bet · GJ01KU12 · 1995-11-30 00:00:00 — Den bör innefattabestämmelser om kyrkomötet somföreträdare för somhelhet och högsta beslutande organ.Vidare bör det finnas bestämmelser omsåväl den lokala som den regionalanivån inom , dvs. omförsamlingarna och stiften. Lagen börslå fast att församlingarna, som egnajuridiska personer, med vissa undantagär territoriella och omfattar dem somtillhör och ärfolkbokförda inom församlingen. Enprecisering behövs i fråga om deuppgifter och den grundläggandekompetens som tillkommer de olikakyrkliga nivåerna. Några grundlägganderegler kan behövas om den kyrkligaegendomen. I lagen bör också enligtpropositionen föreskrivas en skyldighetför dem som tillhör attbetala en lokalt respektive regionaltbeslutad kyrkoavgift.I ett fortsatt utredningsarbete fårprövas bl.a. kyrkomötets förslag ombehovet av ytterligare bestämmelser omde kyrkliga valen och en föreskrift omett inomkyrkligt överprövningssystem. Idet sammanhanget är det viktigt attgrundläggande demokratifrågor blirordentligt genomlysta.Under remissbehandlingen framfördeskritik som går ut på att en särskildlag om med den angivnainriktningen innebär en särbehandlingav som inte kan godtasoch att det i stället bör göras engemensam lag för ochövriga trossamfund. Regeringen medgeratt det förslag i fråga om lagregleringsom läggs fram innebär en visssärbehandling av på såsätt att några motsvarande regler intekommer att finnas för andratrossamfund. En lagreglering av övrigatrossamfund torde emellertid komma atthandla om regler för exempelvistrossamfunds registrering, ochregeringen anser mot den bakgrunden atten gemensam lag för samtligatrossamfund skulle få en så starkövervikt för att det ärlämpligare att reglera ien lag för sig.Utskottets bedömningFråga om avslag på propositionenFrågan om ändrade relationer mellanstaten och hardiskuterats och utretts under lång tid.De delreformer som successivt hargenomförts i fråga om Svenska kyrkansförhållanden har inte inneburit attdebatten i den grundläggande frågan omförhållandet mellan staten och har avstannat. Ettprincipförslag om ändrade relationermellan staten och har nulagts fram. I propositionen framhållsatt ett förslag i stat-kyrkafråganmåste ta hänsyn till såväl deninomkyrkliga opinionen som till deförutsättningar som finns i samhället iövrigt och att det är av helt avgörandebetydelse att kunna hitta den rättabalanspunkten mellan Svenska kyrkanssärskilda karaktär och ställning i detbreda folkdjupet och behovet av att iformell mening förverkliga principen omreligionsfrihet. Regeringens förslagsyftar till att efter den mycket långaperioden av återkommande utredningar nufå till stånd en varaktig lösning avstat-kyrkafrågan.Utskottet anser att det nu framlagdaförslaget bör ligga till grund förfortsatt arbete och avstyrker motion1995/96:K7.Frågan om propositionens huvudsakligariktlinjerUtskottet vill till en början ta uppfrågan om de föreslagna principerna kananses strida mot religionsfriheten.Dessa principer innebär, som regeringenockså framhåller, inte att någonhindras att, ensam eller tillsammansmed andra, utöva sin religion och inteheller att någon tvingas att ge sinreligiösa åskådning till känna elleratt tillhöra ett trossamfund. Enreglering enligt de föreslagnaprinciperna strider således, enligtutskottets uppfattning, inte motregeringsformens bestämmelser omreligionsfriheten. Utskottet avstyrkermotion 1995/96:K2 yrkande 1.Regeringens principförslag innebär atti regeringsformen skall anges särskildaregler för lagstiftning om och andra trossamfund. Utskottetanser att det inte är nödvändigt mednågot sådant tillkännagivande om attsärbestämmelser om trossamfundetSvenska kyrkan inte skall förekomma iregeringsformen som begärs i motion1995/96:K6 yrkande 2.Den föreslagna regleringen iregeringsformen innebär att normgivningför trossamfund skall ske i särskildordning. I övrigt skall såväl som andra trossamfund kunnaberöras av generellt verkandecivilrättslig och offentligrättsliglagstiftning. kommerinte att vara något statsorgan, ochförsamlingarnas kommunstatus upphör.