utseende avbeslutsfattare inom genom allmänna val, ettinomkyrkligt ekonomiskt utjämningssystem för att utjämna mellan rikaoch fattiga församlingar och pastorat och att skallförbli ett evangeliskt-lutherskt trossamfund. Slutligen anges som ensådan viktig fråga att huvudmannaskapet för begravningsväsendet skallligga kvar hos och att kostnaderna -- när det gällerkyrkotillhöriga -- skall täckas genom kyrkans lokalautdebiteringsrätt. För de icke kyrkotillhöriga bör enligt motionensökas lokalförankrade lösningar.Enligt motionärernas uppfattning kan Kyrkoberedningens förslag inteläggas till grund för ett principförslag till kyrkomöte,vilket bör ge regeringen till känna.Om regeringen väljer att i skrivelse till kyrkomöte läggafram förslag till förändringar som innebär en skilsmässa mellan kyrkaoch stat måste detta, enligt motionärerna, föregås av enfolkomröstning innan och kyrkomötet tar ställning. Detta börenligt motionen ges regeringen till känna.I motion 1994/95:K628 av m.fl. (fp) yrkas etttillkännagivande till regeringen av vad i motionen anförts om behovetav en snabb, långsiktig och principiellt hållbar lösning avstat--kyrka-frågan.Motionärerna anser att kyrkan bör skiljas från staten i former somär betryggande för kyrkans arbetsmöjligheter över hela landet. Det ärenligt motionen hög tid att lösa frågan om relationerna stat--kyrka.Kyrkoberedningens förslag kan enligt motionen inte i oförändrat skickläggas till grund för en slutlig lösning av stat--kyrka-frågan. Detprincipbeslut som enligt planerna skall fatta måsteenligt motionen i högre grad tillgodose kraven på religionsfrihet ochlikabehandling av trossamfund. Att i grundlag garantera särställning också är enligt motionen ett av deinslag i Kyrkoberedningens förslag som är oacceptabelt. Ett huvudkravbör enligt motionärernas mening vara att det efter reformen står klartatt inte är ett offentligrättsligt subjekt.Lösningen bör enligt motionärerna innebära att kyrkan frigörs frånstaten men att staten dels medverkar till att kyrkan gesarbetsmöjligheter över hela landet, dels lagreglerar ömsesidigaskyldigheter i fråga om indrivning av medlemsavgifter,begravningsväsende, kyrkans roll vid vigslar, ansvaret förkulturhistoriskt värdefulla byggnader m.m.Utgångspunkten för det beslut som skall fattas bör enligtmotionen vara att staten inte tar ställning för någon religion ellernågot samfund. kan enligt motionärerna inte betraktassom en del av statsmakten utan måste få ställning som en fri kyrka. Enannan utgångspunkt bör vara att staten i största möjliga utsträckningbehandlar religiösa riktningar lika. Motionärerna anser att ytterstaomsorg måste ägnas frågan hur lagstiftning som reglerar trossamfundensställning utformas och att regleringen inskränks till det som ärabsolut nödvändigt. Det enda som, enligt motionärerna, behöverregleras i grundlag -- utöver de principer om religionsfrihet somredan finns i regeringsformen -- är att statsmakterna har rätt att åtasig indrivning av medlemsavgifter från samfund och eventuella andraavvikelser från vad som i övrigt gäller för statens relationer till defria folkrörelserna.I motion K621 av och () yrkas attriksdagen skall besluta om en gemensam lagstiftning om trossamfund.Som en konsekvens av Kyrkoberedningens mål om likvärdig behandling avtrossamfunden anser motionärerna att det vore rimligt att regleringenav trossamfundens verksamhet sker i en gemensam lag. Detta liggerenligt motionen helt i linje med religionsfrihetslagen från 1951.Motionärerna anser att frågan om en gemensam lagstiftning för samtligatrossamfund kan behandlas separat och redan nu av riksdagen.11.1.2 lade fram betänkandet (SOU 1992:9)Ekonomi och rätt i kyrkan. Tre modeller för förändringar iförhållandet mellan stat och kyrka redovisades. I modell 1 ges en så