bet · GJ01FöU1 · 1995-11-23 00:00:00 — I motion Fö11(kds kommittémotion), yrkande 19, delarmotionärerna i allt väsentligtförslaget om totalförsvarets uppgiftermen pekar på vikten av tydligagränsdragningar mellan olika uppgifteroch aktörer.Mot bakgrund av vad utskottet anförtföreslår utskottet att riksdagengodkänner vad regeringen förordat omuppgifter för totalförsvaret, ochriksdagen avslår motionerna Fö1(yrkande 8 i denna del), Fö5 (yrkande 2i denna del), Fö7 (yrkande 2 i dennadel) samt Fö11 (yrkande 19).Totalförsvarets förmåga till anpassningRegeringenVäpnade angrepp mot landets frihet ochoberoende ter sig på kort sikt, och sålänge nuvarande säkerhetspolitiska lägebestår, som osannolika. Därtill kommeratt de rent militära förutsättningarnaatt genomföra sådana angrepp under ettantal år kommer att vara starktbegränsade. Anspråken påtotalförsvarets förmåga att möta ettväpnat angrepp mot vårt land är därförbegränsade under ett antal år.Mot bakgrund av att angreppshoten påkort sikt är små, och mot att uppväxtenav nya hot bedöms vara märkbara och taviss tid i anspråk, är det enligtregeringens mening möjligt att görabesparingar på totalförsvaret.Försvarsmaktens krigsorganisation kandärför reduceras, och begränsningargöras inom det civila försvaret.Angreppshot kan däremot växa upp omläget i omvärlden förändras.Totalförsvaret måste sålunda på ettbetryggande sätt kunna stärka ochanpassa förmågan att möta väpnatangrepp i takt med densäkerhetspolitiska utvecklingen iomvärlden. Detta måste kunna ske bådesnabbt genom att krigsdugligheten höjshos befintliga förband och i form avmer långsiktig anpassning varvid nyaförband och system och strukturellalösningar införs. Förmågan att möta ettväpnat angrepp behöver enligtregeringen tillgodoses fullt ut förstefter viss komplettering av utrustningoch utbildning inom högst ett år.Därför skall särskilda planer upprättasav Försvars-makten och Överstyrelsenför civil beredskap för att höjakrigsdugligheten hos denbefintliga organisationen.Regeringen anser att en absolutförutsättning emellertid är- dels att tillräcklig och noga planeradförmåga finns att snabbt och resolutkunna höja krigsdugligheten,- dels att en stabil grund byggs upp föratt anpassa försvaret till en tänkbarhotutveckling på sikt.Regeringen anRegeringen anser att en förutsättningför att krigsorganisationen nu skallkunna reduceras med hänsyn till detbegränsade hotet i nuvarandeomvärldsläge är att betydandesatsningar görs för att säkerställa enkapacitet att, väl i takt med tänkbaraförändringar i omvärlden, bygga ut ochförändra totalförsvarets styrka ochförmåga. Kapacitet för detta ändamålkan skapas bl.a. genom god tillgång påofficerare, en god inhemskmilitärteknologisk och industriell basoch ett väl etablerat internationelltsamarbete.En svårighet med att planera för attvid behov höja krigsdugligheten ochanpassa totalförsvaret tillförändringar i omvärlden är, enligtregeringen, att man aldrig kan varahelt säker på att tillräckliginformation och besluts-kraft kommeratt finnas för att faktiskt genomförade åtgärder som skulle erfordras. Deinternationella kontakterna ochtillgången på information är dock i dagmycket större än tidigare.Förutsättningarna är därmed bättre änförr, att varsebli och värdera hotandeutvecklingstendenser i omvärlden.Regeringen anser därför attunderrättelsetjänsten i nuvarandesäkerhetspolitiska läge skall läggasärskild vikt vid information omförändringar inom de politiska,ekonomiska och militära områdena avbetydelse för säkerhet.Underrättelsetjänsten ochförsvarsforskningen skall därförinriktas på att ge underlag för beslutom att vid behov anpassatotalförsvarets förmåga.Regeringen föreslår vidare attsäkerhetspolitiska kontrollstationergenomförs och resultatet presenterasför , dels , delsunder . Kontrollstationernaskall bidra till att det sker enfortlöpande politisk prövning av detsäkerhetspolitiska läget och desskonsekvenser för totalförsvaretsberedskap, omfattning och förnyelse.Regeringen föreslår att