Även fortsättningsvis kommer dockSvenska kyrkan, främst genomhuvudmannaskapet förbegravningsverksamheten, att kunnasvara för en relativt omfattandemyndighetsutövning.Utskottet anser med hänsyn till detanförda att motion 1995/96:K6 yrkande 1inte bör föranleda någottillkännagivande till regeringen.I propositionen framhålls att staten,med hänsyn till Svenska kyrkanshistoria och tradition och till dessfaktiska omfattning, bör medverka tillatt kyrkan behåller sin identitet ochförblir rikstäckande och demokratisktuppbyggd. För att säkerställa dettabehövs en viss begränsad lagstiftning.Utskottet delar den uppfattningen.Utskottet delar vidare uppfattningenatt en lag om inte fårbli alltför omfattande.Den närmare omfattningen ochutformningen av bestämmelserna kräverdock, som framhålls i propositionen,ytterligare analys och skall ingå i detfortsatta utredningsarbetet. Utskottetutgår från att det förslag till lag omSvenska kyrkan som efterutredningsarbete kommer att läggas framinte kommer att innehålla annat än vadsom är nödvändigt för det ipropositionen angivna syftet. Utskottetanser inte att det behövs något sådanttillkännagivande som begärs i motion1995/96:K6 yrkande 3.Utskottet delar vidare uppfattningen ipropositionen att den skisseradelagregleringen av , ävenom omfattningen begränsas, kommer attinnebära en viss särbehandling avSvenska kyrkan. Den lagreglering somkan bli aktuell för andra trossamfundtorde bli av betydligt mindreomfattning. En gemensam lag församtliga trossamfund skulle såledesenligt propositionen få en så starkövervikt för att det ärlämpligare att reglera ien lag för sig. Utskottet delar därförregeringens bedömning att det ärlämpligare att reglera ien särskild lag, och utskottetavstyrker därmed motion 1995/96:K2yrkande 2.I propositionen framhålls att detfinns en i det närmaste total enighetom att skall vara enöppen, demokratisk och rikstäckandefolkkyrka. Att börbehålla sin identitet och förblirikstäckande och demokratiskt uppbyggdbetonas på flera ställen ipropositionen. Genom förslaget skapasenligt utskottets uppfattningförutsättningar för att Svenska kyrkanäven skall kunna verka somen öppen folkkyrka, så som begärs imotion 1995/96:K1 yrkande 1. Motionendr härigenom i denna del tillgodosedd.Med det anförda föreslår utskottet attriksdagen godkänner regeringensriktlinjer i denna del.Andra särskilda frågorEkonomi och uppbördRegeringens förslagDe som tillhör skall istället för nuvarande församlingsskattvara skyldiga att betala en kyrkoavgiftsom kostnadsfritt för Svenska kyrkantas ut tillsammans med och på sammasätt som inkomstskatten. Avgiftengrundas på den statligtbeskattningsbara förvärvsinkomsten ochavses tillgodose kyrkans behov på olikanivåer.Även andra trossamfund skall efterbeslut av regeringen kunna få hjälp viduppbörden av avgifter från dem somtillhör samfunden.Formerna för uppbörden avkyrkoavgiften och finansieringen avavgiftsuppbörden utreds ytterligare.Därvid får också frågan omkyrkoavgiftens benämning övervägas.MotionerLennart m.fl. (m, fp, kds)begär i motion 1995/96:K4 etttillkännagivande om rätt för att själv få besluta om sinavgiftsstruktur. De kritiserar attriksdagen genom ändring av lagen omSvenska kyrkan skall kunna besluta omändringar i själva sättet att ta utavgift, vilket ger kyrkan ensärställning, samt att Svenska kyrkaninte själv kommer att få bestämmagrunderna för sitt avgiftsuttag, utandetta kommer att följa förändringar ide beskattningsregler som riksdagenbeslutar om för staten. Konstruktionenkan enligt motionärerna komma attinnebära att tapparmedlemmar inte minst bland dem somskulle få en i absoluta tal