bet · GI01JoU22 · 1995-05-09 00:00:00 — Uppgifter om genomförandet avden nationella strategin och nivåerna för svavelutsläppen skallsedan rapporteras till det verkställande organet och EMEP.Parterna skall också fortlöpande se till att information tasfram om beräknade och internationellt optimerade fördelningar avutsläppsminskningar i syfte att närma sig de kritiskabelastningsgränsvärdena (artikel 5).Vid verkställande organets möten skall parterna granska deninformation som lämnats och undersöka om skyldigheterna somprotokollet föreskriver följs och är tillräckliga för attuppfylla målsättningarna. De parter, vilkas åtaganden omutsläppsminskningar enligt bilaga II, inte medför minst 60procents minskning mellan depositioner av svavel ochkritiska belastningsgränser inom EMEP:s geografiska räckvidd,skall allvarligt överväga att ta på sig ändrade skyldigheter. Enförsta sådan granskning skall vara slutförd (artikel 8).En speciell genomförandekommitté upprättas för att granskaefterlevnaden av protokollets åtaganden (artikel 7).Tvister mellan parter skall biläggas genom förhandlingar eftereget gottfinnande (artikel 9). Beslut om ändringar i protokolletoch dess bilagor skall fattas enhälligt (artikel 11).Protokollet innehåller i övrigt sedvanliga bestämmelser omundertecknande, ratifikation, ikraftträdande m.m. (artiklarna12--17). Protokollet träder i kraft efter det att minstsexton länder ratificerat protokollet.Godkännande av protokollet om ytterligare minskning avsvavelutsläppenPropositionenRegeringen föreslår att godkänner protokollet till1979 års konvention om långväga gränsöverskridandeluftföroreningar där ytterligare minskning av svavelutsläppenbehandlas. I propositionen anförs att är ett av deländer som är hårdast drabbat av försurningsskador. Det berordels på geografiskt utsatta position med luftflöden somför med sig försurande föroreningar från andra länder, dels påatt marken i har en låg förmåga att klara nedfall avförsurande ämnen. Ekosystemens kritiska belastningsgränser ärjämförelsevis låga. Genom att av svavelutsläppensom faller ned i har sitt ursprung i andra länder, ärdet ytterst betydelsefullt att internationella åtgärder vidtasför att begränsa och minska utsläppen. har spelat enaktiv och pådrivande roll för att sådana åtgärder skall kommatill stånd. Protokollet ställer även krav på som kommerandra länders miljö till godo.De protokoll som har ratificerat inom ramenför konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningarhar haft betydelse för att minska utsläppen av försurande ämnen,men effekterna av dessa är inte tillräckliga för att på långsikt hålla försurningen under de kritiska belastningsgränserna.Protokollet om ytterligare minskning av svavelutsläppen ärdärför en viktig fortsättning inom det internationellasamarbetet för att begränsa skador på miljö, hälsa och byggnaderav gränsöverskridande luftföroreningar. Det är angeläget attSverige ratificerar protokollet.Protokollets artiklar medför inte några problem när det gällerförhållandet till svensk rätt. har i stortsett uppfyllt protokollets reduktionsmål och någon situation därSverige skulle få svårigheter att uppfylla sina åtaganden enligtprotokollet kan inte förutses. De insatser i formav utbyte av teknik som förutsätts i protokollet bör kunnautföras inom ramen för den verksamhet som redan bedrivs på dettaområde av berörda myndigheter och organisationer och medanlitande av de anslag som står till förfogande.MotionernaFlera följdmotioner tar upp problemen med försurningen ochbehovet av både nationella och internationella åtgärder på olikainsatsområden. I motion Jo32 (c) understryks behovet av ettsvenskt agerande både inom och utom landet för att minskasjöfartens svavelutsläpp (yrkandena 1 och 2). Enligt motion Jo33(kds) bör regeringen verka inom EU för stöd till Central- ochÖsteuropa så att de berörda länderna uppnår etappmålet och kangå vidare i ytterligare