bet · GI01SfU16 · 1995-05-18 00:00:00 — 11 § första stycket UtlL samt ett tillkännagivande om enutredning av frågan mot bakgrund av de framförda synpunkterna.Även i motion Sf22 yrkande 3 av m.fl. (kds)hemställs om avslag på den föreslagna ändringen av 2 kap. 11 §första stycket UtlL samt ett tillkännagivande om de vidgademöjligheterna att bevilja tillfälliga uppehållstillstånd.Motionärerna anför att om uttryckssättet "skötsamt levnadssätt"inte är noga definierat kan tolkningen av lagen bli synnerligenosäker. Då det i propositionen föreslås vidgade möjligheter ifall om tvekan om sökandens skötsamhet anser motionärerna att enlagreglering om återkallelse av uppehållstillstånd inte ärnödvändig.I motion Sf23 yrkande 4 av m.fl. (mp)hemställs att det tydligare skall anges vad som har dendigniteten att ett permanent uppehållstillstånd kan återkallas.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens bedömning att det finns skäl attutvidga möjligheterna att återkalla ett uppehållstillstånd vidallvarliga anmärkningar i fråga om utlänningens levnadssätt. Attdomstolarna i och med lagändringarna fåttmöjlighet att i större utsträckning än tidigare besluta omutvisning på grund av brott kan enligt utskottets uppfattninginte anses utgöra något skäl häremot. I likhet med vad somanförs i propositionen anser utskottet också att bestämmelsernaom återkallelse av uppehållstillstånd inte bör speglaförutsättningarna för ett sådant tillstånd. Det bör såledeskrävas betydligt allvarligare anmärkningar mot utlänningenslevnadssätt för att återkallelse skall få ske än vad som ipropositionen föreslås gälla för att vägra det förstatillståndet. Utskottet tillstyrker regeringens förslag i dennadel samt avstyrker bifall till motionerna Sf19 yrkande 1(delvis), Sf20 yrkande 2, Sf21 yrkande 3, Sf22 yrkande 3 ochSf23 yrkande 4.Utskottet har heller inte några erinringar mot förslaget attutsträcka tidsfristen för återkallelse från till tre år.Sedan denna tid gått till ända måste antas att en utlänning iallmänhet har etablerat sig så i det svenska samhället att detpå angivna grunder inte bör vara möjligt att återkalla ettuppehållstillstånd. Utskottet tillstyrker således regeringensförslag även i denna del samt avstyrker bifall till motionernaSf19 yrkande 3 och Sf23 yrkande 5.Utvisning på grund av brottGällande ordningGenom ändringar i utlänningslagen som trädde i kraft den 1juli 1994 vidgades möjligheterna att utvisa utlänningar sombegått brott.Enligt 4 kap. 7 § UtlL får en utlänning utvisas ur omhan dömts för ett brott som kan leda till fängelse eller om endomstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn somutlänningen har dömts till. När det rör sig om mindre allvarligabrott kan dock utlänningen utvisas endast om brottsligheten ärsystematisk eller upprepad och under förutsättning att påföljdenbestäms till ett svårare straff än böter i det målutvisningsfrågan är aktuell. Oberoende av återfallsrisk kanutvisning ske vid vissa svårare former av brott. När en domstolöverväger om en utlänning bör utvisas skall den ta hänsyn tillutlänningens anknytning till det svenska samhället. Därvid skalldomstolen särskilt beakta utlänningens levnadsomständigheter ochfamiljeförhållanden samt hur länge utlänningen har vistats iSverige. En utlänning som vistats i med permanentuppehållstillstånd när åtal väcktes ellersom då var bosatt i får utvisasendast om det finns synnerliga skäl. Detsamma gäller förmedborgare i annat nordiskt land som hadevarit bosatt här . För flyktingar gällersärskilda mycket starka begränsningar av möjligheterna tillutvisning. En utlänning som kom till innan han fyllde 15år och som när åtal väcktes hade vistats här sedan minst fem årfår över huvud taget inte utvisas.Ett beslut om utvisning på grund av brott skall innehållaförbud för utlänningen att återvända till under viss tidtid eller utan tidsbegränsning.En domstols beslut om utvisning får inte verkställas förränådömt fängelsestraff avtjänats eller verkställigheten flyttatsöver till annat