bet · GI01NU24 · 1995-05-16 00:00:00 — Genomförande av EG:s tredje skade- respektivelivförsäkringsdirektiv 1994/95NU24ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1994/95:184 om genomförande av EG:stredje skade- respektive livförsäkringsdirektiv,dels fyra motioner som väckts med anledning avpropositionen,dels -- delvis -- en motion från allmänna motionstiden.Upplysningar och synpunkter i ärendet har inför utskottetlämnats av företrädare för ,, i (LO), () och har också skrivelser inkommit. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till ändringar iförsäkringsrörelselagstiftningen. Härigenom införlivas i svensklag den s.k. tredje generationen av EG:s skade- ochlivförsäkringsdirektiv. Direktiven syftar till att genomföraprinciperna dels om en enda auktorisation (koncession) förverksamhet inom EU, dels om att hemlandsmyndigheterna skall hahuvudansvaret för tillsynen av försäkringsverksamheten även omden bedrivs t.ex. av filialer i andra länder inom EU. För attdessa principer skall kunna tillämpas inom hela EU krävsharmonisering av lagstiftningen i vissa grundläggande avseenden.I det nu aktuella lagstiftningsärendet föreslås harmonisering avregler beträffande bl.a. lämplighetsprövning av större ägare ochav företagsledning, grunder för försäkringsverksamhet,placeringar av försäkringsbolagens tillgångar och informationtill försäkringstagarna.I propositionen föreslås ingen ändring av den nuvarandebegränsningen för försäkringsbolag att äga större andel av ettaktiebolag än motsvarande av röstetalet(femprocentsregeln). Utskottet ansluter sig till regeringensbedömning och anför bl.a. att det inte kan anses vara förenligtmed försäkringstagarnas intressen att försäkringsbolagen skulleges möjlighet att bli dominerande ägare i andra bolag oavsettdessa bolags inriktning. I en reservation (m, c, kds) förordasatt regeln skall avskaffas bl.a. med hänvisning till att ökademöjligheter för försäkringsbolagen att placera i aktier dels kanleda till bättre avkastning på försäkringstagarnas medel, delskan ge försäkringsbolagen större betydelse när det gäller attförse svenska företag med riskkapital.Utskottet avstyrker även övriga motionsyrkanden omförändringar i regeringens förslag när det gäller reglerna förplacering och värdering av försäkringsbolagens tillgångar samtplacering i olika tillgångsslag. I två reservationer (m)förordas att återbäringsfonden skall omfattas avplaceringsregler och att tillgångarna skall värderas tillmarknadspris. I en ytterligare reservation (m, c, kds) föreslåsförändringar i regeringens förslag till begränsningar avplaceringarna i olika tillgångsslag.Motionsyrkanden angående konsument- och konkurrensfrågoravstyrks av utskottet med hänvisning till att de får anses varatillgodosedda genom de bestämmelser som finns i befintliglagstiftning, exempelvis konkurrenslagen, lagen om avtalsvillkori konsumentförhållanden och konsumentförsäkringslagen. I enreservation (v) föreslås att inom EU skall driva fråganom inrättande av en europeisk försäkringsombudsman. Utskottetavstyrker vidare en motion med yrkanden rörande differentieringav försäkringsvillkor; utskottet utgår från att regeringen vidbehandlingen av kommande betänkandeöverväger för- och nackdelarna med en sådan differentiering.Till följd av tidigare riksdagsbeslut om förändringar i bl.a.arbetsskadeförsäkringen och genom utslag i en skiljedom harbelastningen på trygghetsförsäkringen för arbetsskada (TFA) ökatmed . TFA grundas på kollektivavtalmellan arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationer på deprivata och kommunala områdena. TFA administreras av ettkonsortium bestående av försäkringsbolagen , ochTrygg-Hansa. Förslagen i den nu aktuella propositionen innebäratt den ökade belastningen -- ökningen av de försäkringstekniskaskulderna -- skall täckas med vissa slag av tillgångar. För attundvika att arbetsgivarna/försäkringstagarna vid ett och sammatillfälle skulle åläggas att betala ökade på fleramiljarder kronor föreslår utskottet en ny övergångsbestämmelse.Enligt denna skall fram t.o.m. en på kollektivavtalgrundad överenskommelse om betalning av de kvarvarande premiernakunna användas för täckning av de försäkringstekniska skulderna. I proposition 1994/95:184 föreslås att antarregeringens förslag till1. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),2. lag om ändring i lagen (1993:1302) omEES-försäkringsgivares verksamhet i ,3. lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländskaförsäkringsföretag att driva försäkringsrörelse i ,4. lag om ändring i lagen (1927:77) om försäkringsavtal,5. lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979),6. lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar,7. lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410),8. lag om ändring i lagen (1976:357) ommotortävlingsförsäkring,9. lag om ändring i lagen (1989:508) om försäkringsmäklare,10. lag om ändring i lagen (1989:1079) om livförsäkringar medanknytning till värdepappersfonder,11. lag om ändring i lagen (1994:2005) om ändring isekretesslagen (1980:100).Lagförslagen, som granskats av Lagrådet, återges i bilaga 1. De motioner som har väckts med anledning av proposition1994/95:184 är följande:1994/95:N15 av Per m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om placeringsregler för återbäringsmedel,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om marknadsvärdering,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om begränsningar för olika tillgångsslag,4. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om femprocentsregeln.1994/95:N16 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om information till försäkringstagaren om villkor ochvillkorstolkning,2. begär att regeringen tar initiativ till en europeiskförsäkringsombudsman enligt vad som anförts i motionen,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om skiljemannainstitutet.1994/95:N17 av tredje vice talman m.fl. (fp)vari yrkas att beslutar upphäva femprocentsregeln ochdärmed avslå propositionen i denna del.1994/95:N18 av m.fl. (mp) vari yrkas att riksdagen1. av regeringen begär förslag på hur värderingsprinciper inomförsäkringsföretag skall kunna göras mindre beroende avspekulationer på finansmarknaden,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av dumpning- och uppköpskontroll när detgäller försäkringsföretag,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om trafikförsäkringar.Den motion från allmänna motionstiden som behandlas härär1994/95:N235 av m.fl. (s) såvitt gälleryrkandena att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om försäkringssystemets grundprincip om gemensamfinansiering,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utvecklingen av försäkringsväsendet inom EU. BakgrundGenom propositionen föreslås att den s.k. tredje generationenav EG:s skade- och livförsäkringsdirektiv införs i svensklagstiftning, främst försäkringsrörelselagen (1982:713).Direktiven syftar till att genomföra principerna om en endaauktorisation och om hemlandstillsyn, som redan genomförts iövrig finansiell lagstiftning. Principen om en endaauktorisation (koncession) innebär att en försäkringsgivareskall ha möjlighet att med stöd av koncessionen i sitt hemlanddriva försäkringsverksamhet inom hela EU. Innebörden avprincipen om hemlandstillsyn är att hemlandets myndigheter skallha huvudansvaret för övervakningen även av filialer etableradeinom andra EU-länder och av rörelse som drivs genomgränsöverskridande verksamhet i dessa länder.För att dessa principer skall kunna tillämpas inom hela EUkrävs harmonisering av lagstiftningen i vissa grundläggandeavseenden. På flera punkter har detta gjorts genom införandefrån av första och andra generationensförsäkringsdirektiv (prop. 1992/93:257, bet. 1993/94:NU5). Dåinfördes regler om bl.a. förutsättningarna för koncession ochindelningen i försäkringsklasser samt bestämmelser med krav påvisst minsta startkapital och på viss soliditet och omhemlandstillsyn