utsläppsminskningar. En utredningförordas i syfte att utarbeta förslag om vägavgifter för attminska biltrafiken och utsläppen från denna. Möjligheten attinrätta miljözoner i känsliga tätortscentra bör gälla även lättbiltrafik (yrkandena 1--3). I motion Jo34 (v) påpekas attpropositionen saknar en samlad strategi för att motverkaförsurningsproblemen. Följande yrkanden framställs: 1. attregeringen får i uppdrag att återkomma med ett samlathandlingsprogram kring försurningsproblematiken, 2. attutsläppen av kväveoxider skall minska till en nivå som naturentål, 3. att regeringen får i uppdrag att i samarbete med våragrannländer utreda försurningssitutationen och åtgärdsbehovet ivår del av , 4. att beslutar ominvesteringsbidrag till installation av katalysatorer för störrefartygsmotorer, 5. att kommuner skall införamiljödifferentierade hamnavgifter för större fartyg, 6. attregeringen får i uppdrag att tillsammans med andra berördaländer kring och besluta om sänkt svavelhalti sjöfartens bränslen, 7. att i EU aktivt verkar förminskad svavelhalt i fossila bränslen, 8. att i EUaktivt verkar för skärpta normer för bilavgaser, 9. att Sverigei EU aktivt verkar för ett program för att minskatransportbehovet, 10. att den samlade redovisningen avförsurningsproblematiken skall innehålla en strategi för minskadanvändning av fossila bränslen till en nivå som miljön tål, 18.att följer rekommendationerna om en sänkning avsvavelutsläppen med 83 %.I motion Jo36 (mp) framställs följande yrkanden: 1. attriksdagen beslutar som målsättning att de svenskakväveoxidutsläppen minskar , 2. attförberedelserna inför den första granskningen avsvavelprotokollet börjar , 3. att verkar förinternationella överenskommelser för att minska svavelhalten ifartygsbränslen, 4. att inom EU verkar för ett direktivsom reglerar svavelhalten i bränslen, 5. att ingåröverenskommelser med om begränsning avsvavelhalten för sjöfarten på , 6. att differentieradehamnavgifter baserade på fartygens utsläpp av svaveldioxid ochkväveoxidutsläpp införs. I motion T617 (mp) yrkande 5 förordasmiljöklassning av fartygsbränslen efter förebild i vad somgäller för vägfordon.I motion T605 (m) yrkande 12 förordas bilateralaöverenskommelser om högsta svavelhalt i bunkerolja förfärjerederier med trafik på svensk hamn.Några motioner från allmänna motionstiden tar uppproblemen med försurningsskadorna främst från skoglig synpunkt.Enligt motion Jo301 (s) yrkande 1 bör en skogsskadekommissiontillsättas. I motion Jo302 (s) yrkande 1 förordas ett ökatinternationellt arbete för att begränsa gränsöverskridandeförsurande nedfall. Liknande synpunkter anförs i s-motionenJo647 i fråga om svavel- och kväveutsläpp. Speciellaforskningsinsatser kring s.k. blödande granar krävs, och eninternationell kartläggning av problemen förordas.Skogsstyrelsen bör organisera ett systematiskt samarbete ifrågan (yrkandena 1--4). Också i motion Jo680 (s) tas problemenmed blödande granar (Hallandssjukan) upp. Det är enligt motionenbråttom med att öka kunskaperna kring problemen och upprätta ettåtgärdsprogram. Försöksverksamheten med skogskalkning börutvidgas (yrkandena 2 och 3).Även i motion Jo645 (mp) understryks behovet av ökatinternationellt arbete för att minska utsläppen av svavel, kväveoch kolväten m.m. Lövskogsinslaget bör öka i försurningskänsligaområden, som riktpunkt. I försurningskänsliga områdenbör ändrad markanvändning från lövskog till barrskog förbjudas(yrkandena 1, 3 och 4).Utskottets övervägandenInledningUtskottet erinrar om att propositionen innehåller endast enhemställanspunkt som kräver medverkan, nämligen attriksdagen godkänner protokollet till konvention omlångväga gränsöverskridande luftföroreningar med ytterligareminskning av svavelutsläppen. Detta förslag från regeringenomfattas ej av någon motion. Utskottet tillstyrker förslaget.De miljöfrågor av olika slag som i övrigt tas upp i motionernahar till stor del behandlats