bet · GJ01FiU1 · 1995-12-07 00:00:00 — Jämfört medbedömningen ikompletteringspropositionen ärunderskottet nu ca 36 miljarder kronorlägre för år 1995.Utvecklingen av underskottet ikombination med försäljning av statligatillgångar samt apprecieringen av kronanhar medfört att statsskulden nu beräknasbli lägre /96 än enligt tidigareberäkningar.Som andel av BNP väntas statsskuldenuppgå till vid utgången av 1995,för att sedan börja sjunka under år1996. Skuldkvoten definierad enligt EU:skonvergenskriterier når sitt maximum år1995 på en nivå motsvarande avBNP för att därefter börja minska.Osäkerhetsfaktorer ikonjunkturbedömningenJämförs den i propositionen nu aktuellaprognosen för den internationellautvecklingen med den som redovisades ivårens reviderade finansplan har BNP-tillväxten för något skrivitsned. Utvecklingen kaninnebära att den antagna tillväxten förOECD-området ytterligare måstenedrevideras. För vissa länder - Förentastaterna, och de nordiskaländerna - väntas tillväxttalen blihöga. Osäkerheten vad gäller denjapanska ekonomins utveckling haremellertid föranlett Finansdepartementetatt dra ner tillväxten från3,till . Den högt värderadeyenen skapar - trots de senastemånadernas depreciering - problem förden japanska ekonomin. Den 20 september1995 presenterade regeringen ytterligareett stimulanspaket. paket harinte medfört önskade effekter, men desenaste åtgärderna bedöms ipropositionen ha bättre förutsättningaratt påverka den ekonomiska aktivitetenpositivt. Den japanska haräven sänkt diskontot vid två tillfällenunder till mycket låga 0,5 %.Osäkerheten är emellertid alltjämt storhuruvida blir det år när Japanlämnar av stagnation bakom sig.När det gäller utvecklingen i EU ochden svenska exporten är det främstutvecklingen i som oroar. Påsamma sätt som för är det bl.a.utvecklingen på valutamarknaden som kanstöra återhämtningen. Det finns, trotsatt genomfört lättnader ipenningpolitiken, risk för att den tyskaekonomin försvagas till följd av denfortsatt höga värderingen av D-marken.Draghjälpen till vår export kan ävenminska på grund av att tillväxten iTyskland blir alltmer konsumtionsledd.Det kan i detta sammanhang konstaterasatt de förändringar i bedömningen av BNP-tillväxten i som härredovisats inte påverkar prognoserna förarbetslösheten i . För i åroch görs den bedömningen attarbetslösheten inom EU ävenfortsättningsvis kommer att ligga kvarpå 11 procentsnivån, vilket motsvarar ca18 miljoner människor.När det gäller osäkerheten ibedömningen av den svenska ekonominsutveckling anförs i motion Fi15 (m) attregeringen mycket väl kan ha överskattatutvecklingen av den privatakonsumtionen, exporten ochinvesteringarna. Konsumtionsprognosenbygger på att hushållen skall minskasitt eget sparande, när sparandet ökar iden offentliga sektorn. Detta är, menarmotionärerna, tveksamt då minskningen avden offentliga sektorns underskott skersom en följd av höjda skatter och intesom en följd av ökade besparingar.Enligt motionärerna är det osannoliktatt hushållens sparkvot sammantagetskulle minska så mycket som 2,4procentenheter mellan åren 1994 och1996. I motionen anges vidare två skältill att regeringens export- ochinvesteringsprognoser kan vara alltföroptimistiska. Dels kan exporten kommaatt öka långsammare som en följd av ennågot mindre gynnsam internationellkonjunktur. Dels kan den hållas tillbakadärför att svensk konkurrenskraftåterigen försämras på grund av störrelöneökningar än