bet · GJ01AU3 · 1995-10-26 00:00:00 — Reglernahindrar i sig inte heller att fartygen bemannas på ett sätt som svarar motnya tekniska krav.Det särskilda förbudet mot vissa stridsåtgärder mot enmans- och familje-företag som gällde avskaffades med motiveringen att dengrundlagsskyddade rätten att vidta fackliga stridsåtgärder inte bör inskrän-kas mer än absolut nödvändigt. Om sådana konflikter förekommer är syftetatt förmå företag som brukar ha anställda att träffa kollektivavtal, och dåligger det i regel i de anställdas intresse att skyddas av kollektivavtalet.Utskottet har inte ändrat uppfattning i den frågan.Vad som sagts till stöd för att inte återgå till regler utesluterinte att det kan finnas områden där förändringar bedöms som motiverade,vilket för övrigt även är utgångspunkten för Arbetsrättskommissionensuppdrag. Ett övergripande intresse är att de arbetsrättsliga reglerna funge-rar väl i praktiken och är så enkla och effektiva som möjligt. Som utskottetkommer att utveckla i nästa avsnitt bör det vara parterna själva som sålångt som möjligt genom kollektivavtal utformar sådana regler.Utskottet avstyrker med det anförda samtliga de motionsyrkanden sominnefattar krav på en återgång - helt eller delvis - till regler. Detär motionerna A215, A244, A270, A271, A286, A288, A411, A707,A709, N274, N301 och T605, i förekommande fall i berörda delar.Den fortsatta reformeringen av arbetsrättenModerata samlingspartiet utvecklar i motion A215 sin syn på hur arbets-marknadslagstiftningen kan hämma en dynamisk utveckling och tillkoms-ten av nya arbeten liksom den rörlighet som den nya tiden kräver. Denpremierar dessutom den som har ett arbete och bidrar därmed till utslag-ningen av människor. De nuvarande reglerna innebär en kollektivisering avarbetsmarknadsförhållandena som kom till för det gamla industrisamhäl-lets behov. För att skall kunna klara konkurrensen och bereda flerariktiga arbeten måste väsentliga förändringar till, sägs det i motionen.Moderaterna förordar en process efter två linjer. Den gradvisa reforme-ringen av arbetsrätten bör återupptas med målmedvetna ambitioner. Paral-lellt med detta måste möjligheter ges att teckna individuella avtal.Generella möjligheter för varje arbetstagare och arbetsgivare bör öppnasför att inom ramen för allmänna rättsregler kunna sluta individuella an-ställningsavtal där parterna får välja om de vill utnyttja det befintliga re-gelverket, dvs. lag och kollektivavtal, eller hänföra sig till allmänna civil-rättsliga grunder. Rätten att sluta enskilda anställningsavtal bör snabbutre-das och erforderliga lagändringar läggas fram skyndsamt (yrk. 4).Den gradvisa reformeringen bör enligt Moderata samlingspartiet kon-centreras till - förutom en återgång till vad som gällde - bl.a.semester, arbetstid och ledighet. Reglerna måste utformas så att de främjardynamik och ett effektivt resursutnyttjande. Lagreglerna i samband medövergång av företag bör inte gå längre än vad kräver (yrk. 5delvis).Även i den moderata kommittémotionen A707 (yrk. 6, 7) av Per Unckelm.fl. om den arbetsrättsliga lagstiftningen framförs synpunkter på behovetav en reformerad arbetsrätt mot en bakgrund som tecknas på likartat sättsom i partimotionen.I fråga om turordningen vid uppsägning på grund av arbetsbrist ansermotionärerna att man även efter en återgång till regler efter ut-redning bör liberalisera lagstiftningen ytterligare så att arbetsgivaren gesstörre möjlighet att ta hänsyn till de effektivitetskrav som verksamhetenställer.I motionen anges hur det fortsatta reformarbetet bör vara inriktat när detgäller medbestämmandelagen, förtroendemannalagen och styrelserepresen-tationslagen. Angelägna frågor är följandeMedbestämmandelagen- Information från företagsledningen bör ges till alla anställda- Förstärkt rätt till tidig information inför viktiga arbetsgivarbeslut- Mer informell information- Primär förhandlingsskyldighet vid viktiga frågor som driftsinskränkningoch företagsöverlåtelse- Utökad möjlighet för arbetstagarorganisationen att begära förhandling- Fortlöpande information till organisationsföreträdare som är anställd- Organisationens