bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — Dennasida finns i två exemplar, dels ett där hela sidan har strukitsöver med ett streck, dels ett där det finns en anteckningundertecknad av departementets expeditionschef enligt följande.Socialdepartementet 1994-07-13Rättelse skett av vidstående text till förstruken lydelseDen ändring som gjorts består i att beloppet 161 960 000ändrats till 161 965 000.Vid utskottets granskning under /92 (bet.1991/92:KU30 s. 26 f.) fann utskottet det angeläget att, medanledning av två redovisade fall av rättelser avregeringsbeslut, framhålla att Statsrådsberedningens råd följsvid rättelse av skrivfel och liknande fel. Utskottet vill ånyoframhålla vikten av att så sker.4. Regeringskansliet4.1 PersonalAllmäntI bilaga A 3.1 redovisas vissa uppgifter ompersonalsammansättningen i regeringskansliet.Antalet tjänstgörande i exkl. UD ochkommittéer har ökat . tjänstgjorde1 846 personer i de olika departementen (exkl. UD) och ett årsenare var antalet 1 873. Flest anställda hade dåFinansdepartementet med 315 personer; en ökning med 3 personersedan förra årskiftet. Förvaltningskontorets personal bestod av277 personer; 20 fler än . Socialdepartementetuppvisar en ökning med 14 personer till 162 anställda.Justitiedepartementet hade 141 anställda vilket var 10 färre änden . Statsrådsberedningen hade 48 personeranställda, vilket innebär en minskning med 13 personer underåret. Det personalmässigt minsta departementet varKulturdepartementet, vars personal minskat från 88 till 54 underåret. Den största ökningen uppvisar ,som ökat sin personalstyrka från 89 till 131 personer. Dessaförändringar har sin grund bl.a. i att asylfrågor flyttats överfrån till Arbetsmarknadsdepartementet.JämställdhetsfrågorAntalet departementssekreterare var 535 mot520 . I likhet med förhållandena tidigarefanns det ungefär lika många kvinnor som män på denna nivå. Pådepartementsrådsnivån liksom på kanslirådsnivån dominerarmännen. var antalet manliga departementsråd79 medan antalet kvinnliga departementsråd endast var 34.Antalet manliga kansliråd var 60 och antalet kvinnor var 26, mot59 resp. 21 föregående år.De kvinnliga departementssekreterarnas lön var i genomsnittnågot lägre än männens. Kvinnornas lön motsvarade ca 94 procentav meddellönen för departementssekreterare. Detta innebär enviss försämring i jämförelse med , dåprocentalet var 95. På kanslirådsnivån gällde att kvinnors löneri genomsnitt är något högre än männens, vilket innebär en klarskillnad mot då skillnaden var tillkvinnornas nackdel.En departementsvis jämförelse ger vid handen attJustitiedepartementet hade den högsta genomsnittliga lönen förkvinnliga departementssekretare; av meddellönen.Lägsta genomsnittslönen hade de kvinnligadepartementssekreterarna i ; 83procent av medellönen för gruppen. Försvars-, Arbetsmarknads-,Miljö- och Kulturdepartementen ger de kvinnligadepartementssekreterarna en genomsnittslön på avmedellönen.När det gäller kanslirådslönerna kan nämnas att i fyradepartement har kvinnliga kansliråd i genomsnitt högre lön änmedellönen. Det gäller (124,),(), (102,) och (102,). I ingetdepartement hade kvinnliga kansliråd avmeddellönen.För departementsråden gäller att kvinnorna i genomsnitt har97,av departementsrådens medellön. Endast iSocialdepartementet och var de kvinnligadepartementsrådens medellön högre än männens. De störstaskillnaderna fanns på Försvarsdepartementet ochArbetsmarknadsdepartementet, där de kvinnliga departementsrådenhade 85,9 resp. av departementsrådens medellön.När det gäller löneutvecklingen kan nämnas att kvinnligadepartementssekreterare hade lägre genomsnittslön än manliga isamtliga åldersgrupper utom den allra äldsta. I den yngstaåldersgruppen var skillnaden dock mycket liten. De yngstakvinnliga kansliråden (35--) har en högre medellön än demanliga. I de äldsta åldersgrupperna (50--64) år var dekvinnliga kanslirådens genomsnittslön klart högre än männens.Bland departementsråden hade kvinnorna i två åldersgrupper avfem en högre