i omvärlden ikombination med kronans förstärkning.Utskottet vill med anledning avmotionärernas synpunkter påexportprognosen anföra följande.I förutsättningarna förförsörjningsbalansprognosen ingår ettantagande om en konjunkturavmattning.För svensk export är det negativt attden nu förutsedda lägre BNP-tillväxtenfrämst drabbar . Det är bl.a.med hänvisning till denna utveckling somexporttillväxten bedömts avta frånmycket höga till år 1996.Ett osäkerhetsmoment i bedömningen avexportutvecklingen och därmed äveninvesteringsutvecklingen är den imotionen nämnda kursutvecklingen förkronan.Tabell 7. VäxelkursutvecklingenProcentuella förändringar mellanårsgenomsnitt1992 1993 1994 1995 1996Ecu-index 0,4 20,9 0,6 2,4 -5,7Dollar 4,0 33,8 -1,2 -7,6 -7,3Konkurrent -0,3 23,8 1,7 2,1 -5,8vägtImportvägt -0,8 24,4 1,8 3,1 -6,1Som framgår av tabell 7 är denförstärkning av kronan som antas för år1996 trots allt blygsam jämfört med dendepreciering som ägde rum under perioden1993-1995. Det finns faktorer som talarför att en appreciering av kronan endasti mindre utsträckning kommer att påverkaexporten . Under åren 1993och 1994 gjorde exportindustrin storamarknadsandelsvinster till följd av enkraftig relativprissänkning för svenskaexportvaror. Denna möjliggjordes genomdeprecieringen av kronan men också av ensnabb produktivitetstillväxt. Somframhålls i propositionen uppnås denfulla effekten av enrelativprisförändring med visseftersläpning på grund av bl.a. långalöptider på kontrakt mellan svenska ochutländska företag. Därmed är fortsattamarknadsandelsvinster möjliga ocksåunder och i viss mån även underår 1996, trots att de sammanvägdasvenska exportpriserna stiger snabbareän de internationellakonkurrenspriserna. Det som talar emoten sådan utveckling är emellertidStatistiska centralbyrånsmånadsstatistik som visatatt exporttillväxten kan bli väsentligtlägre än vad som angetts i tabell 2.Det går inte att utesluta attkronförstärkningen kan uthålligt bliväsentligt kraftigare änvad som här förutsetts. Ecu-index varden ,05. hadeindexet fallit till 115,6. Det innebäratt ecun har fallit till dennivå som den i de medelfristigakalkylerna antas uppnå år 1997.Som utskottet ser det finns detgivetvis osäkerhetsfaktorer vid enbedömning av konsumtionsutvecklingen.Den kraftiga ökningen av arbetslöshetenoch de svåra obalanserna i de offentligafinanserna som kännetecknat de förstaåren av har framtvingatbetydande besparingar i statsbudgetenoch stora förändringar isocialförsäkringssystemet. Bl.a. av detskälet har hushållens konsumtions- ochsparbeteende ändrats radikalt. Detta harsjälvfallet skapat stora problem iarbetet med konsumtionsprognoserna,vilket illustreras väl av dekonsumtionsprognoser för somredovisades . Så t.ex.förutsåg ochFinansdepartementet vid detta tillfälleen mindre nedgång i den privatakonsumtionen medan Konjunkturinstituteträknade med en oförändrad konsumtion. Deav SCB nu färdigställdanationalräkenskaperna för visaren uppgång på i den privatakonsumtionen.Den statistiska information somhittills tillkommit efter det attFinansdepartementet i slutet av oktoberlåste försörjningsbalansprognosen geremellertid inte några belägg för attpropositionens konsumtionsprognos skulleligga för högt. Den nu föreliggandekonsumtionsprognosen innebär attsparkvoten sjunker till ,vilket, som framhålls i den moderatamotionen, innebär en sparkvot som är 2,4procentenheter lägre än den som gälldeför . I jämförelse med