bet · GI01JuU13 · 1995-03-21 00:00:00 — Anslag till , m.m. I detta betänkande behandlar utskottet regeringens förslag omanslag till m.m. I samband därmedbehandlar utskottet ett antal motioner rörande olika former avstöd och hjälp m.m. till brottsoffer.I fråga om stöd och hjälp till brottsoffer föreslår utskottetmed anledning av ett antal motioner, att gör etttillkännagivande till regeringen om behovet av en utvärdering,som med ett samlat grepp analyserar effekterna av detlagstiftningsarbete och de åtgärder i övrigt som den senastetioårsperioden företagits på brottsofferområdet.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelstilldelning och avstyrker övriga motioner.Till betänkandet har fogats sammanlagt nio reservationer varaven från (m och c), tre från (c), en från (fp och c), en från(fp), två från (mp) och en från (kds) samt två särskildayttranden varav ett från vardera (m) och (c).ANDRA HUVUDTITELN I proposition 1994/95:100 bilaga 3 () harregeringen föreslagit atttill : Förvaltningskostnader /96 anvisa ett ramanslag på (G 3,s. 81--83),till : Ersättning för skador på grund avbrott för /96 anvisa ett förslagsanslag på102 (G 4, s. 83--84). 1994/95:Ju601 av och andre vice talman () vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om polisinsatser för brottsoffren,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åklagarinsatser för brottsoffren,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om fortsatta statliga bidrag till kvinno- ochbrottsofferjourerna,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utdömda skadestånd,1994/95:Ju628 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att möjligheterna till begränsadrörelsefrihet för misshandlande och hotande män bör utredas.1994/95:Ju633 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förundersökningskungörelsen.1994/95:JuU713 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av förundersökningskungörelsen.1994/95:Ju714 av och andre vice talman () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av lagen om målsägandebiträdevid s.k. tredjemansskada.1994/95:Ju801 av m.fl. (m) vari yrkas18. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bättre skydd för brottsoffren.1994/95:Ju806 av m.fl. (fp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om hotade kvinnors möjlighet att få livvakt,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om handläggningstiderna när det gällervåldsbrott mot kvinnor,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om målsägandebiträde och besöksförbud,1994/95:Ju807 av m.fl. (mp) vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att det bör bli kortare handläggningstidmellan anmälan och förhör och mellan åtal och domstolsprocessvid misshandelsmål och sexuella övergrepp,6. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i lagen att kommun-/husarrest för misshandlande mäninförs,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förstärka rätten tillmålsägandebiträde,1994/95:Ju809 av m.fl. (c) vari yrkas26. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om trygghetspaket,27. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bevakning av gärningsmän,28. att hos regeringen begär utredning om vad imotionen anförts om skadestånd till brottsoffer,29. att hos regeringen begär utredning om vad imotionen anförts om skadestånd till brottsoffers efterlevande,30. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vittnesskydd,1994/95:A807 av m.fl. (c) vari yrkas44. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om polisinsatser vid kvinnovåld och införandeav ett datoriserat informationssystem inom polisen vid bl.a.kvinnovåld,45. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om livvaktsskydd, vapenlicens förpepparspray, behandlingsinsatser och fokusering pågärningsmännen,48. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av snabb handläggning vidvåldtäkt,1994/95:A820 av m.fl. (kds) vari yrkas25. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att kvinnor som utsatts för misshandeleller våldtäkt skall få tillgång till juridiskt biträde underhela förundersökningen och rättegången. InledningBrottsoffrens situation har fått en ökaduppmärksamhet, och brottsofferfrågorna har i ökande gradaktualiserats i skilda sammanhang såväl i sominternationellt. I den svenska kriminalpolitiska debatten harefter hand ställts krav på olika åtgärder för att förbättrabrottsoffrens ställning, och en mängd åtgärder har vidtagits idetta syfte. Utskottet återkommer härtill i samband med attutskottet i det följande diskuterar frågor om utvärdering av desamlade åtgärder som vidtagits till stöd och hjälp åtbrottsoffer.För att förbättra möjligheterna att ge stöd till brottsoffrenskapades (prop. 1993/94:143, JuU25, rskr. 320,SFS 1994:419) en brottsofferfond. Bidrag från brottsofferfondenfår lämnas för att stödja ideella organisationer som verkar påbrottsofferområdet samt privat och offentlig verksamhet somgäller brottsoffer. Bidrag ur fonden kan även lämnas förforskning, utbildning och information i brottsofferfrågor.Brottsoffermyndigheten inrättades (SFS 1994:572) sombrottsofferfonden genom att omorganiseradesoch tillfördes nya uppgifter. har tilluppgift att främja brottsoffrens rättigheter samt bevaka derasbehov och intressen. Myndigheten skall särskilt pröva ärenden omstatlig brottsskadeersättning och ärenden om bidrag frånbrottsofferfonden. Vid myndigheten finns en särskild nämnd förprövning av vissa ärenden om brottsskadeersättning.MedelsanvisningenEnligt beslut om ändring i riksdagsordningen (Förs.1993/94:TK2, KU18, rskr. 425, 1994/95:KU2, rskr. 4, SFS1994:1471) löper /96 t.o.m. den 31 december 1996.Regeringen har föreslagit att under punkt G 3. tillBrottsoffermyndigheten: Förvaltningskostnader för budgetåret1995/96 anvisa ett ramanslag på . Av beloppet har8 beräknats för perioden --juni 1996.Antalet inkomna brottsskadeärenden har ökat under en följd avår och uppgick /94 till totalt 4 200, vilket varen ökning från föregående budgetår med 700. Antaletpersonskadeärenden ökade med ca 900, medan sakskadeärendenauppvisade en viss minskning. beräknar attbrottsskadeärendena kommer att öka med ca 1 000 underinnevarande och under nästkommande budgetår.Regeringen anför i budgetpropositionen att den delarBrottsoffermyndighetens uppfattning att antaletbrottsskadeärenden kommer att öka under den angivna tiden.Regeringen anser att en ökning av antalet ärenden bör kunnahanteras genom en ytterligare effektivisering av verksamheten.Mot bakgrund av osäkerheten om volymökningens storlek bör dockanslaget enligt regeringens uppfattning inte omfattas av detbesparingskrav som i övrigt åvilar rättsväsendet.Utskottet delar regeringens bedömning av medelsbehovet ochtillstyrker propositionen i denna del.Regeringen har under punkt G 4. föreslagit att tillBrottsoffermyndigheten: Ersättning till skador på grund avbrott för /96 anvisa ett förslagsanslag på102 . Av beloppet har beräknats förperioden --juni 1996.Regeringen anför i budgetpropositionen att antalet ansökningarom brottsskadeersättning ökat väsentligt under budgetåret1993/94 och kan förväntas fortsätta att öka under budgetåren1994/95 och 1995/96.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning.Brottsofferfonden m.m.Riksdagen beslutade som nämnts ovan att inrätta enbrottsofferfond. Fondens uppgift är att stärka brottsoffrensställning, och fondens medel skall användas för bidrag tillideella organisationer som verkar på brottsofferområdet, bidragtill privat eller offentlig verksamhet som gäller brottsoffer,forskning, utbildning och information om brottsofferfrågor samtfinansiering av reformer på brottsofferområdet. Dengrundläggande regleringen av fondens verksamhet finns i lagen(1994:419) om brottsofferfond. Denna kompletteras med en avregeringen utfärdad förordning (1994:426). I lagen anges fondensändamål i allmänna ordalag så att fondens medel skall användasför verksamhet som gagnar brottsoffer. Det lades på regeringenatt ge närmare riktlinjer för användningen av fondens medel (seprop. 