lön än männen. I de yngsta åldersgrupperna, 35--44år, var de kvinnliga departementsrådens löner 97,3 resp. avmedellönen för gruppen. Den största skillnaden fanns iåldersgruppen 50--där de kvinnliga departementsråden hade94,av medellönen.De ovan redovisade uppgifterna avser exkl.Utrikesdepartementet. För del gällerföljande.I november 1994 fanns 1 417 personer anställda inom . Avdessa tjänstgjorde 859 i landet -- 511 kvinnor och 348 män --mot 799 . Chefslöner -- för bl.a. departementsråd-- hade 26 kvinnor och 166 män. Antalet kvinnor med chefslönerhade ökat med 7 personer medan antalet mänmed en sådan lön ökat med 9. På kanslirådsnivå fanns i november1994 42 kvinnor och 177 män; för båda grupperna redovisas enviss minskning . På departementssekreterarnivå fanns219 kvinnor och 188 män att jämföra med 211 kvinnor och 175 mänår 1993.De kvinnliga cheferna hade en medianlön somundersteg de manliga chefernas med . Männensmedianlön låg på medan kvinnornas medianlön var 29 654kr. På departementssekreterarnivån hade under åretlöneskillnaderna ökat tydligt. Från att ha haftungefär samma medianlön som kvinnorna hade i november 1994männen kommit upp i en medianlön som översteg kvinnornas med merän . Medianlönen var för kvinnor och förmän.Utskottets bedömningUtskottet kan konstatera att jämställdhetssträvandena inomregeringskansliet ännu inte lett till en tillfredsställandesituation när det gäller personalsammansättning och lönenivåer.Fortfarande har kvinnliga departementssekreterare ochdepartementsråd i genomsnitt lägre lön än manliga, och det äranmärkningsvärt att det dessutom skett en försämring under åretför gruppen kvinnliga departementssekreterare. När det gällerden betydligt mindre gruppen kansliråd kan däremot en klarförbättring noteras när det gäller kvinnornas löner.Enligt utskottets mening är det angeläget attjämställdhetssträvandena intensifieras. Förutom bristerna närdet gäller lönesättningen gäller att andelen kvinnliga kanslirådoch departementsråd är alltför låg. I fråga om UDkan konstateras en påtagligt låg andel kvinnor med chefslöneroch på kanslirådsnivå. Utskottet vill understryka det angelägnai att utvecklingen mot en ökad jämställdhet förstärks och attuppnådda resultat inte går förlorade.Granskningen i denna del föranleder inte något uttalande iövrigt från utskottets sida.4.2 Särskilt om politiskt tillsatta tjänstemänDen gjordes en överenskommelse mellanriksdagspartierna om förmåner för statssekreterare i samband medregeringsskiften m.m. se bilaga A 4.1. Överenskommelsengäller statssekretare som anställts efter ,och innebär att statssekreterare efter ett regeringsskifte intelängre garanteras en ny statlig anställning med minst samma lön.I stället skall statssekreterare ha rätt till ettavgångsvederlag som motsvarar lönen vid avgångstillfället attutbetalas i efterskott under högst 24 månader.Avgångsvederlaget skall minskas dels med inkomst av anställningeller annat förvärvsarbete, dels med pension eller liknande.Om en statssekreterare före tillträdet innehaftanställning som generaldirektör eller liknande skall han ellerhon dock erbjudas ny anställning med motsvarande villkor. Enstatssekreterare som är tjänstledig från en tidigare anställninghar rätt till avgångsvederlag bara om det finns särskilda skälför att han eller hon inte återgår till sin tidigareanställning.Anställningsvillkoren för politiskt sakkunniga ochinformationssekreterare regleras i det s.k. politikeravtalet somträffades med vissa senare tillägg ochförändringar. Avgångsvederlag utgår under tre--medett belopp som motsvarar lönen som politiskt sakkunnig. För densom återgår till en s.k. bottentjänst avräknas lönen från dennaanställning. Vid ny anställning sker ingen avräkning.I januari 1995 fanns inom 132 politiskttillsatta personer inom , varav 1 ambassadör, 7assistenter, 2 planeringschefer, 63 politiskt sakkunniga, 24pressekreterare, 25 statssekreterare och 10 biträdandestatssekreterare se bilaga A 4.2. varantalet politiskt tillsatta 150, varav 22 assistenter, 1departementsråd, 4 planeringschefer, 77 politiskt sakkunniga, 21pressekreterare och 25 statssekreterare. Dessutom tjänstgjorde13 riksdagsledamöter i regeringskansliet.Statsrådsberedningen har det största antalet politiskttillsatta tjänstemän, 34 personer, varav 25 politisktsakkunniga. har 19 politiskt tillsattatjänstemän, varav 8 sakkunniga och 7statssekreterare/kabinettsekreterare. 