våranärmaste grannländer är emellertid intedenna nedgång i sparkvotenanmärkningsvärd. I propositionenframhålls att - med tanke på de senasteårens mycket låga inköp av kapitalvaror- det inte är helt osannolikt attkonsumtionsuppgången blir starkare änförväntat. Om apprecieringen av kronanblir uthållig och detta leder till ettfall i såväl de långa som de kortaräntorna, bör detta innebära en starkareutveckling än vad som antagits iförsörjningsbalansprognosen.Det medelfristiga perspektivet.Utvecklingen fram t.o.m. år 2000I propositionen presenteras tvåscenarier för den ekonomiskautvecklingen. Det s.k. huvudalternativetillustrerar en utveckling som baseras pårelativt försiktiga grundantagandenavseende tillväxt, långsiktigarbetslöshet, ränta och växelkurs. Idetta alternativ antas att pris- ochlönebildningen ännu inte fullt anpassatsig till vad som är förenligt medRiksbankens inflationsmål eller medprisstabilitet på god europeisk nivå.Det s.k. högalternativet beskriver enutveckling där arbetsmarknaden inkl.lönebildningen fungerar bättre ochtrovärdigheten för den samladeekonomiska politiken inkl.prisstabiliteten förbättras snabbare äni huvudalternativet.I båda alternativen förutsätts att denekonomiska politik som föreslås itillväxtpropositionen fullföljs. I dettaingår också uppföljning ochkomplettering av regeringens tidigarepropositioner.I övrigt grundar sig kalkylerna påantagandet att skatte- och utgiftsreglerär oförändrade samt på en restriktivutveckling av den offentligakonsumtionen.De internationella förutsättningarna ärgemensamma för de båda alternativen. Denårliga BNP-tillväxten i OECD-områdetförutsätts uppgå till i genomsnitt 2,7 %under åren 1996-2000. Motsvarande siffraför inflationstakten väntas bli ca 3 %.Marknaden för svensk export avbearbetade varor växer med drygt 6,5 %årligen.Den ekonomiska utvecklingen enligt deangivna alternativen fram till år 2000sammanfattas i tabell 8.Tabell 8. Försörjningsbalans ochnyckeltalGenomsnittlig årlig procentuellförändring, 1996-2000Huvudalter Högtillväxtnativ alternativBNP2,12,6Import 6,67,1Privat konsumtion 1,8 2,3Offentlig konsumtion-0,6 -0,4Bruttoinvesteringar 6,5 7,4Lagerinvesteringar 0,0 0,0Export 6,1 6,4Inhemsk efterfrågan1,7 2,3Nyckeltal:Timlön 4,7 4,0KPI, genomsnitt 2,8 2,3Real disponibel inkomst 1,4 1,6Sysselsättning, antal personer 1,0 1,5Nivåer år 2000:Öppen arbetslöshet 1) 6,2 5,0Total arbetslöshet 1)10,0 8,0Hushållens nettosparkvot 2) 4,3 3,0Bytesbalans 3) 1,7 1,5Konvergensvariabler:Nivåer år 2000Ränta femåriga statsobligationer 8,07,0Offentliga sektorns finansiellasparande 1,7 (-2,5) 4) 3,4 (-2,1)Offentliga sektorns konsolideradebruttoskuld68,9 (78,3) ( 63,4 (77,4)-------------1) I procent av arbetskraften.2) I procent av disponibel inkomst.3) I procent av BNP.4) Uppgifterna inom parentes avser nivånår 1997.I huvudalternativet uppskattas dengenomsnittliga tillväxten t.o.m. år 2000till . Den potentiella tillväxten -dvs. den tillväxt som teoretiskt kanuppnås utan att löner och priserutvecklas på ett ohållbart sätt - antasi detta alternativ uppgå till 1,7 %.Utifrån dessa förutsättningar beräknasökningen i sysselsättningen från år 1994t.o.m. uppgå till 300 000personer. Detta scenario innebäremellertid att den totala arbetslöshetenvid slutet av prognosperioden kommer attuppgå till , dvs. en fortsatthistoriskt mycket hög nivå. Utvecklingenpå arbetsmarknaden framgår av tabell 9.Tabell 9. ArbetsmarknadTusental