riksdagengodkänner vad regeringen har förordatom anpassning (avsnitten 3.4.1-3.4.4 ipropositionen).MotionernaModerata samlingspartiet anser ipartimotion Fö1 (yrkande 9) att denbästa anpassningsåtgärden är ettförsvar som i sig är tillräcklig starktoch i tillräcklig mängd innehåller defunktioner som behöver förstärkas. Attutveckla en en gång förlorad ellertidigare aldrig uppnådd förmåga ellerförbandsvolym är enligt motionärernasmening svårt. Att bygga en stor del avdet svenska försvarets framtid påpolitisk förmåga att fatta beslut i tidoch på möjligheten att, när beslutfattas , uppnå önskadförsvarsförmåga innebär en mycket höggrad av risktagande. Båda dessafaktorer innehåller mycket avförhoppningar och förväntningar.Motionärerna anser att de bästaförutsättningarna för ett större ochstarkare försvar , är ettförsvar av hög kvalitet redan i dag.För att behålla möjligheten tilllångsiktig tillväxt måste enligtmotionen nästa försvarsbeslut bl.a.innehålla fler officerare än vadorganisationen i sig kräver, en meromfattande försvarsforskning,genomtänkta planer för utbildning ochuppsättande av förband, tillgång tillkvalificerade övningsplatser och tillkvalificerade värnpliktiga. Ett störrerisktagande med en mer omfattandeåtertagning grundat på förband som heltsaknar krigsduglighet avvisas avmotionärerna, liksom vad som ipropositionen antyds om att förbands-och repetitionsutbildning helt skallutebli.Folkpartiet liberalerna påpekar imotion Fö8 (yrkande 6) att det ipropositionen skisseras lösningar därmerparten av krigsorganisationen äranvändbar eftermobilisering, men att man för en annandel godtar vissa brister i utbildningoch tillgång på förbrukningsmateriel.Samtliga brister skall enligtpropositionen kunna åtgärdas inom ettår. Motionärerna är tveksamma omexakt måste vara en norm,men anser att den av regeringenföreslagna inriktningen är utmärkt.Motionen pekar på de förhållanden sområdde tidigare, då få förband vardirekt användbara efter mobiliseringoch många enheter hade grava brister iutrustning och utbildning. Bristernavar dramatiskt mycket större än vadmyndigheterna hade redovisat.Möjligheterna att utöka organisationenmåste förberedas på ett planerat sätt,t.ex. genom att ha en något störrebefälsvolym än vad som behövs för denbefintliga organisationen. Folkpartietliberalerna är sålunda positivt tillgrundtanken i regeringens förslag. Imotionen framhålls att metoderna föratt återta krigsdugligheten m.m.varierar mellan olika förbandstyper,och flera exempel ges i motionen på huren sådan beredskap skulle kunna ordnas.I motion Fö6 (mp kommittémotion) pekaspå att regeringen föreslår attunderrättelsetjänsten skall läggasärskild vikt vid information omlångsiktiga utvecklingstendenser m.m.av betydelse för säkerhet.Viktigt är enligt motionärerna (yrkande14) även att underrättelser inhämtas omde nya hot som måste beaktas i ettvidgat säkerhetspolitiskt perspektiv.Som exempel anges atomubåtar påIshavets botten och ökade socialaklyftor. Motionärerna anser att ensamordning mellan olika myndigheterskompetensområden måste ske för attsäkerställa att olika hot bedömsutifrån sakkunskap och intetraditioner.I motion Fö11 (kds kommittémotion)framhålls att hög anpassningsförmåga avtotalförsvaret är av avgörandebetydelse om vi måste höjakrigsdugligheten. Motionärerna menardock att det finns svagheter inbyggdamed ett sådant system, t.ex. tolkningav förvarningssignaler, nödvändigapolitiska beslut, planering,igångsättning och resursuppbyggnad. Entillräcklig försvarsförmåga kan enligtmotionärerna (yrkande 3) endastsäkerställas genom att en betydandekvalitativ förmåga ständigtupprätthålls inom totalförsvaret. Föratt få till stånd den höjning avkrigsdugligheten ochresurskompletteringen som blirnödvändig, bör (yrkande 4) enrealiserbarhetsprövning göras utifrånen helhetssyn. Resultat av en sådanavgör graden av trovärdigheten avtotalförsvarets anpassningsförmåga.Motionärerna menar vidare att det ärangeläget att underrättelsetjänsten harresurser att