bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — Krångligare än så behöver det inte vara.Förebild kan vara rådets sätt att jobba.Håkan : Är det fullt legitimt för en ledamot avrådet att som fri debattör tycka något diametralt motsatt tillvad andra i rådet kan tänkas tycka?Margot : Jag tror att de har så mycket suntförnuft att de själva kan bedöma om de skall delta i debatteneller inte.Håkan : Det tror jag också, men frågan betingas avatt det talas om att det är rådet som sådant som skall agera.Man får intrycket att rådet är en självständig aktör.Margot : Vad jag ser framför mig är att mananordnar hearings eller ger ut en rapport, ungefär somPressutredningen gjorde. Man kan samla uppgifter och ävendebattinlägg i olika skrifter och säga att detta är en viktigdel av debatten kring mediefrågorna.Håkan : Ännu en fråga! Det gäller relationenmellan rådet och . Du sade att du tyckte att denvanliga sammansättningen av en utredning med parlamentariskrepresentation var mindre önskvärd i det här fallet. Enutredning innebär att man förhoppningsvis väger olika argumentoch att sedan argumentens tyngd och de politiskastyrkeförhållandena i utredningen och i den politiska processeni övrigt får fälla avgörandet. Vad är det för fel på denprincipen när det gäller det nu aktuella rådet?Margot : Det kan vara ett lämpligt nästa steg attpröva de förslag som rådet tar fram. Jag ansåg att det var braatt man hade mer av en expertkommitté, vilket det här rådet är,med bl.a. jurister. I nästa skede, när rådet har lagt fram sinaförslag, får man den politiska behandlingen. Jag tyckte inte attdet bästa i det här fallet var att ha en parlamentariskutredning, just på grund av de invändningar som gjorts.Håkan : När det nu fanns en pressutredning,övervägde du då möjligheten att helt enkelt låta den fortsättaeller att en ny utredning skulle kunna ta vid och koncentrerasig på den här frågan.Margot : Nej, jag utgick från det som sades redani regeringsdeklarationen, nämligen att denna fråga skullebehandlas på ett särskilt sätt. Detta var ju tilläggsdirektivsom fick, och ordförandetyckte inte att det var något bekymmer att lämna detta ifrånsig. Dessa frågor är dessutom av den karaktären att man behöverjobba under litet med dem.Peter : Det diskuteras nu rätt mycket omkonkurrensen inom mellannyhetsredaktionerna, bl.a. på initiativ av statsrådet själv. Detfinns nu ett förslag om att på olika sätt begränsa konkurrensenmellan nyhetsredaktionen utan att helt ta bort de olikaredaktionerna. Man skulle t.ex. kunna ha kvar Aktuellt som ettmer djuplodande reportageprogram, medan och Rapport skullesköta själva nyhetsbevakningen. Tycker du att det vore ettlämpligt område för det här rådet att undersöka om det skullemedföra minskad konkurrens och minskade möjligheter tillyttrandefrihet på medieområdet?Margot : Jag tror att det finns skäl att jagtalar om hur det ligger till med denna fråga och med mininblandning i den. Det var så att och Anna-GretaLeijon uppvaktade mig i . De sade:Regeringen hade ålagt oss ett mycket stort nedskärningskrav.Vi bedömer att det för att klara detta skulle vara en god hjälpom vi hade möjligheter att samordna våra två nyhetsredaktionerpå ett bättre sätt. Det skulle kunna spara pengar. Tyckerregeringen och tycker du, frågade de mig, att detta helt stridermot avtalet och är du alldeles emot att man gör en sådan härförändring?Jag svarade att under förutsättning av att godtardetta, tycker jag att det kan låta vettigt. Man skall nämligenveta att grundformuleringen i den avtalsparagrafen är från 1966och att tilläggsformuleringen är , alltså innanutbyggnaden av var gjord till . Därför harförutsättningarna ändrats helt och hållet. Jag sade därför imycket allmänna ordalag att jag trodde att det kunde varavettigt och att jag inte hade någonting emot att de fortsatteatt jobba med detta för att lägga fram ett förslag för styrelsenoch att detta presenterades för . Det är sommåste avgöra, eftersom det i avtalet sägs mycket tydligt hur dethär skall vara.Det är