personerFörändring tillår 20001994 Huvud- Högtillväxt-alternativ alternativSysselsättning 3 277 377927Reguljär 3 273 388sysselsättning 861Konjunkturberoend -56 -91e åtgärder 226Utbud 4 215 265266Underliggande 4 155 184utbud 427Källor: ,,ochFinansdepartementet.Underskottet i den offentliga sektornsfinanser försvinner och förbytstill ett överskott . Utvecklingenav den offentliga sektorns inkomster ochutgifter i huvudalternativet kan beskrivas iföljande diagram.Diagram. Den offentliga sektorn,inkomster och utgifter, 1970-2000HuvudalternativetHögtillväxtalternativet beskriver somnämnts en utveckling som kännetecknas avatt förtroendet för den samladepolitiken inkl. prisstabilitetförbättras snabbare än ihuvudalternativet, vilket bl.a. innebären snabbare anpassning avinflationsförväntningar, räntor ochväxelkurs. Även i andra avseendenförstärks förtroendet mer påtagligt än ihuvudalternativet.Arbetsmarknaden är i detta alternativflexibel bl.a. som en följd av enframgångsrik arbetsmarknadspolitik,vilket innebär att sysselsättningen kanöka snabbt utan att det uppkommer någravverhettningstendenser. Den iutgångsläget höga arbetslösheten ledertill låga nominella löneökningar och gerdärmed utrymme för lägre styrräntor. Denhögre flexibiliteten avspeglas i att BNP-gapet - dvs. skillnaden mellan faktiskoch potentiell produktion - år 1995antas vara mellan och istället för huvudalternativets 2,4 %.Det bättre funktionssättet i ekonominantas också ta sig uttryck i att denunderliggande årliga tillväxten uppgårtill i stället för 1,7 %.Som framgår av tabellerna 8 och 9utvecklas ekonomin i tillväxtscenariotväsentligt mer gynnsamt än ihuvudalternativet. Den offentligasektorns finanser kommer sålunda att haett betydande överskott. Sektornsfinansiella sparande kommer attuppgå till av BNP. Arbetslöshetensjunker till , vilket är lägre äni huvudalternativet.I motionerna Fi15 (m) och Fi18 (kds)tolkas de medelfristiga kalkylerna såatt regeringen givit upp kampen motarbetslösheten. I motion Fi18 (kds)hävdas att regeringen i och medpresentationen av tillväxtpropositionenresignerat inför problemen och endastkonstaterar att arbetslösheten kommeratt vara kvar på 10-procentsnivån ävenår 2000.Utskottet vill i detta sammanhangunderstryka att de i propositionenredovisade scenarierna inte anger enönskvärd utveckling. Självfallet anservarken regeringen eller utskottet att enarbetslöshet på utgör en acceptabelsituation på arbetsmarknaden. Det är förutskottet en självklarhet attytterligare åtgärder utöver dem somredovisas i proposition 25 kommer attvidtas som återstårfram för att bekämpaarbetslösheten och hindra att denpermanentas på en hög nivå i slutet avdetta decennium.Konvergensprogrammet och demedelfristiga kalkylernaI motionerna Fi15 (m), Fi16 (fp) ochFi18 (kds) riktas kritik mot de ipropositionen redovisade medelfristigakalkylerna. I dessa har inte,konstaterar motionärerna,lagt in någonkonjunkturcykel. Ett regelrättkonjunkturförlopp skulle, heter det imotion Fi15 (m), kunna ge högrearbetslöshet i slutet av kalkylperiodenmot bakgrund av den stela svenskaarbetsmarknaden. Det skulle dessutomkunna ge ett sämre utfall för deoffentliga finanserna på grund av riskenför stigande räntor ombudgetunderskottet åter skulle börja ökai en lågkonjunktur.I motion Fi16 (fp) yrkande 2 anförs attden snabba förbättringen avstatsbudgeten, främst skatteintäkterna,väcker en viss oro omkonjunkturkänsligheten i de offentligafinansernas