rättigheter bör vid förhandling utövas av anställd- Vid förändringar som rör arbetstagaren personligen bör den enskilde haförhandlingsrättMotionärerna anser att förhandlingsskyldigheten i samband med chefstill-sättningar kan ifrågasättas. Förhandlingsskyldighet bör inte föreligga rö-rande offentliga budgetar. Rätten att stå utanför en organisation börgrundlagsfästas.FörtroendemannalagenDet nuvarande stora arbetstidsuttaget för facklig verksamhet är ett pro-blem. En rimligare ordning vore att arbetsgivaren betalade för en personfrån varje facklig organisation i samband med information och förhand-ling. Betald ledighet skulle ges för fackligt arbete på den egna arbetsplat-sen medan facklig utbildning borde betalas av arbetstagarorganisationen.Planeringen av den fackliga verksamheten borde förbättras.StyrelserepresentationslagenStyrelserepresentationslagen kan vara till nytta för både företag och an-ställda, men en förutsättning bör enligt kommittémotionen vara att repre-sentanterna har en stark förankring bland de anställda. För rätt till plats iföretagets styrelse bör därför krävas att minst hälften av de anställda ärmedlemmar i den fackliga organisationen. Arbetstagarrepresentanterna börutses bland dem som arbetar i företaget. De bör inte ha tillträde till företa-gets beredningsorgan.Hela frågan om förnyelse av medbestämmandelagen, förtroendemanna-lagen och styrelserepresentationslagen bör bli föremål för utredning, ansermotionärerna.Liknande synpunkter på behovet av en förändrad arbetsrätt framförs imotion A278 av och , (båda m). Utgångs-punkterna är andra med en ny generation för vilken det är naturligtatt varva eller kombinera arbete och utbildning livet igenom, sägs det imotionen. Turordningsreglerna bör tas bort eftersom de i praktiken blivitett hinder för utveckling och förnyelse och drabbar de unga. Möjlighetentill visstidsanställning bör utvidgas för att svara mot ökande krav på flex-ibilitet. Den tillåtna provanställningstiden bör förlängas bl.a. för att inteunga människor skall väljas bort. Semester-, arbetstids- och ledighetsreglermåste utformas för att ge den största möjligheten till individuell anpass-ning.Centerpartiet beklagar i sin motion A244 att ARK inte fick slutföra sittarbete eftersom man därmed förlorade en viktig grund för en reformeradoch moderniserad arbetsrätt. Ett fortsatt arbete inom arbetsrätten bör tasikte på och främja problemlösning lokalt på de olika arbetsplatserna, inteminst på de små. Reglerna måste utformas så att en småföretagare kanupprätthålla goda relationer med sina anställda även när endast en del avdem är fackligt organiserade. Den enskilde arbetstagaren måste få en bättreställning, anser partiet (yrk. 3).I motion A705 av m.fl. (kds, m, c, fp) begärs etttillkännagivande om reformering av arbetsrätten. Det var olyckligt attåterställa arbetsrätten, anser motionärerna. Företagen tvekar nu att anställaav flera skäl: osäkerhet om konjunkturen, effektiviseringar med minskatbehov av arbetskraft som följd, en utbildning och kompetens hos arbets-kraften som inte svarar mot näringslivets krav, stora grupper av arbetslösa,inte minst ungdomar och invandrare utan arbetslivserfarenhet, samt kol-lektivavtalslöner som är högre än vad många företag kan bära. Det är där-för väsentligt att reglerna inte ytterligare försvårar för de arbetslösa att fåarbete. En arbetsrätt för tillväxt kräver större ändringar än en återgång tillvad som gällde 1994. Behovet av individuella anställningsvillkor ökar.Tyngden av invändningarna mot större kontraktsfrihet minskar i takt medatt de anställdas kompetens ökar och därmed deras ställning gentemotarbetsgivaren. Därför bör de arbetsrättsliga reglerna i ökad utsträckninggöras dispositiva, anser motionärerna.Vänsterpartiet anger sin syn på arbetsrätten i motion A706. En parlamen-tarisk utredning med stort inflytande för arbetsmarknadens parter börtillsättas med uppdrag att föreslå en ny arbetsrättslig lagstiftning (yrk. 1).På några områden bör lagändringar genomföras direkt (yrk. 2, 3, 5).Vänsterpartiet pekar ut vissa förhållanden som ställer krav på en refor-merad