bet · GI01BoU13 · 1995-04-06 00:00:00 — till detallmännyttiga bostadsbeståndet var andelenlediga lägenheter i medan andelen iStockholms, och inte översteg . fanns det i åtta kommuner inte några ledigabostäder alls i det allmännyttiga bostadsbeståndet. Flera ortermed universitets- och högskoleutbildning som , ,, , , och hade också de enliten andel lediga lägenheter.Under en period var även antalet osålda, nyproduceradebostadsrättslägenheter ovanligt stort -- uppskattningsvisomkring 5 000 lägenheter . Detta antal har minskatmen de ekonomiska problemen för bostadsrättsföreningar mednyproducerade fastigheter är fortsatt stora. Fram till början av1990-talet var det ovanligt att bostadsrättsföreningar gick ikonkurs. En kraftig ökning av antalet obeståndsfall har dockkunnat registreras . Det är framför allt föreningari det nybyggda fastighetsbeståndet som hamnat i ekonomiskasvårigheter beroende på bl.a. höga produktionskostnader,minskade bostadssubventioner och höga bostadsräntor. Följden harblivit höjda boendekostnader som i sin tur ibland lett till attmedlemmar lämnar bostadsrättsföreningen och slutar betalamånadsavgiften. Övriga medlemmar måste då bära även dessakostnader. I ett ökande antal fall har denna utveckling medförtatt föreningen till slut försatts i konkurs. I tabellen nedanredovisas utvecklingen --1994. gick 90föreningar i konkurs. Uppgifter om utvecklingen under början avår 1995 tyder på att antalet konkurser ligger kvar på ungefärsamma nivå som under början av år 1994.Tabell 3. Bostadsrättsföreningar i konkurs 1986--199400>År 27>Antal bostadsrättsföreningar i konkurs00>1986--1989 39> 800>1990 39> 100>1991 39> 600>1992 39> 1700>1993 39> 4600>1994 39> 9000>Totalt 39>178Källa: KonsumentverketAndra -- men osäkra -- mått på obeståndssituationer påbostadsmarknaden kan erhållas från statistiköver kronofogdemyndigheternas avhysningar resp. exekutivaförsäljningar av fastigheter. Statistiken över avhysningaromfattar till största delen uppgifter om hyreslägenheter, menäven andra former av upplåtelser ingår. Under år 1993registrerades det största antalet ansökningar om avhysningar somförekommit under senare årtionden. Antalet ansökningar låg underår 1994 kvar på ungefär samma nivå -- drygt 21 000. Ävenantalet fullföljda avhysningar låg oförändrat kvarpå nivå -- ca 7 600.Antalet ansökningar om exekutiva försäljningar av fastighetersjönk något mellan -- från ca 17 400 till15 100. Däremot ökade antalet fullföljda exekutivaförsäljningar från ca 3 400 till 3 900. Även denna statistikinnefattar emellertid annat än bostadsfastigheter. Större delenav försäljningarna kan dock antas avse egnahem.Ytterligare ett mått på utvecklingen av antalet fastigheter påobestånd på bostadsmarknaden kan erhållas av uppgifter frånStatens bostadskreditnämnd (BKN). BKN lämnar sedan år 1992kreditgarantier för en del av de kreditrisker som är förknippademed bostadslån till hus som har statligbostadsbyggnadssubvention. Garantin utlöses då en låntagare intefullgör sina förpliktelser gentemot långivaren, och dennessäkerhet inte täcker det garanterade beloppet.Vid utgången av juni månad 1994 hade från verksamhetens startsammanlagt 249 skadeärenden anmälts till BKN. Det garanteradebeloppet för dessa ärenden uppgick till 334 miljoner kronor.Under andra halvåret 1994 har det tillkommit 231 ärenden med ettgaranterat belopp på . harsåledes antalet ärenden i det närmaste fördubblats och detgaranterade beloppet mer än fördubblats.De t.o.m. anmälda skadeärendena svarar mot avdet totala garanterade beloppet. Av antalet anmälda ärendenavser den största delen egnahem. Beloppsmässigt störst ärdäremot flerbostadshus med hyresrätt.BostadskostnadernaBostadskostnaderna har under det senaste årtiondet ökatbetydligt mer än konsumentpriserna i allmänhet och degenomsnittliga lönerna. Detta innebär att bostadskostnadernafått en allt större betydelse i hushållsekonomin. De ökadebostadskostnaderna beror till stor del påskatteomläggningen som bl.a. innebar attbostadssektorn belades med