eller kommer att behandlasutförligt i andra sammanhang där beredningsunderlaget är merfullständigt. Det gäller framför allt vägtrafikens ochsjöfartens miljöeffekter, det svenska miljöarbetet i EU ochmiljösamarbetet med m.m. Detta framgårnärmare av utskottets överväganden i det följande. Flera avföljdmotionerna utgör upprepningar av tidigare framförda ochännu icke slutbehandlade motionsyrkanden. I några fall pågårberedning i jordbruksutskottet och i andra utskott; i andra fallhar behandlat frågan tämligen utförligt ellerförväntas fatta beslut . Vissa frågor om luftvård m.m.kommer enligt utskottets långtidsplanering att behandlas närmareunder . Utskottet erinrar om att Riksdagsutredningeni sina överväganden om riksdagsarbetet avrådde från tätaupprepningar av motioner (se 1993/94:KU18).Det bör vidare understrykas att en noggrann arbetsplaneringär en viktig förutsättning för att ett utskott med högarbetsbelastning skall kunna fullgöra sin beredningsskyldighetpå ett tillfredsställande sätt. De nya riktlinjerna förutskottens och verksamhet innebär bl.a. att en vissfråga skall kunna behandlas mer utförligt en gång per valperiod.Vad särskilt gäller miljöfrågorna vill utskottet framhålla atten rationell och omsorgsfull beredning av dessaviktiga frågor kräver att utskottets insatser planeras noga inomden tidsram som valperioden innefattar. Ständigt återkommandeupprepningar av en viss fråga ärenligt utskottets mening inte förenliga med de principer förutskottsarbetet som här redovisats.Försurningen och skogsskadornaUtskottet har funnit lämpligt att i detta sammanhang behandlanågra motioner från allmänna motionstiden om försurningen ochskogsskadorna m.m. Utskottet delar motionärernas bedömning såtill vida att försurningen och dess effekter på skogen är ettallvarligt problem både från miljösynpunkt ochproduktionssynpunkt och med hänsyn till den biologiskamångfalden. Detta överensstämmer även med regeringens bedömning.Skogsstyrelsen har på regeringens uppdrag utrett skogsskadornasomfattning och orsaker. Uppdraget har redovisats i rapportenSkogsskador i , nuläge och förslag till åtgärder.Rapporten har remissbehandlats och bereds i regeringskansliet.En forskargrupp från har ocksåundersökt problemen med bl.a. blödande granar. ÄvenSkogssvårdsstyrelsen i har genomfört omfattandeundersökningar. har ägnat stor uppmärksamhet åtdenna fråga och överväger hur arbetet skalldrivas vidare. Utskottet anordnar en utfrågning medSkogsstyrelsen angående olika skogsfrågor och får då tillfälleatt inhämta ytterligare information om bl.a. skogsskadorna.Utskottet förutsätter att berörda myndigheter och olikaforskningsorgan även i fortsättningen bedriver en aktivverksamhet för att öka kunskaperna om skogsskadorna och för attmotverka de miljöproblem som sammanhänger med utsläppen avsvaveldioxid m.m. I övrigt konstaterar utskottet attmotionärernas synpunkter angående det internationella samarbetetligger väl i linje med den nu aktuella propositionen. Med detanförda är främst motionerna Jo301 yrkande 1, Jo302 yrkande 1,Jo645 yrkande 1, Jo647 samt Jo680 yrkandena 2 och 3tillgodosedda och bör lämnas utan vidare åtgärd.I anslutning till yrkandena 3 och 4 i motion Jo645 villutskottet framhålla att ett generellt förbud mot plantering avbarrskog på lövskogsmark inte kan beslutas utan att riksdagensamtidigt tar upp frågan om intrång i pågående markanvändningoch ersättning för sådana ingrepp. Dessa frågor kräverlagreglering. Rätten till ersättning är reglerad bl.a. i2 kap. 18 § regeringsformen. När det gäller den del av lövskogensom definieras som ädellövskog har emellertid iskogsvårdslagen förbjudit åtgärder i ett ädellövskogsbestånd sominnebär att beståndet upphör att vara ädellövskog. Förersättning för sådana restriktioner finns särskilda medelavsatta. Utskottet kan ansluta sig till motionärernas bedömningatt lövskogsinslaget bör öka i försurningskänsliga områden menanser det ej