ständigt försestatsmakterna med beslutsunderlag föratt kunna fatta beslut om en förändradkrigsduglighet. Därför ansermotionärerna (yrkande 5) att det i detfortsatta beredningsarbetet börövervägas att göra en total översyn avunderrättelsetjänsten för attsäkerställa att omvärldsutvecklingenfortlöpande kan bevakas.UtskottetUtskottet vill redan inledningsvis pekapå att dagens krigsorganisation inte isin helhet är fullt krigsduglig direktefter en snabbt genomförd mobilisering.För att totalförsvaret skall bli fulltkrigsdugligt krävs en anpassning avförmågan genom utbildning och övning,genom anskaffning av förnödenheter ochviss materiel samt genom utbyggnad avbefästningar m.m.I 1992 års försvarsbeslut (bet.1991/92:FöU12, rskr. 337 och 338)beslutades att Försvarsmakten - inomramen för tillgängliga personella ochmateriella resurser - skall ha enberedskap för att snabbt kunnakomplettera utbildningen och denmateriella tillgängligheten så att densamlade försvarsförmågan förstärks.Vidare beslutades att Försvarsmakten -om stormakternas säkerhetspolitiska ochmilitära handlingsmöjligheter i vårtnärområde långsiktigt tillväxer -successivt skall kunna öka sin samladestyrka.Våren 1993 godkände (bet.1992/93:FöU9 s. 24, rskr. 334) vadregeringen då förordat i proposition1992/93:100 bil. 4, om behovet attprecisera kraven på försvaretsberedskap:Kraven i övrigt på totalförsvaretsförmåga att möta väpnat angrepp överkust alternativt landgräns, enligt denambition som försvarsbeslutanger, behöver fullt ut tillgodosesförst efter något års komplettering avutrustning och utbildning. Efter enhögst ettårig återtagningsperiod skallalla väsentliga delar av totalförsvaretkunna utnyttjas med full effektomedelbart efter mobilisering.Planläggning för en sådan forceradåtertagning får förutsättas ske utandirekta ekonomiska restriktioner.Regeringen framhåller i propositionenatt totalförsvaret skall anpassas motbakgrund av den säkerhetspolitiskautvecklingen i omvärlden. Detta skallkunna ske dels genom attkrigsdugligheten höjs inom denbefintliga krigsorganisationen, dels iform av en mer långsiktig anpassningvarvid nya förband, vapensystem ochstrukturella lösningar kan komma attinföras. Regeringen föreslår att denreducerade krigsorganisationen skall haen förmåga att möta ett väpnat angreppmed iståndsatta styrkor fullt ut förstefter viss komplettering av utrustningoch utbildning inom högst ett år.Moderata samlingspartiet framhåller iFö1 (yrkande 9) svårigheterna attåterta förlorad eller aldrig uppnåddförmåga. Att bygga försvarets framtidpå politisk förmåga att fatta beslut irätt tid är ett risktagande. Ett sådantsystem kräver noggranna planer ochförberedelser. liberalernaanser i Fö8 (yrkande 6) att denföreslagna inriktningen är utmärkt,även om viss tveksamhet uttalas till ennorm om tolv månader.I motion Fö11 (kds kommittémotion),yrkandena 3 och 4 betonas vikten av attständigt upprätthålla en hög kvalitativförmåga hos totalförsvaret. Fråga omatt kunna anpassa förmågan på det sättsom regeringen föreslår börrealiserbarhetsprövas.Utskottet ställer sig bakomregeringens uppfattning att efter enhögst ettårig period alla väsentligadelar av totalförsvaret skall kunnautnyttjas med full effekt omedelbartefter moblisering.Utskottet har samma uppfattning om defarhågor som både regeringen och vissamotionärer hyser till det risktagandesom det innebär att ha ett totalförsvarsom behöver både betydande tid ochomfattande resurser för att nå fullduglighet att möta ett angreppshot motvårt land med iståndsatta styrkor. Mankan också se svårigheterna att i rätttid fatta beslut om att sätta i gånguppbyggnaden med tillräcklig kraft ochmålmedvetenhet.Det är å andra sidan inte rimligt att- i synnerhet i dagenssäkerhetspolitiska läge - avsätta deresurser som skulle vara nödvändiga föratt det skulle vara möjligt förtotalförsvaret att i sin helhetständigt kunna vara fullt stridsdugligtatt efter en hastigt genomfördmobilisering kunna möta ett angreppshotmed iståndsatta styrkor. Dessakostnader