utveckling. Motionärernaanser att regeringen i nästa avstämningav konvergensprogrammet bör redovisa enanalys av detta och därvid också tahänsyn till risken för enkonjunkturdämpning under dennärmaste tiden.Enligt utskottets uppfattning skulleett sådant tillägg till dessa kalkylerknappast ge något värdefullt bidrag.Finansdepartementet har gjortberäkningar i anslutning till demedelfristiga kalkyler som presenteradesi förra vårens reviderade finansplan avhur ett inlagt konjunkturförlopp skullepåverka utvecklingen. Slutsatsen blevatt situationen för de offentligafinanserna och läget på arbetsmarknadenendast i relativt begränsad omfattningskulle avvika från de beräkningar som dåredovisades i den revideradefinansplanen. Det finns inga skäl sompekar mot att denna slutsats inte skullevara giltig också för de nu aktuellascenarierna.Vad här anförts innebär givetvis inteatt kraftiga ekonomiska störningar heltkan uteslutas. Skulle exempelvis ERM-systemet återigen utsättas för starkastörningar eller EU:s ekonomier gå in ibesvärlig lågkonjunktur så får dettasjälvfallet återverkningar på densvenska ekonomin. Men om sådanahändelser skulle inträffa blir med storsannolikhet fortsatta diskussioner om enmonetär union och hithörande frågorinaktuella under lång tid framöver.Att den svenska ekonomin återigenskulle drabbas av en överhettning ochdärav följande djup lågkonjunkturförefaller enligt utskottets meningosannolikt med tanke på bl.a. densituation som kommer att präglaarbetsmarknadsläget under resten av 1990-talet.När det gäller påståendet i motion Fi16(fp) att den snabba förbättringen i deoffentliga finanserna främst förklarasav ökningen i skatteintäkterna så ärdetta inte riktigt. Den snabbaförbättringen av den offentliga sektornsfinanser förklaras till största delen aven minskning av utgifterna (jfrdiagrammet).Med hänvisning till vad utskottet häranfört avstyrker utskottet Fi16 (fp)yrkande 2.Riktlinjer för tillväxtpolitikenUtskottet har valt att inledningsvissammanfatta vad utskottet anser vara decentrala delarna i den tillväxtpolitiksom föreslås i propositionen ochmotionerna. Därefter tar utskottetställning till några av de viktigasteutgångspunkterna som påverkarutformningen av tillväxtpolitiken.Därefter görs det slutligaställningstagandet till förslaget tillriktlinjer.Regeringens förslag till riktlinjerI inledningen av propositionen slås fastatt en långsiktigt hållbar ekonomisktillväxt är av grundläggande betydelseför samhällets fortsatta utveckling. Entillräcklig ekonomisk tillväxt kan skapade resurser som är nödvändiga för atthushållen skall kunna få ökad köpkraft,för att bevara och utveckla de allmännaförsäkringssystemen och för att denoffentliga sektorn skall klara sinaåtaganden när det gäller vård, omsorg,utbildning och andra viktigasamhällsfunktioner. En ekonomisktillväxt som kommer till stånd genom enökad sysselsättning är avgörande förmöjligheterna att främja jämställdhetoch att motverka växande ekonomiska ochsociala klyftor.Samhällsutvecklingen har emellertidfler dimensioner än enbart denekonomiska. I propositionen understryksatt för en hållbar utveckling mot ökadvälfärd krävs inte bara en ekonomisktillväxt utan också entillfredsställande mänsklig, social ochekologisk utveckling. Om den ekonomiskatillväxten kommer till stånd genom attföröda samhällets mänskliga, sociala ochekologiska tillgångar kommer densammantagna utvecklingen att innebära enminskad välfärd.Den