vad jag har sagt i denna fråga. Det står naturligtvisMångfaldsrådet fritt och ta upp och bedöma den här saken, om mantycker att den är viktig.Peter : Vad jag funderat på är att om man nu är påväg att genomföra en förändring som inte kräver ettriksdagsbeslut eller en ändring i avtalet med svenska staten mensom ändå innebär en kraftig reducering av konkurrensen. Det ärdå rådets uppgift att granska även en sådan begränsning avkonkurrensen?Margot : Nej, det tror jag inte att rådet görbedömningen att det är dess sak att granska detta, som snarastär en intern företagsledningsfråga. Det måste vara som skall bedöma detta, om det inte är ettavtalsbrott. Det är ju faktiskt företagets ledning som skallsköta den saken. Jag kan inte se det på något annat sätt.Peter : En sådan begränsning av konkurrensen börrådet alltså inte ägna sig åt?Margot : Jag tror inte att rådet betraktar dettasom en sak som det skall gå in och bedöma.Anders : Får jag hänga på det sista, eftersom PeterEriksson och själv tog upp det -- jag hadeannars inte tänkt beröra det. Detta är ju en fråga som berör del av den TV-tittande allmänheten. Jag anser att detta harrådet inte med att göra.Margot : Det står rådet fritt att ta upp frågan.Anders : Du sade att du inte trodde att man skullegöra det!Margot : Nej, jag tror inte det, såvida det inteär fråga om ett brott mot avtalet utan en renföretagsledningsfråga. Men det står rådet fritt att ta uppfrågan om man bedömer att detta på något allvarligt sätt skadarmångfalden.Anders : Om Aktuellt och Rapport, som ändå harmiljoner tittare , slås ihop så är det för att citeradig ordagrant "en intern företagsledningsfråga".Margot : Det där förstår jag inte. Det har intevarit aktuellt att göra det.Anders : Du sade ordagrant att det är "en internföretagsledningsfråga".Margot : Om det inte strider mot avtalet, är detju så! Inte sant?Anders : Men att man har två konkurrerandenyhetsredaktioner är ju faktiskt en del av ett riksdagsbeslut.Margot : fråga gällde underförutsättning att man inte bryter mot avtalet, och då är det juen angelägenhet för företagsledningen. Något annat kan jag intese.Anders : Men kan väl inte varanågon fredad zon i de här sammanhangen?Margot : Naturligtvis inte. Det står rådet frittatt granska allt man tycker är viktigt.Anders : Tycker du att en sammanslagning av Aktuelltoch Rapport skulle vara en viktig fråga?Margot : Jag tycker att det är viktigt att manföljer avtalet med staten. Om man skall ändra i det avtalet, ärdet bara riksdagsledamöterna och inga andra som kan besluta det.Den frågan får då bedömas utifrån ett konkret förslag. Jag harbara fått en mycket allmänt ställd förfrågan om jag tycker attdet kan vara rimligt med en större samordning. På det har jagsvarat att jag tycker att det låter rimligt, omriksdagsledamöterna accepterar det.Anders : Om du till Radiosstyrelseordförande och verkställande direktör säger på det sättsom du har gjort, innebär då inte detta en stor risk för att manställs inför ett fait accompli. Det ansvariga statsrådet ger ettklart besked till de här personerna att gå vidare.Margot : De frågade mig om jag trodde attregeringen skulle ha någonting emot att de gick vidare med ettsådant förslag. De sade också att det inte ens fanns någotfärdigt förslag till styrelsen och att man skulle jobba vidaremed det. De frågade mig: Har du någonting emot att vi går vidaremed ett sådant förslag? Allt under förutsättning att riksdagengodkänner det.Men har detta med den här frågan att göra?Kurt : Det var precis vad jag tänkte säga.Utfrågningen gäller och inte hur regeringen skallhantera och Television.Anders : Det håller jag helt med om. Jag frågar omaktuella fall med anknytning till . Om ordförandeninte har uppfattat det ber jag om ursäkt på hans vägnar.Om ett statsråd ger ett besked om hur ett företag av det härslaget skall bereda frågorna, är det ingenting som påverkar...: Jag har inte gett något besked om hurde skall bereda frågorna. De kom med en fråga till mig:Som vi ser det är förutsättningarna totalt