12 politiskt anställdafinns på resp. Arbetsmarknadsdepartementet.Minsta antalet politiskt tillsatta tjänstemän finns påCivildepartementet och Försvarsdepartementet, 3 resp. 4personer.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet noterar att den nya överenskommelsen beträffandestatssekreterare omnämns i vårens kompletteringsproposition(1994/95:150) med uppgift om att närmare redovisning kommer attges i en särskild skrivelse till riksdagen.Utskottet konstaterar vidare att den nya regeringen infört enny tjänstekategori för politiskt anställda i ,biträdande statssekreterare. Dessa omfattas enligt uppgift frånregeringskansliet av avtalet för politiskt sakkunniga m.fl. ochinte av den nya statssekreteraröverenskommelsen. I några fallhar tjänstebenämningen biträdande statssekreterare ersattbenämningen planeringschef. Enligt uppgift skall de biträdandestatssekreterarna inte ha någon arbetsledande funktion.Granskningen i denna del föranleder inte något särskiltuttalande från utskottets sida.5. KommittéväsendetStatistik m.m.Antalet kommittéer uppgick till 158; etttiotal färre än . avslutades arbetet i116 kommittéer och tillsattes 100 nya komittéer. Dessa uppgifterframgår av regeringens skrivelse 1994/95:103 Kommittéberättelse1995 -- Kommittéernas sammansättning, och gäller kommittéertillsatta efter beslut av regeringen. Som en jämförelse kannämnas att enligt föregående års kommittéberättelse avslutades84 kommittéer och tillsattes 113. var motsvarandesifror 99 resp. 78.I kommittéberättelsens bilaga 4 redovisas också ett antalmindre eller verksamma utredningar, sombetalas från departementens anslag Utredningar m.m. Därredovisas även vissa utredningsorgan (råd, delegationer,arbetsgrupper m.m.) som har tillsatts genom regeringsbesluteller beslut i departementsprotokoll och som har finansieratsöver annat anslag än Utredningar m.m. Antalet sådana organuppgick till 169 mot 132 och124 året dessförinnan.De totala kommittékostnaderna /94 ökade enligtkommittéberättelsen med jämfört med de fyraföregående budgetåren och räknat i fasta priser.Konsultkostnaderna uppvisade en liknande ökning.JämställdhetsfrågorNär det gäller andelen kvinnor i kommittéerna har under 1994skett en i vissa hänseenden negativ utveckling. Sedan föregåendeårs redovisning har andelen kvinnor sammantaget minskat med 0,1procentenheter. Andelen kvinnliga ledamöter exkl. ordförande harökat , medan andelen kvinnliga ordförandehar minskat . Av ordförandena var 245 mänoch 36 kvinnor, dvs. Av ledamöterna var 273eller kvinnor och 462 var män. Av det totala antaletordförande, ledamöter m.m., sakkunniga, sekreterare och övrigavar 1 002 kvinnor och 2 241 män. Andelen kvinnliga ledamöteroch ordförande var mot 30,6 . Andelen kvinnligasakkunniga ligger liksom strax under 30 %.En jämförelse mellan departementen visar bl.a. följande.Statsrådsberedningen har 9 män i gruppen ordförande, ledamöteroch sakkunniga, men ingen kvinna ingår i denna grupp.Justitiedepartementet, Försvarsdepartementet,, ,, ochCivildepartementet uppvisar en minskning av andelen kvinnligaledamöter inkl. ordförande. Minskningen var kraftigast iKulturdepartementets kommittéer, där andelen kvinnligaordförande minskade och andelen övrigakvinnliga ledamöter . Minskningen iUtbildningsdepartementet av kvinnliga ledamöter inkl.ordförandena var . Andelen kvinnligaordförande och övriga ledamöter i Kommunikationsdepartementetskommittéer minskade och iCivildepartementets kommittéer . Andelenkvinnliga ordförande i de båda departementen har minskat med 7,7resp. från 1 till 0 och från 3 till 2.Kvinnliga ordförande saknas i kommittéerna