mycket högavgift. Det kunde därför vara bättreför att uppbära enavgift med tak, som kan kompletterasmed frivilliga gåvor av dem som vill getill något särskilt ändamål i den egnaförsamlingen. Det bör därför ankomma påSvenska kyrkan själv, bl.a. utifrån deerfarenheter kyrkan kan komma att få omlämplig avgiftsstruktur efter det attrelationerna med staten ändrats, att taställning till hur den vill konstruerasin avgift. I vart fall ansermotionärerna att detta tillhör defrågor som bör övervägas ytterligare idet utredningsarbete som pågår och intenu låsas.Ingbritt Irhammar (c) begär i motion1995/96:K3 ett tillkännagivande att denföreslagna kyrkoavgiften skall benämnaskyrkoskatt. Som skäl anger hon bl.a.att kyrkoavgiften skall tas ut efterbärkraft samordnat med samhälletsskattesystem, att de insamlade medlen,liksom den nuvarandeförsamlingsskatten, skall användas tillatt finansiera församlingsverksamhetoch de kyrkotillhörigas del ibegravningskostnaderna och att dettavar en viktig fråga för kyrkomötet.Regeringens skäl för förslagetFör att rätt att ta utskatt bör upphöra talar enligtpropositionen att staten så långt sommöjligt bör hålla sig neutral iförhållande till olika trossamfund ochatt skatt endast kan beslutas avriksdagen eller en beslutandeförsamling.Enligt förslaget ställer staten kravpå att skallupprätthålla en demokratiskt uppbyggdrikstäckande verksamhet. Enförutsättning för detta är enligtregeringen att förändringen avrelationerna mellan staten och kyrkaninte innebär någon drastisk försämringav kyrkans ekonomi. Svenska kyrkanskall dessutom genom sina församlingaransvara för det allmänna intresset attvårda de kulturhistoriskt värdefullaförsamlingskyrkorna liksom värdefullkulturegendom i övrigt. Av dessa skälbör staten erbjuda Svenska kyrkankostnadsfri uppbördshjälp, och avjämställdhetsskäl bör motsvarandeerbjudande kunna riktas även till andratrossamfund men villkoras av att statenfår ta ställning i varje enskilt falloch föreskriva erforderliga villkor.En förutsättning för detta stöd frånstatens sida både till Svenska kyrkanoch andra trossamfund är att hjälpenkan inordnas i det gällandeuppbördssystemet.Regeringen påpekar att det hardiskuterats om den föreslagna avgiftenhar sådana drag att den bör betraktassom skatt. Kyrkoberedningen haranalyserat frågan och funnit attövervägande skäl talar för att detmedelstillskott som den som tillhörSvenska kyrkan har att lämna kanbetecknas som en avgift, även om denoffentligrättsliga regleringenkvarstår. har som enförutsättning för att avgiften skallkunna infogas i uppbördssystemet angettatt den fullt ut kan behandlas som enskatt.Frågan om den kyrkliga uppbördensbenämning har, enligt vad regeringennoterar, blivit en symbolfråga underarbetet med ändrade relationer mellanstaten och . Kyrkomötethar uttryckt starka önskemål om attkunna kalla avgiften för kyrkoskatt,som stor enighet råder om attefter en relationsändring uppbördenstatsrättsligt är en obligatoriskkyrkoavgift och att detta bör kommatill uttryck i den blivande lagen.Denna utgångspunkt är enligtpropositionen inte lätt att förena medönskemålet att kalla avgiften förkyrkoskatt utan att det uppståroklarheter om uppbördens karaktär, ochdetta är inte bara en terminologiskfråga utan också ett spörsmål avpraktisk betydelse i olika avseenden.Regeringen anser att ställning inte nu till benämningen utan frågan böröverlämnas till fortsatt övervägande iutredningsarbetet. I övrigt får ocksåvissa tekniska frågor om utformningenav uppbördssystemet analyserasytterligare med utgångspunkt från attden kyrkliga uppbörden fullt ut kanbehandlas som skatt.Utskottets bedömningUtskottet vill i fråga om yrkandet imotion K4 att skall hamöjlighet att själv besluta om sinavgiftsstruktur peka på dels att inomSvenska kyrkan finns starka önskemål omatt avgiften skall vara så lik en skattsom