bet · GJ01NU9 · 1995-12-05 00:00:00 — Proposition 1995/96:74 1995/96NU9ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1995/96:74 om ökadbankkonkurrens, utom såvitt avserlagförslagen 17 och 22,dels proposition 1995/96:10 om års-och koncernredovisning, såvitt avserlagförslagen 7 och 10,dels proposition 1995/96:60 ominsättningsgaranti, såvitt avserlagförslag 5,dels proposition 1995/96:104 omskatteregler med anledning av nyaårsredovisningslagar, m.m., såvittavser lagförslag 12,dels två motioner som väckts medanledning av proposition 1995/96:74,dels tre motioner från allmännamotionstiden.Skrivelser i ärendet har inkommit frånAdvokatfirman , - , . Utskottet tillstyrker de olika förslagsom regeringen lägger fram med syfteatt uppnå ökad konkurrens påbankmarknaden. Regeringens förslag tydligare definition av begreppetbankrörelse tillstyrks sålunda.Utskottet anser dock att de avregeringen föreslagnaövergångsbestämmelserna skall görasgenerellt applicerbara på allinlåningsverksamhet som för närvarandeär tillåten enligt tillämpningen avbankrörelselagen, i stället för somregeringen har föreslagit endast avsesådana ekonomiska föreningar som vidlagändringens ikraftträdande bedrivertillståndsfri sparkasseverksamhet.Vidare tillstyrker utskottet förslagetom att mottagande av kundmedel inteskall betraktas som inlåningsverksamhetom behållningen på kontot begränsastill . Även små spar- ochlåneföreningar anser utskottet, medinstämmande i regeringens förslag, börkunna bli föremål för enundantagsregel. Den avgränsning tillekonomiska föreningar med högst 1 000medlemmar och där medlemmarna skallvara fysiska personer som regeringenhar föreslagit tillstyrks av utskottet.I en reservation (mp) förordas att ävenjuridiska personer skall tillåtas sommedlemmar och att det skall övervägasom en gräns på ibalansomslutning kan tillämpas istället för begränsningen till 1 000medlemmar.Regeringens förslag om en ny lag ommedlemsbanker tillstyrks också avutskottet. Därigenom blir det möjligtatt bedriva bankverksamhet i ekonomiskförening. Ett viktigt inslag inäringspolitiken är enligt utskottetsmening att alla företagsformer skallbehandlas lika. Utskottet tillstyrkerlikaså förslaget om utökade möjligheterför banker att distribuera banktjänstergenom ombud, med hänvisning till attdet för konsumenterna är en fördel attkunna få banktjänster utförda på annatsätt än i en banks egna lokaler.Slutligen tillstyrks regeringensförslag om vidgade möjligheter för icke-finansiella företag att äga banker.Härvid föreslår utskottet - medtillstyrkan av en motion (mp) - attregeringen skall anmodas att efter tvåår lämna en redovisning till riksdagenom erfarenheterna av regeländringen. Proposition 1995/96:74 I proposition 1995/96:74 föreslås attriksdagen antar regeringens förslagtill1. lag om medlemsbanker,2. två lagar om ändring ibankrörelselagen (1987:617),3. lag om ändring i lagen (1992:1610)om kreditmarknadsbolag,4. lag om ändring ibankaktiebolagslagen (1987:618),5. lag om ändring i sparbankslagen(1987:619),6. lag om ändring i lagen (1988:1385)om riksbank,7. lag om ändring i lagen (1947:526)om statlig inkomstskatt,8. lag om ändring i lagen (1950:272)om rätt för utländskaförsäkringsföretag att bedrivaförsäkringsrörelse i ,9. lag om ändring i skogskontolagen(1954:142),10. lag om ändring i lagen (1967:531)om tryggande av pensionsutfästelsem.m.,11. lag om ändring i ackordslagen(1970:847),12. lag om ändring i lagen (1972:262)om understödsföreningar,13. lag om ändring i lagen (1979:611)om upphovsmannakonto,14. lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713),15. lag om ändring i konkurslagen(1987:672),16. lag om ändring i lagen (1987:1245)om styrelserepresentation för deprivatanställda,18. lag om ändring i lagen (1993:765)om statligt stöd till banker och andrakreditinstitut,19. lag om ändring i lagen (1993:1538)om periodiseringsfonder,20. lag om ändring i lagen (1993:1539)om avdrag för underskott avnäringsverksamhet,21. lag om ändring i lagen (1993:1540)om återföring avskatteutjämningsreserv,23. lag om ändring i lagen (1994:2015)om ändring i lagen (1991:981) omvärdepappersrörelse,24. lag om ändring i lagen (1995:000)om årsredovisning i kreditinstitut ochvärdepappersbolag.Lagförslagen har granskats av Lagrådet.Lagförslag 17, som finns på s. 75 ipropositionen och gäller ändring ilagen (1990:325) om självdeklarationoch kontrolluppgifter, har överlämnatstill skatteutskottet och behandlas ibetänkande 1995/96:SkU19. Lagförslag22, som finns på s. 82 i propositionenoch gäller ändring i lagen (1994:2004)om kapitaltäckning och storaexponeringar för kreditinstitut ochvärdepappersbolag, behandlas inäringsutskottets betänkande1995/96:NU8. Övriga lagförslag återgesi bilaga 1.Proposition 1995/96:10I proposition 1995/96:10 föreslås,såvitt här är i fråga, att riksdagenantar regeringens förslag till7. lag om ändring i bankrörelselagen(1987:617),10. lag om ändring iföreningsbankslagen (1987:620).Lagförslagen, som överlämnats tillnäringsutskottet av lagutskottet, finnspå s. 91 och s. 108 i propositionen.Huvuddelen av förslagen i dennaproposition behandlas av lagutskottet ibetänkande 1995/96:LU4.Proposition 1995/96:60I proposition 1995/96:60 föreslås,såvitt här är i fråga, att riksdagenantar regeringens förslag till5. lag om ändring i konkurslagen(1987:672).Lagförslaget finns på s. 18 ipropositionen. Övriga förslag i dennaproposition behandlar utskottet ibetänkande 1995/96:NU7.Proposition 1995/96:104I proposition 1995/96:104 föreslås,såvitt här är i fråga att riksdagenantar regeringens förslag till12. lag om ändring i lagen (1995:000)om medlemsbanker.Lagförslaget, som finns på s. 31 ipropositionen, har överlämnats tillnäringsutskottet av skatteutskottet.Övriga förslag i propositionenbehandlas i skatteutskottets betänkande1995/96:SkU19. De motioner som väckts med anledning avpropositionen är följande:1995/96:N9 av m.fl. (mp) variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om redovisning averfarenheterna av att den möjligaägarkretsen vidgas.1995/96:N10 av ochMarianne (båda s) vari yrkasatt riksdagen1. antar regeringens förslag till lagom medlemsbanker med den ändring somföljer av vad i motionen anförts,2. som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om attförändringarna i bankrörelselagen resp.kreditmarknadsbolagslagen genomförs ienlighet med de framförda synpunkterna,3. som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om attkreditmarknadsbolagslagen skyndsamtnamnändras till lag omkreditmarknadsföretag och öppnas förverksamhet i form av ekonomiskförening.De motioner från allmänna motionstidensom behandlas här är följande:1994/95:N201 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad imotionen anförts om ränta påkundkonton.1994/95:N292 av Per och (båda v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslagtill en lag om andelsbanker i enlighetmed vad i motionen anförts och ienlighet med det förslag om lag omandelsbanker som redovisas i SOU1994:66 Finansiella tjänster iförändring.1994/95:N297 av . (s) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om finansiellkooperativ verksamhet. BakgrundVåren 1992 tillkallades med stöd avregeringens bemyndigande en särskildutredare () meduppdrag att utreda behovet avnormgivning och tillsyn inom vissadelar av betalningsväsendet. Genomtilläggsdirektiv vidgadesutredningsuppdraget till att omfatta enanalys av bankverksamhet som bedrivs ibutik samt en översyn av den inlånings-och finansieringsverksamhet som drivsav sparkassor och andra föreningar.Utredningen, som antog namnetBetaltjänstutredningen, lämnade i maj1994 ett delbetänkande, Finansiellatjänster i förändring (SOU 1994:66), ivilket behandlades bl.a.inlåningsbegreppet ibanklagstiftningen,finansieringsverksamhet som bedrivs iföreningsform samt frågan ombanktjänster genom ombud.Ett förslag angående icke-finansiellaföretag som ägare till banker harframlagts i departementspromemorianÄndringar i lagstiftningen förkreditinstitut och värdepappersbolagmed anledning av nya EG-direktiv, m.m.