underStatsrådsberedningen, ,och Arbetsmarknadsdepartementet.Utrikesdepartementet, Försvarsdepartementet,och Miljö- och naturresursdepartementetredovisade 1 kvinnlig ordförande var. För de två sistnämndadepartementens del kan nämnas att antalet manliga ordförande var14 resp. 24.Socialdepartementets kommittéer uppvisar den största andelenkvinnor med 231 kvinnor och 276 män. Antalet kvinnligaordförande var 13 och antalet manliga 18 -- en ökning förkvinnornas del . Andelen kvinnligaledamöter inkl. ordförande har ökat med 2,3 procentenheter.Också kommittéerna under har enförhållandevis hög andel kvinnor inkl. ordförande eller 38,8 %.Utskottets bedömningUtskottet har vid upprepade tillfällen granskatkommittéväsendet från jämställdhetssynpunkt. framhöllutskottet att strävan att öka kvinnornas deltagande i kommitté-och utredningsarbete måste fortsätta (bet. 1983/84:30 s. 21).Utskottet fann det då otillfredsställande att kvinnornas andel ikommittéerna bara var , och fördelningen av ordförandeposter-- kvinnor -- vittnade enligt utskottets mening också omatt större ansträngningar måste göras för en rättvisarefördelning. I de två påföljande årens granskningsbetänkandenunderströks vikten av en ökad kvinnorepresentation. I 1989 årsgranskningsbetänkande (bet. 1988/89:30) redovisades att andelenkvinnliga ledamöter i kommittéerna ökat till medanandelen kvinnor bland ordförandena bara var . Utskottetframhöll behovet av ytterligare ansträngningar och hänvisadetill att ställt sig bakom målsättningen ipropositionen om jämställdheten inför 90-talet (prop.1987/88:105) att kvinnorepresentationen i statliga styrelser ochkommittéer skulle öka till och till år1995.Sammansättningen i kommittéerna granskades åter (bet. 1991/92:KU30 s. 40). Andelen kvinnliga ordförande hade dåökat till , och de kvinnliga ledamöternas andel varca . Granskningen påföljande år (bet. 1992/93:KU30 s.10) gav vid handen att andelen kvinnliga ledamöter var ungefärdensamma men också att andelen kvinnliga ordförande ökat till15,. Utskotten underströk åter vikten av en ökadkvinnorepresentation i kommittéerna och framhöll att särskiltandelen kvinnliga ordförande framstod som anmärkningsvärt låg.Utskottet underströk (bet. 1993/94:KU30 s. 11)vikten av att kvinnorepresentationen i kommittéerna ökar.Utskottet uttalade att det kvinnliga inslaget bland sakkunnigaoch framför allt ordförande (16,) var synnerligenotillfredsställande, och utgick från att regeringen ägnadefrågan fortsatt uppmärksamhet.Sedan dess har andelen kvinnor i båda dessa grupper, menframför allt i gruppen ordförande, inte ökat utan tvärtomminskat. Anmärkningsvärt är också att andelen kvinnligakommittéledamöter inte ökat annat än marginellt. Andelenkvinnliga ledamöter inklusive ordförande hade i november 1994minskat från 30,6 till föregående år. En 30-procentigökning behövs således för att nå målsättningen om andelkvinnor i statliga kommittéer. Enligt utskottets mening är detytterst angeläget att målsättningen uppnås. Det behövs därförsärskilda insatser för att åstadkomma en andel kvinnligaledamöter på . Till detta kommer att den minskade andelenkvinnliga ordförande framstår som i hög grad otillfredsställandeoch riskerar att minska kvinnornas inflytande på ett mycketolyckligt sätt. Utskottet vill understryka vikten av att andelenkvinnliga ledamöter ökar till och att regeringen också görstora ansträngningar att avsevärt öka andelen kvinnligaordförande.Utskottet har vidare noterat att kostnaderna för kommittéeroch för konsulter enligt kommittéberättelsen har ökat mycketkraftigt under förra budgetåret. Anmärkningsvärt är också attantalet råd, arbetsgrupper och dylikt ökat från 132 till 169.Utskottet avser att i kommande granskningsarbete närmare studeradenna utveckling.Granskningen av kommittéväsendet föranleder inte någotuttalande i övrigt från utskottets sida.6. Remisser till Lagrådet6.1 Propositionernas lagförslag m.m.InledningUtskottet har på sedvanligt sätt granskat regeringensremittering av lagförslag till Lagrådet och