över soliditeten.I det nu aktuella lagstiftningsärendet föreslås harmoniseringav grundläggande regler beträffande bl.a.: lämplighetsprövning av större ägare och av företagsledning, grunder för försäkringsverksamhet, premiesättning m.m. i trafikförsäkringsrörelse, placeringar, information till försäkringstagarna, överlåtelse av försäkringsbestånd.Förslag till anpassning av den svenska lagstiftningen tillEG:s direktiv har utarbetats av , som harpresenterat delbetänkandet Försäkringsrörelse i förändring 1(SOU 1991:89). Detta betänkande låg till stor del till grund föranpassningen till första och andra generationens direktiv.Utredningen har sedan avgett ett andra delbetänkande,Försäkringsrörelse i förändring 2 (SOU 1993:108), som innehållerframför allt förslag som föranleds av tredje generationensdirektiv om produktfrihet och beräkning av försäkringstekniskareserver. förslag till nyaplaceringsregler har, i syfte att uppnå anpassning till denförändrade utvecklingen inom EG, bearbetats av docenten i departementspromemorian Placeringsregler förförsäkringsbolag (Ds 1993:57); i det följande benämndplaceringspromemorian.PlaceringsreglerInledningPlaceringsregler omfattar i huvudsaklivförsäkringsverksamhet och är ett uttryck försoliditetsprincipen, dvs. att försäkringsgivaren alltid skallkunna fullgöra sina förpliktelser gentemot försäkringstagarenenligt ingångna avtal. Ett belopp motsvarande de s.k.försäkringstekniska skulderna för livförsäkringar skall alltidredovisas i vissa angivna slag av tillgångar. Medförsäkringstekniska skulder avses summan av bolagets bindandeåtaganden.I propositionen föreslås att det införs en övergripandeplaceringsregel som innebär att ett försäkringsbolag vidplacering av medel i tillgångar som skall användas för täckningav de försäkringstekniska skulderna, s.k. skuldtäckning, skallvälja tillgångar med beaktande av bolagets försäkringsåtaganden(matchning) och sprida riskerna på lämpligt sätt(diversifiering).De nya placeringsreglerna föreslås gälla för svenska skade-och livförsäkringsbolag som bedriver direkt försäkringsrörelse.Understödsföreningar skall kunna tillämpa reglerna eftertillstånd från . Reglerna skall tillämpas påförsäkringstekniska skulder för egen räkning, dvs. den del avdessa skulder som överstiger återförsäkringsgivarnasansvarighet.Placeringsregler för återbäringsfondenRegeringen anför att den inte är beredd att föreslå en ändraddefinition av begreppet försäkringstekniska skulder så att ävenden s.k. återbäringsfonden ingår bland dessa skulder.Återbäringsfonden är en skuldpost i ett livförsäkringsbolagsbalansräkning. Bolagen är i princip skyldiga att avsättaårsvinsten till fonden, som endast får användas för återbäringtill försäkringstagarna och för förlusttäckning. Sådanåterbäring som försäkringstagarna har förväntningar på medanledning av lämnade uppgifter om återbäringsräntor, och somännu inte tilldelats försäkringstagarna, ingår inte i deförsäkringstekniska skulderna. Regeringen har -- liksomFörsäkringsutredningen -- funnit att inte ger någonklar vägledning om huruvida återbäringsfonden skall anses som enförsäkringsteknisk skuld, som en del av kapitalbasen eller omden kan hänföras till båda kategorierna. Försäkringsutredningenkommer i sitt slutbetänkande att ta upp frågor omåterbäringsfondens ställning och placeringsreglernastillämpningsområde. Regeringen vill avvakta detta förslag innanförändringar görs. Regeringen är inte heller beredd att -- somFörsäkringsutredningen föreslagit -- införa en allmänt hållenregel om riskspridning även vid placering av återbäringsmedel.Regeringen anser att redan kan ingripa motplaceringen av dessa medel med stöd av den allmänna regeln omsund försäkringsverksamhet.I motion 1994/95:N15 (m) anförs att återbäringsfonden skallanses tillhöra försäkringstagarna. Konsumentintresset talar föratt placeringsreglerna även skall omfatta återbäringsmedlen.Enligt motionärerna redovisas inte några sakliga skäl ipropositionen mot att utvidga