ekonomiska politiken måste inriktasmot att stärka tillväxten sominflationen hålls nere på en låg nivå.Den är inriktad på tre områden: attbibehålla en stark makroekonomisk grundför tillväxten, att ge godaförutsättningar för näringslivet attväxa och att ge individerna möjligheteratt stärka sina kunskaper och sinkompetens. Vidare ingår åtgärder sombidrar till att stärka samhällsmoralengenom att motverka skattefusk ochöverutnyttjande av bidragssystemen.Inriktningen av den ekonomiska politikenoch de åtgärder som krävs måste utformaspå ett sådant sätt att de offentligafinanserna inte försvagas.Till det första området hör en fortsattbudgetsanering, en fast penning- ochvalutapolitik, en förbättradlönebildning och en fortsatt reformeringav välfärdspolitiken.Det viktigaste för tillväxten är även ifortsättningen att driva en stramfinanspolitik och hålla fast vidsaneringen av de offentliga finanserna.Budgetunderskottet är fortfarande stortoch landet är fortfarande sårbart vidinternationella kriser.Arbetet med att strama uppbudgetprocessen kommer att fortsätta.Regeringen kommer bl.a. att föreslå ettflerårigt utgiftstak för den offentligasektorn och pröva om det krävsytterligare budgetförstärkningar för attnå de budgetpolitiska målen enligtkonvergensprogrammet. Krav kommer attåterinföras på att kommunerna måstebalansera sina budgetar.Statsskuldspolitiken kommer att sesöver. Räntorna på statsskulden är denenskilt största utgiften påstatsbudgeten. En utredning som skallanalysera formerna för ochkonsekvenserna av olika alternativ förden statliga upplåningen kommer atttillsättas.Penningpolitiken bedrivs självständigtav och har som övergripandeuppgift att säkerställa prisstabilitet.I propositionen betonas att det är avyttersta vikt för tillväxten att Sverigekan ha en prisstabilitet på godeuropeisk nivå. En stabilitet iväxelkursutvecklingen är önskvärd, menmåste för att vara robust underbyggasmed låg inflation och god balans i deoffentliga finanserna. Det är inteaktuellt att knyta kronan till ERM.Regering och riksdag kommer senare attfå ta ställning till frågan om ettsvenskt deltagande i . Det är viktigtatt ett beslut i denna fråga förberedsväl med både faktaunderlag och en bredallmän debatt. Regeringen har därförnyligen tillsatt en expertutredning föratt ta fram underlag inför beslutet. Denskall vara klar i oktober 1996.Sverige har en annanordning än övriga EU-länder när detgäller ansvarsfördelningen avseendevalutapolitiken. Sådana skillnader kanförsvåra samarbetet med andra länderinom EU. Regeringen avser att återkommatill med förslag tilllagstiftningen inom detta område.Vad gäller lönebildningen kan nukonstateras att den genomsnittligatimlönen beräknas öka med perår under de närmaste två åren.Löneökningstakten i väntasdärmed överstiga den i övriga Europa.Det är, sägs det i propositionen, svårtatt förena löneökningstal på denna nivåmed en prisstabilitet på god europeisknivå. Om lönebildningen ävenfortsättningsvis fungerar på detta sättkommer det att vara mycket svårt attväsentligt pressa ned arbetslösheten.Alltför stora nominella löneökningarriskerar att bromsa den ekonomiskatillväxten och att permanentaarbetslösheten på en hög nivå.Regeringen kommer att takontakt med arbetsmarknadens parter föratt få deras syn på den framtidalönebildningen. Bland annat bör parternagemensamt redovisa hurlönebildningen i skall ge enlönekostnadsutveckling på god europeisknivå vid låg