land. Om domstolen inte funnit att skäl tillutvisning föreligger på grund av brottet och det samtidigtföreligger ett av fattat lagakraftvunnet beslut om avvisningeller utvisning finns dock inte något formellt hinder mot attavvisning eller utvisning sker innan fängelsestraffet avtjänats.PropositionenI propositionen föreslås att ett beslut om avvisning ellerutvisning inte i något fall skall få verkställas förrän en ådömdfängelsepåföljd har avtjänats eller verkställigheten harflyttats över till annat land. Verkställighet föreslås inteheller få ske om allmänt åtal har väckts men inte prövats såvidainte åtalet läggs ned. Enligt regeringens bedömning kan det tesig stötande om en utlänning skulle kunna begå brott här ilandet utan att i realiteten riskera någon form av påföljd.I propositionen diskuteras också skillnaden mellan denprövning som en förvaltningsmyndighet skall göra när det gällerfrågan om en utlänning skall beviljas uppehållstillstånd och denprövning som en domstol gör när det gäller om en utlänning skallutvisas på grund av brott. Enligt propositionen gällerförvaltningsmyndighetens prövning av en ansökan omuppehållstillstånd, såvida det inte är fråga om asyl, primärt omutlänningen trots brottsligheten skall beviljas en förmån ellerinte. Domstolens prövning i utvisningsfrågan gäller däremot ombrottsligheten skall medfölja en påföljdsliknande reaktion ellerinte. Regeringens bedömning mot bakgrund härav är att någotprincipiellt hinder inte kan anses föreligga för enförvaltningsmyndighet att vid bedömning av en utlänningsskötsamhet och hederlighet i ett ärende om uppehållstillståndväga in även en dom där en domstol efter prövning inte funnitskäl att utvisa en utlänning. Detta gäller enligt vad som anförsi propositionen i vart fall innan det förstauppehållstillståndet meddelas. Enligt regeringen ställer sigdet något annorlunda om domstolen efter prövning funnit att enutlänning som har uppehållstillstånd inte börutvisas. I ett sådant fall kan det enligt regeringen komma attframstå som stötande om en administrativ myndighet därefterskulle besluta att utvisa utlänningen på i princip samma skälsom domstolen prövat.MotionerUtskottet behandlar under detta avsnitt några motioner frånden allmänna motionstiden /95.I motion Sf635 yrkande 14 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om en uppföljning av de ändrade reglerna omutvisning på grund av brott. Motionärerna framhåller att deändrade reglerna bättre än de som tidigare gällde överensstämmermed vad man kan kalla det allmänna rättsmedvetandet. De nyabestämmelserna visar på ett tydligare sätt att det finns engräns för vad det svenska samhället tolererar. Det är dockangeläget att regeringen nära följer hur de nya bestämmelsernatillämpas i praktiken.I två likalydande motioner, Sf601 av () ochSf607 av (), begärs tillkännagivanden om enändring av UtlL så att utvisningsbeslut verkställs först efterdet att sammanlagda fängelsestraff avtjänats. I motionernaanförs att det blir allt vanligare att utlänningar döms attavtjäna fängelsestraff och att domstolen beslutar omutvisning. fängelsestraffet avtjänas dömsvederbörande för ytterligare brott till nya fängelsestraff. Densammanlagda strafftiden blir då enligt motionärerna så lång atttiden för återreseförbudet gått till ända när den dömde friges.Detta innebär då att den dömde efter avtjänat straff fritt kanfortsätta att vistas i landet.Enligt motionärerna kan detta inte ha varit avsikten medbestämmelserna om utvisning på grund av brott.Utskottets bedömningNågra motioner har inte väckts med anledning av förslaget omatt avvisning eller utvisning inte i något fall får verkställasförrän ådömd påföljd avtjänats, och utskottet biträderförslaget. Utskottet har heller inte några erinringar medanledning av vad regeringen anför om domstolars utvisningsbeslutresp. myndigheters beslut i tillståndsärenden.De fr.o.m. ändrade reglerna om utvisning pågrund av brott har tillämpats än ochnågra säkra slutsatser av hur lagstiftningen kommit atttillämpas