meningsfullt med ett riksdagsuttalande härom, ominte frågan om styrmedel diskuteras. Utskottetavstyrker motionen i denna del.Frågor i övrigt om försurning m.m.Som utskottet anfört ovan har bl.a. frågor omtransportsektorns miljöpåverkan och det svenska miljöarbetetinom EU behandlats ingående i andra sammanhang. I skrivelse1994/95:167 redovisar regeringen utförligt sina överväganden omvissa prioriterade sakområden i samband med miljöarbetet inomEU. Till de prioriterade områdena hör kampen mot försurning ochklimatförändringar. Under rubriken redovisas detarbete som pågår för att skärpa kraven på fordon och bränslen,avgasutsläppen från olika fordonstyper, tillverkaransvaret,miljöklassystemen, fartygstrafiken och kraven på svavelhalt iolja, krav på förändringar av transportsystemet, uthålligutveckling i städerna m.m. Utskottet behandlar denna skrivelsejämte motioner i betänkandet 1994/95:JoU23. Frågorna berörs även-- om än något mer översiktligt -- i skrivelse 1994/95:120 omMiljön -- vårt gemensamma ansvar och utskottets betänkande1994/95:Jo16. Frågor om miljösamarbetet med Central- ochÖsteuropa, som berörs i motion Jo33, har behandlats iutrikesutskottets betänkande 1994/95:UU16. Vidare bör nämnas attriksdagen behandlat ett betänkande från trafikutskottetdär godkänt av regeringen föreslagna riktlinjer försjöfartens säkerhetsfrågor och miljöfrågor (1994/95:TU18). Idetta sammanhang behandlades bl.a. frågor om svavelhalten i oljainom sjöfarten, katalysatorer på fartyg m.m. En bärande principi det av godkända förslaget är att arbetet med enminskning av sjöfartens negativa miljöpåverkan ävenfortsättningsvis måste ha hög prioritet i verksamheten. Iprincip likartade krav bör gälla för sjö- ochlufttransporter som för landbaserade källor vad beträffar bullersamt utsläpp till luft och vatten. I betänkandet fråntrafikutskottet redovisas också att regeringen tillsatt enarbetsgrupp med uppgift att söka utarbeta förslag tillbilaterala överenskommelser om minskning av sjöfartens svavel-och kväveoxidutsläpp. Kontakter har tagits med ,, och (bet. s. 26).En samlad redovisning av försurningsproblematiken lämnades iproposition 1990/91:90 om en god livsmiljö. Därefter haruppföljande redovisningar lämnats bl.a. i Naturvårdsverketsaktionsprogram Miljö93. I skrivelse 1994/95:120 finnsredovisningar av hur miljömålen uppfylls; här finns bl.a.uppgifter om försurningsrelaterade mål, avseende utsläpp avsvaveloxider och kväveoxider. I skrivelse 1994/95:167 redovisashur arbetet mot försurningen skall drivas främst inom EU. I dennu behandlade propositionen, 1994/95:119, finns ett inledandeavsnitt om inriktningen av arbetet mot försurningen som ocksåger en utförlig bild av det nationella och internationellaarbetet och hur regeringen ämnar gå vidare. Det framgår attregeringen begärt en redovisning från kommissionen angåendeplanerade direktiv på området och genom att föreslå att ensammanhållen försurningsstrategi utformas för unionen. Sverigeverkar för att skärpa kraven i bl.a. direktivet om storaförbränningsanläggningar. Andra direktiv som är viktiga för attminska utsläppen av försurande ämnen och där tänkerspela en pådrivande roll är direktivet om svavelhalt i bränslenoch direktiven om bilavgaskrav.När det gäller kväveutsläppen delar utskottet uppfattningen imotionerna Jo34 och Jo36 så till vida att den målsättning somriksdagen ställt sig bakom inte kommer att uppfyllas (se bl.a.skr. 1994/95:120 s. 7). Av den nu aktuella propositionen framgåratt fått i uppdrag att utarbeta förslag tillåtgärder för en 50-procentig reduktion av kväveoxidutsläppentill . För att möjliggöra en sådan minskning utreds bl.a.införande av avgaskrav för arbetsmaskiner, skärpta avgaskrav förtunga fordon liksom åtgärder inom luft- och sjöfart.Naturvårdsverkets rapport kommer att föreligga i januari 1996.Regeringen avser därefter att till redovisa förslagdels till ett nytt mål för kväveoxidutsläppen, dels tillytterligare åtgärder. Utskottet får således anledning attåterkomma till dessa frågor när ett mer fullständigtberedningsunderlag föreligger. Med det anförda avstyrksmotionerna Jo34 yrkande 2 och Jo36 yrkande 1.Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att motionernavisserligen tar upp många viktiga miljöfrågor men att de i storadelar är tillgodosedda dels med vad utskottet anfört ovan, delsgenom de förslag och åtgärder som aktualiserats i andrasammanhang och i andra regeringsförslag än det som utskottet nuhar att bereda. Huvuddelen av motionsyrkandena berör frågor därett mer omfattande beredningsunderlag finns tillgängligt i andraregeringsförslag och betänkanden. Utskottet har inte funnitanledning att , i anslutning till en proposition som berörendast en mycket begränsad del av miljöarbetet, gå närmare in påde flertaliga förslag som väckts i motionerna.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna T605 yrkande12, T617 yrkande 5, Jo32 yrkandena 1 och 2, Jo33 yrkandena 1--3,Jo34 yrkandena 4--9 och Jo36 yrkandena 3--6.Med hänvisning till vad utskottet anfört om redovisningar avförsurningsproblematiken avstyrks även motion Jo34 yrkandena 1,3 och 10.Av propositionen framgår att en speciell genomförandekommittéskall upprättas för att granska efterlevnaden av protokolletsåtaganden. Enligt yrkande 2 i motion Jo36 bör göra ettsärskilt uttalande att förberedelserna för den förstagranskningen av svavelprotokollet bör påbörjas redan nu.Utskottet ifrågasätter för sin del det meningsfulla i attpåbörja en verksamhet innan de grundläggande förutsättningarnaför denna verksamhet föreligger. I detta fall bestårgrundförutsättningarna främst i att de berörda staternaratificerar protokollet och att detta träder i kraft. Fråganhuruvida förberedelserna till granskningen skall påbörjas nueller något senare utgör för övrigt enligt utskottets mening enutpräglad detaljfråga bland många andra i det internaplaneringsarbete som regeringen på eget ansvar måste få utforma.Utskottet avstyrker yrkande 2 i motion Jo36.I anslutning till motion Jo34 yrkande 18 bör tilläggas attregeringen av i huvudsak beräkningstekniska skäl valtprocentsatsen 80 som mål för begränsningen av svavelutsläppen.Enligt uppgift har nämligen de olika beräkningsmodeller somanvänts gett olika resultat, varierande mellan ca 81 och 87 %.Att bestämma målsättningen till skulle därför enligtutskottets mening ge en vilseledande föreställning av att manmed absolut exakthet kan fastställa dessa siffror. Motionenavstyrks således även i denna del.Utvidgning av systemet för kväveoxidavgiftPropositionenRegeringen redovisar i detta avsnitt som sin bedömning attsystemet för kväveoxidavgifter inte bör utvidgas till att ävenomfatta vissa industriella förbränningsprocesser. Skälen tilldetta ställningstagande redovisas utförligt på s. 12.MotionenI motion Jo34 (v) anförs att motionärerna inte delarregeringens uppfattning att kväveoxidavgiften inte kan utvidgastill industriella processer. Regeringens motivering saknarvetenskaplig grund. Regeringen bör återkomma med förslag tillutvidgning (yrkande 19).Utskottets övervägandenI propositionen anförs bl.a. att det nuvarande avgiftssystemetför miljöavgift på kväveoxider vid energiproduktion varitframgångsrikt och lett till avsevärda utsläppsminskningar.Systemet har breddats till att även omfattaproduktionsenheter med en uppmätt nyttiggjord energiproduktionav minst 25 GWh (1993/94:JoU32).När det gäller frågan om en utvidgning av systemet till attäven omfatta vissa industriella förbränningsprocesser harregeringen utförligt redovisat de tekniska och vetenskapligaskäl som talar mot en sådan utvidgning (prop. s. 12).I motion Jo34 finns ingen annan motivering än att motionärernainte delar regeringens bedömning och att regeringens motiveringsaknar vetenskaplig grund. Blotta påståendet att motiveringensaknar vetenskaplig grund är givetvis inte tillräckligt för attriksdagen skulle underkänna regeringens utförligt redovisadebedömning. Motionen avstyrks såvitt avser yrkande 19.