möjligt, dels att en förutsättningför att avgiften skall kunna infogas iuppbördssystemet angetts vara att denfullt ut kan behandlas som en skatt.Enligt utskottets uppfattning kan den imotion K4 efterlysta friheten förkyrkan att själv bestämmaavgiftsstrukturen vara svår att förenamed de angivna förutsättningarna.Frågor av detta slag kan emellertidkomma att beröras i det fortsattautredningsarbetet. Motion 1995/96:K4avstyrks.I fråga om uppbördens benämning villutskottet hänvisa till de övervägandensom gjorts i propositionen och till defortsatta överväganden iutredningsarbetet som där hänvisastill. Utskottet anser inte att någottillkännagivande är påkallat medanledning av motion 1995/96:K3.Med det anförda föreslår utskottet attriksdagen godkänner regeringensriktlinjer i denna del.Utskottet vill i detta sammanhang pekapå att integritetsproblem och frågor omeventuellt sekretessbehov som kanuppstå i samband med den statligauppbördshjälpen kommer att beaktas idet fortsatta utredningsarbetet.UtjämningssystemGällande ordningDet nuvarande utjämningssystemet inomSvenska kyrkan omfattar samtligapastorat och stiftssamfälligheter mennumera inte församlingarna. Utjämningensker helt genom Kyrkofonden. Systemetär helt inomkyrkligt och involverarinte några statsbidrag eller andrastatliga medel.Huvudkomponenterna i systemet bestårav en allmän kyrkoavgift, en särskildkyrkoavgift och ett allmäntutjämningsbidrag. Den allmännakyrkoavgiften är bestämd i lag ochbetalas av pastoraten till Kyrkofonden.Den särskilda kyrkoavgiften erhållerfonden med numera av nettovinstenpå pastoratens lönetillgångar. Allmäntutjämningsbidrag lämnas ur fonden tillpastorat och stiftssamfälligheter omderas skatteunderlag understiger detsom motsvarar en viss garanteradskattekraft.Pastorat och stiftssamfälligheter kanbeviljas extra utjämningsbidrag om detallmänna utjämningsbidraget inte ger entillfredsställande utjämningseffekt.Ytterligare en bidragstyp ärkyrkobyggnadsbidraget som får beviljasett pastorat för kostnadskrävandeunderhåll och restaurering av enkulturhistoriskt värdefull kyrka.Förutom allmänt utjämningsbidrag ocheventuellt extra utjämningsbidrag fårstiftssamfälligheterna stiftsbidrag förvissa kostnader, bl.a. förstrukturbidrag som stiftsstyrelsernaskall fördela mellan pastoraten försärskilda behov. Slutligen finns reglerom inskränkning av allmäntutjämningsbidrag för det fallutjämningen kan leda till alltför storasänkningar av utdebiteringen.Kyrkofonden har till funktion intebara att vara den utjämnande faktornmellan olika delar utanockså att finansiera främst kyrkansriksorganisation och biskoparna samtpensioner och arbetsgivaravgifter m.m.för präster. Inom ramen för sin avregeringen fastställda budget ärKyrkofondens styrelse huvudansvarig förutjämningssystemet.Regeringens förslagRegeringen föreslår att de ekonomiskamöjligheterna för attbedriva en rikstäckande verksamhetskall tryggas främst av ettinomkyrkligt utjämningssystem genomkyrkofonden.Regeringen fäster enligt propositionenstor vikt vid att det kommer till ståndett väl fungerande utjämningssystem,för vilket bör övertaansvaret efter förändradestat-kyrkarelationer.Pågående utredningEn särskild utredning,, harregeringens uppdrag (dir. 1994:52) attse över systemet för ekonomiskutjämning inom och läggafram förslag om hur detta bör varautformat . Utredningsarbetetberäknas vara slutfört i början av år1996. Det nya utjämningssystemetutformas enligt propositionen efternuvarande förhållanden men skall ocksåkunna tillämpas efter en förändring avrelationerna mellan staten och Svenskakyrkan.Utjämningssystemet skall enligtdirektiven- syfta till att utjämna skillnader ikyrkokommunernas skattekraft och isådana kyrkokommunala kostnader somhänför sig till faktorer utanförrespektive kommuns egen kontroll,- liksom bygga på heltinomkyrkliga avgifter och bidrag