(Ds 1994:78). Såväl promemorian somBetaltjänstutredningens betänkande harremissbehandlats.I proposition 1995/96:74 läggerregeringen fram olika förslag somsyftar till ökad konkurrens påbankmarknaden. Detta förväntas kommaatt bidra till bl.a. minskaderäntemarginaler. De högaräntemarginalerna, som har rått underde , kan främst förklarasav bankkrisen, men även av attkonkurrensen är ofullständig, sägs deti propositionen. En ökad konkurrens ochlägre marginaler är önskvärda ur ettbredare samhällsekonomiskt perspektiv,för att åstadkomma en stimulans av denekonomiska tillväxten genom ökad privatefterfrågan och ökade investeringar,anför regeringen.Bankmarknaden kan dock inte lämnashelt oreglerad, konstateras det. Reglerbehövs för att främja det finansiellasystemets stabilitet och ett gottkonsumentskydd. Konsumentskyddet ochsystemskyddet måste vara de vägledandeprinciperna vid utformningen avåtgärder som skall leda till ökadbankkonkurrens, sägs det ipropositionen.BankrörelsedefinitionenInlåningsverksamhetFör att inlåningsverksamhet skall ansesutgöra bankrörelse krävs för närvarandeenligt 1 kap. 2 § bankrörelselagen(1987:617) att inlåningen sker frånallmänheten. Allmänhetsrekvisitetinfördes på tillskyndan avbankoutskottet i samband medtillkomsten av banklag.Karakteristiskt för den typ avinlåningsverksamhet som velathålla utanför bankrörelsebegreppet äratt den bedrivs inom den kooperativaformens ram eller i starkt begränsadomfattning.I EG-rätten finns bestämmelser som rörinlånings- ochkreditgivningsverksamhet, bl.a. idirektivet om samordningav lagar och andra författningar omrätten att starta och bedrivaverksamhet i kreditinstitut(77/780/EEG) - det s.k. förstabanksamordningsdirektivet - ochdirektivet om samordningav lagar och andra författningar omrätten att starta och driva verksamheti kreditinstitut (89/646/EEG) - dets.k. Idirektiven finns bestämmelser medrelevans för allmänhetsbegreppet. än kreditinstitut fårsålunda ta emot inlåning ellerupplåning från allmänheten om inteverksamheten är föremål för särskildreglering och kontroll enligt dennationella lagstiftningen. Vidare angesatt ett kreditinstitut är ett företagvars verksamhet omfattar både inlåningeller upplåning från allmänheten ochkreditgivning för egen räkning.De skäl som har funnits föratt hålla sparkasseinlåning utanförbankrörelsebegreppet har i takt med attantalet medlemmar vuxit förlorat sinbärkraft, sägs det i propositionen.Sparkasseverksamhet företer betydandelikheter med bankinlåningsverksamhet,utan att omfattas av någon regleringtill skydd för insättarna, anförregeringen. Den anser att det finnsanledning att se till att sparkassornainordnas under ett regelsystem som ärägnat att skapa förtroende blandmedlemskollektivet.Behovet av ett sådant regelsystem harföranlett regeringen att låta tillkallaen särskild utredare, landshövdingBengt K Å (Fi 1995:09), meduppdrag att utreda vilka regler som börgälla för ekonomiska föreningar som taremot insättningar(sparkasseverksamhet). Utredaren skallenligt direktiven (1995:100) göraföljande: överväga vilka kvalitativaoch kvantitativa krav som bör ställaspå ekonomiska föreningar som tar emotinsättningar och som har en icke-finansiell huvudverksamhet, bedöma ivilken utsträckning offentlig kontrollöver dessa föreningar skall utövas,föreslå en rättslig reglering somtillfredsställer de krav och behov sombedöms föreligga till skydd förinsättarna samt överväga hur ettsärskilt skydd för sparare isparkassor kan utformas. Utredningenskall vara avslutad senast underdecember 1995.Allmänhetsrekvisitet torde nu hatjänat ut sin roll, anser regeringenoch föreslår att det tas bort urbankrörelselagen.Enligt regeringen skall i stället medinlåningsverksamhet avses inlåning påkonto där behållningen är nominelltbestämd och tillgänglig för insättarnamed kort varsel. Att behållningen ärnominellt bestämd innebär attinsättarens disponibla behållningaldrig kommer att understiga det