bet · GI01JuU25 · 1995-06-01 00:00:00 — Utskottet vill i dettasammanhang också peka på problemet med den tilltagandeanonymiteten i samhället. Det är enligt utskottets mening mycketviktigt att vända utvecklingen så att anonymiteten minskar.Därigenom kan en förbättrad social kontroll uppnås, vilket i höggrad torde vara ägnat att förebygga brottslighet.Utskottet övergår därmed till att under skilda rubriker taupp de frågor i skrivelsen och motionerna som direkt berörlagutskottets beredningsområde. Vad särskilt gäller frågan omkronofogdemyndigheternas resurser vill utskottet dock hänvisatill vad utskottet anför i sitt yttrande 1994/95:LU4y tillfinansutskottet med anledning av ett motionsyrkande, somföranletts av proposition 1994/95:150(kompletteringspropositionen).Aktiebolagsrättsliga frågorInom ramen för regeringens strategi framhålls i skrivelsen atten effektivisering av företagens internkontroll också har enmycket stor betydelse. Det handlar bl.a. om intern- ochexternrevisorernas roll men också om chefers och styrelsersansvar för att revisorernas iakttagelser och anmärkningarverkligen blir beaktade.I skrivelsen framhålls vidare att externrevisorerna har enviktig uppgift när det gäller att förebygga ekonomiskbrottslighet. I ett delbetänkande från , somläggs fram , behandlas frågan om möjlighet ocheventuell skyldighet för revisorerna att anmäla misstänktbrottslighet till åklagare.Regeringen framhåller i skrivelsen att idet berörda delbetänkandet behandlar också frågor ombolagsledningens ansvar och uppgifter. Kommitténs slutbetänkandeskall redovisas senast . Där kommer bl.a. attbehandlas frågor om styrelselösa aktiebolag och om s.k.ansvarsgenombrott, dvs. aktieägares ansvar för bolagets affärer.I skrivelsen påpekas även att genom ändringar iaktiebolagslagen (1975:1385), som trätt i kraft den 1 januari1995, har åtgärder vidtagits för att komma till rätta med attaktiebolag inte ger in årsredovisningar ellerrevisionsberättelser i rätt tid till Patent- ochregistreringsverket eller försummar att anmäla styrelse,verkställande direktör eller revisor för registrering iaktiebolagsregistret (prop. 1994/95:67, bet. 1994/95:LU11, rskr.1994/95:111). Lagändringarna innebär bl.a ökade möjligheter attförsätta försumliga bolag i likvidation.Det i regeringens skrivelse aviserade delbetänkandet frånAktiebolagskommittén har numera avlämnats. I betänkandet (SOU1995:44) Aktiebolagets organisation föreslås när det gällerrevisorernas roll i samband med ekonomisk brottslighet att om enrevisor riktat anmärkning mot ett förhållande irevisionsberättelsen och dessutom har anledning att anta attdetta utgör ett brott eller ett led i ett brott samt innebärväsentlig skada eller fara för sådan skada, skall han varaskyldig att underrätta åklagaren om det.I motion 1994/95:Ju24 av m.fl. (m) kritiserasAktiebolagskommitténs förslag att införa en skyldighet förrevisorerna att anmäla misstanke om ekonomisk brottslighet tillåklagare. Enligt motionärerna innebär en sådananmälningsskyldighet ett långtgående ingrepp i revisorernastystnadsplikt som i förlängningen kan medföra allvarligaskadeverkningar. Dessutom anser motionärerna att regeringensförväntade effekter av förslaget framstår som orealistiska,eftersom de bygger på att oseriösa företagsledare och -- i denmån det förekommer -- oseriösa revisorer självmant förväntasanmäla misstanke om brott. Åtgärden torde därför närmast framståsom ett verkningslöst slag i luften. I motionen framhålls attrevisorernas värdefulla kunskaper i stället skulle kunna tastill vara genom att de fungerar som expertbiträden till åklagarei förundersökningar om ekonomisk brottslighet som uppdagats isamband med exempelvis konkurser.Motionärerna begär i yrkande 1 ett tillkännagivande i enlighetmed det anförda. I motionen framhålls vidare att det börövervägas att ge ()förutsättningar att aktivt granska och anmäla brott i anslutningtill de förhållanden som revisorn skall anmärka på irevisionsberättelsen. Inom verket bör för detta ändamål finnasjurister med erforderlig utbildning. I den utsträckning "orena"revisionsberättelser förekommer kan dessa översändas tillåklagarmyndigheten. Vidare anser motionärerna attaktiebolagslagen bör kompletteras med en bestämmelse om attrevisorn, i de fall bolaget inte skickar in årsredovisningen itid, skall anmäla till PRV att "oren" revisionsberättelseavgivits. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om PRV:smöjligheter att granska och anmäla brott i enlighet med detsagda. I motionen kritiseras vidare regeringens under år 1994antagna tilläggsdirektiv till att utformaregler om ansvarsgenombrott. Motionärerna motsätter sig sådanaregler och begär i yrkande 3 ett tillkännagivande härom.När det gäller revisorernas roll i samband med ekonomiskbrottslighet vill utskottet framhålla att Aktiebolagskommitténsförslag i sedvanlig ordning skall remissbehandlas och beredasinom . Enligt utskottets mening bör riksdageninte föregripa denna beredning genom att nu göra någrauttalanden i frågan. Motion Ju24 yrkandena 1 och 2 bör såledesavstyrkas.Vad därefter gäller frågan om ansvarsgenombrott vill utskotteterinra om att spörsmålet -- med anledning av motioner med sammainriktning som den nu aktuella -- behandlats avutskottet i sitt av godkända betänkande 1994/95:LU24.Utskottet underströk därvid grundsatsen om personligansvarsfrihet för bolagets förpliktelser och dess betydelse förföretagen och näringslivet. Utskottet framhöll vidare att detdock i vissa situationer av uppenbart missbruk kan vara befogatatt personer som står bakom ett aktiebolag kan göras personligtbetalningsansvariga för bolagets skulder. harockså tillämpat principen om ansvarsgenombrott, och liknanderegler finns i många andra länder. Såsom utskottet framhöll blirdet alltmer uppenbart att förutsättningarna föransvarsgenombrott behöver preciseras när det gäller kvalificeratmissbruk av aktiebolag. Utskottet välkomnade därför attregeringen gett i uppdrag att lämna förslagtill regler om ansvarsgenombrott.Motionerna avstyrktes följaktligen. Enligt utskottets meningsaknas det fullständigt skäl för utskottet att nu -- knappt tvåmånader senare -- göra en annan bedömning. Utskottet föreslårsåledes att också yrkande 3 i motion Ju24 avstyrks.Det anförda innebär att utskottet inte har någon erinran motregeringens skrivelse i denna del.Effektivare rutiner i samband med konkursRegeringens strategi innebär att rutinerna i samband medkonkurs skall effektiviseras väsentligt bl.a. genom ett närmaresamarbete mellan konkursförvaltare och berörda myndigheter,främst åklagare, polis och tillsynsmyndighet(kronofogdemyndighet).I skrivelsen redovisas förslag om åtgärder för atteffektivisera brottsutredning i samband med konkurs som harlagts fram i en rapport från Riksåklagaren ochRiksskatteverket, den s.k. . (Rubicon står förRutiner, brottsutredningar i konkurs.) Förslagen innebär bl.a.att konkursförvaltaren skall anmäla brottsmisstankar tillåklagaren tidigare än , att åklagaren skall kunna användakonkursförvaltaren som biträde samt att fortlöpande dialog underutredningen skall hållas mellan åklagare, tillsynsmyndighet ochkonkursförvaltare. Det föreslås också lagöversyner exempelvis ifråga om borgenärsbrott och styrelselösa aktiebolag.Regeringen konstaterar i skrivelsen att de flesta av förslageni kan genomföras inom ramen för gällandelagstiftning. Det behövs bara att myndigheter ochkonkursförvaltare anpassar sitt samarbete i enlighet med vadRiksåklagaren och har föreslagit. Regeringenkommer att ge de berörda myndigheterna i uppdrag att aktivtverka för att brottsutredningar i samband med konkurseffektiviseras så som föreslagits i Rubicon-rapporten.Utvecklingsarbetet skall bedrivas under samverkan medföreträdare för konkursförvaltare och revisorer. I uppdragetligger bl.a. att utarbeta gemensamma arbetsrutiner och att tafram en plan för utbildning av dem som berörs. Arbetet skallutvärderas och redovisas till regeringen. Regeringensekobrottsberedning kommer att nära följa utvecklingsarbetet.I