självständig ställning som möjligt inom ramen för ettbevarat konstitutionellt samband med staten. Modell 2 ger en mycketstor frihet för , men innehåller ändå en visslagstiftning. Modell 3 innebär att all lagstiftning avvecklas.I samband med behandlingen av regeringens proposition 1991/92:85 Nykyrkolag konstaterade (bet. 1991/92:KU32) attstat--kyrka-frågan varit föremål för diskussion under lång tid.Utskottet uttalade att det mot bakgrund av redovisningen iERK-utredningens betänkande nu förelåg en god grund för det fortsattaarbetet med denna fråga. Utskottet förutsatte att ERK-utredningensbetänkande skulle bli föremål för ett brett remissförfarande. var det angeläget att frågan om förhållandet mellan kyrkaoch stat fick en grundlig behandling genom en parlamentarisk beredningoch att arbetet bedrevs i samverkan med företrädare för kyrkan. anfört gav som sin mening regeringen till känna.ERK-utredningens betänkande remitterades bl.a. till som bereddes tillfälle att -- i samråd med och efter hörande avförsamlingar, pastorat och kyrkliga samfälligheter samt övrigamyndigheter och organisationer inom kyrkan på stifts- och riksplanet-- lämna synpunkter på betänkandet. Betänkandet remitterades även tillvissa statliga myndigheter och andra icke-kyrkliga organ.Remissförfarandet avslutades och svarenöverlämnades till Kyrkoberedningen, som tillsatts våren 1992.Kyrkoberedningen (dir. 1992:45) hade som uppgift att se över denstatliga regleringen av ställning, organisation ochekonomi. Beredningen har tidigare avlämnat två skrivelser och ettbetänkande (SOU 1993:46) Vissa kyrkofrågor. avlämnadeberedningen sitt slutbetänkande (SOU 1994:42) Staten ochtrossamfunden. I betänkandet föreslås bl.a. att fårställning som ett eget rättssubjekt, som varken är statligt ellerkommunalt. Församlingar, pastoratssamfälligheter och andra kyrkligasamfälligheter behåller sin ställning som egna rättssubjekt men upphöratt vara kommuner. ställning (liksom församlingarnasoch samfälligheternas) blir på ett nytt sätt offentligrättsligtreglerad och kommer till uttryck i regeringsformen och en lag omSvenska kyrkan. Lagen om föreslås få ett särskiltkonstitutionellt skydd. Principen om allmänna handlingars offentlighetkvarstår för , dess församlingar och samfälligheter.Beredningen anser att alla trossamfund bör behandlas likvärdigt,varvid hänsyn dock skall tas till deras skilda förhållanden. än måste därför enligt beredningenges möjlighet att också formellt vara just trossamfund. Beredningenföreslår därför att en särskild juridisk form, registrerattrossamfund, skapas för dessa samfund. Bestämmelserna om dettaplaceras tillsammans med andra bestämmelser som rör trossamfund iallmänhet i en lag om trossamfund. Även regeringsformen bör enligtberedningens förslag innehålla en bestämmelse om andra trossamfund änSvenska kyrkan och om konstitutionellt skydd för vissa föreskrifter omdessa samfund.Den nuvarande församlingsskatten ersätts enligt beredningens förslagav en kyrkoavgift, som de som tillhör skall betala.Kyrkoavgiften tas upp via skattesystemet. Även de andra trossamfundsom så önskar kan utnyttja denna väg att ta upp sina avgifter. De sominte tillhör skall inte behöva betala någon skatt elleravgift till denna.Svenska kyrkans ekonomi säkerställs -- förutom genom kyrkoavgiften-- av att kyrkan får behålla den egendom som den nu disponerar. Vidareföreslår beredningen att staten skall betala dels ersättning förvården av kulturhistoriskt värdefulla byggnader, dels visstverksamhetsbidrag.Lagen om föreslås innehålla endast bestämmelser omSvenska kyrkans identitet, skyldigheten för dem som tillhör den attbetala avgift till den, dess rätt att besluta i kyrkligaangelägenheter samt -- mycket översiktligt -- dess organisation. Iövriga frågor får enligt beredningen besluta själv, iförsta hand genom kyrkomötet.Kyrkoberedningens slutbetänkande har remissbehandlats, och svarenbereds inom Civildepartementet.Med hänvisning till Kyrkoberedningens då pågående arbete avslogriksdagen (bet. 1993/94:KU7) motioner gällandestat--kyrka-frågan. 