skatt i betydligt större utsträckningän tidigare. Stor betydelse för bostadskostnaderna har ocksåränteläget på bostadskreditmarknaden.På hyreshussidan kom de största höjningarna dåhyrorna ökade med i genomsnitt . Därefter harhyreshöjningarna legat på en betydligt lägre nivå.Hyresförhandlingarna ledde fram tillöverenskommelser om de lägsta hyreshöjningarna på mycket långtid. Den genomsnittliga nivån på hyreshöjningarna för år 1995uppges av ligga på 2,3 %.Hyresförhandlingarna resulterade också i att 38 bostadsföretag,däribland flera stora Stockholmsföretag, har slutit avtal sominnebär att hyrorna kommer att ligga kvar på samma nivå somförra året.Enligt preliminära uppgifter från SCB:s bostads- ochhyresundersökning uppgick den genomsnittliga årshyran i riketshyreslägenhetsbestånd till ca /m2. Ijanuari 1995 låg den genomsnittliga hyresnivån på ca 655kr/m2. I förhållande till januari föregående år hade hyrornadärmed i genomsnitt höjts . Om hänsyn tas till att endel av hyreshöjningarna beror på nytillkomna lägenheter och påstandardhöjningar i beståndet sjönk dock hyran för enmotsvarande lägenhet något mellan räknat i fastpenningvärde.I tabellen nedan redovisas de årliga hyreshöjningarna för en"genomsnittlig" lägenhet enligtSCB:s undersökning av januarihyrorna respektive år. Förjämförbarhetens skull redovisas även konsumentprishöjningarnaför motsvarande perioder.Tabell 4. Förändringar i hyra mellan januari respektive åroch januari året innan för en genomsnittlig hyreslägenhet(beräkning per m2 )00>År 25>Hyreshöjning55>Konsumentprisförändring00> 25>jan--jan. % 55>jan--jan. %00>1985 25> 6,4 55> 7,300>1986 25> 5,9 55> 6,200>1987 25> 5,6 55> 3,200>1988 25> 6,2 55> 5,000>1989 25> 6,8 55> 6,700>1990 25>10,2 55> 8,400>1991 25> 8,6 55>10,600>1992 25>30,6 55> 5,400>1993 25> 7,9 55> 4,800>1994 25> 5,5 55> 1,900>1995* 25> 3,1 55> 2,900>* Preliminär uppgift00>Källa: SCBInom bostadsrätts- och egnahemsbeståndet är det svårare att geen entydig statistisk redovisning av bostadskostnadernasutveckling. I detta bestånd är variationerna i bostadskostnaderockså betydligt större. Framför allt varierar kapitalkostnadernastarkt beroende på storleken av de upptagna lånen. Inte hellerfinns något samband mellan husets ålder ochbostadskostnadernas storlek. För dem som köpt ett småhus underden med relativt låga villapriser kanbostadskostnaden bli väsentligt lägre än för dem som köpt ettmotsvarande hus tidigare.Priserna på egnahem steg, även räknat i reala termer, frånmitten av fram /91. Därefter föll degenomsnittliga priserna kraftigt . Det senasteåret har priserna legat på en relativt stabil nivå, men enmindre prisnedgång registrerades . låg medelpriset i riket för ett egnahem på634 . I reala termer motsvarar detta ungefär denprisnivå som gällde innan prisernabörjade stiga. De regionala skillnaderna i utvecklingen avprisnivån är stora. Detta kommer att få genomslag i nästafastighetstaxering och därmed i höjningen av fastighetsskatten.I låg försäljningspriserna över gällande taxeringsvärde. I bl.a. låg däremotprisnivån runt det dubbla taxeringsvärdet.Läget på kreditmarknaden i samband med nyupplåning elleromsättning av bostadslån har stor betydelse förbostadskostnaderna i samtliga upplåtelseformer.Bostadslåneräntorna har varierat kraftigt under de senaste åren.Från slutet av år 1992 föll räntorna påtagligt fram till börjanav . Därefter steg räntorna åter och har sedan sommaren1994 stabiliserat sig på en relativt hög nivå.I tabellen nedan redovisas utvecklingen av densubventionsränta (Sub A) som fastställer ochsom ligger till grund för räntebidragens storlek.Subventionsräntan baseras på ett vägt genomsnitt avandrahandsmarknadens köpräntor för femårigabostadsobligationer. Den lägsta noteringen under den redovisadeperioden är (feb. 1994) och den högsta (mars1990). Den senast återgivna räntenivån ligger på (vecka 14, 1995).Diagram 4: Subventionsräntan (Sub A) åren 1987--1995Källa: BoverketOBS: Diagrammet utgår från räntenivån 6 %Under de senaste åren har det emellertid