arbetsrätt. Bl.a. nämns att utvecklingen alltmer går mot att företagenhar en kärna av tillsvidareanställda och en större krets av visstidsanställdamed sämre skydd i arbetsrätten. Det behövs också mer verksamma regel-ändringar för att säkra jämställdhet mellan könen i arbetslivet. Regeringensförslag att reformera arbetsrätten avtalsvägen har det problemet att parter-na faktiskt alltid haft möjlighet att hitta lösningar genom kollektivavtalmen ändå inte förmått hantera vissa områden. Inte heller täcker kollekti-vavtalen hela arbetsmarknaden. Den svenska modellen har byggt påatt skapar ramlagar som fungerar som skyddsnät eller spelreglerpå arbetsmarknaden och som utgör en miniminivå. Att helt bortse frånbehovet av att förbättra ramlagarna är att införa ett reformstopp i arbetsrät-ten, anser Vänsterpartiet.En utgångspunkt i arbetsrätten måste vara att alla människor skall kunnastanna kvar i arbetslivet fram till pensioneringen. Då krävs det också attalla har rätt till kompetensutveckling. Arbetsgivarens tydliga ansvar förkompetensutvecklingen måste regleras i en lag där de fackliga organisatio-nerna ges reella möjligheter att påverka så att satsningarna fördelas rättvistmellan alla grupper av anställda och mellan könen.Arbetsrätten handlar om kärnan i demokratin, anser . lag om inflytande måste utgå från dagens arbetsliv. Individens behov avinflytande över sin egen arbetssituation måste ställas i fokus, och lagenmåste fylla kollektivets behov av inflytande över budgetbeslut och lång-siktig strategisk planering. Vetorätt för arbetstagarna och mera självbe-stämmande bör övervägas inom vissa områden.Det krävs vidare lagstiftning som garanterar yttrandefriheten för arbets-tagare och som inte tillåter inskränkningar i anställningsavtalet.Det blir allt vanligare med uthyrning av arbetskraft, entreprenadföretag,franchising, konsultfirmor m.m. där de anställda saknar rättigheter i förhål-lande till sin dagliga arbetsledning. Dessa gruppers rättigheter måste stär-kas genom ett utvidgat arbetstagarbegrepp.Arbetsgivaren kan genom att kombinera olika slag av tidsbegränsadeanställningsformer skapa stor otrygghet för den anställde.På de nu angivna områdena kompetensutveckling, demokrati i arbetsli-vet, yttrandefrihet, arbetstagarbegreppet och anställningsformer bör utred-ningen lägga fram lagförslag, anser Vänsterpartiet.I följande hänseenden anser att bör begära lag-förslag av regeringen.Möjligheten till s.k. utköp enligt 39 § LAS bör kraftigt begränsas. Ett prin-cipförbud bör råda med möjlighet att bryta igenom om det finns särskildaskäl, t.ex. om situationen på arbetsplatsen skulle bli ohållbar om den upp-sagde/avskedade kom tillbaka (yrk. De skadeståndsbelopp som bestämsenligt 39 § LAS har i vart fall för större arbetsgivare inte tillräckligt avhållande verkan och bör därför bestämmas till en viss procent av årsomsätt-ningen efter mönster av EU:s konkurrensrättsliga regler. En viss del bordetillfalla staten (yrk. För att förhindra diskriminering av föräldraledigabör avtalsturordningslistor alltid godkännas av en central arbetstagarorga-nisation när föräldralediga är berörda (yrk. 5).Utskottets övervägandenEn stor del av den arbetsrättsliga lagstiftningen kom till under mitten av1970-talet. Arbetslivet har genomgått stora förändringar. Dentekniska utvecklingen har gått mycket snabbt. Arbetet organiseras på ettannat sätt. Kraven har ökat på produktivitet och effektivitet. Både inomorganisationen och hos den enskilde arbetstagaren ställs ökade krav påflexibilitet och anpassningsförmåga. vill därförinte förneka att det kan finnas problem på arbetsrättens område.När man överväger vilka förändringar av regelsystemet som kan behövasär det emellertid viktigt att man inte utgår från den ena sidans verklig-hetsbild och beskrivning av problemen. Som utskottet anförde i sambandmed det s.k. återställandet av arbetsrätten var det utmär-kande för fyrpartiregeringens direktiv till översyn av arbetsrätten att deåtergav en verklighetsbild som kommittén skulle arbeta efter. Man kundedärmed anta att utredningsarbetet i ARK skulle komma att präglas avdirektivens