1994/95:KU15) avslog riksdagenett motionsyrkande (c) om ett tillkännagivande till regeringen ombibehållet samband mellan kyrka och stat. Utskottet ansåg då att någotuttalande i frågan inte borde göras i avvaktan på den fortsattaberedningen av Kyrkoberedningens förslag. Särskilt yttrande lämnadesav ledamoten från Centerpartiet.11.1.3 Utskottets bedömningKyrkoberedningen har gett förslag om de framtida relationerna mellanstaten och . Som framgått ovan bereds Kyrkoberedningensförslag inom och regeringen har föravsikt att i skrivelse till kyrkomöte lägga fram förslag omde framtida relationerna mellan staten och . I avvaktanpå denna fortsatta behandling av Kyrkoberedningens förslag bör enligtutskottets mening inte göra något uttalande i frågan.Utskottet avstyrker motionerna K613 och K628.I motion K621 berörs frågan om trossamfundens ställning. Även dennafråga omfattas av Kyrkoberedningens förslag. Utskottet anser attriksdagen i avvaktan på den fortsatta behandlingen avKyrkoberedningens förslag inte bör vidta någon åtgärd med anledning avmotion K621. Utskottet avstyrker motionen.11.2 Begravningskostnader11.2.1 MotionernaI motion 1994/95:K606 av () yrkas att hosregeringen begär förslag som möjliggör begravningshjälp i enlighet medvad som anförts i motionen. Enligt motionären är den höga kostnadenför en begravning en anledning till att det bör kunna erbjudas ettalternativ. Motionären hänvisar till en verksamhet vid Uddevallasjukhus, där sjukhuset har förmedlat en billig och enkel kista som deanhöriga har kunnat köpa. De andra skäl som talar för att öppnamöjligheten till alternativa begravningsformer är enligt motionärendels det faktiska oligopolet som begravningsentreprenörerna längelyckats upprätthålla, dels att är på väg att utvecklas tillett mångkulturellt samhälle. Motionären anser att hosregeringen skall begära förslag som möjliggör att landsting ellerkommuner via sjukhus eller annan vårdinrättning får tillhandahållabilliga kistor och hjälp eller rådgivning om begravningar i egen regi.I motion 1994/95:K626 av () yrkas attriksdagen hos regeringen skall begära förslag till sådan ändring avlagen att landstingen får rätt att tillhandahålla kistor tillallmänheten för att möjliggöra för den enskilde att själv ombesörja enbegravning. Motionären framhåller behovet av alternativ och även idenna motion hänvisas till verksamheten vid medförsäljning av kistor. En förutsättning för att en konkurrenssituationskall råda och att man kan åstadkomma prissänkningar är, enligtmotionären, att sjukhusen kan tillåtas att tillhandahålla kistor tillsjälvkostnadspris.I motion 1994/95:K627 av och ()yrkas ett tillkännagivande till regeringen om vad som i motionenanförts om begravningsclearing. Motionärerna föreslår att manlagstiftar om obligatorisk begravningsclearing. Om inte clearing finnskan enligt motionen dödsboet belastas med hela den kostnad som annarsbetalas av församlingen, ibland ca . Detta är enligt motionenen stor utgift om man dessutom betalat kyrkoskatt till den kommun somvägrar clearingen.11.2.2 BakgrundDet åligger pastoraten inom att hålla allmännabegravningsplatser. Stiftssamfälligheterna skall dock hålla allmännabegravningsplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund.Regeringen kan besluta att en allmän begravningsplats i stället skallanordnas av en kommun. Den som var folkbokförd inom pastoratet resp.kommunen skall beredas plats på allmän begravningsplats. I mån avutrymme kan även annan få plats. Efter särskilt tillstånd avlänsstyrelsen