placeringsreglerna på detta sätt.Regeringen hänvisar endast till att en sådan förändring skulleminska handlingsfriheten för den sittandeFörsäkringsutredningen, sägs det i motionen. bör,enligt motionärerna, uttala sig för en allmänt hållen regel omriskspridning också vid placering av återbäringsmedel.Enligt utskottets uppfattning är det viktigt att beaktaatt EG-direktivens allmänna placeringsregel endast omfattar deförsäkringstekniska skulderna. Enligt svensk rätt ingåråterbäringsfonden inte i dessa skulder. Det är dessutom oklartom fonden kan betraktas som en försäkringsteknisk skuld iEG-direktivens mening. kommer inom kortatt presentera sina överväganden om återbäringsfondens ställningoch placeringsreglernas tillämpningsområde, och regeringen kandärefter förväntas återkomma med förslag till i dennadel. Det skall vidare noteras att redan medstöd av gällande regler har möjligheter att ingripa motplaceringen av de fria medlen, dvs. bl.a. återbäringsfonden.Utskottet avstyrker mot denna bakgrund det berörda yrkandet imotion 1994/95:N15 (m).Värdering av tillgångar och riskspridningI propositionen föreslås att de tillgångar som motsvarar deförsäkringstekniska skulderna som huvudregel skall värderasenligt de nuvarande redovisningsreglerna för försäkringsbolag.Detta innebär att försäkringsbolagens omsättningstillgångarskall tas upp till det lägsta av anskaffningsvärdet och detverkliga värdet, vilket i huvudsak följer av bokföringslagens(1976:125) allmänna regel om lägsta värdets princip. Vissasärregler finns för försäkringsbolag när det gäller värderingenav värdehandlingar och egna fastigheter.EG:s regler innebär att tillgångarna skall värderas på ettbetryggande sätt bl.a. med hänsyn till risken för att de intekan realiseras. En strikt marknadsvärdering skulle då inte kunnatillämpas i alla situationer, sägs det i propositionen. Även denuvarande reglerna innebär möjlighet för försäkringsbolagen atti vissa fall avvika från lägsta värdets princip. Dessutombaserar sig värderingen av fastigheter på en marknadsvärdering.Skillnaden mellan de nuvarande reglerna och en metod som byggerpå marknadsvärdering behöver därför inte bli så stor, heter detvidare i propositionen.Där framhålls att i sitt delbetänkandeÅrs- och koncernredovisning enligt EG-direktiv (SOU 1994:17) harföreslagit att lägsta värdets princip skall avskaffas förplaceringstillgångar. I stället skall försäkringsbolagen fåvälja mellan anskaffningsvärdet och det verkliga värdet, vilketi princip är försäljningsvärdet. Regeringen aviserar om senareförslag till ny redovisningslagstiftning, som skall träda ikraft . Av propositionen framgår att de nuaktuella värderingsreglerna för skuldtäckning kan behövamodifieras med hänsyn till de kommande redovisningsreglerna.Som ett komplement till principen om att ett försäkringsbolagsplaceringar skall vara diversifierade föreslås i propositionenbegränsningar när det gäller hur stor del av ettförsäkringsbolags åtaganden (skuldtäckningsbeloppet) som fårmotsvaras av olika tillgångsslag. En uppdelning görs med hänsyntill hur riskfyllda olika tillgångsslag kan anses vara. Det ärdock omöjligt att objektivt rangordna tillgångsslagen,konstaterar regeringen. En viss vägledning kan erhållas i EG:sdirektiv och från kapitaltäckningsbestämmelserna på bankområdet.I en första grupp finns placeringar som bedöms som riskfria. Detär förbindelser som stater, kommuner och internationellaorganisationer svarar för. I grupp 2 finns placeringar somAllmänna Pensionsfonden (AP-fonden), kreditinstitut ochvärdepappersbolag svarar för. Dessa placeringar får uppgå tillhögst av skuldtäckningsbeloppet. Till grupp 3 hänförsobligationer som publika aktiebolag svarar för. Dessa får uppgåtill högst . Placeringar i aktier som getts ut av publikasvenska eller utländska aktiebolag ingår i grupp 4 och får uppgåtill högst . Härutöver finns grupper för fast egendom, förutlåning, för fondpapper som inte handlas på någon regleradmarknad samt för kassa.I propositionen