beloppeller summan av de belopp som ärinsatta på kontot. Det kanske mestframträdande kännetecknet förinsättningar som är relaterade tillbetalningssystemet är att insättarenhar rätt att vid anfordran ta utinsatta medel, sägs det ipropositionen. Detta kan även uttryckasså att behållningen är tillgänglig(disponibel) för insättaren eller, medett annat ord, likvid.I propositionen meddelar regeringensin avsikt att - på basis av förslagfrån den nämnda utredningen - såsnart som möjligt föreslå regler förekonomiska föreningar som bedriversparkasseverksamhet. I avvaktan härpåföreslår regeringen att de föreningarsom vid lagändringens ikraftträdandebedriver tillståndsfrisparkasseverksamhet - dvs. närföreningen har en annan huvudverksamhetän finansiell verksamhet - skall fåfortsätta med det till och med den 31december 1997. Före detta datum avserregeringen att ha klargjortförutsättningarna för ekonomiskaföreningar att bedrivasparkasseverksamhet.Det har kommit till utskottetskännedom att de av regeringenföreslagna övergångsbestämmelserna harfått en alltför snäv avgränsning. Genomatt allmänhetsrekvisitet slopas urbankrörelselagen skulle sådana företagsom bedriver verksamhet med inlåningfrån en speciell kategori av personer -t.ex. personer inom en viss yrkesgrupp- komma att omfattas avbankrörelselagens bestämmelser. Dessaföretag skulle därmed vara tvungna attomedelbart ansöka om bankoktroj för attkunna fortsätta med sin verksamhet.Utan övergångsbestämmelser saknasemellertid praktiska möjligheter fördessa företag att ansöka om bankoktrojeller på annat sätt anpassa sinverksamhet.Utskottet instämmer i regeringensbedömning att ett förtydligande avbankrörelsedefinitionen behövs. Detförslag till definition av begreppetinlåningsverksamhet som regeringenframlägger finner utskottetändamålsenligt; förslaget tillstyrks.Mot bakgrund av det tidigare anfördaanser dock utskottet attövergångsbestämmelserna skall görasgenerellt applicerbara på allinlåningsverksamhet som för närvarandeär tillåten enligt tillämpningen avbankrörelselagen. Punkten 2 iövergångsbestämmelserna bör därför gesföljande lydelse: Ett företag som vidlagens ikraftträdande bedriverinlåningsverksamhet som inte fordradetillstånd enligt äldre lag fårfortsätta med verksamheten längst tillden . Insättning av kundmedelPropositionenRegeringen föreslår att mottagande avmedel på konto inte skall omfattas avbegreppet inlåningsverksamhet om medlenfår användas enbart för betalning avvaror och tjänster i det kontohållandeföretaget, eller annat företag med näraanknytning, och om behållningen påkontot är högst 15 000 kr.Kundmedelsinsättningar företer vissalikheter med bankinlåning, konstaterasdet i propositionen. På behållningenutgår vanligtvis ränta. Någonskyldighet att betala med insatta medelförekommer inte, utan kunderna kan närsom helst avsluta kontot och få utkontobehållningen kontant. Å andrasidan, påpekas det, uppvisarkundmedelskontona även betydandelikheter med vanlig förskottsbetalning.Insättningarna är ju ägnade attanvändas just för betalning avföretagets produkter. Redan dettasenare förhållande - dvs. likheten medförskottsbetalning - talar enligtregeringen för att hålla verksamhetenmed kundmedelskonton utanförinlåningsdefinitionen.I propositionen redovisas följandehuvudsakliga fördelar medkundmedelskonton: de underlättar detlöpande betalningsförhållandet mellansäljföretaget och kunden, de erbjuderen rationell kassahanteringsrutin, deförser insättaren med kontoutdrag medförteckning över gjorda inköp varigenomdenne ges ökade möjligheter att planerasin ekonomi, de bidrar tillkartläggning av kundernas köpbeteendenvilket underlättar företagens planeringav inköp och lagerhållning.Det är viktigt att kundmedelskontonainte kopplas till några generellabetalningsinstrument, anför regeringen.De insatta medlen får därför i principanvändas enbart för betalningar av deprodukter som det kontohållandeföretaget eller annat företag med näraanknytning erbjuder. En kommersiellförutsättning