1993/94:143 s. 32).Finansieringen av brottsofferfonden sker genom att den somdöms för ett eller flera brott i normalfallet skall betala enavgift på till brottsofferfonden, om fängelse ingår istraffskalan för något av brotten.När fonden inrättades tillfördes den även en viss del av demedel som frigjordes genom att ersättningen till intagna och annan sysselsättning sänktesmed . Sistnämnda medel skulle, förutom att finansierauppbyggnaden av brottsofferfonden, också användas för andraåtgärder till stöd för brottsoffer (prop. 1993/94:100 bil. 3 s.139 f, JuU17 s. 20, rskr. 212).Brottsofferfondens verksamhet administreras avBrottsoffermyndigheten.I budgetpropositionen (s. 82 f) aviserar regeringen en delförändringar beträffande brottsofferfondens verksamhet.Regeringens avsikt är att ge fonden en tydligare inriktning;användningen av fondens medel skall särskilt inriktas på attvidareutveckla och komplettera nuvarande insatser förbrottsoffer. Denna precisering skärper, enligt vad som anförs ibudgetpropositionen, kraven på att prövningen av ansökningar ombidrag från fonden sker utifrån den kunskap och de erfarenhetersom redan finns. Regeringen avser därför att vidBrottsoffermyndigheten inrätta en särskild nämnd som skallbesluta om bidragen från fonden. Syftet är att ytterligareförbättra möjligheterna för ett effektivt användande av fondensmedel.Utskottet har inhämtat att medel till fonden inte kommer ini den takt som förväntades vid dess inrättande. När fondeninrättades beräknades att den skulle tillföras ca 19miljoner kronor i form av avgifter. har dock endast ca2 influtit. pekar på attfondavgifter skall tas ut av personer som döms för brott sombegåtts efter ; det kan antas att en betydandeandel av dessa brott ännu inte är slutligt avgjorda. Härtillkommer att en inte obetydlig del av avgifterna sannolikt intebetalas frivilligt utan måste drivas in, vilket är ägnat attleda till att inbetalningar till fonden försenas.Brottsoffermyndigheten beräknar med hänsyn bl.a. till dessafaktorer att avgifterna kommer att flyta in till fonden i fullomfattning först ungefär efter det att bestämmelserna omfondavgift trätt i kraft. De senaste siffrorna över influtnamedel visar också att inströmningen ökat i betydande grad. Av detvå som har influtit i fonden belöpersig mellan 1,2 och den 1januari--. bedömer attfonden kommer att tillföras i månadenfram och ett något större månatligt beloppför tiden därefter.I motion Ju601 (c) framhålls att det är nödvändigt medfortsatt omfattande statliga bidrag till bl.a.brottsofferjourer.Statligt bidrag till ()har utgått från anslaget G 4. Ersättning för skadorpå grund av brott.Enligt regeringens förslag om inrättande av en brottsofferfond(prop. s. 61) skall sådana organisationer som stöderbrottsoffer, t.ex. , vända sig direkt till brottsofferfondenmed en ansökan om bidrag.För innevarande budgetår har , för att underlättaövergången till den nya ordningen, erhållit ett bidrag på1 från anslaget G 4. Härutöver har i december1994 erhållit ett projektbidrag ur fonden på 500 000 kr.Utskottet, som behandlade ett liknande yrkande,uttalade då (1993/94:JuU25 s. 11) att ett av huvudsyftena medbrottsofferfonden var att skapa ökade möjligheter tillekonomiskt stöd till olika former av brottsofferinriktadverksamhet, bl.a. i form av bidrag till olika ideellaorganisationer som brottsofferjourer och kvinnojourer.Utskottet vill , liksom ,understryka vikten av åtgärder för att förbättra situationen förmänniskor som drabbats av brott. Härvidlag görbrottsofferjourerna ett värdefullt arbete som förtjänar stöd iolika former. Utskottet utgår för sin del från att den merpreciserade