anförs att aktier är mer riskfylldaplaceringar än obligationer, varför en snävare gräns satts föraktier. Regeringen delar den uppfattning som framförs iplaceringspromemorian om att fordringar på bl.a. banker inte ärhelt riskfria. Därför föreslås en viss begränsning för sådanafordringar.De fria medel som inte omfattas av placeringsrestriktioner ärstörre enligt regeringens förslag än enligt promemorians,påpekas det i propositionen. Detta förhållande kan komma attändras när slutbetänkande blir föremålför lagstiftningsåtgärder. I det sammanhanget kan även frågan omen höjning av gränserna för tillåtet innehav av aktier ochfastigheter komma att övervägas, anför regeringen.I motion 1994/95:N15 (m) hävdas att värderingsregler som sättsmed vissa säkerhetsmarginaler leder till att ett bolagsbalansräkning blir dåligt genomlyst. Om man önskarsäkerhetsmarginaler är det bättre att ställa upp snävare gränserför bolagens placeringsmöjligheter. Ett annat skäl förmarknadsvärdering är att äldre och nyare tillgångar med olikaanskaffningsvärden behandlas mer rättvist. Mot denna bakgrundförordar motionärerna att försäkringsbolagens tillgångar skalltas upp till marknadsvärden.Motionärerna konstaterar vidare att regeringens förslag tillbegränsningar av hur olika tillgångsslag får användas iskuldtäckningssammanhang avviker från vad som föreslagits iplaceringspromemorian. I motionen föreslås att de i promemorianföreslagna begränsningarna skall gälla. Detta skulle bl.a.innebära att av skuldtäckningsbeloppet får -- i ställetför regeringens förslag på -- motsvaras av förbindelsersom AP-fonden, kreditinstitut eller värdepappersbolag svararför. Andelen som får motsvaras av aktier i publika aktiebolagbör enligt motionärerna vara i stället för den ipropositionen föreslagna andelen på av deförsäkringstekniska skulderna.Dagsvärdet på försäkringsföretagens tillgångar kan fluktuerakraftigt, påpekas det i motion 1994/95:N18 (mp). I enspekulationsekonomi kan dessa värden bli orealistiskt höga. Desenaste årens utveckling av fastighetspriserna är ett bevis fördetta, anför motionärerna. En kontroll borde ske avtillgångarnas värde med utgångspunkt i förväntad avkastning.Denna avkastnings uthållighet och en rimlig realränta bör ge enpålitligare värdering, hävdar motionärerna. De föreslår attregeringen skall ges i uppdrag att återkomma med förslag tillhur värderingen av försäkringsbolagens tillgångar kan görasmindre beroende av spekulation.Utskottet behandlar först frågan om vilkavärderingsregler som skall tillämpas och därefter frågan ombegränsningar i tillgångsslag för skuldtäckning.Det är, enligt utskottets uppfattning, av stor betydelse attde tillgångar som skall användas för skuldtäckning värderas påett betryggande sätt. Som regeringen har framhållit ger denuvarande reglerna utrymme för beaktande av olika tillgångarsmarknadsvärden. En sådan värdering kan dock behöva modifieras ivissa situationer. Utskottet anser därför att tillgångarnasmarknadsvärden inte nu bör läggas till grund för värderingen.Enligt utskottets bedömning har regeringen gjort en lämpligavvägning vid utformningen av värderingsreglerna genom attbasera förslaget på ett etablerat regelsystem. noterarutskottet att det kan bli aktuellt med förändringar isamband med det kommande förslaget till redovisningsregler. Medhänvisning till det anförda tillstyrker utskottet regeringensförslag och avstyrker motionerna 1994/95:N15 (m) och 1994/95:N18(mp) i berörda delar.Därefter övergår utskottet till att behandla frågan ombegränsningen i tillgångsslag för skuldtäckning.Utskottet noterar att de ändringsförslag som motionärernaframför när det gäller placeringar i aktier i publika bolag ochi förbindelser som kreditinstitut svarar för överensstämmer medvad som föreslagits i placeringspromemorian. Förslagen harsåledes varit föremål för remissbehandling och har övervägts avregeringen i samband med lagstiftningsarbetet. Utskottet anseratt den avvägning som regeringen gjort är lämplig