skulle urholka totalförsvaretbåde kvalitativt och organisatoriskt.Den förmågan har vidare totalförsvareti realiteten saknat i modern tid. Detär enligt utskottets mening avgjortbättre att ha en planlagd, övad och påandra sätt noggrant förberedd förmågatill styrkeuppbyggnad, än att behövatillgripa oplanerade medel för attbygga upp ett totalförsvar som eroderatpå ett oplanerat sätt.Utskottet delar därför regeringensuppfattning om lämpligheten ochnödvändigheten av att kunna vid behovanpassa totalförsvarets krigsduglighet,såväl i det korta perspektivet medhänsyn till det militärstrategiskaläget i vår omvärld, men även som merlångsiktigt med hänsyn tillomvärldsutvecklingen i vidare mening.En sådan anpassningförmåga måsteemellertid sålunda grundas pånoggranna planer över vilkenutbildning och anskaffning av materielsamt andra förnödenheter som behöverske. Vidare bör noggranna övervägandenoch studier göras om vilka kritiskafaktorer som ytterst påverkartotalförsvarets möjligheter att på etttrovärdigt sätt kunna genomföra ensådan uppbyggnad. Förmågan att nå fullkrigsduglighet inom totalförsvaretinom högst bör därförklarläggas. Kostnaderna för attupprätthålla viss överkapacitet inomolika funktioner och med olika resurserbör beräknas. Enligt utskottets meningär det angeläget att regeringen införförsvarsbeslutet för riksdagennärmare redovisar dels hur enuppbyggnad (anpassning) avtotalförsvarets krigsduglighet skallkunna ske, dels hur förmågan tilllångsiktig anpassning skallsäkerställas. företrädesvis inom entolvmånadersperiod.Med hänsyn till vad utskottet nu haranfört föreslår utskottet att riksdagengodkänner vad regeringen har förordatom anpassning av totalförsvaretsförmåga.Såväl regeringen som flera motionertar upp underrättelsetjänstensbetydelse för att få underlag för såvälden kortsiktiga beredskapen att ingripamot kränkningar som att besluta om atthöja krigsdugligheten hostotalförsvaret, men även för attpåverka totalförsvarets mer långsiktigautveckling. Utskottet anser för sin delatt det är motiverat med en översyn avunderrrättelsetjänsten bl.a. avseendedess inriktning, ledning ochorganisation f för att därmedsäkerställa att denverksamheten ges ensådan ledning och utformning somsvarar mot de särskilda behov som denföreslagna inriktning av totalförsvaretinriktning erfordrar, bl.a när detgäller förmågan till kort- ochlångsiktig anpassning.Viktiga delar avunderrättelsetjänstens resurser, , och tillhör inteFörsvarsmakten utan är självständigamyndigheter under regeringen. Medhänsyn även till verksamhetensspeciella karaktär bör regeringen tainitiativet till och leda en sådanöversyn.Mot bakgrund av vad utskottet nu haranfört bör godkänna vadregeringen förordat om anpassning.Motionerna Fö1 (yrkande 9), Fö6(yrkande 14), Fö8 (yrkande 6) och Fö11(yrkandena 3-5)bör inte bifallas avriksdagen.Inriktning av det militära försvaretUtskottet behandlar här vad regeringeni propositionen (s. 65-81) har anförtom inriktningen av det militäraförsvaret. Utskottet behandlar ocksåmotionerna Fö1 (m partimotion)yrkandena 10-15, 17-19, Fö2 (m)yrkandena 1 och 2, Fö3 (mp) yrkandena1-2, Fö5 (v partimotion) yrkande 2 idenna del, Fö6 (mp kommittémotion)yrkandena 13, 16 och 19, Fö7 (s)yrkande 2 i denna del, Fö8 (fppartimotion) yrkandena 7-9, Fö9 (m)samt Fö11 (kds kommittémotion)yrkandena 11-15, 17 och 18.UtgångspunkterRegeringenRegeringen anger, utan hemställan tillriksdagen, inledningsvis vissautgångspunkter för sina förslag ochkonstaterar att ett väpnat angrepputgör det allvarligaste hotet mot vårnationella säkerhet. Långsiktigt utgörockså ett väpnat angrepp den viktigasteutgångspunkten för totalförsvaretsplanering, trots att anspråken påtotalförsvarets förmåga i närtid ärbegränsade. Svårigheten att förutsägautvecklingen i omvärlden ställer kravpå stor förmåga till anpassning.Regeringen pekar på vissa drag iutvecklingen av militär teknik ochdoktriner vilka har betydelse förkaraktären på väpnade angrepp somskulle kunna hota i en framtid.Vad