därmedsammanhängande frågor. Beträffande gällande rätt i fråga omLagrådets granskningsområde hänvisas till föregående årsgranskningsbetänkande 1993/94:KU30 s. Det totala antalet propositionermed lagförslag som lades fram var 178. Motsvarande antal varåren 1991--1993 155, 173 resp. 166.Antalet propositioner som innehåller lagförslag vilka enligtregeringen ansetts tillhöra Lagrådets granskningsområde uppgicktill 150, jämfört med 1991, 1992 och 1993.Lagförslag i 91 propositioner granskades av Lagrådet. Ibilaga A 5.1 finns en förteckning över dessa propositioner.I denna bilaga anges också om Lagrådet lämnat förslagen utanerinran eller om Lagrådet haft synpunkter och förslag tilländringar. I bilaga A 5.2 redovisas de 77 propositioner ivilka ingår lagförslag som inte remitterats till Lagrådet och ivilka finns motivering enligt 8 kap. 18 § regeringsformen tillvarför Lagrådets yttrande inte har inhämtats. Vissa av demförekommer också i bilaga A 5.1, eftersom de även innehållerlagförslag som har remitterats till Lagrådet.Under 1994 har Lagrådet arbetat med två avdelningar underperioden --, med tre avdelningarunder perioden den 15--, med fyra avdelningarunder perioden den 1--, med två avdelningar underperioden --, med tre avdelningar underperioden den 5--, med två avdelningar under periodenden fram till sommaruppehållet (ca --15september), med tre avdelningar frånsommaruppehållet--, med två avdelningar underperioden den 10--, med tre avdelningar underperioden den 17--, med fyra avdelningar underperioden den 24--samt med två avdelningar underperioden fram till årets utgång (under sistnämndaperiod har dock den första avdelningen haft uppehåll fr.o.m. 28november till årets utgång).Propositionernas redovisning av lagrådsyttrandenaStatsrådsberedningen har i PM 1993:1 rekommenderat attpropositionerna, efter de inledande avsnitten som behandlarregeringens förslag till riksdagsbeslut samt till lagtext,innehåller ett avsnitt benämnt Ärendet och dess beredning.Enligt rekommendationerna bör regeringen i sistnämnda avsnittredovisa i vad mån lagförslagen har granskats av Lagrådet. Irekommendationerna anges att underrubriken bör finnassamt att Lagrådets yttrande bör redovisas i en särskild bilaga.Vidare rekommenderas att i nämnda avsnitt redovisas vad Lagrådethar föreslagit samt i vad mån regeringen har följt Lagrådetsförslag. Enligt rekommendationerna bör Lagrådets synpunktervidare redovisas särskilt i propositionens specialmotivering.Det anges att nämnda rekommendationer givetvis skall anpassastill avsnittets innehåll.Av de 91 propositioner som upptagits i bilaga A 5.1redovisades remitteringen till Lagrådet i 82 fall under särskildrubrik. Av övriga propositioner har i tre propositioner ordetLagrådet kursiverats på ett sådant sätt att det utan störresvårigheter går att utläsa om aktuella lagförslag granskats avLagrådet. I sex av propositionerna finns emellertid inte någonsärskild markering av ordet Lagrådet. Det är propositionerna1993/94:147, 1993/94:160, 1993/94:216, 1993/94:32, 1994/95:21och 1994/95:55. I fyra av dessa propositioner finns uppgiften omlagrådsgranskning i ett långt inledningsavsnitt. Dessapropositioner är 1993/94:147, 1993/94:160, 1993/94:216 och1993/94:55. I övriga två propositioner, 1993/94:32 och1994/95:21, är uppgiften om lagrådsgranskning inarbetad i ettförhållandevis kort inledningsavsnitt.Till samtliga propositioner, utom sex, har lagrådsremissenslagförslag fogats som bilaga. Undantagen är propositionerna1993/94:201, 1994/95:28, 1994/95:50, 1994/95:55, 1994/95:203 och1994/95:225. I tre av dessa har Lagrådet inte haft något atterinra mot de remitterade lagförslagen. I proposition 1994/95:50anges att Lagrådet har framfört vissa synpunkter på lagtextenoch att regeringen i allt väsentligt har följt Lagrådets förslagoch synpunkter. Vidare sägs att i de fall avvikelse gjorts frånLagrådets ändringförslag har detta behandlats iförfattningskommentaren. I proposition 1994/95:55 framgår attLagrådet har haft synpunkter på förslaget