skrivelsen anförs vidare att ocksåinnehåller vissa förslag till översyn av lagstiftningsfrågor.Dessa frågor behandlas i olika utredningar elleri andra sammanhang. Sålunda övervägs frågor om styrelselösabolag m.m. av . Andra frågor hanteras inomRedovisningskommittén och . Vissa frågorom sekretess i samband med konkurs behandlas idepartementspromemorian Sekretess i samband med ungdomsbrott ochekobrott, som efter remissbehandling bereds vidare inomJustitiedepartementet.Vidare hänvisas i skrivelsen till regeringens proposition(1994/95:189) Konkursgäldenären, vari behandlas bl.a. frågor ominnehållet i konkursbouppteckningar och om räckvidden avkonkursgäldenärers bouppteckningsed. De föreslagna reglernakommer att öka möjligheterna att reda ut konkursbon och attspåra upp tillgångar som illojala konkursgäldenärer vill dölja.Vidare föreslås att det vid Patent- och registreringsverketskall föras ett register över fysiska personers och dödsbonskonkurser. Tillsammans med de konkursuppgifter som redan finns iAktiebolagsregistret och andra register hos Patent- ochregistreringsverket tillgodoses därmed behovet av en centralregistrering av alla konkurser.Regeringen framhåller slutligen i detta avsnitt att åtskilligaförslag om att förbättra tillsynen vid konkurs har lagts fram avRiksrevisionsverket i rapporten (1994:13) Tillsyn vid konkurs.Dessa och andra frågor om konkurshanteringen bereds förnärvarande inom Justitiedepartementet.Utskottet kan för sin del konstatera att proposition1994/95:189 Konkursgäldenären jämte motioner nu är föremål förbehandling i utskottet och utskottets ställningstaganden kommeratt redovisas i betänkande 1994/95:LU31. Därutöver villutskottet framhålla vikten av att de i skrivelsen aviseradeåtgärderna som föranleder lagstiftning bereds skyndsamt ochsnarast framläggs för riksdagen.Stockholm den 18 maj 1995På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), EvaArvidsson (s), (), (),(), (), (), () och Per ().Avvikande mening1. Revisorernas roll och ansvarsgenombrottRolf , , och (alla m) anser att den del av utskottets yttrande som börjar med"När det" och slutar med "denna del." bort ha följande lydelse:När det gäller revisorernas roll i samband med ekonomiskbrottslighet är utskottet mycket kritiskt motAktiebolagskommitténs förslag om en skyldighet för revisorer attanmäla brottsmisstanke till åklagare. En sådan lagstadgadanmälningsskyldighet innebär ett långtgående ingrepp i revisornstystnadsplikt, och effekterna härav har inte analyserats avutredningen. Om en anmälningsskyldighet skall införas måsteenligt utskottets mening först konsekvenserna för särskilt småoch medelstora företag utredas. I avvaktan på en sådan analysbör andra åtgärder vidtas för att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten. Sålunda borde () ges förutsättningar att aktivt granska och anmäla brott ianslutning till de förhållanden som revisorerna skall anmärka påi revisionsberättelsen. Vidare anser utskottet attaktiebolagslagen bör kompletteras med en bestämmelse attrevisorn, i de fall bolaget inte insänder årsredovisning inomföreskriven tid, skall anmäla till PRV att orenrevisionsberättelse avgivits.Vad därefter gäller frågan om ansvarsgenombrott vill utskotteti likhet med sina tidigare ställningstaganden (se bet. 1992/93:LU14 och LU40, 1993/94:LU32 och 1994/95:LU24)åter understryka principen om personlig ansvarsfrihet förbolagets förpliktelser och dess betydelse för företagen ochnäringslivet. Utskottet vill också åter framhålla att de fall dåprincipen genombrutits i rättspraxis är få till antalet ochavser speciella situationer. Som påpekas i motionen torde engenerell reglering av ansvarsgenombrott ha negativ inverkan påviljan att satsa kapital i företagande, och det finns skäl attanta att redan regeringens uppdrag till attföreslå sådana regler verkar hämmande på investeringsviljan.Utskottet delar också motionärernas farhågor att regler omansvarsgenombrott kan komma att försvåra önskvärdaföretagsrekonstruktioner. Utskottet