inte varit möjligtför de flesta låntagare att erhålla lån på subventionsräntansnivå. Den faktiska utlåningsräntan bestäms av låneinstitutenefter ett påslag för olika former av omkostnader. Skillnadenmellan dessa räntenivåer för ett villalån låg i början av år1990 på . Den har däreftersjunkit och uppgår till ca 0,8 procentenheter.Ett femårigt villalån har således (vecka 14,1995) en räntenivå på ca 12,1 %.Den bostadspolitiska utredningenRegeringen beslutade om direktiv för enparlamentariskt sammansatt utredning med uppgift att göra enöversyn av bostadspolitiken -- Bostadspolitiska utredningen.Direktiven innebär i korthet följande.Utredningens övergripande uppgift är att ta fram underlag förbeslut om bostadspolitiken på . Den skall vidareprecisera målen för en fortsatt social bostadspolitik och geförslag om lämpliga medel för genomförandet av dem.En utgångspunkt för utredningsarbetet är att statensekonomiska insatser måste begränsas.Mot bakgrund av det samhällsekonomiska utrymme som kan avdelasför stöd till boendet och till de bostadsbyggnadsbehov som kanförutses skall utredningen föreslå hur stödet till denfortsatta produktionen av bostäder bör utformas.Utredningen skall överväga hur det egna kapitalets andel avfinansieringen kan ökas för de bostäder som byggs framdeles.Frågan om bosparande skall ses över.Den fastighetsekonomiska utvecklingen för redan byggdabostäder och gällande regler för stöd till ny- och ombyggnadskall utvärderas. Mot bakgrund härav skall förslag om nödvändigaförändringar av de ekonomiska villkoren för beståndetlämnas.Kommunernas ansvar inom bostadsförsörjningen skallklarläggas. Därefter skall övervägas vilka medel som kommunernabehöver för att kunna uppfylla sitt ansvar.Förslagen skall inordnas i en sammanhållen politik för att ökaintegrationen och motverka segregationen inom samhällslivetsalla områden.Arbetet skall redovisas i etapper. Den första etappen, somskall avse utvärderingen av nu gällande regler och derasfastighetsekonomiska konsekvenser, skall redovisas före den 1oktober 1995. Utredningsarbetet skall i sin helhet varagenomfört före . Bostadspolitikens inriktning och utformning m.m.Bostadspolitikens allmänna utformningUtskottet behandlar inledningsvis motionsyrkanden med förslagom bostadspolitikens inriktning och utformning.Alla människor behöver enligt partimotion Bo202bra bostäder till rimliga kostnader i en god miljö. Enligtmotionen vidtog också fyrklöverregeringen en rad åtgärder föratt vända den kostnadsdrivande trend som präglade 80-taletsbostadspolitik och som ledde bort från välfärdsmålet.Motionärerna vill nu gå vidare för att ge detta mål i boendetökat innehåll. Bostadsinvesteringar är långsiktiga åtaganden somkräver stabilitet i de regler som formar byggandets och boendetsförutsättningar. För att skapa en sådan långsiktighet föreslåsatt kontrollstation skall genomföras som en bredparlamentarisk bostadspolitisk utredning med uppgift att lämnaförslag till bostadspolitiska åtgärder. Utredningen skall enligtmotionen bedrivas så att åtgärderna kan träda i kraft den 1januari 1996. Den skall bl.a. syfta till attväxla räntebidragen mot sänkt byggmoms,bekämpa den svarta byggsektorn,hålla samman bostadsfrågorna i ett bostadsdepartement,minska konkurshoten i dyrårens krisfastigheter,införa ett långsiktigt målinriktat bosparande,vidareutveckla avdragsrätten för reparationer av egnahem samtfortsätta kretsloppsanpassningen av boendet och ettdecentraliserat boende.I motion Bo411 (m) yrkande 16 begärs ett riksdagenstillkännagivande om inriktningen och utformningen avbostadspolitiken. Den enskilde måste enligt motionen garanterasrätten att i så stor utsträckning som möjligt bestämma över sitteget boende. Vad som skall byggas och hur skall bestämmas genomhushållens önskemål och inte genom politisk styrning. Enligtmotionen blir bostadsmarknaden effektiv och välfungerande förstnär marknadsekonomins principer tillåts vara styrande. innebära attsubventionsavvecklingen måste fullföljas,likabehandling av