förändrade just medhänsyn till denna avtalsparagraf. Också för att kunna leva upptill det nedskärningskrav som har ställts på oss är viintresserade av att gå vidare till styrelsen med ett förslag omen större samordning mellan våra nyhetsredaktioner, inte så attAktuellt eller Rapport skulle försvinna, utan så att en bättresamordning sker. Vi skulle kunna tjäna pengar på det. Är detnågonting som du anser vara problematiskt och är det någontingsom du skulle vända dig emot? frågade de mig.Jag svarade att under förutsättning att ledamötergodkänner det, har jag ingenting emot det. Jag kan också se attförutsättningarna nu är annorlunda utifrån denna avtalsparagraf.Allt under förutsättning av godkännande!Anders : Ja, men det är väl en självklarhet som maninte behöver påpeka för ett konstitutionsutskott.Men du menar alltså att du inte har gett någon som helstfärdriktning?Margot : Precis det jag redogjorde för sadejag till dem.Anders : Jag måste säga att jag tycker att det ärmycket anmärkningsvärt, även rent konstitutionellt, men det fårvi återkomma till.Margot : Menar att jag inte skulleha sagt någonting?Anders : Om det nu är en ren företagsledningsfråga,som ordagrant sade , såskall hon väl inte ge riktlinjer för detta.Margot : blandar ihop det. Jagförklarade vad som hände när de kom och uppvaktade mig. Demenade att detta bryter mot den mycket tydliga skrivning somfinns i avtalet, och det måste man gå till med för atti så fall ändra på. Det var vad jag sade: Det är okej för -- jag ser inga problem med att ni går vidare på det sättettill styrelsen och till med ett sådant förslag.Anders : ...: Jag måste ändå få säga att vi nu skallhålla oss till rådet, som ju utfrågningen gäller. Sedan får vi,som också sade, i annat sammanhang komma tillbakatill den fråga som ni nu diskuterar. Ordföranden har väl intealldeles fel om han säger att ni har kommit litet vid sidan området, som utfrågningen gäller. Ställ frågor om rådet -- var sågod!Anders : Om ordföranden inte tillåter mig attfortsätta på den här punkten -- i gammal dålig stil --, såavstår jag från vidare frågor.Kurt : Det kan ju kanske vara klokt!Kurt : Inga fler talare är anmälda.Jag ber att få tacka statsrådet för att honhar kommit hit. Hon har fått många frågor och har svaratföredömligt kort. Jag tror att jag vågar påstå att hon också harberikat vårt material och att vi kommer att ha glädje av det närvi skall göra våra ställningstaganden.Jag vill också tacka och för derasmedverkan.Tack så mycket!Konstitutionsutskottet1995-04-19Bilaga B 16Kl. 18.00--18.35Offentlig utfrågning av angåendeVolvo--Renaultaffären samt tidigare regeringars kontakter medbilindustrinKurt : Jag hälsar välkommentill utfrågning. Vi inleder med fråganom Volvos anläggning i och Saab-Scanias bilfabrik iMalmö.Ärendet bereddes i en regering som satt sedan.Ärendet har anmälts muntligt. Det finns således ingen skriftliganmälan till KU. Vid den här tidpunkten, ,var industriminister i regering. Somkuriosa kan jag också nämna att det mig veterligt är förstagången som en f.d. industriminister skall höras i KU om sinaindustrikontakter i ett ärende där vederbörande statsråd harföljt beslut.Som tidigare KU-ordförande känner du väl till vårt arbetssättvid de här utfrågningarna. Jag vet att du vill inledaöverläggningen. Ordet är ditt, varsågod!Thage G : Tack, herr ordförande! Ärade ledamöter!Jag har kallats till KU för att svara på frågor om regeringenskontakter med bilindustrin då jag var industriminister. Jag kansvara på frågor som gäller mitt ansvarsområde enligtregeringsformen, Industridepartementets kontakter medbilindustrin.KU har önskat att utfrågningen skall koncentreras tillUddevalla- resp. Malmöfabriksperioderna. Jag har i förväg fåttOla frågeställningar, som anger avgränsningen. Jagkommer i min inledning att svara på flera av hans frågor. Detkommer att ge KU:s ledamöter mer tid för uppföljningsfrågor. Föratt sätta hans frågeställningar i deras riktiga sammanhang villjag inleda med några ord om mina och Industridepartementetskontakter