viaKyrkofonden,- göra det möjligt att bedriva enrikstäckande kyrklig verksamhet avungefär nuvarande omfattning,- resultera i att väsentligen likvärdigaekonomiska förutsättningar föreliggerför den kyrkliga verksamheten inomlandets olika delar,- möjliggöra en finansiering av kyrkansriksorganisation och andra för helakyrkan gemensamma kostnader såsompensioner samt av kostnaderna förbiskopar och domkapitel,- vara långsiktigt hållbart ochkostnaderna rymmas inom ramen för enbalanserad budget för Kyrkofonden.MotionI motion 1995/96:K5 av . (kds) begärs ett tillkännagivandeom att utgångspunkten förKyrkoutjämningsutredningens arbete börvara att alla församlingar, både istäder och på landsbygd, skall få sågoda arbetsbetingelser ochförutsättningar som möjligt att verkaoch att alla som tillhör enkyrkoförsamling bör ha möjlighet attfira gudstjänst (yrkande 2).Utskottets bedömningAv direktivframgår att det utjämningssystem somutredningen skall utreda bl.a. skallgöra det möjligt att bedriva enrikstäckande kyrklig verksamhet avungefär nuvarande omfattning ochresultera i att väsentligen likvärdigaekonomiska förutsättningar föreliggerför den kyrkliga verksamheten inomlandets olika delar. Utskottet anseratt motion 1995/96:K5 yrkande 2 börvara tillgodosedd härigenom, ochutskottet avstyrker motionen i dennadel.Den kyrkliga egendomen ochkulturhistoriska värdenGällande ordningFrån rättsliga utgångspunkter kan denkyrkliga egendomen delas in ikyrkokommunal egendom, somkyrkokommunen förfogar fritt över, friförenings- och stiftelseegendom, somofta tillkommit genom donationer ochinsamlingar samtspecialreglerad egendom.På grund av det historiska sambandetmellan staten och är denspecialreglerade egendomen underkastadsärskilda rättsregler till skydd förintresset att tillgångarna bevaras ochanvänds för de ändamål som deursprungligen varit avsedda för. Denspecialreglerade fasta egendomen bestårdels av kyrkor, kyrkogårdar och andrabegravningsplatser, dels av vad sombrukar kallas kyrklig jord. Defastigheter som tillhör den kyrkligajorden är avsedda att garanteraprästernas uppehälle och kyrkansbestånd. Till den specialreglerade lösaegendomen räknas inventarier i framförallt kyrkor och biskopsgårdar samtfonderade medel.Den kyrkliga jorden och fonder medanknytning till den brukar kallas denkyrkliga finansförmögenheten. Denanvänds inte direkt i den kyrkligaverksamheten utan tjänar främst somkapitalplacering.Den största delen av denspecialreglerade egendomen ägs avstiftelseliknande organ, i regel deolika församlingskyrkorna själva.Dganderättsförhållandena är emellertidmånga gånger oklara och kan i vissafall inte ens efter omfattandeutredningar klarläggas.De kyrkliga kulturminnena har ettsärskilt skydd enligt lagen (1988:950)om kulturminnen m.m. I lagen slåsinledningsvis fast att det är ennationell angelägenhet att skydda ochvårda vår kulturmiljö och att ansvaretför detta delas av alla. I 4 kap. finnsbestämmelser om de kyrkligakulturminnena. Det är dekulturhistoriska värdena ikyrkobyggnader, kyrkotomter, kyrkligainventarier och begravningsplatser somär skyddade. Kyrkobyggnaderna ochkyrkotomterna skall vårdas ochunderhållas så att deraskulturhistoriska värde inte minskas ochderas utseende och karaktär inteförvanskas. Även kulturhistorisktvärdefulla inventarier som hör till enkyrkobyggnad eller en annan kyrkligbyggnad eller en begravningsplats skallförvaras och vårdas väl. I vården avsjälva begravningsplatsen skall dessbetydelse som en del av vår kulturmiljöbeaktas. Begravningsplatserna skallvidare vårdas och underhållas så attderas kulturhistoriska värde inteminskas eller förvanskas.Underhåll av kyrkobyggnader är enligtkyrkolagen en församlingsangelägenhet.Kostnaderna för detta underhåll betalasi dag främst med den församlingsskattsom församlingarna och de kyrkligasamfälligheterna har rätt att ta