olika upplåtelseformer måste införas,offentliga bostadsföretag bör säljas,äganderätten skall stärkas samtavregleringen skall fullföljas.Utvecklingen på bostadsmarknaden i är enligtmotion Bo213 (s) djupt oroande. De finansiella förutsättningarnaför bostadsbyggandet måste därför förändras så att det iregioner med stark befolkningsökning är möjligt att byggabostäder för breda grupper av tillkommande hushåll och samtidigtupprätthålla standarden i det befintliga beståndet. Denbostadspolitiska utredningen bör enligt motionen därför föreslååtgärder som kan främja bostadsbyggandet i län.Bostaden är enligt motion Bo216 (s) en grundläggande socialrättighet i likhet med arbete, utbildning och sjukvård. Imotionens yrkande 2 begärs ett tillkännagivande omden sociala bostadspolitiken med denna innebörd.Enligt motion Bo233 (s) ökar klasskillnaderna iboendet som standarden för stora grupper försämras ochde boendes inflytande minskar. Samhället måste därför på nyttmarkera sitt bostadspolitiska ansvar genom ett tillkännagivandeom inriktningen av en social bostadspolitik för att minskasegregationen i boendet. Det förutsätter enligt motionen bl.a.att de bostadspolitiska målen preciseras, att ettupprustningsprogram för flerbostadshus skapas samt att ettlagenligt kommunalt ansvar för bostadsförsörjningen införs.Orsakerna till raset i nyproduktionen är enligt motion Bo237(v) bl.a. ränteläget, den låga inflationen, byggkostnaderna,byggavgifter samt tomtavgifter. Som en följd härav överstigerkostnaderna i nyproduktionen vida marknadsvärdena påbostadsfastigheter -- något som bidrar till att tillgängligtkapital satsas på annat än bostadsbyggande. Politiker ochbyggmarknadens aktörer måste enligt motionen därför samverka föratt pressa kostnaderna på alla tänkbara sätt. Med hänvisninghärtill föreslås i motionens yrkande 1 ett riksdagenstillkännagivande om sambandet mellan bostadsbyggande ochsamhällsekonomi.Utskottet tar i detta sammanhang också upp förslaget i motionBo217 (s) med begäran om en analys och förslag till åtgärder försmåhusindustrins framtida utveckling. Enligt motionen bör enanalys av utvecklingen genomföras följt av ett åtgärdsprogram.Övervägandena föreslås bl.a. avse effekten av minskaderäntesubventioner samt förslag om ett investeringsbidrag förbostäder.Slutligen behandlas i detta avsnitt förslaget i motion Bo232(s) om behovet av en sammanhållen enhet inom regeringskanslietmed ansvar för bostadsfrågorna. Att bostadsfrågorna är fördeladepå flera departement ger enligt motionen inte möjlighet till densammanhållna bostadspolitik som är nödvändig för att kommatill rätta med problemen på bostadsmarknaden. Enligt förslagetbör regeringen därför se över möjligheternaatt skapa en sammanhållen enhet som har ansvaret förbostadspolitiken.Utskottet behandlar först frågan om bostadspolitikensinriktning och utformning.Det grundläggande bostadspolitiska målet har traditionelltformulerats som att alla människor skall ha tillgång till ensund, rymlig, välplanerad och ändamålsenligt utrustad bostadtill ett rimligt pris. En bred enighet har också rått om måletsom sådant. Däremot har det funnits delade meningar om hur ochmed vilka medel det skall uppnås. harsamhällsutvecklingen gjort det nödvändigt att över tidenprecisera och utveckla det grundläggande målet. Till detta harvarit kopplat en omprövning och förnyelse av de bostadspolitiskamedlen.Inte minst de senaste årens utveckling motiverar enligtutskottets mening att en bred översyn av bostadspolitiken nugenomförs. Som framgår ovan har regeringen tillsatt enparlamentarisk utredning som har till uppgift att ta fram ettunderlag för beslut om bostadspolitiken på . Enligtdirektiven skall utredningen precisera målen för en fortsattsocial bostadspolitik och ge förslag om lämpliga medel förgenomförandet.Utredningen skall genomföras i etapper där den första etappenfrämst är avsedd att belysa den fastighetsekonomiskautvecklingen för redan byggda bostäder samt effekterna avgällande regler för stöd till ny- och