som därvid särskilt framhålls ärmöjligheten av angrepp med s.k.strategiska insatsstyrkor som med godrörlighet och effektiva ledningssystemsätts in med stor kraft utan långvarigaröjande militära operativaförberedelser. Den moderna teknikenkommer att medge vapeninsatser med högprecison och stridsinsatser dygnetrunt, oavsett väderförhållanden, på ettfragmenterat stridsfält utanfrontlinjer. Dessa förhållanden sägsskapa stora svårigheter när det gälleratt leda egna stridskrafter och attgöra insatser för att skyddacivilbefolkningen. Den snabbautvecklingen sägs redan ha förändratförutsättningarna för krigföringen ochkommer att ytterligare ställakrav på anpassningsförmåga.För att kunna möta ett angrepp medstrategiska insatsstyrkor måste detmilitära försvaret, enligt regeringen,ha förmåga både att skydda våra mestvitala områden och att anfalla enangripare där och när denne är somkänsligast. Förmågan att leda vårastridskrafter under mycket svåraförhållanden är därmed av storbetydelse, liksom förmågan att övervakaoch luftförsvara vårt territorium.En grundläggande förutsättning för vårförsvarsförmåga är att vi kan hindra enangripare att få luftherravälde.Insatser med B- och C-stridsmedel kanbli mycket verkningsfulla om intemotåtgärder har vidtagits. Regeringenanser därför att fortsatt hänsyn till möjligheten av sådanainsatser.Regeringen anför avslutningsvisbeträffande utgångspunkterna förinriktningen av det militära försvaretatt kraven på vår försvarsförmågaförändras om ett angrepp med påtagliganfallskraft över landgräns eller kustskall kunna mötas. Förutom behovet attkunna bekämpa stridskrafter till sjössvkar då de generella kraven påsamordnade egna anfallsoperationer ochpå uthållighet.UtskottetUtskottet har ingen erinran mot vadregeringen har anfört om utgångspunkterför inriktningen av det militäraförsvaret.Uppgifter för det militära försvaretRegeringenRegeringen anger att det militäraförsvaret, inom ramen förtotalförsvarets uppgifter, skall- försvara landet mot väpnat angrepp,- hävda vår territoriella integritet,- kunna genomföra internationellafredsfrämjande insatser och- kunna utnyttjas vid svåra nationellapåfrestningar på samhället i fred.Försvar mot väpnat angreppRegeringen redogör i propositionen förinnebörden av dessa fyra uppgifter. Närdet gäller försvar mot väpnat angrepphänvisar regeringen till densäkerhetspolitiska analysen och attväpnade angrepp mot i dagenspolitiska situation ter sig osannolika.Mer reella hot kan emellertid uppståefter . Regeringenpreciserar mot den bakgrunden vilkatyper av angreppshot som i olikatidsperspektiv bör läggas till grundför planeringen under den föreståendeförsvarsbeslutsperioden. Tre olikatidsdimensioner är därvid aktuella.Regeringen konstaterar att det intefinns någon tänkbar angripare som haromedelbar tillgång till förband för ettangrepp i sådan omfattning som hittillslegat till grund för svenskförsvarsplanering. Detta gäller sålänge som nuvarande säkerhetspolitiskaoch militärstrategiska förhållandenbestår. Rent tekniskt skulle det dockvara möjligt att i ett läge medoväntade politiska omvälvningar inledamilitära företag mot med deresurser som trots allt finnstillgängliga. bör därför, ävenvid dagens förhållanden, ha enbetryggande förmåga att kunna mötadetta slags angrepp, vilka skulle kunnariktas mot begränsade geografiska måleller mot någon vital samhällsfunktion.Regeringen kallar sådana möjliga hotför angreppshot i nuvarandeomvärldsläge.Läget i omvärlden kan förändras så attett angrepp mot ter sig som enrealistisk möjlighet. Det tar dockavsevärd tid att förändra de rentmilitära möjligheterna att genomföraett angrepp. De styrkor som enligtregeringens bedömning i första hand kankomma att sättas i stånd för ettangrepp är sådana flyg- ochmarkstridskrafter som utgör viktigakomponenter i s.k. strategiskainsatsstyrkor. Om politiska ochekonomiska förutsättningar för en sådanutveckling har uppstått tordeangreppsstyrkor kunna sättas i ståndinom så länge befintligmateriel och