upp.Regeringens förslagRegeringen föreslår att den kyrkligaegendomen även efter en relationsändring mellan staten och skall stå till kyrkansförfogande. De rättsliga lösningar somkrävs för att uppnå detta och tryggaden kyrkliga egendomens bestånd föravsedda ändamål utreds vidare. I detfortsatta utredningsarbetet bör imöjligaste mån undersökas egendomensursprung och omfattning.I fråga om kulturhistoriska värdenföreslår regeringen att Svenska kyrkanskall kunna få viss ersättning för vårdav kulturhistoriskt värdefull egendomsamt att omfattningen, utformningen ochfinansieringen av en sådan ersättningfår utredas.Ersättningen bör vara ett led i ettömsesidigt åtagande av staten ochSvenska kyrkan att bevara dekulturhistoriska värdena inom kyrkan,och detta bör komma till uttryck i enlångsiktig överenskommelse mellanstaten och kyrkan. En utgångspunkt fördet fortsatta utredningsarbetet börvara att sammanlagdauttag av kyrkoavgift minskas i totaltsamma omfattning som den statligaersättningen. Givetvis innebär intedetta att man rubbar kyrkans rätt attsjälvständigt bestämma avgiftsuttaget.MotionerI motion 1995/96:K1 av m.fl.(m) begärs ett tillkännagivande omstatens ersättning till kyrkan för vårdav kulturhistoriskt värdefull egendom(yrkande 2).Motionärerna anser inte attutgångspunkten att Svenska kyrkanssammanlagda uttag av kyrkoavgift skallminskas i totalt sett samma omfattningsom den statliga ersättningen utgår ärriktig. Församlingarna bör i ställetkompenseras fullt ut av staten förkulturhistoriska överkostnader vadgäller de äldre kyrkobyggnaderna. Enavgörande förutsättning för att även efter enrelationsförändring skall kunna utförasina åligganden enligtkulturminneslagen är att kyrkansekonomiska förutsättningar inteallvarligt rubbas i förhållande tillvad som gäller . De svenskaförsamlingskyrkorna utgör en centraldel i vårt gemensamma kulturarv, ochvården av den kulturhistorisktvärdefulla kyrkliga egendomen är enfråga om ett ömsesidigt åtagande mellanstaten och . Detgemensamma åtagandet bör stadfästas ien långsiktig överenskommelse mellanstaten och kyrkan. Omfattningen,utformningen och finansieringen hörtill sådant som måste utredas närmare.Motionärerna hänvisar till attutredningen om ekonomi och rätt ikyrkan, den s.k. ,föreslog att ersättningen till kyrkanborde utgå med perår, räknat penningvärde.Riksantikvarieämbetet och statenshistoriska museer framhöll att detangivna beloppet kunde komma att behövajusteras upp på grund av uppdämdarenoveringsbehov och Kyrkofondensstyrelse angav kostnaden till 450-550miljoner kronor per år.Kyrkoberedningen föreslog att enutgångspunkt för fortsatta övervägandenbör vara ett statligt åtagande istorleksordningen drygt 400 miljonerkronor . Motionärerna anser attde synpunkter och förslag avseendeersättningsfrågan som framkommit i denämnda utredningarna bör tillmätas storbetydelse även i den fortsattaberedningen av frågan.Liknande synpunkter framförs i motion1995/96:K5 av m.fl. (kds),vari begärs ett tillkännagivande omersättningen till kulturhistorisktvärdefull egendom (yrkande 1).Motionärerna anför att ett flertal avkyrkorna utgör en ovärderligkulturskatt som även kommandegenerationer bör beredas möjlighet attfå uppleva. De hänvisar till förslag att ett visstbelopp skulle fastställas fördet statliga åtagandet när det gällervården av kyrkobyggnader, och de anseratt den principen bör läggas fast infördet fortsatta beredningsarbetet. Deframhåller att frågan behöver utredasgrundligt och förutsättningar skapasför en acceptabel ersättningsnivå.Regeringens skäl för förslagetRegeringen framhåller attkyrkobyggnaderna intar en central platsi vårt svenska kulturarv ochrepresenterar många epokers arkitektur,byggnadshistoria och byggnadsteknik menockså speglar samhällshistorien och attde kyrkliga kulturminnena har ettsärskilt skydd enligtkulturminneslagen.