kan stiftelse eller trossamfund anordna enskildbegravningsplats. Tillstånd lämnas bara om det finns särskilda skälför det och det kan antas att stiftelsen eller trossamfundet kanfullgöra de uppgifter som ankommer på innehavare av enbegravningsplats.Skötseln av allmän begravningsplats bekostas genom skattemedel.Kostnaderna för utsmyckningen av en anhörigs gravplats och dekostnader som föregår begravning, t.ex, för kista och svepning, fården enskilde själv stå för. Ofta uttas av dödsboet en ersättning förupplåtelse av gravrätt. Ersättning kan också komma i fråga förtjänster utanför den egentliga begravningsverksamheten, t.ex. förskötsel av gravplats.En särskild utredare tillkallades med uppgift att kartläggade kostnader som uppkommer i samband med begravning och undersöka omdet föreligger behov av stöd för sådana kostnader genom ökatsamhällsansvar. Utredningen redovisade sitt arbete i betänkandet Vadkostar begravningar -- vem betalar? (SOU 1990:82). I utredningenredogörs vad gäller frågan om begravningshjälp för möjligheterna tillsådan genom försäkringsskydd och motsvarande samt genom bidrag enligtsocialtjänstlagen. Enligt utredningen är möjligheterna att minskaenskildas begravningskostnader relativt begränsade. Det pekas dock isammanhanget på att en öppen redovisning avbegravningsentreprenörernas arvoden och ersättningar är att föredraoch bör eftersträvas i stället för den vanligen tillämpade ordningenmed att en del av arvodet tas ut som en del av det pålägg på ca 100procent som görs på priset för kista. Utredaren finner det angelägetatt begravningsentreprenörers Förbund (SBF) och Fonusintensifierar sina insatser för att en mera rättvisande prissättningoch redovisning av arvoden och ersättningar hosbegravningsentreprenörerna skall komma till stånd.Utredaren berör den s.k. Funeralkistan som avses tillhandahållasendast genom sjukhus och som prövats i en begränsad försöksverksamhetvid sjukhuset i , där sjukhuset tar ut ett självkostnadsprisför kistan. Medverkan från sjukhusen i att tillhandahålla kista ochsvepningsarbete anser utredaren bör vara ett alternativ som skallkunna finnas att tillgå. Det bör dock enligt utredaren närmareklarläggas och övervägas om verksamheten ryms inom landstingenskompetensområde och lämpligen bör förenas med sjukvården, samt inteminst hur verksamheten förhåller sig i ekonomiskt avseende.Utredaren framhåller att det är synnerligen angeläget att systemetmed s.k. begravningsclearing kommer till allmän, enhetlig ochrikstäckande tillämpning i hela landet. Systemet innebär att deavgifter som belastar enskilda vid begravning av icke församlingsbobetalas av den avlidnes hemförsamling.Slutligen anför utredaren några synpunkter på frågan om någon formav allmän begravningshjälp till enskilda. Om ekonomiskt stöd skallutgå, bör det enligt utredaren naturligen ske genom den allmännaförsäkringen och finansieras genom arbetsgivaravgifter. Ombegravningshjälp skulle införas i borde den enligt utredarenanpassas till att motsvara kostnaderna för kista, svepningsarbete ochvad som i övrigt får anses nödvändigt och ofrånkomligt för enbegravning, en kostnad på ca priser. Med ettberäknat antal av 95 000 dödsfall skulle de sammanlagda årligautbetalningarna av begravningshjälp uppgå till ochföranleda ett ökat avgiftsuttag på ca 0,1 %.Socialförsäkringsutskottet behandlade (bet.1993/94:SfU4) motioner med yrkanden som gällde införande av en allmänbegravningsförsäkring. Motionerna avstyrktes med hänvisning tillpågående beredning inom avbegravningskostnadsutredningens förslag.Regeringen redogjorde budgetproposition (prop.1993/94:100 bil. 14 s. 14) för reformarbetet i . Enhänvisning gjordes bl.a. till Kyrkoberedningens då pågående arbete ifrågan om huvudmannaskapet för begravningsväsendet och dessfinansiering. På