ombyggnad. Utredningenkommer sålunda att svara för den av tidigare beslutadeavstämningen av det nya stödsystemet -- "1995 årskontrollstation". i ett något längre perspektiv skallutredningen dessutom lämna förslag bl.a. om utformningen av detframtida stödet till bostadsproduktionen, åtgärder som ökarintegrationen och motverkar segregation, bosparande, samtkommunerna och de kommunala bostadsföretagens roll ibostadsförsörjningen.Som framgår av den kortfattade redovisningen ovan kommer denparlamentariskt sammansatta bostadspolitiska utredningen attgöra en bred översyn av huvudlinjerna i bostadspolitiken. Detinnebär att också de frågor som behandlas i de nu aktuellamotionerna i allt väsentligt kommer att ingå i övervägandena.Enligt utskottets mening bör resultatet av dessa övervägandenavvaktas. I den mån förslagen i partimotionBo202, såvitt nu är i fråga, samt i motionerna Bo213 (s), Bo216(s) yrkande 2, Bo217 (s), Bo233 (s), Bo237 (v) yrkande 1 ochBo411 (m) yrkande 16 inte kan anses tillgodosedda genom det nuanförda avstyrks de av utskottet.Utskottet tar i detta avsnitt även upp frågan omorganisationen av de bostadspolitiska frågorna iregeringskansliet som aktualiserats i Centerpartietspartimotion Bo202, samt i motion Bo232 (s).Sedan mitten av 1970-talet och fram /92handlades bostadsfrågorna i vid mening i ett särskiltbostadsdepartement. avveckladesBostadsdepartementet och ärendena fördelades på sju olikadepartement. Splittringen väckte kritik från många håll och inteminst från byggsektorn. Frågan om att på nytt inrätta ettbostadsdepartement aktualiserades också i vid fleratillfällen genom frågor och interpellationer samt genommotioner. Med anledning av motioner uttalade bostadsutskottetoch så sent som (bet. 1993/94:BoU15 s.26--28) att bostadsfrågorna borde få en sammanhållen behandlingi . Enligt utskottets mening kunde detta skeantingen genom att ett bostadsdepartement inrättades eller genomatt frågorna anförtroddes ett statsråd.Sedan gjorde sitt uttalande har en ny regeringtillträtt, och arbetet i regeringens kansli har omorganiseratsbl.a. i vad avser bostadsfrågorna. Sålunda har inomNäringsdepartementet ett särskilt statsråd fått ansvar förbostads- och energifrågor. Som en följd härav har de frågor ombostadsfinansieringen m.m. som under den tidigare regeringenhandlades i förts över tillNäringsdepartementet. I detta departement handläggs sedantidigare vissa byggfrågor samt frågor om byggforskning m.m.Väsentliga delar av bostadspolitiken har därmed fått ensammanhållen behandling under ett ansvarigt statsråd.Trots den ovan redovisade omorganisationen inom regeringenskansli kan det enligt utskottets mening finnas anledning attöverväga behovet av att ytterligare koncentrera handläggningenav de bostadspolitiska frågorna. Dagens handläggningsordninginnebär sålunda att ansvaret för det generella bostadsstödet --räntebidragen -- och det individuella -- bostadsbidragen --åvilar olika statsråd. I sammanhanget kan också noteras attbl.a. hyres- och bostadsrättsfrågorna handläggs av ett tredjestatsråd. Även beredningsordningen för planfrågor förtjänaruppmärksammas i detta sammanhang. Handläggningen av viktigabostadspolitiska frågor uppvisar sålunda fortfarande ensplittring -- något som enligt utskottets mening kan göra detsvårt att bedriva en sammanhållen och effektiv bostadspolitik.Även om det är regeringen som har att avgöra hur den villorganisera sitt arbete bör, enligt utskottets mening, vikten avatt bostadsfrågorna ges en sammanhållen behandling i regeringenskansli ånyo betonas. Inte minst viktigt är det att de ovannämnda ämnesområdena sammanhålls så att möjligheten tas tillvara att skapa och genomföra en konsistent bostadspolitik. Detfår emellertid förutsättas att regeringen fortlöpande har sinuppmärksamhet riktad på frågan och att lämpliga och möjligaåtgärder vidtas utan någon särskilda begäran härom.Utskottet är med hänvisning härtill inte nu berett ställa sigbakom förslagen i partimotion Bo202, såvitt nu äri fråga, samt motion Bo232 (s), varför