förkundmedelskontotjänster tordeemellertid i många fall vara attkunderna har möjlighet att använda sinainsatta medel för betalning i fleraolika butiker, sägs det ipropositionen. Därför föreslås attmedel på kundmedelskonton också fåranvändas för betalning av varor ochtjänster som framställs eller säljs avett annat företag som ingår i sammakoncern eller i samma företagsgrupp mednära ekonomisk samhörighet.Regeringen föreslår, som nämnts, ettbeloppstak för kundmedelsinsättningarpå . En sådan begränsningframstår, enligt regeringens mening,som mer ändamålsenlig än ettränteförbud. Räntan anses vara en merkonsumentvänlig form av ersättning änrabatter och bonus. Rätten att ge räntabedöms sannolikt komma att stimulerakonkurrensen.Kundmedelsmottagande företag föreslåsinte bli tillståndspliktiga för denaktuella verksamheten och kommer därmedinte att omfattas avFinansinspektionens tillsyn. Det ärdärför av största betydelse attkunderna på ett klart och tydligt sättinformeras om att det kontohållandeföretaget inte omgärdas av deskyddsregler som gäller för bankerna,anför regeringen. Särskilt viktigtanses detta vara med hänsyn till attkundmedelskontona inte skall omfattasav insättningsgarantin (prop.1995/96:60, bet. De företag somerbjuder kundmedelskonton föreslåsdärför bli skyldiga att informera om -vid annonsering, skyltning och annanmarknadsföring beträffandekontotjänsten - att kontobehållningeninte omfattas av insättningsgarantin.MotionernaI motion 1995/96:N10 (s) anförs attkravet på information verkar ha fåttför stora proportioner. Det är befogatatt den presumtive spararentillförsäkras information innaninsättning sker, men att företagenskall tvingas annonsera om detta verkarorimligt, anser motionärerna. De menaratt insättning av kundmedel måstetillåtas inte bara formellt utan ocksåreellt.Företag som bedriverkontokortsverksamhet bör även framöverfå bevilja ränta på insatta medel,anförs det i motion 1994/95:N201 (kds)från allmänna motionstiden. Motionenväcktes sålunda innan propositionenavlämnades. De system med kundkontonsom används av bl.a. ICA, Vivo ochKonsum fungerar alldeles utmärkt, sägermotionären. Han anser att det är likasjälvklart att ränta skall utgå påtillgodohavanden som kundenförskottsinbetalar som att räntadebiteras för de krediter somutnyttjas. Den konkurrens som bankernautsätts för genom denna verksamhet ärsund och gagnar konsumentintresset.Utskottets ställningstagandeUtskottet tillstyrker regeringensförslag beträffande kundmedelskonton.Den modell för begränsning avverksamhetens omfattning som valts -beloppstak i stället för ränteförbud -finner utskottet rimlig. Motion1994/95:N201 (kds), i vilken detföreslås ett uttalande av omatt det skall få utgå ränta påkundmedelskonton, blir därmedtillgodosedd; motionen avstyrks.Beträffande synpunkterna i motion1995/96:N10 (s) rörande kravet påannonsering vill utskottet anföraföljande. Den aktuella bestämmelsen ibankrörelselagen som reglerar detkontohållande företagetsinformationsskyldighet (1 kap. 2 c §)uppställer inte något krav på attannonsering skall ske. Däremot innebärbestämmelsen att om annonsering,skyltning eller annan marknadsföringsker så måste information lämnas attkontobehållningen inte omfattas avinsättningsgarantin. Med dettaavstyrker utskottet den nämnda motioneni berörd del.Mindre spar- och låneföreningarRegeringen anser att mindre spar- ochlåneföreningar inte omfattas av såstarka skyddsintressen att de måsteinordnas under den finansiellalagstiftningen. Sådana föreningarföreslås kunna bli föremål för enundantagsregel såväl i bankrörelselagensom i lagen (1992:1610) omkreditmarknadsbolag. En förutsättninghärför är dock att föreningarna intefår anses vända sig till allmänheten iden mening som avses i förstabanksamordningsdirektivet, sägs det ipropositionen. Verksamheten bör därförbedrivas i just en ekonomisk föreningsom inte är större än att de fördelarbeträffande t.ex. insyn ochmedlemsinflytande som dennaföreningsform erbjuder finns