och avstyrkerdärför motion 1994/95:N15 (m) i nu aktuell del.Som tidigare nämnts ingår det i Försäkringsutredningensuppdrag att överväga om definitionen av försäkringstekniskaskulder behöver ändras, vilket innebär att återbäringsfondensställning också kommer att behandlas. Därvid aktualiseras ävenplaceringsreglernas omfattning. I propositionen sägs att enhöjning av gränsen för innehav av bl.a. aktier kan komma attövervägas. Utskottet utgår från att regeringen vid dessaöverväganden beaktar hur andra länder inom EU har utformat sinaplaceringsregler inom ramen för direktiven. Det är enligtutskottets uppfattning av värde att de svenskaförsäkringsbolagen ges samma förutsättningar som sinamotsvarigheter i jämförbara länder.FemprocentsregelnRegeringens förslag innebär vidare att gällande begränsningarför försäkringsbolag att äga större andel av ett aktiebolagän motsvarande av röstetalet behålls och utvidgastill att omfatta även aktier i förvaltningsbolag. Bestämmelsen,den s.k. femprocentsregeln, är enligt vad som sägs ipropositionen ett utflöde av förbudet för försäkringsbolag attdriva annan rörelse än försäkringsrörelse. Finansinspektionenkan medge dispens från regeln. För detta krävs i allmänhet attrörelsen har ett naturligt samband med den egentligaförsäkringsrörelsen. Genom lagändringar som trädde i kraft den 1augusti 1991 undantogs förvärv av organisationsaktier ifinansiella företag från femprocentsregelns tillämpning.Av propositionen framgår att gjortbedömningen att femprocentsregeln strider mot ,i varje fall i fråga om försäkringsbolagens fria medel.Utredningen fann det inte heller motiverat att behålla regelnför medel som motsvarar de försäkringstekniska skulderna. Istället föreslogs att femprocentsregeln skulle ersättas av renariskspridningsregler. Frågan berördes också i proposition1992/93:257 om ändrad lagstiftning för försäkringsverksamhet medanledning av . Den dåvarande regeringen gjorde dåbedömningen att det inte med säkerhet kunde hävdas attfemprocentsregeln är oförenlig med . Det ansågsdärför att regeln kunde behållas tills vidare och övervägas pånytt i anslutning till det nu aktuella lagstiftningsärendet.Även i placeringspromemorian har föreslagits attfemprocentsregeln skall upphävas.Regeringen noterar detta ställningstagande iplaceringspromemorian, men påpekar att det ipromemorian sägs att det är negativt med försäkringsbolag sommajoritetsägare i andra företag. Det kan, heter det ipromemorian, inte vara i försäkringstagarnas intresse attförsäkringsbolagen investerar i andra företag med ambitionen attdelta i företagens skötsel. Enligt regeringens uppfattning ärförsäkringsbolag som majoritetsägare i andra företag mer enfråga om vilken verksamhet ett försäkringsbolag skall få bedrivaän en fråga om riskspridning. Regeringen anser attfemprocentsregeln inte bör tas bort utan att ersättasmed regler som preciserar vilken verksamhet ett försäkringsbolagfår bedriva. Detta kräver ytterligare beredning, sägs det ipropositionen. Härutöver erinras om att de försäkringstekniskaskulderna kan komma att utvidgas med anledning avFörsäkringsutredningens väntade förslag. Därmed skulleriskspridningsreglerna träffa en större mängd tillgångar än vadsom gäller. Om femprocentsregeln avskaffas nuskulle därför en senare utvidgning av riskspridningsreglernastillämpningsområde kunna leda till att försäkringsbolagenmåste avyttra aktieposter, sägs det i propositionen.Femprocentsregeln saknar motiv ur riskspridningssynpunkt,eftersom den inte hindrar att ett litet försäkringsbolaginvesterar samtliga fria medel i ett enskilt företag, påpekasdet i motion 1994/95:N15 (m). Riskspridning garanteras i ställetav övriga placeringsregler och begränsningsreglerna för olikatillgångsslag. Det anförs vidare att femprocentsregeln ärkonkurrenssnedvridande i förhållande till utländskaförsäkringsbolag och utländskt ägande. Det finns inga skäl attbehålla regler som hindrar svenskt ägande i aktiebolag iSverige, understryker motionärerna.