inriktningen av användningen av brottsofferfondensmedel som aviserats i detta ärende och som utskottet i principkan ställa sig bakom inte kommer att utesluta möjligheten tillstöd för brottsofferjourer.Mot den här angivna bakgrunden anser utskottet inte att detbehövs något uttalande från sida om stöd tillbrottsofferjourer, och utskottet avstyrker bifall till motionJu601 i denna del.I detta sammanhang vill utskottet också slå fast att ett brettbrottsförebyggande arbete har väsentliga beröringspunkter medbrottsofferinriktat arbete. Många myndigheter och organisationersom arbetar brottsförebyggande har också en viktigbrottsofferstödjande verksamhet. Utskottet återkommer till dennafråga i samband med att utskottet i ett kommandeärende (1994/95:JuU17) behandlar anslaget A 6. Bidrag tillbrottsförebyggande arbete.Utvärdering av åtgärder på brottsofferområdetBakgrundBrott medför ingripande verkningar av olika slag för den somdrabbas. Ofta innebär ett brott en omskakande personligupplevelse och kan vålla både fysiska och psykiska skador samtorsaka förluster både av ekonomisk art och av annat slag. Förett brottsoffer kan det också vara påfrestande att medverka idet rättsliga förfarandet hos polis, åklagare och domstol.Betydelsefulla åtgärder för att bättre tillgodosebrottsoffrens intressen började på allvar vidtas vid mitten av1980-talet. uppdrog regeringen åtBrottsförebyggande rådet (BRÅ) att kartlägga i vilka hänseendendet fanns särskilda behov av stöd och hjälp från samhällets sidaåt dem som drabbas av brott och i vilka former dessa behovlämpligen kunde tänkas tillgodoses. BRÅ redovisade uppdragettill regeringen och överlämnade dåpromemorian (Kansli PM 1986:1) Stöd och hjälp åt brottsoffer --En probleminventering. () redovisadedärefter (Rapport 1986:18) ett regeringsuppdrag som gick ut påatt RPS i samråd med Riksåklagaren () och ()närmare skulle överväga förslagen i BRÅ-promemorian om bättreinformation till brottsoffer. redovisade BRÅ iutredningsrapporten ett regeringsuppdrag attgenomföra en fördjupad undersökning av vissa avsnitt i Kansli PM1986:1 rörande brottsofferjourer m.m., sammanträffanden mellanoffer och gärningsman samt ökat personligt skydd.I budgetpropositionen 1987 (prop. 1987/88:100 bil. 4 s. 34 f)presenterades ett särskilt program (det s.k.brottsofferprogrammet) för att stärka brottsoffrens ställning.Brottsofferprogrammet omfattade bl.a. frågor ombrottsskadelagstiftningen, brottsofferjourer, polisens arbete,målsägandebiträde, besöksförbud och skadestånd. Arbetet medbrottsofferprogrammet samt andra vidtagna och planerade åtgärderrörande stöd och hjälp till brottsoffren har därefter redovisatsi de följande budgetpropositionerna.I ett betydande antal promemorior och rapporter m.m. har sedanmitten av redovisats översyner m.m. i olika frågorsom rör brottsoffer. Förslag till följd av översynerna har letttill lagstiftning eller bereds vidare i olika sammanhang. Härkan nämnas t.ex. slutbetänkande (SOU1986:49) Målsägandebiträde och slutbetänkande(SOU 1990:92) Våld och brottsoffer samtDepartementspromemoriorna (Ds Ju 1987:1) Översyn avbrottsskadelagen, (Ds Ju 1987:13) Besöksförbud, (Ds 1992:24)Några brottsofferfrågor -- utvidgad rätt till målsägandebiträdeoch förbättrat rättsligt bistånd till brottsoffer utomlands, (Ds1993:29) Brottsoffren i blickpunkten -- åtgärder för att stärkabrottsoffrens ställning samt (Ds 1995:1) Vittnen och målsägandei domstol.Riksdagen har i olika sammanhang bl.a. också givit regeringeni uppdrag att se över lagstiftningen i olika avseenden. Så harskett t.ex. beträffande rätten till målsägandebiträde(1989/90:JuU5) och rättshjälp till offer för brott utomlands(1990/91:JuU27). Ett utskottsinitiativ (1989/90:JuU5) ledde till att beslutade om ändringar ilagen (1988:688) om besöksförbud (SFS 1989:1075). Här kantilläggas att BRÅ beräknas avsluta en utvärdering avlagen. (1993/94:JuU25 s. 