vill erinra om att det ingåri såväl som (Ju1991:07) uppdrag att se över regler som beröransvarsförhållandena i aktiebolag. Mot den nu angivna bakgrundenbör ytterligare utredningsarbete inte läggas ned på frågan omansvarsgenombrott annat än om nämnda utredningsarbete visar sigotillräckligt.Sammanfattningsvis anser utskottet att med bifalltill motion Ju24 yrkandena 1--3 som sin mening bör ge regeringentill känna vad utskottet anfört.Särskilt yttrandePer () anför:När det gäller resurser till kronofogdemyndigheterna förkampen mot ekonomisk brottslighet vill jag hänvisa till minavvikande mening i lagutskottets yttrande 1994/95:LU4y tillfinansutskottet.Näringsutskottets yttrande1994/95:NU6yBilaga 3Samlade åtgärder mot den ekonomiska brottslighetenTill justitieutskottetJustitieutskottet har berett näringsutskottet tillfälle attyttra sig över regeringens skrivelse 1994/95:217 om samladeåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten jämte motioner.NäringsutskottetSkrivelsenI skrivelsen presenteras regeringens strategi för samhälletssamlade åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Strateginshuvudinriktning är att minska brottsligheten genom åtgärder sominnebär ökad effektivitet i fråga om att förebygga, upptäcka,utreda och lagföra ekonomisk brottslighet. Särskild vikt skallläggas vid att samordna myndigheternas prioriteringar ochutveckla myndigheternas samarbete samt att höja kunskaperna ochkompetensen när det gäller ekonomisk brottslighet. Det betonasockså att näringslivet måste ta ett ökat ansvar i kampen motbrottsligheten genom att utveckla affärsetik och kontroll. Encentral uppgift för statsmakterna är att tillhandahålla enlagstiftning som gör att den ekonomiska brottsligheten kanbekämpas på ett effektivt och rättssäkert sätt och som utgör ettstöd för den seriösa näringsverksamheten.De delar av skrivelsen som avser näringsutskottetsberedningsområde är främst avsnitten om näringslivets ansvar ochuppföljningen av bankkrisen. Dessa frågor berörs inte i något avde motionsyrkanden som väckts med anledning av skrivelsen.Då det gäller den del av strategin som framhäver behovet avett större ansvar för näringslivet, betonas i skrivelsenbetydelsen av att diskussionen om affärsmetoder och affärsetikhålls levande inom näringslivet. Vidare understryks vikten av eneffektivisering av företagens internkontroll. Ekonomiskbrottslighet kan också förebyggas genom affärskontroll, sägs deti skrivelsen. Med detta avses en kontroll av att ettaffärsprojekt är realistiskt och av att affärspartnern ärseriös. Regeringen har inlett en dialog i dessa frågor medföreträdare för näringslivet, påpekas det.I skrivelsen anförs att ekonomisk brottslighet förekom isamband med bankkrisen och bidrog till de storakreditförlusterna. Såväl lagar som interna bankregler ochbankpraxis åsidosattes vid lånetransaktioner, heter det vidare.I många ärenden har det visat sig svårt för åklagare att få framtillräckligt underlag för att grunda ett åtal. I andra fall,anförs det, kan man måhända tala om beteenden som inte förnärvarande är straffbara enligt svensk lag, men som borde varadet. I skrivelsen omtalas att regeringen avser att tillkalla enkommitté med uppgift att se över regler för rörelse och tillsyninom bankområdet. Det erinras om att har lagstiftningmot vårdslös kreditgivning, och det sägs att kommittén skallanalysera om vissa typer av lånetransaktioner börstraffbeläggas.Tidigare behandling och pågående beredningHösten 1994 lade revisorer fram ett förslag(1994/95:RR4) angående insatser mot den ekonomiskabrottsligheten. Revisorerna lämnade förslag inom fyra områden:förebyggande insatser, det brottsutredande arbetet, denrättsliga proceduren och regeringens samlade styrning. I sittyttrande (1994/95:NU2y) till justitieutskottet över förslagenframhöll näringsutskottet att utgångspunkten för statsmakternamåste vara att all ekonomisk brottslighet skall bekämpas.Utskottet påtalade att sådan brottslighet kan snedvridakonkurrensen och fäste därvid