bet · GI01NU17 · 1995-03-23 00:00:00 — Attforcera återbetalningen av stödet innebär enligt utskottetsuppfattning att man i stället riskerar att försämrakonkurrensförhållandena och öka gapet mellan inlånings- ochutlåningsräntorna. Man bör också vara försiktig med åtgärder somkan leda till en ökad osäkerhet om framtidsutsikterna inombankväsendet och minska intresset för nyetableringar, tillnackdel för konkurrensen på detta område och för möjligheternaatt begränsa räntemarginalerna.Mot denna bakgrund anser utskottet att man inte nu bör införasärskilda skatter eller avgifter i syfte att finansierakostnaderna för bankkrisen.Vad utskottet anfört riktar sig inte mot de långt framskridnaplanerna på att skapa ekonomiska garantier mot att situationenupprepar sig. I promemorian Ds 1995:3 föreslås ett nytt systemsom syftar till att stärka skyddet för allmänhetensbankinsättningar och komplettera den övriga skyddsregleringensom omger bankerna. Enligt promemorian visar den gångnabankkrisen att det behövs ett sådant skydd efter det att detnuvarande bankstödet har upphört, och har som medlem avEG förpliktat sig att införa en insättningsgaranti. Förslaget ipromemorian är en begränsad konsumentgaranti som skallfinansieras med bankavgifter på 0,15--0,av den garanteradeinlåningen. Avsikten är att regeringen skall lägga fram enproposition i denna fråga senare i vår. Enligt utskottetsuppfattning saknas det anledning att nu föregripa regeringensställningstaganden till denna fråga.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna i dessa delar.Yrkande 2 i motion N226 av m.fl. (v) går ut påatt regeringen skall tillsätta en utredning för att se om mankan förhindra att bankerna utnyttjar förlustavdrag på dåligafastighetsaffärer för att trolla bort sina vinster.Bankernas avdragsmöjligheter för de förluster som haruppkommit vilar på grundläggande principer vid beskattningen.Att nu vägra avdrag för dessa förluster skulle innebära att mansätter bankerna i en sämre ställning än andra företag. Attförlusterna är ovanligt stora innebär inte tillräckliga skäl fören sådan särbehandling, och utskottet avstyrker därför ävendetta yrkande.Stockholm den 14 mars 1995På skatteutskottets vägnarLars HedforsI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), RolfKenneryd (c), (), (), IsaHalvarsson (fp), (), (), Jan-OlofFranzén (m), (), () ochPer ().Avvikande meningar1. BankskattBo Lundgren, , ochJan-Olof (alla m) anför:Bankstödet, som så gott som uteslutande gällt Nordbanken ochGota Bank, skall så långt möjligt återvinnas. Syftet med stödet,som skyddat insättare och fordringsägare i de berörda bankerna,får emellertid inte förfelas. Det har varit att tryggastabiliteten i betalningssystemet, att säkra kreditförsörjningenoch rimliga upplåningskostnader samt att upprätthållaeffektivitet, konkurrens och mångfald inom den finansiellasektorn. bör därför avvisa alla tankar på att införaen särskild skatt eller avgift som inte kopplas till ettmotsvarande insättarskydd. En särskild bankskatt kan endast ledatill en motsatt utveckling. En sådan skatt eller avgift sommotionärerna har tänkt sig kommer med säkerhet att övervältraspå bankkunderna, vilket bl.a. får till följd att räntegapetökar. Därtill kommer att åtgärder i denna riktning kommer attskapa en osäkerhet hos aktörerna om framtidsutsikterna inomdenna sektor och ett minskat intresse för nyetableringar ochandra åtgärder som kan förbättra konkurrensen.Det bör också framhållas att skatter och avgifter, som riktarsig mot banker och andra institutioner som lyckats bemästra sinaekonomiska svårigheter utan statligt stöd, inte kan betecknassom en form för återbetalning av statens kostnader för det stödsom har utgått till andra banker och institutioner. Vi avstyrkeralltså motionerna.2. BankskattRolf Kenneryd (c) anför:Som anförs i motion Fi219 av m.fl. (c) harbankkrisen direkt kostat skattebetalarna mer än sextio miljarderkronor, och krisen har aktivt medverkat till lågkonjunkturen. Deindirekta