med näringslivet i stort.För att komma till rätta med de stora problemen i näringslivoch industri var det nödvändigt med samverkan och gemensamma tagfrån samhällets, näringslivets och fackens sida. Jag inledde enomfattande kontaktverksamhet med så gott som alla delar avsvenskt näringsliv. Befintliga kontaktvägar aktiverades och nyabyggdes upp. Min företrädare hade också ettomfattande kontaktnät, som jag övertog. Han informerade migmycket noga vid regeringsskiftet om dessa , där jag själv var ordförande, blev ettmycket viktigt forum för att just diskutera gemensamma tag. Tvåaktiva medlemmar i detta råd var Volvos koncernchef och Saabs styrelseordförande . Härfanns också och från ASEA resp. LMEricsson och många andra framstående personer från näringslivet.Småföretagsdelegationen och var tvåandra viktiga organ där jag också var , och Bilbranschrådetvar andra viktiga råd som betydde mycket för goda kontaktermellan Industridepartementet och näringslivet.Bilbranschrådet hade tillkallats av min företrädareNils G Åsling. I rådet ingick företrädare för bl.a.bilindustrin, bilhandeln och facket. Rådet sammanträdde två tregånger , varvid frågor av allmänt intresse förbilbranschen diskuterades. Det var Industridepartementetsbranschenhet som svarade för rådets sekretariat.En viktig del av departementets kontakter med näringslivet ochindustrin speciellt var det s.k. lokaliseringssamrådet, ocksåtillkommet tack vare min företrädare genom enöverenskommelse mellan regeringen och 1977.Minst en gång träffades tjänstemän från departementetoch företrädare för större industriföretag, bl.a. bilindustrin,för att diskutera och informera om lokaliseringsfrågor. SåvälVolvos som Saab-Scanias överväganden och beslut om nyaproduktionsanläggningar behandlades vid dessa kontakter.Industridepartementets branschenhet svarade för huvuddelen avdepartementets kontakter med bilindustrin på tjänstemannanivåunder min tid som industriminister. Inte vid något endatillfälle deltog jag i lokaliseringssamrådet. Det vartjänstemännens bord.Men jag fick sedan av tjänstemännen rapporter om detviktigaste som framkommit vid lokaliseringssamrådet och vidbranschenhetens kontakter med industriföretagen för att sedankunna ta upp lokaliseringsfrågor och etableringsfrågor när jagträffade företagens chefer och ledningar. Jag försökte attaldrig missa ett enda tillfälle att utveckla idéer och uppslagom nya jobb, investeringar och expansion. På så vis tillkommånga jobb, räddades många jobb och t.o.m. förhindrades fleranedläggningar.För kontakter med tjänstesektorn, med ledningarna för bankeroch försäkringsbolag, byggde jag upp en särskildkontaktverksamhet för att förmå dessa företag att utlokaliseraverksamhet i och dess möten blev viktiga tillfällendå rådets ledamöter, t.ex. och ,före och efter rådets sammanträden informerade mig om företagensplaner och problem.P G var den mest noggranne av dem alla när detgällde att hålla mig och regeringen ingående informerade omstörre ärenden och beslut inom . Han var oerhörtomsorgsfull med informationen. Han pekade också på problemen ochhade alltid olika scenarier utarbetade för olikautvecklingsvägar. Han tog kontakt när han var i , hanringde och informerade om problem och möjligheter som hade dyktupp.Jag övergår nu till att behandla Uddevalla- ochMalmöfabrikerna. Dessa ärenden ligger, som utskottet kännertill, tillbaka i tiden. Regeringens satsningar i Uddevallaoch redovisades som förslag till , som fattadebeslutet om insatserna.Anledningen till regeringens och beslut omsatsningar i och var att Uddevallavarvet med2 600 anställda och att delar av Kockumsvarvet med 2 200anställda skulle avvecklas. Beslutet om detta fattades avSvenska varvs styrelse resp. december 1985.Det var min och regeringens bestämda uppfattning att statenhade ett dubbelt ansvar för att göra insatser, dels som ägaretill varven, dels för att tusentals människors trygghet hotades.Alla partiers representanter i och i Malmöregionendelade denna bedömning och krävde att