till lagtext vadgäller endast en paragraf. Regeringen har följt Lagrådetsändringsförslag. Proposition 1994/95:203 Ändringar av avtalet omEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet () m.m.innehåller en mängd lagförslag som kommenteras i avsnittgällande respektive departements områden. Inledningsvis ipropositionen anges att lagförslagen i fråga om ändringarna iEES-lagen är av sådan redaktionell och teknisk beskaffenhet attLagrådets hörande skulle sakna betydelse. Vidare sägs att ifråga om övriga lagförslag framgår av respektive avsnitthuruvida lagrådsgranskning av förslagen är erforderligrespektive har ägt rum.Som nämnts i det föregående har i 77 propositioner medlagförslag, som inte remitterats till Lagrådet, lämnats enmotivering enligt 8 kap. 18 § regeringsformen till varförLagrådets yttrande inte har inhämtats. Av dessa propositionerhar 16 kommenterats i det föregående vad gäller redovisningen avlagrådsyttranden, eftersom de också innehåller lagförslag somhar remitterats till Lagrådet och båda fallen har redovisatsunder samma avsnitt i propositionen. Av övriga 61 propositionerredovisades i 46 skälen till varför Lagrådets yttrande inte harinhämtats under särskild rubrik. I nio av propositionerna finnsemellertid inte någon markering av ordet Lagrådet, trots attskälen till varför Lagrådets yttrande inte har inhämtatsredovisades i förhållandevis långa avsnitt. Frågan om Lagrådetshörande redovisades i en proposition under rubriken har vid tidigare års granskningar regelmässigtredogjort för förarbetsuttalanden avseende lagrådsgranskningensomfattning och tillämpningen av undantagsreglerna. Enredovisning har också brukat lämnas av tidigare uttalanden avutskottet. nämnda redogörelser lämnades senast vid föregåendeårs granskning (bet. 1993/94:KU30 s. 15 f.).Tillämpningen av undantagsreglernaFrågans beskaffenhetI nästan hälften av de nu granskade propositionerna därregeringen har åberopat undantagsregeln om att Lagrådets hörandeskulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet, harregeringen som skäl enbart angett vad som sägs i 8 kap. 18 §regeringsformen. Exempel på något mer innehållsrikaformuleringar kan vara följande.Det ämnesområde som behandlas i lagen (1990:912) om nedsattasocialavgifter faller under Lagrådets granskningsområde. Deföreslagna ändringarna är emellertid av enkel beskaffenhet ochdessutom till övervägande del av redaktionell natur. Förslagetfår därför sägas vara av sådan beskaffenhet att Lagrådetshörande inte behövs (prop. 1993/94:140).Förslagen om ändring i kommunalskattelagen och om ändring ilagen med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighetsutdebitering av skatt, m.m. gäller ämnen som faller inomLagrådets granskningsområde. Dessa förslag är emellertid endastnamn och hänvisningsändringar varför Lagrådets hörande skullesakna betydelse (prop. 1993/94:173).I det följande kommer regeringen att föreslå att EG:smiljömärkningsförordning inkorporeras genom lag. EG-förordningeninnehåller regler bl.a. om tystnadsplikt och om förbud motanvändningen i vissa fall av EG:s miljömärke, till vilkaLagrådets yttrande enligt 8 kap. 18 § regeringsformen börinhämtas. Eftersom reglerna införlivas som sådana genominkorporering, skulle Lagrådets hörande dock sakna betydelse.Lagrådets yttrande över förslaget har därför inte inhämtats(prop. 1993/94:203 s. 257).Innan ändringar görs i skattelagstiftningen och lagen(1978:410) om rätt till ledighet för vård av barn, m.m. skallnormalt Lagrådets yttrande inhämtas. Med anledning av att dessalagförslag innebär en återgång till tidigare gällande regleranser regeringen att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse(prop. 1994/95:61).Ärendet gäller huvudsakligen en förlängning av försökslagensgiltighetstid. Ändringen av 3 § samt det nya andra stycket iövergångsbestämmelserna är en följd av att bostadssaneringslagenupphört att gälla. Dessa frågor är enligt regeringens mening avenkel beskaffenhet. Lagrådets hörande skulle därför saknabetydelse (prop.