uppdrag av Kyrkoberedningen har Statskontoretutarbetat ett förslag till en framtida finansiering avbegravningsväsendet. Statskontoret har därvid visat på konsekvensernaav en statlig resp. en begravningsavgift. I det sammanhangetberörs också systemet med begravningsclearing. Enligt regeringen hardessa frågor också, åtminstone indirekt, ett samband med den enskildeskostnader för begravningar. Remissbehandlingen avBegravningskostnadsutredningens betänkande har enligt regeringen visatatt utredningens förslag rymmer en rad problem, bl.a. avstatsfinansiell natur. Regeringen har därför inte ansett sig bereddatt förelägga något förslag i denna fråga. Enligt regeringenutesluter det inte att frågan åter kan aktualiseras i samband medbehandlingen av Kyrkoberedningens förslag om begravningsverksamhetenoch dess finansiering. Den kan då, enligt regeringen, avgöras i ettstörre sammanhang där såväl huvudmannaskap, skatte- elleravgiftsfinansiering som clearingsystem och enskildas kostnader kanvägas in.Kyrkoberedningen föreslår i sitt slutbetänkande (SOU 1994:42) Statenoch trossamfunden att huvudmannaskap förbegravningsverksamheten behålls. Beredningen förordar att alla fårbetala till begravningsverksamheten genom en särskild statligbegravningsavgift, som tas upp tillsammans med inkomstskatten. I detfortsatta utredningsarbetet bör dock enligt beredningen ävenförutsättningarna för en starkare lokal förankring av finansieringenprövas. Stiftssamfälligheterna föreslås bli befriade från skyldighetenatt anordna begravningsplatser för dem som inte tillhör något kristetsamfund.Av slutbetänkandet framgår (s. 102) att många pastorat m.fl. deltari ett clearingsystem, som innebär att en person som var folkbokförd iett pastorat kan begravas i ett annat utan särskild kostnad fördödsboet, varvid pastoraten sinsemellan utjämnar kostnaderna. Enligtberedningens mening är det med hänsyn till de förändradelevnadsmönstren med bl.a. flyttning mellan olika orter synnerligenangeläget att ett riksomfattande clearingsystem kommer till stånd.Kyrkoberedningen anser bl.a. att möjligheten att fordra särskildersättning för upplåtelse av gravrätt bör slopas, om en statligbegravningsavgift införs. Det skulle enligt beredningens mening rimmailla med de tankar som ligger bakom förslaget om en enhetlig avgift omden avlidnes dödsbo -- utöver vad den avlidne i livstiden betalat ibegravningsavgift -- också på sina håll skulle nödgas betala särskiltför upplåtelse av gravrätt. En sådan ordning skulle också motverkasträvandena att upprätthålla effektiviteten i begravningsverksamheten.De speciella problem i samband med upplåtelse av gravrätt som kanuppkomma om någon önskar upplåtelse av sådan rätt får enligtberedningen lösas i ett fortsatt utredningsarbete. Beredningenframhåller att förslaget inte medför något hinder mot att den somanordnar en allmän begravningsplats fordrar särskild ersättning förtjänster utanför den egentliga begravningsverksamheten. Sådanersättning kan komma i fråga t.ex. för skötsel av gravplats.Som framgått ovan bereds Kyrkoberedningens förslag för närvarandeinom Civildepartementet.Av budgetproposition (prop. 1994/95:100, bil. 14 s. 27)framgår att regeringen räknar med att i samband med frågan om ansvaretför begravningsverksamheten och Kyrkoberedningens förslag i dennafråga, även kunna ta upp frågan om den enskildes kostnader förbegravningar.I sammanhanget kan nämnas att Regeringsrätten 1993 (ref. 1993 ref.25) ansett att en landstingskommunal nämnd överskridit sinabefogenheter genom beslut att vid sjukhus tillhandahålla likkistortill självkostnadspris. Även om det möjligen i vissa fall kanunderlätta för den avlidnes anhöriga att få tillgång till den servicesom sålunda erbjöds, kunde Regeringsrätten enligt domskälen intefinna, att den