kvar.En förening med högst 1 000 medlemmarbör enligt regeringens uppfattningkunna hållas utanför det regleradeområdet. För att undvika att flera småspar- och låneföreningar slår sigsamman i större federationer utanfördet reglerade området föreslås dessutomgälla som förutsättning att endastfysiska personer får antas sommedlemmar i föreningen.Det finns ett starktkonsumentpolitiskt intresse av att demedlemmar som väljer att förlägga delarav - eller hela - sitt sparande till ensådan somomfattas av de här aktuellaundantagsbestämmelserna klart ochtydligt informeras om att föreningenstår utanför den samhälleliga kontrolloch det garantisystem som gäller förbankerna, anförs det i propositionen.Informationsplikten föreslås fåmotsvarande utformning som tidigareredovisats beträffandekundmedelskonton. En förening somerbjuder sina medlemmarinlåningstjänster med stöd avundantagsbestämmelserna skall sålundavid annonsering, skyltning och annanmarknadsföring beträffandeinlåningstjänsten informera om attkontobehållningen inte omfattas avinsättningsgarantin. Samma informationskall därutöver skriftligen överlämnastill medlemmarna innan ett kontoavtalsluts.I motion 1995/96:N10 (s) framförsolika synpunkter på förslaget om de småspar- och låneföreningarna. Beträffandebestämmelserna om deras verksamhetanser motionärerna att det är oklart ivilken grad föreningen kan göra renakapitalplaceringar i syfte att uppnåökad avkastning. Överlikviditet måstekunna hanteras på ett ekonomisktfördelaktigt sätt, anför motionärerna.De har också invändningar emot attendast fysiska personer skall tillåtassom medlemmar i de spar- ochlåneföreningar som berörs avundantagsbestämmelserna. Motionärernaanser att det är oklart av vilket skält.ex. småföretag inte skall tillåtassamverka. Det anses heller inteklarlagt om bestämmelserna tillåter attenskilda näringsidkare, s.k. enskildafirmor, samverkar. Om enskilda firmortillåts som medlemmar uppstår enligtmotionärerna frågan varför bestämmelseninte är associationsneutral. De anseratt småföretag bör tillåtas attsamverka, och att begränsningen tillfysiska personer således bör utgå.Vidare framförs åter i motionen kritikmot det av motionärerna uppfattadekravet på annonsering om attkontobehållningen inte omfattas avinsättningsgarantin.Bestämmelsen om att endast fysiskapersoner tillåts som medlemmar och attföreningen får ha högst 1 000 medlemmarsammanhänger med allmänhetsrekvisitet iförsta banksamordningsdirektivet. Idetta direktiv definieras ettkreditinstitut som ett företag varsverksamhet består i att frånallmänheten ta emot insättningar ellerandra återbetalbara medel och attbevilja krediter för egen räkning. Omfler än 1 000 medlemmar skulle tillåtaseller om även juridiska personer skullekunna ingå som medlemmar, skulleverksamheten hos den berörda spar- ochlåneföreningen kunna få så storomfattning att den skulle kunna ansesriktad till allmänheten. Enligt EG:sregelsystem skulle föreningen då varaatt anse som ett kreditinstitut ochinte kunna omfattas av de föreslagnaundantagsbestämmelserna.Beträffande vad som sägs i motion1995/96:N10 (s) om att det är oklart omenskilda firmor skall tillåtas sommedlemmar i en spar- och låneföreningkan noteras att en enskild firma är attbetrakta som en fysisk person ochsåledes kan ingå som medlem.Synpunkter på avgränsningen avmedlemmar som skall tillåtas i en spar-och låneförening för att den skallomfattas av undantagsbestämmelserna harockså framförts i olika skrivelsertill utskottet. Där har ävenifrågasatts kravet på att verksamhetenhos en som skallomfattas av undantagsbestämmelsen skalldrivas som ekonomisk förening; önskemålom att också ideella föreningar skalltillåtas har framförts, varvid ett skälsom anförts är att de administrativakraven anses bli för stora omverksamheten måste drivas som ekonomiskförening.Utskottet delar regeringensuppfattning att små spar- ochlåneföreningar bör kunna bli föremålför en undantagsregel ibankrörelselagen och lagen omkreditmarknadsbolag.