staten gjorde insatser.Arbetsmarknadsutskottet tillstyrkte regeringens förslag i bådafallen, och följde med mycket stora majoriteterutskottet. För fattades beslut enligt AU 1984/85:13och AU 1985/86:7 och för enligt AU 1985/86:18.Riksdagen hade därmed tagit över ansvaret för satsningarna iUddevalla och , och jag ansträngde mig för att hållariksdagen informerad. Jag ställde direkta frågor till utskotten,om man hade full och utförlig information. Vid samtliga detillfällen som jag mötte utskottens ordförande svarade de ja påden frågan.Jag övergår nu till kontakterna med och idessa ärenden.Regeringens beslut om det s.k.Uddevallapaketet, med utfästelse om lokaliseringsstöd tillVolvos Uddevallaetablering, samt om ettutvecklingsprogram för , med utfästelse omlokaliseringsstöd till Saab-Scanias Malmöetablering, föregicksav beredningar i vilka flera departement var inblandade. FörutomIndustridepartementet var det främst ,och Kommunikationsdepartementet.Tjänstemän från enheten för statliga företag hade under periodenlöpande kontakter med Svenska varv , ochKockums AB, bl.a. rörande de planerade nedläggningarna av debåda varven. Men jag vill tillägga här att några direktakontakter med bilindustrin från deras sida mig veterligt inteförekom.I slutet av 1983 hade jag träffat och förtsamtal om kunde etablera verksamhet i Malmfälten och/elleri . kom tillbaka ochmeddelade att svaret på mina frågor var nej, men han öppnade endörr för om något skulle hända där.Efter sommaren 1984 meddelade jag att läget förUddevallavarvet var dystert. månad kontaktade Industridepartementet 27 företag --flertalet svenska, något utländskt -- för att höra om de hadeexpansionsplaner och om de kunde vara intresserade av Uddevalla.I november 1984 träffade jag och , som var VD för , och fick information om Volvosplaner på en ny bilfabrik som jag informerade dem omläget i . återkom , dvs. mellanjul och nyår, och meddelade att man var positiv till Uddevallamen att styrelsen inte kunde fatta ett beslut förrän i januari.Jag utsåg en särskild förhandlare på tjänstemannanivå för atthålla i sakärendet, dvs. en enda fråga som jag hade under mittansvarsområde, nämligen frågan om lokaliseringsstöd. Volvosstyrelsebeslut om kom . Allakontakter mellan och Industridepartementet i självasakärendet sköttes därefter helt på tjänstemannaplanet.När det gäller hade jag ett längre möte med StenGustafsson och , verkställande direktören --troligen , men jag är litet osäker på denpunkten -- där jag fick information om Saab-Scaniasutvecklingsplaner bl.a. i . Vid detta möte diskuterade viockså frågor om etableringar i Bergslagen.I november 1984 träffade jag och , för att prata om . hadejag möte med Saabledningen på deras önskemål, varvid vi taladeom etableringsfrågor i allmänhet. inbjöd jag StenGustafsson och till ett möte där jag informeradedem om situationen vid i Malmö.I början av december 1985 hade vi en mer konkret diskussion omvad kunde göra i . Med var densärskilda förhandlaren på tjänstemannanivå som jag utsett förIndustridepartementets räkning för att hålla i sakärendet omlokaliseringsstödet. Jag hade samma uppbyggnad i hanteringen avdetta ärende som jag hade haft i Uddevallaärendet. Han sköttesedan kontakterna med Saab.Vid mina kontakter med företagsledningen var det inte längreetableringen i som var huvudfråga, utan ochBlekinge fanns med på dagordningen.Ordförande! Det var vad jag önskade säga i inledningen. Jag ärsjälvklart villig att svara på alla de frågor som utskottet harnär det gäller kontakterna med bilindustrin.Kurt : Jag tackar för deninledningen.Ola : Herr ordförande! Av inledningen fick jaguppfattningen att höll ministern mycket välinformerad. Kan vi få någon form av precision vad gällerperiodiciteten på informationen?Jag skulle också vilja fråga: Avvek informationsmängden mycketfrån motsvarande information från , från ? Var det stora skillnader bolagen emellan?Thage G : Ja, det var stora skillnader på enmycket viktig punkt, eftersom det var två olikaföretagsledningskulturer. var