förutbestämda uppfattningar om verkligheten.Den socialdemokratiska regeringens direktiv (dir. 1995:30) till kommis-sionen om den svenska arbetsrätten har en annan utgångspunkt. Kommis-sionen skall söka lösningar på de problem som arbetsmarknadens parteranser finns på arbetsrättens område. Det är alltså inte bara ena sidans upp-fattning som skall läggas till grund för bedömningen av behovet av för-ändringar.Det ligger enligt utskottet ett stort värde i att problemlösningar byggerpå en gemensam syn och tillkommer i samförståndsanda. Därför ser ut-skottet med stor tillfredsställelse på det uppdrag som regeringen givit , nämligen att under medverkan av parterna finnaformer för hur parterna själva i så stor utsträckning som möjligt kan ut-forma de arbetsrättsliga reglerna genom kollektivavtal.Bortsett från vissa angivna områden som anges i direktiven står detkommissionen fritt att i samråd med arbetsmarknadens parter ta upp defrågor som den finner angelägna och föreslå lösningar på dessa. Inrikt-ningen bör enligt direktiven vara att i möjligaste utsträckning undvikalagstiftningsåtgärder.De motioner som innehåller synpunkter på reformeringen av arbetsrättenanger alla en mer eller mindre bestämd inriktning av reformarbetet. I vissafall läggs det också fram konkreta förslag till lagändringar.Som anges i direktiven skall kommissionen få arbeta under stor frihet.Det är utskottets allmänna uppfattning att det inte finns skäl att föregripakommissionens arbete genom uttalanden om vilken inriktning reformarbe-tet bör ha i olika enskilda frågor. Utskottet avstår därför från att läggasynpunkter på flera av de förslag som läggs fram i motionerna utan hänvi-sar till det arbete som pågår i kommissionen.I vissa hänseenden anser utskottet dock att det är påkallat att redovisa sinbedömning med anledning av motionerna.Moderaterna vill som nämnts enligt sin partimotion A215 ha en utveck-ling efter två linjer, där den ena är inriktad på vidgade möjligheter för deenskilda parterna i anställningsavtalet att välja om de vill hänföra sig tilllag och kollektivavtal eller till allmänna civilrättsliga grunder. Liknandetankar som framförs i motion A705 av m.fl. (kds, m,c, fp) motiveras med att arbetstagarnas ställning gentemot arbetsgivarenstärkts i takt med deras ökade kompetens.De delar av de arbetsrättsliga lagarna som uttrycker lagens huvudprinci-per brukar vara tvingande. Reglerna har ofta karaktären av skyddslagstift-ning. I andra delar är lagstiftningen s.k. semidispositiv, dvs. avsteg kangöras genom kollektivavtal. För utskottet är det helt främmande att meragenerellt göra de arbetsrättsliga lagarna dispositiva så att avsteg skullekunna göras till arbetstagarens nackdel i det enskilda anställningsavtalet.Man kan nämligen inte komma ifrån att arbetstagaren även med en ökandekompetens typiskt sett är den svagare parten såväl vid slutandet av an-ställningsavtalet som i anställningsförhållandet som sådant. Motiven sombär upp den lagstiftning som motionärerna trots allt synes vilja ha kvarskulle förfelas om man bara såg till hur parterna reglerat sina förhållandeni anställningsavtalet och inte till parternas relation i dess helhet. Utskottetvill i sammanhanget erinra om att det rådde enighet inom ARK att arbets-tagarbegreppet måste vara tvingande även framöver.När det gäller uppfattningen att rätten att stå utanför en organisation börbli grundlagsfäst - en fråga som det inte ankommer på arbetsmarknadsut-skottet utan att ta ställning till - vill utskottet ändåhänvisa till att Fri- och rättighetskommittén i sitt betänkande (SOU1993:40) Fri- och rättighetsfrågor kommit fram till att det inte är praktisktmöjligt att i grundlag föra in ett skydd för den negativa föreningsfrihetenmed tanke på de konsekvenser en sådan reglering skulle få för förhållandetmellan enskilda. Problem skulle också uppstå med frågan hur den negativaföreningsfriheten skulle förhålla sig till principen om avtalsfrihet.Beträffande de frågor där skisserar hur de anser att lag-stiftningen bör förnyas - ytterligare liberalisering av turordningsreglerna,ökad inriktning mot tidig och informell