ifrågavarande verksamheten uppbars av ett sådantallmänintresse att den kunde anses som en landstingskommunalangelägenhet.Riksdagen avslog (bet. 1994/95:KU15) motioner medlikartat innehåll som de nu aktuella. I avvaktan på beredningen avKyrkoberedningens slutbetänkande och dess förslag avseendebegravningsverksamheten ansåg utskottet att det saknades skäl förriksdagen att vidta någon åtgärd med anledning av motionerna.11.2.3 Utskottets bedömningMotionärerna framhåller betydelsen av att minska den enskildeskostnader för begravning. Som framgått ovan omfattar Kyrkoberedningensförslag även frågan om ansvaret för begravningsverksamheten.Beredningen har bl.a. föreslagit införande av en allmän, statligbegravningsavgift. Det har även framgått att regeringen avser att iden fortsatta behandlingen av Kyrkoberedningens förslag också behandlafrågan om den enskildes begravningskostnader. Mot bakgrund härav anserutskottet att inte bör vidta någon åtgärd med anledning avmotionerna K606, K626 och K627. Utskottet avstyrker dessa motioner. beträffande fråga om avslag på proposition 1994/95:129 attriksdagen avslår motion 1994/95:K16, res. 1 (fp)2. beträffande 11 kap. 1--3 §§ kyrkolagen (1992:300) attriksdagen med avslag på motionerna 1994/95:K13 i denna del och1994/95:K15 yrkande 2 a) antar regeringens förslag till lag om ändringi kyrkolagen (1992:300) såvitt avser 11 kap. 1--3 §§, res. 2 (c)3. beträffande den kyrkokommunala kompetensen att riksdagenavslår motion 1994/95:K14, res. 3 (c)4. beträffande katastrofhjälp och internationellt bistånd attriksdagen avslår motion 1994/95:K15 yrkande 2 b),5. beträffande inrättande och drivande av ålderdomshem attriksdagen avslår motion 1994/95:K610,6. beträffande kyrkokommunalt partistöd att avslårmotionerna 1994/95:K12 och 1994/95:K15 yrkande 2 c), res. 4 (c)7. beträffande 22 kap. 1 § kyrkolagen (1992:300) att riksdagenmed avslag på motionerna 1994/95:K13 i denna del och 1994/95:K15yrkande 2 f) antar regeringens förslag till lag om ändring ikyrkolagen (1992:300) såvitt avser 22 kap. 1 §, res. 5 (c) - villk.8. beträffande tidpunkt för kyrkovalet och mandatperioder attriksdagen avslår motion 1994/95:K15 yrkandena 2 d), 2 e), ), 2 h)2 i) och 2 j),9. beträffande lagförslagen i övrigt att antarregeringens förslag till lag om ändring i kyrkolagen (1992:300) ochlag om ändring i kommunallagen (1991:900) i den mån de inte omfattasav vad utskottet hemställt ovan,10. beträffande inkallande av ersättare att avslårmotion 1994/95:K15 yrkande 3,11. beträffande rörlig församlingstillhörighet att riksdagenavslår motion 1994/95:K15 yrkande 4,12. beträffande tillkännagivanden att avslår motion1994/95:K15 yrkande 1,13. beträffande stat--kyrka-frågan att avslårmotionerna 1994/95:K613 och 1994/95:K628, res. 6 (c) res. 7 (fp)14. beträffande gemensam lagstiftning om trossamfund attriksdagen avslår motion 1994/95:K621, res. 8 (v)15. beträffande begravningskostnader att avslårmotionerna 1994/95:K606, 1994/95:K626 och 1994/95:K627.Stockholm den 21 februari 1995På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (), (), (), IngvarJohnsson (s), (), (m), (s), (), (), (),(), (), (),() och (). Fråga om avslag på proposition 1994/95:129 (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjar med"Utskottet delar" och slutar med "motion 1994/95:K16" bort ha följandelydelse:Enligt utskottets mening är det angeläget att så snart som möjligtlösa frågan om relationerna mellan staten och Svenska kyrkan.Utskottet anser att en sådan lösning bl.a. bör innebära att inte skall vara ett offentligrättsligt subjekt. Somframgått ovan föreslår Kyrkoberedningen i sitt slutbetänkande bl.a.att församlingarnas kommunstatus bör upphöra i samband med de ibetänkandet föreslagna relationsförändringarna mellan staten ochSvenska kyrkan.