särskilt uppmärksamheten påproblemet med s.k. bekvämlighetskonkurser. Därmed avseskonkurser som är planerade på det sättet att den tidigare ägarenhar för avsikt att efter konkursen driva rörelsen vidare med istort sett oförändrad omfattning, men med väsentligt lägreskuldsättningsgrad. Konkursens ekonomiska konsekvenser drabbar idessa fall endast borgenärerna, främst de oprioriterade. För attkomma till rätta med detta krävs regeländringar, anfördenäringsutskottet och hänvisade till att regeringen aviseratpropositioner beträffande konkurslagstiftningen.Lagutskottet tog i sitt yttrande (1994/95:LU2y) överrevisorernas förslag också upp frågan om bekvämlighetskonkurseroch erinrade om att utskottet (bet. 1993/94:LU20)anfört att det är otillfredsställande att konkursinstitutetmånga gånger missbrukas av gäldenärer för att t.ex. bli kvittvissa oprioriterade skulder och sedan driva rörelsen vidare istort sett på samma vis. Förfarandet sker på bekostnad av bl.a.leverantörer och innebär otillbörliga konkurrensfördelar,påpekade lagutskottet. Också lagutskottet konstaterade atthithörande frågor övervägdes inom och fann attnågon åtgärd från sida därför inte var påkallad.Regeringen har avlämnat proposition 1994/95:189 omkonkursgäldenären. I denna proposition berörs också frågor somhar betydelse för bekvämlighetskonkurser, främst reglernarörande försäljning av egendom i konkurs. Idepartementspromemorian Konkursgäldenären (Ds 1994:96), som harlegat till grund för nämnda proposition, har föreslagits enregel om att försäljning av konkursegendom tillkonkursgäldenären eller honom närstående person skall föregås avett offentligt anbudsförfarande. Regeringen föreslår emellertidinga ändringar i denna riktning med hänvisning bl.a. till attett sådant förfarande redan förekommer i viss utsträckning ochatt den föreslagna regeln inte skulle få någon större praktiskbetydelse. I två motioner (m; v) med anledning av propositionenframförs dock yrkanden om att en föreskrift om anbudsförfarandei enlighet med vad som föreslagits i promemorian skall införas.Propositionen och motionerna bereds avlagutskottet (bet. 1994/95:LU31).Kompletterande uppgifterI tillsatte regeringen den s.k.Bankkriskommittén (Fi 1993:02), som skulle utreda bankkrisensorsaker och eventuella brister i tillsyn och lagstiftning samtföreslå åtgärder. upplöstes kommittén utan attha slutfört sitt arbete. Den har låtit publicera tre skrifter,Bankerna och pressen, Bankkrisen samt Bankerna under krisen. sistnämnda skriften ingår rapporten och vårdslöskreditgivning 1980--. Rapporten, som har utarbetats avkommitténs sekreterare hovrättsassessor , baseraspå genomgångar av domar, stämningsansökningar och utredningarsom gäller ifrågasatt brottslighet i samband med kreditgivning.I rapporten beskrivs fall där handlingsnormerna vidkreditgivning har överträtts, medvetet eller av vårdslöshet.Vidare belyses ärenden där bankerna blivit medvetet vilseleddaatt ge kredit.Av rapporten framgår att genomfört s.k.ekobrottsundersökningar i flera banker. Granskningeninriktades i första hand på de kreditengagemang ochframåt som förorsakat stora kreditförluster. Material rörande deundersökta instituten överlämnades till Riksåklagarensarbetsgrupp för utredning av brott inom bank- och finansvärlden(RÅSOP). Materialet omfattade 156 kreditengagemang medkreditbelopp på . Den sammanlagda förlustenpå engagemangen angavs vara ca . Det bedömdesatt endast en del av de överlämnade ärendena kunde förväntasleda till fördjupad granskning från åklagarmyndigheten.I rapporten görs bedömningen att brottsligheten inte kan ansesha haft någon del av betydelse i krisens uppkomst eller någonnämnvärd inverkan på dess förlopp. Möjligen kan sägas attbrottsligheten var ett symtom på missförhållanden som i sin turkan ha medverkat till krisen, heter det i rapporten. Författarenhar försökt att göra en kartläggning av omfattningen avbrottslig och vårdslös kreditgivning, men därvid mött betydandeproblem med att få tillräckliga uppgifter