20 f) stödde utskottet iprincip ett motionsyrkande om utvärdering av lagen ommålsägandebiträde. Utskottet ansåg dock att en utvärdering bordeanstå tills lagstiftningen hunnit verka så länge att enutvärdering blev meningsfull. Utskottet har erfarit att man iregeringskansliet avser att inleda arbetet med en utvärdering.Riksdagen beslutade, som ovan redovisats, ominrättandet av en brottsofferfond och en brottsoffermyndighet. Isamma ärende beslutade också om en rad andra åtgärderför att stärka brottsoffrens ställning i det enskilda fallet.Bland åtgärderna kan nämnas att en målsägandes möjligheter attha med sig en stödperson vid förhör och rättegång ökades. Vidareförenklades för målsäganden när det gäller att kräva utskadestånd som han eller hon tillerkänts i ett brottmål, och denmisstänktes möjligheter att ta del av uppgifter om målsägandesoch vittnes ålder, yrke och bostadsadress urförundersökningsprotokoll och andra handlingar som delges honombegränsades.I sammanhanget bör även nämnas att det pågårutredningar på olika områden med anknytning tillbrottsofferfrågorna. En kommitté (dir. 1988:76) undersökermöjligheterna att förbättra ersättningen för ideell skada. Ikommitténs uppdrag ingår bl.a. att diskuteraersättningsprinciper, ersättningsnivåer och metoder för attbestämma ersättningen för sådan skada. Kommittén lade iseptember 1992 fram ett delbetänkande (SOU 1992:84) Ersättningför kränkning genom brott. I betänkandet föreslås nya regler omersättning för lidande som någon tillfogar annan genom brott motden personliga friheten eller annat integritetskränkande brott.Betänkandet har remissbehandlats och övervägs inomJustitiedepartementet. Enligt sina direktiv skall Kommittén omideell skada också ta ställning till praxis rörande anhörigasrätt till skadestånd i olika avseenden. Kommitténsslutbetänkande väntas till regeringen inom kort.Trygghetsutredningen (dir. 1993:37) har i uppdrag att se överrollfördelningen mellan polisen, kommunerna och de enskilda närdet gäller att skapa trygghet mot brott, särskiltvardagsbrottslighet och ordningsstörningar. Kommittén har iaugusti 1994 lämnat delbetänkandet (SOU 1994:122) Trygghet motbrott i lokalsamhället -- Kartläggning, principiella synpunkteroch förslag. I betänkandet redovisar kommittén synpunkter ochförslag i frågor som väckts av bl.a. och i (ROKS) rörande bl.a. vittnen ochmålsägande i domstol resp. polisåtgärder mot familjevåld.Kommittén väntas lämna sitt slutbetänkande under innevarande år.Den 1 juli 1993 tillsatte regeringen en särskild kommission(dir. 1993:88) för att utifrån ett kvinnoperspektiv göra enöversyn av frågor som rör våld mot kvinnor och föreslå åtgärderför att motverka sådant våld.Kommissionen skall enligt sina direktiv bl.a. göra enutvärdering och allmän översyn av tillämpningen av de regler somrör sexualbrott, kvinnomisshandel och därmed närbesläktadebrott, t.ex. olaga hot och ofredande, och överväga möjligheternaatt med i huvudsak nuvarande lagstiftning komma till rätta medsådana brott. Kommissionen skall också undersöka hur långahandläggningstiderna hos de brottsutredande myndigheterna, dvs.polis- och åklagarmyndigheterna, är för de brott som innefattarövergrepp mot kvinnor samt i det sammanhanget se om rutinernaför handläggningen av sådana brott kan förbättras. Kommissionenskall bl.a. också göra en kartläggning och bedömning av denuvarande behandlingsmetoderna för män som gjort sig skyldigatill övergrepp mot kvinnor samt undersöka om s.k. punktbevakningav de våldsverkande männen är möjlig och lämplig i kombinationmed andra metoder som skyddar utsatta kvinnor och lämna förslagom hur en sådan punktbevakning i så fall skulle kunna utformas.Kommissionen avlämnade delbetänkandet (SOU1994:56) Ett centrum för kvinnor som våldtagits ochmisshandlats. Ett sådant centrum har inrättats iUppsala. Kommissionens slutbetänkande väntas under senare delenav våren 