personal kan utnyttjas.Inträffar denna situation måste, enligtregeringen, det svenska försvaretskrigsduglighet på ett betryggande sättkunna höjas i minst motsvarande takt.Regeringen anser att det finns godamöjligheter till insyn i en utvecklingdär angrepssstyrkor sätts i stånd.Därmed finns en grund för anpassning avdet svenska försvarets krigsduglighet.Det hot mot som skulle kunnaväxa upp som följd av en sådanhändelseutveckling kallar regeringenför angreppshot med iståndsattastyrkor.På lång sikt är den säkerhetspolitiskaoch militärstrategiska utvecklingenmycket mer svårförutsägbar. Enligtregeringens bedömning talar dock mycketför att framtida krig kommer attkarakteriseras av kvalificeradmilitärteknik och användning avstrategiska insatsstyrkor. Regeringenanser därför att en betryggandelångsiktig grund för att kunnautveckla den svenska försvarsförmågan itakt med en sådan omväldsförändring böreftersträvas. Långsiktigt inriktadeåtgärder bör sålunda i första handsyfta till att utveckla vår förmåga attkunna möta angrepp med modernastrategiska insatsstyrkor.Enligt regeringens mening skall detemellertid heller inte uteslutas att enmer omfattande förmåga till anfall överlandgräns och hav - som ett komplementtill strategiska insatsstyrkor - skullekunna växa upp i vårt närområde.Regeringen anser dock att en sådanutveckling kommer att ta ianspråk. Den kan därför i huvudsakmötas genom tillväxt av ett försvar somi första hand har utformats mot angreppmed strategiska insatsstyrkor.Detta breda spektrum av hot som börpåverka långsiktiga åtgärder inomförsvaret kallar regeringen förangreppshot på lång sikt.Hävda vår territoriella integritetDen andra uppgiften för det militäraförsvaret - att hävda vår territoriellaintegritet - innebär enligt regeringenbl.a. övervakning av vårt territoriumoch luftrum samt att kunna ingripa motkränkningar eller andra överträdelserav internationell eller svensk rätt.Regeringen eftersträvar en ökadsamordning som leder till att civilaoch militära resurser utnyttjas bättrenär de på olika sätt bidrar tillhävdandet av den territoriellaintegriteten.Det kaderorganiserade militäraförsvaret skall sålunda under normalafredsförhållanden ha tillräckligförmåga - i samverkan med andraresurser - att hävda vår territioriellaintegritet. Om spänningen stiger,särskilt som följd avsäkerhetspolitiska kriser i vårtnärområde, kan det krävas attkrigsorganisationen efter handmobiliseras.Internationella fredsfrämjande insatserFörsvarsmakten har påolika sätt medverkat i internationellafredsfrämjande insatser. Regeringenföreslår nu att sådan medverkan skallvara en av de fyra uppgifterna för detmilitära försvaret. Innebörden härav ärfrämst ökade krav på beredskap försådana insatser.Regeringen anser sålunda atterforderlig handlingsfrihet i dettaavseende föreligger om det inom ramenför utbildningssystemet är möjligt attha väsentliga delar av två bataljoner,eller motsvarande styrka, ständigtinsatta eller hållna i beredskap.Regeringen anser också atttidsbegränsade och förberedda insatserskall kunna ske med specialenheter,t.ex. för minspaning och minröjningsamt för transporter och sjukvård.Härutöver erfordras personal för atttjänstgöra i staber och somobservatörer i minst nuvarandeomfattning.Insatser med större styrkor eller medandra slags stridskrafter kan ocksåkomma att aktualiseras. Enligtregeringens bedömning erfordras dockinte några särskilda förberedelsereller beredskapsåtgärder för sådanasituationer.Regeringen anser att de svenskainsatserna skall kunna ske på två sätt;dels ingående i på förhand samordnademultinationella beredskapsförband, delsinsatser inom ramen för tillfälligtsammansatta internationella styrkor.Härvid är det viktigt att det nordiskasamarbetet vidareutvecklas.Ställa resurser till förfogande i fredOrganisationens innehåll och beredskap,liksom den militära utbildningen ibl.a. sjukvårdstjänst, fältarbeten ochbrandskydd, gör det miliära försvarettill en värdefull och också nödvändigresurs i många sammanhang.