frånåklagarmyndigheterna och bankerna. Det har därför varit svårtatt göra någon samlad bedömning av omfattningen. En grovuppskattning av de fall som undersökts ger vid handen att detsammanlagda bruttokreditbelopp som betalats ut till följd avbrottslighet uppgår till . Debruttokreditbelopp som är följden av oaktsamma kreditbeslut i deenskilda fall som presenteras i rapporten uppskattas avförfattaren till . Beträffandebåda beloppen understryks att osäkerheten är stor eftersomunderlaget är bristfälligt. Det enda som med säkerhet går attsäga är att den samlade brottsligheten och vårdslösheten ärstörre än vad de angivna beloppen visar. Även om beloppen ärstora utgör de en liten del av den totala kreditvolymen,konstateras det i rapporten.Beträffande vad som sägs i regeringens skrivelse om att bl.a.interna bankregler åsidosattes i samband med lånetransaktionerkan nämnas att har gjort en samlad genomgångav den interna kontrollen hos bankerna. Därvid konstateradesbrister i en rad avseenden. En viktig slutsats som inspektionendragit av kartläggningen är att internrevisorernas ställning ochroll måste stärkas. utfärdade inspektionensstyrelse allmänna råd avseende styrning, intern information ochintern kontroll inom kredit- och värdepappersinstitut samtbeträffande försäkringsföretag (jfr bet. 1993/94:NU18 och1994/95:NU17).Näringsutskottets ställningstagandeNäringsutskottet ansluter sig till vad som anförs i skrivelsennär det gäller att näringslivet måste ta ett ökat eget ansvarför bekämpandet av den ekonomiska brottsligheten. Företagen kandärigenom verksamt bidra till att principen om konkurrens pålika villkor upprätthålls. Vidare anser utskottet att det ärangeläget att uppföljningen av bankkrisen slutförs genom att enny utredning ges i uppdrag att se över befintliga regler rörandebl.a. kreditgivning samt styrelsens och ledningens ansvar.Utskottet vill också betona att ett effektivt bekämpande av denekonomiska brottsligheten förutsätter att berörda myndigheterhar tillräckliga resurser och erforderlig kompetens samt attsamarbetet mellan myndigheterna fördjupas.Utskottet vill vidare ånyo påtala att missbruk avkonkursinstitutet, genom s.k. bekvämlighetskonkurser, snedvriderkonkurrensen till nackdel för de företag som följer gällandespelregler. Härutöver vill näringsutskottet -- i likhet med vadutskottet anförde i sitt tidigare nämnda yttrande i detta ämne-- understryka vikten av att konkurslagstiftningen får en sådanutformning att konkurser inte kan användas som medel ikonkurrensen mellan olika företag.Bekvämlighetskonkurser, där den tidigare ägaren köper tillbakatillgångarna från konkursboet, torde i flertalet fall förutsättaextern finansiering, vanligen i form av lån från ettkreditinstitut. Utskottet har erfarit att vissa banker beslutatatt i princip inte medverka med krediter som gör det möjligt förden tidigare ägaren att återköpa en i stort sett oförändradrörelse efter en konkurs. I den fortsatta beredningen av frågorom hur den ekonomiska brottsligheten kan bekämpas finns detanledning, menar utskottet, att uppmärksamma förekomsten avkreditgivning i samband med återköp efter konkurser.Ekonomisk brottslighet torde i viss utsträckning vara följdenav bristande kunskap hos enskilda företag om de krav som måsteuppfyllas i olika avseenden t.ex. när det gäller bokföring,redovisning, skatteinbetalningar m.m. Ett ökat företagskunnandekan förhindra att oegentligheter begås. Utskottet anser därföratt det är viktigt, särskilt för blivande företagare ochsmåföretagare, att det finns bred tillgång till information ochutbildning om de förutsättningar som företagen arbetar under.Utöver näringslivets egna organisationer bör, enligtnäringsutskottets uppfattning, och dedäri ingående regionala utvecklingsbolagen ha ett särskiltansvar i detta avseende.Stockholm den 18 maj 1995På näringsutskottets vägnarChrister EirefeltI beslutet har deltagit: (), BoFinnkvist (s), Per (), (), SylviaLindgren (s), (), (), ChrisHeister (m), (), (), (), (), (), (),(), () och ().