1995.På brottsofferområdet bedrivs på myndighetsnivå utbildning,försöksverksamheter och olika former av översyner m.m. ibetydande omfattning.I det följande redovisar utskottet önskemål i motionernaJu601, Ju633, Ju713, Ju714, Ju806, Ju807, A807 samt A820 somväckts under den allmänna motionstiden och som bör beaktasvid en bedömning av behovet av en utvärdering. Utskottet tarställning till samtliga dessa motionsönskemål samt till ettyrkande om utvärdering i motion Ju801 (m) i ett sammanhang iavsnittet Överväganden rörande en utvärdering.Utbildning av poliser m.m.I motion Ju601 (c) understryks att utbildnings- ochfortbildningsinsatser samt väl inarbetade rutiner vid samtligapolisdistrikt är nödvändiga för att polisen skall kunna fullgörasina uppgifter när det gäller omhändertagande av och informationtill brottsoffren.Utskottet har behandlatmotionsyrkanden rörande polisens rutiner m.m. avseende bl.a.omhändertagande av och information till brottsoffer samtutbildning och fortbildning av polismän i dessa frågor. behandlade sådana frågor var isamband med att utskottet beslutade om införande avbrottsofferfonden (se 1993/94:JuU25 s. 32 f med där gjordhänvisning).Utskottet hänvisade i det angivna ärendet till ett tidigareuttalande att det såväl i den grundläggande utbildningen som iolika typer av fortbildning av polismän ingår frågor som ärrelaterade till omhändertagande m.m. av brottsoffer.Utskottet redovisade vidare att man påPolishögskolan (PHS) planerade en specialutbildning av poliserbl.a. till följd av förslagen i det redovisade ärendet ombrottsofferfonden, m.m. Den ifrågavarande kursen avsågutbildning av instruktörer som i sin tur skulle utbildapolismännen ute i landet. Utbildningen skulle omfatta bl.a.frågor om hur polisen på effektivast möjliga sätt skall förmedlahjälp och ge brottsoffer kunskap om den hjälp och det stöd somstår att få från olika myndigheter och organisationer. Vidareskulle tas upp frågor om regler för besöksförbud och förförordnande av målsägandebiträde och stödperson, möjlighetertill erhållande av trygghetspaket, identitetsbyte, m.m.Utskottet avstyrkte yrkandet och hänvisade till att arbete medde i motionen aktualiserade frågorna pågick och att någotriksdagsuttalande i saken var obehövligt.Utskottet har från PHS inhämtat att utbildningengenomfördes enligt planerna och att utbildningsinsatserna påområdet fortsatt med nya elever samt med fortsättnings- ochpåbyggnadskurser för elever som gått tidigare kurser, sammanlagtsex olika utbildningstillfällen. Nya kurser på området planerasför framtiden. I utbildningen vid PHS har också ingått kursersom bl.a. syftat till att ge deltagarna sådana kunskaper att dekunnat ansvara för och medverka till igångsättning avbrottsofferjourer.Utskottet återkommer nedan till motion Ju601 i denna del.Information till målsäganden om stöd och hjälp m.m.I motion Ju806 (fp) yrkas tillkännagivande att detmåste vara en plikt för polisen att meddela en kvinna, somanmäler att hon utsatts för sexualbrott eller misshandel, atthon har rätt till målsägandebiträde och att hon kan begära attden man som trakasserar henne kan åläggas besöksförbud.Genom ändringar i förundersökningskungörelsen (FUK) den 1 juli1988 (SFS 1988:7) förbättrades målsägandens rätt tillinformation i olika hänseenden. Ändringarna innebar bl.a. attmålsäganden i tillämpliga fall skall informeras om möjligheternaatt få målsägandebiträde. Bestämmelsen härom infördes i 13 a §FUK.I departementspromemorian (Ds 1993:29) Brottsoffren iblickpunkten -- åtgärder för att stärka brottsoffrens ställningframfördes en mängd förslag till åtgärder syftande till ökadinformation till målsägande i olika hänseenden. I promemorianlämnades bl.a. förslag till en komplettering av 13 a § FUK meden bestämmelse om att målsäganden skall underrättas också om deregler som gäller för meddelande av besöksförbud enligt lagen ombesöksförbud.