kan enligt utskottets uppfattning därför ännu integöras. Utskottet förutsätter dock att tillämpning av de ändradebestämmelserna fortlöpande följs upp. Utskottet avstyrker bifalltill motion Sf635 yrkande 14.När en domstol beslutar om utvisning på grund av brott skallbeslutet innehålla förbud för utlänningen att återvända tillSverige eller utan tidsbegränsning.Tidsbegränsning är dock huvudregel och de tider som kommer ifråga är i allmänhet fem eller . Även så som tvåår förekommer undantagsvis (prop. 1993/94:159 om utvisning pågrund av brott). Enligt 4 kap. 9 § UtlL får en domstol, när denenligt 34 kap. beslutar att förändra en påföljd somen utlänning har dömts till, också meddela det beslutbeträffande utvisningen som förändringen av påföljd geranledning till. Bestämmelsen innebär bl.a. att, om domstolenbeslutar att utlänningen skall utvisas för det nya brottet,domstolen antingen kan förlänga tiden för återreseförbudetenligt den tidigare domen eller också ersätta det tidigareutvisningsbeslutet med ett nytt som då omfattar även dettidigare beslutet. Ett sådant beslut förutsätter i och för siginte någon ändring av brottspåföljden, eftersom ändringenbeträffande utvisningen i detta fall föranleds av att den nyabrottsligheten i sig anses böra medföra utvisning. Utskottetvill i sammanhanget också peka på att en domstols beslut omutvisning på grund av brott inte är en påföljd utan en särskildrättsverkan på grund av brottet. Om det i något enstaka fallinträffar att tiden för ett återreseförbud gått till ända efterdet den dömde avtjänat ett fängelsestraff är det därför interimligt att tiden för förbudet börjar löpa vid denna tidpunkt.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna Sf601och Sf607.Levnadssättets betydelse vid ansökan om medborgarskap m.m.Gällande ordningBestämmelser om förvärv av svenskt medborgarskap återfinns ilagen (1950:382) om svenskt medborgarskap och imedborgarskapskungörelsen.Föreskrifter om naturalisation finns i 6 §medborgarskapslagen. En utlänning kan på ansökan upptas tillsvensk medborgare (naturaliseras) om han fyllt , -- eller i fråga om medborgare i annat nordiskt landsedan två år -- har hemvist här i riket samt fört en hederligvandel. Avvikelse från dessa villkor kan ske om det skullemedföra gagn för riket, om sökanden är gift med en svenskmedborgare eller om det annars med hänsyn till sökandensförhållanden finns särskilda skäl att bevilja medborgarskap.Något krav på kunskaper i svenska språket eller liknande somförutsättning för naturalisation finns inte imedborgarskapslagen.I utredningen betydelse i medborgarskapsärenden, m.m.(SOU 1994:33) redovisas den praxis som kommit att utvecklasrörande det s.k. vandelsvillkoret i medborgarskapslagen.Redogörelsen bygger på den av sammanställda handbokenMedborgarskap. Enligt denna redogörelse kan en sökande sombegått brott och dömts för detta bli -- om övriga villkor äruppfyllda -- svensk medborgare (karenstid) somvarierar med påföljden. För exempelvis den som dömts tillfängelse i är karenstiden . Harsökanden gjort sig skyldig till upprepad brottslighet tillämpasvidare längre karenstider än de uppställda. Annan misskötsamhetän kriminalitet som kan medföra att en sökande inte ansesuppfylla det nuvarande s.k. vandelsvillkoret kan enligthandboken vara underlåtenhet att fullgöra skattskyldighet,övriga förpliktelser mot det allmänna eller underhållsskyldighetmot enskild. I dessa fall är det inte tillräckligt att detkonstateras att förpliktelserna inte fullgjorts. Det krävsdessutom att sökanden visat ovilja att göra rätt för sig. Inågra fall har en ansökan avslagits när det funnits anledninganta att sökanden försörjt sig på ett oärligt eller asocialtsätt.PropositionenI propositionen anförs att även om kravet i nuvarandemedborgarskapslagstiftning formulerats så att utlänningen skallha "fört en hederlig vandel" för att erhålla svensktmedborgarskap görs i själva verket i praxis en prognos omframtiden som grundas på utlänningens tidigare levnadssätt.Detta bör