de stora linjernas företag,medan ofta hamnade i detaljfrågor. Det ärnaturligtvis också förbundet med personerna.Som framgått av min redovisning träffade jag vid mångatillfällen företagsledningarna för och , liksomför många andra företag. Jag tror att kontakterna var väl så täta med LM , som det då hette, ochmed ASEA. När de deltog i var det alltidfördiskussioner eller efterdiskussioner. Det var vid mångatillfällen som jag fick värdefull information, oftasthemligstämplad information. Det gällde ju företagensinvesteringsplaner och utvecklingsplaner.Ola : När det blev uppenbart att Uddevalla- resp.Malmöfabriken hos Svenska varv skulle läggas ner, vilkadiskussioner fördes då med resp. GeorgKarnsund? Vilket var erbjudandet från departementets sida tilldem för att de skulle engagera sig i de här områdena?Thage G : Den första delen av minindustriministerperiod hade jag en särskild konsult för destatliga företagen. Han hade enligt ett§ 5-förordnande det konstitutionella ansvaret för de statligaföretagen. Vi var i samma departement, och det är klart att viresonerade om de här olika frågorna.Jag kan inte säga att något av företagen, vare sig , Saabeller några andra, fick några speciella förmåner eler sockradeerbjudanden. Det var ett enda stöd som jag förfogade över ochdet var lokaliseringsstödet.Det fanns vissa problem naturligtvis, för lokaliseringsstödetvar i första hand avsett för stödområdet. Därför blev det ocksåså att jag fick fram extra pengar både för och förMalmö, som tog ställning till. De lokaliseringsstödsom beviljades resp. belastade således inteanslaget för lokaliseringsstöd. Det var extrapengar somriksdagen fattade beslut om.När diskussionen fördes med och liksommed andra företag var naturligtvis ett erbjudande från min sidaatt staten, riksdag och regering, förfogade överlokaliseringsstöd. Det tillhörde nästan det dagliga. Det var ettav de näringspolitiska instrument som man hade för att ordna nyajobb och för att få investeringar. Där skilde sig inte ochSaab speciellt från andra ärenden. Det var litet svårare därföratt det blev förhandlingslösningar. Både Volvoetableringen iUddevalla och Saabetableringen i var resultatet avförhandlingslösningar mellan staten och de båda företagen.Ola : Ett av de stora värdena iförhandlingslösningen var ju frisläppandet avinvesteringsreserver. Var inte det någonting som departementetupplevde sig disponera över och förde överläggningar om i ettsådant tidigt skede?Thage G : Kan ? Dem förfogade inte jag över. Dem förfogadefinansministern över. Det var finansministern som fattadebesluten. Där blev det avsevärda belopp. Det är att betrakta somföretagens pengar som staten så att säga efter vissa regler höllinne för att släppa när konjunkturen var sådan att det behövdes.Jag tror att det i Malmöfallet var fråga om 12 1/2 miljarder somsläpptes. Men bara 3 miljarder gällde . De 9 1/2miljarderna gällde ett stort antal platser runt om i landet somfick del av Saab-Scanias satsningar och investeringar. Jag kundeinte i mina samtal med Volvo- och Saab-ledningarna ge någralöften eller utfästelser om investeringsfonderna, för demförfogade finansministern över.Ola : Ministern medverkade inte heller på någotsätt till att förmedla beslut eller synpunkter frånFinansdepartementet? Frisläppandet av investeringsfonderna varväl den substantiellt viktigaste delen av paketlösningen?Thage G : Det är klart att jag medverkade idiskussionerna. Regeringen är ett kollektiv. Det är klart attjag hade diskussioner med finansministern i den här frågan, likaväl som jag hade det med arbetsmarknadsministern om hennes delarav paketet och med kommunikationsministern om hans delar avpaketet. Om det var den viktigaste biten vet jag inte, därföratt både Volvo- och Saab-ledningarna hävdade att det var deraspengar som staten hade låst inne och som man nu ville hafrisläppta.Ola : Men ni diskuterade inte de här frågorna medVolvo- resp. Saab-ledningen?Thage G : Det är klart att de diskuterades. Men dediskussionerna skötte inte jag.