de avstyrks.BostadsbyggnadsbehovetKännetecknande för inledningen av har varit ensjunkande bostadsproduktion och ett ökande antal tommalägenheter. Det betyder att tillgången på lägenheter i daggenerellt sett är god. De lediga lägenheterna är inte jämntfördelade över landet. I ett mindre antal kommuner råder detsålunda brist på bostäder. Sammantaget måste dockbostadsefterfrågan betecknas som låg. bedömningarvisar också på att efterfrågan kommer att öka först under år1997. Totalt sett räknar dock verket med att det kommer attefterfrågas ytterligare drygt 230 000 lägenheter under restenav . Enligt bedömning kommer efterfrågandärmed att överstiga tillgången på lägenheter vid sekelskiftet.Frågor om bostadsbyggnadsbehovet tas upp i tre motioner.Samtidigt som svårigheterna på byggarbetsmarknaden ärbetydande råder det enligt motion Bo230 (s) obalanser också påbostadsmarknaden. Enligt motionen kan dessa obalanser förväntasbestå, men skifta karaktär från bostadsöverskott tillbostadsbrist och från överkapacitet i byggandet tillkapacitetsbrist. Regeringen bör enligt förslaget därför ikompletteringspropositionen redovisa sin bedömning av detframtida bostadsbyggnadsbehovet.Även i motion Bo227 (s) begärs en redovisning av utvecklingenav bostadsbyggandet m.m. Med dagens låga bostadsbyggande och detbostadsbehov som kan förväntas är det enligt motionen viktigtatt regeringen noga följer utvecklingen och föreslår eventuellaåtgärder i samband med kompletteringspropositionen.En igångsättning av bostadsbyggandet är enligt motionBo241 (s), såvitt nu är i fråga, en väg till tillväxt både påkort och lång sikt. En förutsättning för att bostadsbyggandetskall få en önskad omfattning är ett långsiktigt hållbartbostadsfinansieringssystem -- en fråga som den bostadspolitiskautredningen har att överväga. I avvaktan på att utredningen blirklar bör regeringen enligt motionen noga följa utvecklingen och,om starka behov skulle uppstå, överväga temporära insatser påvissa orter.Det är naturligtvis viktigt att på olika sätt försökaöverblicka utvecklingen på bostadsmarknaden och därmed ocksåbostadsbyggnadsbehovet. Inte minst sådana bedömningar harlegat till grund för statens agerande på bostadsområdet. Det börerinras om att statens bostadspolitiska ansvar i första hand äratt ge de grundläggande förutsättningarna för bostadsmarknadensaktörer. Detta ansvar avser sålunda bl.a. att svara för attkostnaderna fördelas rättvist, att finansiering och byggande kanske på ett resurseffektivt sätt och att bostadsförsörjningentill inriktning och omfattning medger en reell valfrihet föralla. Ansvaret för att en bostadsproduktion som svarar motbehoven verkligen kommer till stånd åvilar däremot i första handkommuner och byggherrar. Detta fritar naturligtvis inte statenfrån att också vidta åtgärder i det korta perspektivet.Mot bakgrund av utvecklingen på bostadsmarknaden liksom påbyggarbetsmarknaden har också en rad åtgärder vidtagits för attmotverka nedgången i byggproduktionen och ibyggsysselsättningen. Det gäller dels ROT-program, delsde två ROT-program som beslutats . Regeringen hardessutom aviserat sin avsikt att i samband medkompletteringspropositionen förelägga ett förslag tillett investeringsprogram för /96 på 2 miljarderkronor för att förbättra inomhusklimatet i bostäder ochoffentliga lokaler.Även om prognoser över den framtida bostadsefterfrågan och detdärav följande bostadsbyggnadsbehovet är av stort värde måstestatens bostadspolitiska insatser vägledas också av en rad andrafaktorer. En sådan viktig faktor är naturligtvis detsamhällsekonomiska utrymmet. Utskottet vill erinra om att denbostadspolitiska utredningen har till uppgift att se över stödettill bostadsproduktionen mot bakgrund av detbostadsbyggnadsbehov som kan förutses och med hänsyn till detsamhällsekonomiska utrymme som kan avdelas.Som framgår av den kortfattade framställningen ovanuppmärksammas frågorna om bostadsbyggnadsbehovet de närmasteåren såväl i regeringens kansli som i den bostadspolitiskautredningen.