enligt propositionen komma till klart uttryck ilagtexten. I propositionen anförs att detta krav lämpligen kanformuleras så att utlänningen skall ha "levt skötsamt ochhederligt och kan förväntas även iaktta ett sådantlevnadssätt". Den föreslagna ändringen bör enligt regeringenäven få viss inverkan på de karenstider som tillämpas.Regeringen bedömer att den tid som skall ha förflutit innan enutlänning som begått brott tas upp till svensk medborgare bör istörre utsträckning än fastställas efter en bedömning avsamtliga omständigheter i det enskilda fallet. Karenstiderna fårdock endast ses som en form av riktlinjer vid myndigheternasprövning av naturalisationsansökan. En individuell prövning avsamtliga omständigheter i ärendet måste alltid göras. För densom begår ett grovt brott bör något längre karenstider än i dagtillämpas.I propositionen föreslås också en ändring imedborgarskapslagen som slår fast att besluti medborgarskapsärenden inte kan överklagas till regeringen.MotionerGudrun m.fl. (v) hemställer i motion Sf19 yrkande 5 omavslag på förslaget om ändrad lydelse av 6 § första stycket 3lagen om svenskt medborgarskap. Genom den föreslagnaförändringen skapas enligt motionärerna ökat utrymme förrättsosäkerhet, dels genom att kravet på hederlig vandel bytsmot levt skötsamt och hederligt, dels genom att krav påförväntat sådant levnadssätt införs. Även i motion Sf22 yrkande4 av m.fl. (kds) hemställs om avslag på denföreslagna ändringen. I motionen anförs att uttrycket "fört enhederlig vandel" är ett bättre uttryck än det av regeringenföreslagna uttrycket "levt skötsamt och hederligt".I motion Sf21 yrkande 4 av m.fl. (fp)begärs att beslutar att ge medborgarskapslagen ensådan lydelse att kan överlämna beslut imedborgarskapsärenden till regeringen. Enligt motionärerna terdet sig naturligt att nämnden har möjlighet att överlämnaärenden i analogi med vad som gäller i exempelvis asylfrågor.I motion Sf20 av m.fl. (m) anförs att tidenför erhållande av svenskt medborgarskap bör utsträckas frånnuvarande till . Motionärerna anser vidare att enperson som vill erhålla svenskt medborgarskap skall ha kunskaperi svenska språket. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande omdet anförda. Även i motion Sf602 yrkande 12 av . (m) begärs tillkännagivande om regler för erhållande avsvenskt medborgarskap.I motion 1993/94:Ub51 yrkande 8 av m.fl.(nyd) begärs ett tillkännagivande om krav på kunskaper i svenskaspråket och om svenska förhållanden som förutsättning försvenskt medborgarskap.I motionerna Sf630 yrkande 8 av m.fl. (mp)och Sf636 yrkande 16 av m.fl. (mp) begärstillkännagivanden om att alla invandrare och flyktingar börkunna ansöka om och erhålla svenskt medborgarskap iSverige.I motion Sf613 av m.fl. (s) anförs attasylsökande som kommer till av olika anledningar oftasaknar pass. Uppehållstillstånd kan dock meddelas om sökandensidentitet kan fastställas genom att utlänningen företer annanidentitetshandling som exempelvis körkort. harenligt motionärerna genom en skärpning i praxis utlänningarsansökningar om svenskt medborgarskap avslagits i allt störreomfattning med den motiveringen att de inte har kunnat styrkasin identitet. Motionärerna framhåller att det kan finnas skälatt skärpa identitetskontrollen, men detta skall ske när enasylsökande kommer till landet. Om identiteten ansesotillräckligt styrkt, men den asylsökande ändå fåruppehållstillstånd, bör han på en gång meddelas att dehandlingar som företetts inte kan ligga till grund för eneventuell framtida medborgarskapsprövning. Motionärerna begärett tillkännagivande om det anförda.Gullan m.fl. (m) begär i motion Sf20 yrkande 3 beslutom att svenskt medborgarskap skall kunna återkallas. I motionenframhålls att detta bör kunna ske när en utlänning erhållitmedborgarskap på falska grunder. Undantag skall dock kunna görasnär vederbörande riskerar att bli statslös.Olof m.fl. (c) anför i motion Sf621 att de personersom uppfyller kvalifikationsreglerna för erhållande av svensktmedborgarskap