arbetslöshet.Till det andra området hör enföretagsvänlig närings- ochskattepolitik, en miljöpolitik sombidrar till näringslivets förnyelse, enlångsiktigt hållbar energipolitik och denya möjligheter som ges av EU-medlemskapet och öppnandet avmarknaderna i Central- och Östeuropa.Miljöpolitiken måste inriktas på ettsådant sätt att tillväxten sker utanökad förslitning av natur samt miljö ochså att resursbasen för framtidagenerationer inte äventyras.Miljöpolitiken utgör också en alltstörre del av det omvandlingstryck somdet svenska näringslivet utsätts för ochsom är drivkraften för utvecklingen avnya produktionsprocesser, nya produkteroch nya marknader. Miljöpolitiken kandärför också ge tillväxtpolitikenmöjligheter som det gäller atttillvarata. Ekonomiska styrmedel böranvändas i större utsträckning inommiljöpolitiken. Producenter bör ta ettökat miljöansvar för varor och tjänsteroch alla bör som konsumenter beaktamiljöaspekter i vardagen. Därmed skapasförutsättningar för ett fungerandekretslopp.I propositionen föreslås en höjning avkoldioxidskatten. En delegation förmiljöteknik skall inrättas som bl.a.skall utarbeta ett program förmiljömedveten upphandling. Vidare avserregeringen att pröva möjligheterna s.k. grön skatteväxling.Till det tredje området hör en aktivarbetsmarknads- och utbildningspolitik.Även om arbetslösheten nu faller så ärden fortfarande mycket hög. Att fastna ibidragsberoende och passivitet är densämsta lösningen för de arbetslösa. Denaktiva arbetsmarknadspolitiken får intenedgraderas till att enbart vara en vägtill en ny ersättningsperiod. Åtgärderna skall vara en deli en individuell handlingsplan för enåtergång till den reguljäraarbetsmarknaden. Därför finns skäl atttydliggöra arbetslöshetsförsäkringensroll som en omställningsförsäkring.Detta ställer större krav på framförallt samhällets del av det ömsesidigaåtagandet. Kraftfulla åtgärder måste dåsättas in för att individer så snabbtsom möjligt får ett reguljärt arbete.Möjligheterna till utbildning ochkompetenshöjning måste då öka.Individens resurser måste fullt ut tastill vara.Arbetslöshetsförsäkringens karaktär avomställningsförsäkring bör stärkas genomatt arbetsvillkoret skärps och reglernaför arbetslöshetsersättningen stramasupp. Ökade krav bör ställas på entydligare gränsdragning mellanarbetsmarknadspolitik och reguljärutbildning. Den höga arbetslöshetenbelastar arbetsmarknadspolitiken förhårt. Regeringen avser att tidigastmöjligt återkomma med förslag för attgöra skiljelinjen tydlig mellan reguljärutbildning och omställningsutbildning.Kommunerna spelar en viktig rollinte bara för utvecklingen avsysselsättningen utan också förgenomförandet av den samladearbetsmarknadspolitiken. En samverkanmellan kommuner, försäkringskassa ocharbetsförmedling skulle kunna leda effektivare arbetslöshetsförsäkring.Arbetsrätten behöver , med företrädareför arbetsmarknadens parter, diskuterarden fortsatta utvecklingen inom dettaområde. Kommissionen skall vara klar medsitt arbete i början av år 1996.Förslag till riktlinjer ipartimotionernaModerata samlingspartietI motion Fi15 (m) anförs att målet förden ekonomiska politiken i bredbemärkelse skall vara att skapaförutsättningar för hög tillväxt, en godrealinkomstutveckling och tillräckligtmånga nya arbeten för att elimineraarbetslösheten.Ekonomisk tillväxt kommer till ståndgenom ökade insatser av arbete ochkapital eller genom att arbetet ochkapitalet utnyttjas bättre, dvs.