kostnaderna är dessutom betydande.I motionen föreslås en återbetalning i form av en avgift tillstaten för bank- och finanssektorn. Den sammanlagda årligaavgiften bör enligt detta förslag inte understiga en miljard,och utformningen bör anpassas till en strävan att åstadkomma ettsänkt allmänt ränteläge och krympande räntemarginaler. Förslagetomfattar hela bank- och finanssektorn och innebär att avgiftenskall tas ut fr.o.m. efter det att en bank eller ettfinansbolag visar positivt helårsresultat.Enligt min uppfattning är detta förslag väl avvägt, och jagtillstyrker alltså yrkandet i motionen om en återbetalningsplani form av en bankavgift. Den närmare utformningen bör ankomma påregeringen.Vad som här har anförts tillgodoser helt eller delvis övrigamotionsyrkanden i denna fråga. Till den del detta inte är falletavstyrks dessa yrkanden.3. BankskattIsa () anför:Staten och skattebetalarna har tagit på sig betydandekostnader för bankgarantin och lämnar fortfarande en sådangaranti för inlåning och vissa andra fordringar hos banker ochandra kreditinstitut. Till dess en obligatoriskinlåningsförsäkring införs bör en avgift tas ut för de institutsom omfattas av garantin och som ger staten ett tillskott på ca1 miljard kronor.Vad jag här har anfört innebär bifall till motionen Fi211 avLars m.fl. (fp) yrkande 18.4. BankskattMichael () anför:Staten och skattebetalarna har tagit på sig betydandekostnader för bankgarantin och lämnar fortfarande en sådangaranti för inlåning och vissa andra fordringar hos banker ochandra kreditinstitut. Det är rimligt att de som gynnats av denstatliga garantin, även indirekt, och inte enbartskattebetalarna får vara med och betala. På bör enobligatorisk inlåningsförsäkring införas. Till dess bör enavgift införas som grundas på balansomslutningen för de institutsom omfattas av garantin och som ger staten ett årligt tillskottpå ca 1 miljard kronor.Vad som här har anförts innebär bifall till motion Fi216 avAlf m.fl. (kds) yrkande 16. Åtgärden tillgodoser helteller delvis de yrkanden i samma riktning som framställs iövriga motioner i denna fråga. I den mån så inte är falletavstyrks dessa motionsyrkanden.5. Bankskatt, förlustavdragPer () anför:Statens kostnader för bankkrisen är enligt 65miljarder kronor. En del av detta belopp kompenseras av värdetpå statens tillgångar i Nordbanken. Till dessa kostnader bör mansamtidigt lägga de kostnader för alla låntagare och minskadeinkomster för alla sparare på grund av ett alltför storträntegap. Som anförs i motion N226 av m.fl. (v)bör bankerna åläggas att till statsverket återbetala kostnadernaför bankstödet och de oskäliga vinsterna på ökaderäntemarginaler.Vänsterpartiet anser att 1--börkunna återföras till statsverket av dessa vinster. Det yrkandesom framställs i motionen innebär att regeringen skall läggafram förslag till utformning av regler med denna innebörd. Detär av många skäl angeläget att denna åtgärd genomförs, ochmotionärernas yrkande i denna fråga bör alltså bifallas.I motionen framhålls också att bankerna bör förhindras atttrolla bort sina vinster genom förlustavdrag på sina dåligafastighetsaffärer. Motionen är välmotiverad även i denna del,och yrkandet om en utredning i detta syfte bör alltså bifallas.InnehållÄrendet1Sammanfattning1Propositionen2Motionerna3Utskottet5Bakgrund om den finansiella krisen5Inledning5Statsmakternas åtgärder6Bankstödsnämnden m.m.7Bankgarantiavgift8Statens ägande av Nordbanken12Konkurrensen inom banksektorn13Övriga frågor16Styrelsens ansvar m.m.16Internkontroll m.m.18Förlustavdrag19Finansinspektionen20Hemställan20Reservationer1. Bankgarantiavgift (fp, kds)222. Bankgarantiavgift (c)233. Bankgarantiavgift (v)234. Bankgarantiavgift (mp)245. Statens ägande av Nordbanken (m, fp, kds)246. Statens ägande av Nordbanken (v, mp)257. Statens ägande av Nordbanken (c)268. Inriktningen av Nordbankens verksamhet (v, mp)279. Bankernas kreditgivning (v, mp)2710. Förlustavdrag (v)28BilagaSkatteutskottets yttrande 1994/95:SkU5y29