Åtgärder mot utsläpp från småskalig eldning med fasta bränslenPropositionenFöreskrifter om småskalig eldning med fasta bränslenDe nuvarande utsläppen av kolväten från den småskaligaeldningen med fasta bränslen, särskilt vedeldning, är stora iförhållande till deras andel av den totala bränsleanvändningen.Förutsatt att eldningen sker på ett sätt som minimerar utsläppenkan emellertid småskalig eldning av ved och andra biobränslenbidra till att uppfylla målen för den svenska miljö- ochklimatpolitiken.Utsläppen från småskalig eldning drabbar framför alltastmatiker och människor som lider av luftrörs- ochandningsbesvär. En del av de aktuella ämnena ärcancerframkallande. Det gäller framför alla de polyaromatiskakolvätena (PAH). Dessa kolväten innebär en hälsorisk när deandas in av människor i tätortsluften. PAH deponeras dessutom pååkermark och tillförs människor via födan.En rad åtgärder har vidtagits för att minskautsläppen av dessa ämnen från industrianläggningar och fordonsamt i samband med lagring och distribution av bensin. Enligtregeringens bedömning är det därför också angeläget att vidtakostnadseffektiva åtgärder för att minska de förhållandevisstora utsläppen från småskalig eldning med fasta bränslen.Större delen av de nu aktuella utsläppen uppkommer som ettresultat av ofullständig förbränning i direkteldade vedpannoroch s.k. kombipannor. Även miljögodkända pannor ger ofta upphovtill pyreldning om de används för direkteldning. Det finnsolika möjligheter att förbättra förbränningen så att utsläppenminskar. Installation av ackumulatortank tillsammans med lämpligeldningsteknik leder till att utsläppen kan minskas med60--beroende på pannans konstruktion och ålder.Den fortsatta omställningen av energisystemet kan komma attgöra det attraktivt att t.ex. öka vedanvändningen i befintligapannor. En sådan utveckling ger med oförändrad eldningsteknikökade utsläpp. Det är regeringens bedömning att småskaligeldning med fasta bränslen bör kunna spela en viktig roll i detframtida energisystemet, men att detta bl.a. förutsätter attåtgärder vidtas för att kraftigt minska pyreldningen.Bara en mindre del av pannbeståndet är försett medackumulatortank. Detta gäller även flertalet miljögodkändapannor. Det finns i dagens regelverk inget krav på att eldstäderskall vara försedda med sådan utrustning så att pyreldningundviks. Regeringen överväger möjligheten attinföra någon form av investeringsbidrag för installation avackumulatortank.I många kommuner finns stora problem medluftföroreningar från småskalig eldning. Omfattningen aveldningen, bebyggelsens täthet och lokalklimatet varierarkraftigt från kommun till kommun och även inom kommunerna. Deenskilda kommunerna kan av dessa skäl bäst bedöma behovet avåtgärder för att lokalt begränsa föroreningarna från debefintliga installationerna. Regeringen avser därför att ändrahälsoskyddsförordningen så att kommunerna får möjlighet attmeddela föreskrifter beträffande småskalig eldning med fastabränslen inom områden av kommun. Kommunerna bör beträffandedirekteldade pannor, varav det stora flertalet är kombipannor,kunna föreskriva att annan uppvärmningsform skall användas inomvissa belastade områden och under vissa tider. Föreskrifternabör även kunna avse eldningsmetoder, bränslekvalitet ochsärskilda skötselanvisningar. Hälsoskyddslagen ger dessutomkommunen möjlighet att vidta åtgärder i varje enskilt fall.De föreskrifter som kommunerna ges rätt att meddela med stödav hälsoskyddsförordningen bör vara tillfälliga och avsebegränsade områden, främst där effekterna är påtagliga. Det kanexempelvis gälla dalgångar och områden med stora höjdskillnadermellan husen. Åtgärder i områden med daghem, , sjukhemoch liknande bör prioriteras så att de mest känsliga gruppernainte exponeras för höga föroreningshalter.