automatiskt bör underättas om rätten att ansöka ommedborgarskap och fördelarna med detsamma. I yrkande 3 begärsett tillkännagivande härom.Peter och () avser med motion Sf616att belysa orättvisor gentemot vissa barn födda avutlandssvenska mödrar. Före gällde att barn iäktenskap fick svenskt medborgarskap om föräldrarna var giftaeller vid faderns bortgång var gifta, men fadern var statslöseller barnet inte annars förvärvade hans utländska medborgarskapvid födseln. Likaså fick barnet moderns svenska medborgarskapvid födseln, om modern inte var gift med barnets fader och inteheller var änka efter honom. Lagändringar i medborgarskapslagensom trädde i kraft innebar bl.a. att ett barnförvärvar svenskt medborgarskap vid födseln om modern är svenskmedborgare. Övergångsbestämmelserna till lagändringen innebarbl.a. att ett barn som är fött eller senare, ochsom skulle ha blivit svensk medborgare enligt de tidigaregällande reglerna, kunde förvärva svenskt medborgarskap genomatt modern före hos den centralautlänningsmyndigheten anmälde sin önskan härom. Detta gälldeendast om vid anmälningstillfället modern var svensk medborgareoch hade del i vårdnaden om barnet samt att barnet inte fyllt 18år. Hade barnet fyllt fordrades barnets samtycke.Motionärerna framhåller att familjer genom lagstiftning måsteges en förnyad möjlighet att söka svenskt medborgarskap eftersominformationen till de berörda vid lagändringen 1979 brustit.Information om en sådan ändring bör ges direkt till alla somberörs genom utskick till alla utlandssvenskar som låtitregistrera sig som röstberättigade till allmänna svenska val.Möjlighet att ansöka om svenskt medborgarskap borde också,framhåller motionärerna, ges till barn till svensk förälderinnan barnet fyller . Motionärerna begär etttillkännagivande om det anförda.Gudrun m.fl. (v) begär i motion Sf637 yrkande 29förslag om sådan ändring av lagen om svenskt medborgarskap atthandläggningen av medborgarskapsärenden förs över från tillJustitiedepartementet. I motionen anförs att bör avvecklasoch att ansvaret för olika invandrarpolitiska frågor böröverföras till olika fackdepartement.Utskottets bedömningEnligt gällande bestämmelser kan en utlänning som fyllt artonår och har hemvist här i landet samt fört enhederlig vandel på ansökan tas upp till svensk medborgare. Förden som som begått brott tillämpas i praxis vissakvalifikationstider innan vederbörande kan tas upp till svenskmedborgare. När det gäller annan bristande vandel änbrottslighet är det enligt utredningen (SOU 1993:33) i praxishuvudsakligen tredska och ovilja att göra rätt för sig gentemotdet allmänna och underlåtenhet att betala förfallnaunderhållsbidrag som beaktas. Därvid har endast allvarligförsummelse beaktats. Enligt utskottets uppfattning och såsomframhålls i propositionen innebär det nuvarande kravet på attutlänningen skall ha "fört en hederlig vandel" i praktiken enprognos om det framtida levnadssättet grundad på det tidigarelevnadssättet. Utskottet anser det rimligt att det kommer tilluttryck i lagtexten att en bedömning av det framtidalevnadssättet skall göras mot bakgrund av hur utlänningenförhållit sig innan ansökan om medborgarskap görs. Utskottet harovan (s. 15) kommenterat användningen av det i propositionenföreslagna uttrycket "leva skötsamt och hederligt" vidprövningen av vilken betydelse en utlännings levnadssätt skalltillmätas vid ansökan om uppehållstillstånd. Utskottet hardärvid ansett att uttrycket "hederlig vandel" bättre motsvararde krav som skall ställas på utlänningens levnadssätt. Motbakgrund härav föreslår utskottet att motsvarande justering görsi 6 § första stycket 3 lagen om svenskt medborgarskap.Utskottet tillstyrker sålunda regeringens förslag i denna deloch avstyrker bifall till motion Sf19 yrkande 5. Motion Sf22yrkande 4 får anses tillgodosedd.SIV:s beslut i naturalisationsärenden kunde tidigareöverklagas till regeringen. inrättades den1 övertog nämnden regeringens roll som överinstansi dessa ärenden. Av proposition 1991/92:30 framgår såsomframhålls i nu förevarande proposition att avsikten inte varitatt det skulle vara möjligt att överklaga Utlänningsnämndensbeslut vidare till regeringen. Utskottet tillstyrker motbakgrund härav regeringens förslag även i denna del.Av bestämmelser i 9 a § medborgarskapslagen följer attUtlänningsnämnden kan överlämna ett naturalisationsärende tillregeringen om ärendet bedöms ha betydelse för rikets säkerheteller annars för allmän säkerhet eller för rikets förhållandetill främmande makt eller mellanfolklig organisation, om detbedöms vara av särskild vikt för ledningen av rättstillämpningenatt ärendet prövas av regeringen, eller om synnerliga skälannars talar för regeringens prövning. Bestämmelserna motsvararbestämmelserna i 7 kap. 11 § UtlL om överlämnande av ärendentill regeringen utom såvitt avser överlämnande på grund avfamiljeanknytning eller liknande samband med annat ärende. Iproposition 1991/92:30 övervägdes frågan om man även påmedborgarskapslagstiftningens område borde öppna möjlighet föratt ett ärende skulle kunna överlämnas till regeringen av detskälet att det med hänsyn till familjeanknytning har samband medett ärende som prövas av regeringen. I propositionen anfördesatt en sådan ordning knappast var motiverad påmedborgarskapslagstiftningens område, eftersom intresset av attärenden av sådant slag avgörs inte har samma styrkasom när det gäller utlänningsärenden. Varje ärende skall enligtproposition 1991/92:30 för övrigt även i fall av detta slagunderkastas en individuell prövning efter sin art.Med det anförda anser utskottet att motion Sf21 yrkande 4 fåranses besvarad.Motionsyrkanden om krav på kunskaper i svenska språket somförutsättning för medborgarskap har under en följd av åravslagits av på förslag av utskottet (se senast1993/94:SfU1). Utskottet har därvid bl.a. framhållit vikten avatt den enskilde invandraren har kunskaper i svenska språket ochatt det på alla sätt bör stödjas och underlättas för invandrarnaatt få sådana kunskaper. Även motioner beträffande en sänkningav det lagstadgade hemvistkravet har tidigare avslagits avriksdagen (se /92:SfU4) Utskottet har därvid anförtatt kravet på hemvisttidens längd inte bör sättas högre än vadsom erfarenhetsmässigt behövs för att utlänningar i allmänhetskall hinna inlemmas i det svenska samhället. Utskottet fanndock med beaktande jämväl av möjligheterna att erhålla dispensfrån hemvistkravet att en sänkning av hemvisttiden till tre årinte borde ske.I nu förevarande proposition anförs att någon förlängning avkvalifikationstiden för medborgarskap inte börgenomföras. Utskottet delar denna uppfattning.Utskottet anser att i övrigt bör vidhålla sinatidigare ställningstaganden och avstyrker bifall till motionernaSf20 yrkande 4, Sf602 yrkande 12, Sf630 yrkande 8, Sf636 yrkande16 och 1993/94:Ub51 yrkande 8.I propositionen diskuteras om det kan finnas skäl att imedborgarskapslagen införa en möjlighet att återkalla ett beslutom naturalisation. Enligt regeringen finns det skäl som talarbåde för och emot en sådan möjlighet. Det kan enligtpropositionen te sig stötande att det inte finns en möjlighetatt återkalla medborgarskapet för en person som naturaliserats ien falsk identitet som tillkommit för att dölja ett kriminelltförflutet eller en terroristanknytning. finns detenligt regeringen tungt vägande skäl som talar mot att införa enåterkallelsemöjlighet. En sådan möjlighet skulle bl.a. innebäraatt det skulle komma att finnas två sorters medborgarskap. Ettoåterkalleligt för den som blivit svensk medborgare vid födselnoch ett som kan återkallas för den som förvärvat medborgarskapgenom naturalisation. En person som berövas sitt medborgarskapskulle också i de flesta fall bli statslös eftersomhuvudprincipen är att den som naturaliseras måste avsäga sigsitt tidigare medborgarskap om han eller hon inte förlorar dettaautomatiskt. Även familjerättsliga komplikationer skulle kunnauppstå som exempelvis när barn blivit svenska medborgare isamband med att en förälder naturaliserades.