information i stället för förhand-ling, uppstramning av förtroendemannalagen och styrelserepresentations-lagen m.m. - hänvisar utskottet till det arbete som pågår inom . Som redan nämnts har utredningen frihet att ta upp defrågor som den finner angelägna och föreslå lösningar. Det skall påpekasatt en hel del av det som berörs av är sådant som kan reglerasgenom kollektivavtal.De synpunkter som framförs i motion A278 av ochFredrik (), och som tar de ungas situation som utgångspunktför behovet av en förändrad arbetsrätt, sammanfaller i stora delar medModeraternas parti- och kommittémotioner och föranleder därför ingasärskilda kommentarer utöver vad som sagts ovan.Centern förespråkar en arbetsrätt som tar sikte på och främjar lokal pro-blemlösning med regler som utformas med hänsyn till småföretagare ochderas relationer till sina anställda även när bara en del av dem är fackligtanslutna. Detta ger utskottet anledning att peka på att kommissionen skallta särskild hänsyn till den situation som småföretagen och deras anställdabefinner sig i.Vänsterpartiets syn på hur en reformering av arbetsrätten bör genomfö-ras skiljer sig i väsentliga hänseenden från de tankar som ligger bakomuppdraget till Arbetsrättskommissionen.Vänsterpartiet förordar ny lagreglering på flera områden och anser attregeringens förslag om reformering avtalsvägen har flera problem. Medanledning av invändningen att parterna alltid haft möjlighet att finna lös-ningar genom avtal men inte förmått hantera vissa områden vill utskottetframhålla att det är en uppgift för kommissionen att undersöka vilka hindersom finns för att träffa kollektivavtal. Kommissionen skall försöka under-lätta och stimulera de flexibla former för samverkan som krävs på bådecentral och lokal nivå. Att kollektivavtalen inte täcker hela arbetsmarkna-den är något som också regeringen beskriver som ett problem i direktiven.Man bör därmed enligt utskottet kunna utgå från att detta uppmärksammasi utredningsarbetet.Utskottet har i det föregående anslutit sig till att man i första hand börsöka lösningar avtalsvägen. Det är då också naturligt att arbetsmarknadensparter har ett starkt inflytande i kommissionens arbete. I detta ligger attutskottet inte kan dela uppfattning att det bör läggas på enparlamentarisk utredning att komma med nya lagförslag.Flera områden som berörs i motion nämns också särskilti direktiven. Andra frågor är uppmärksammade i andra sammanhang.Med anledning av förslag om lagreglering av de anställ-das kompetensutveckling vill utskottet hänvisa till beredningsarbete iregeringskansliet med anledning av betänkandet Kunskap för utveckling(SOU 1994:48). Det ingår även i kommissionens uppdrag att diskuterafrågor om utbildning inom arbetslivet.I fråga om skyddet för de anställdas yttrandefrihet har utskottet svårt attse hur konflikten mellan arbetstagarens yttrandefrihet och lojalitetspliktenmot arbetsgivaren skulle kunna lösas med lagreglering på det sätt somVänsterpartiet förordar. Till frågan om yttrandefriheten för anställda åter-kommer utskottet i den följande framställningen.Sammanfattningsvis kommer utskottet fram till att de motioner, A215,A244, A278, A705, A706 och A707, som alla innehåller förslag och syn-punkter på den fortsatta reformeringen av arbetsrätten, bör avslås av riks-dagen, i förekommande fall i berörda delar.Vänsterpartiet för, som nämnts ovan, också fram förslag om omedelbaralagändringar i vissa hänseenden. Utskottet har tagit ställning till likartadeyrkanden från tidigare. Mot förslaget om ett principförbudmot s.k. utköp enligt 39 § LAS med möjlighet att bryta igenom vid särskil-da skäl anförde utskottet (1994/95:AU4) att detta skulle kunna medföra enny tvist efter domen som till viss del skulle kunna inrymma samma frågorsom behandlats i den föregående processen. Även om arbetstagaren fickrätt i den efterföljande rättegången skulle problemen kvarstå om arbetsgi-varen åter vägrade arbetstagaren att komma tillbaka. Utskottet tillade att denuvarande reglerna ibland kan ge upphov till mindre tilltalande situationermen att förslag knappast skulle lösa problemet på ett god-tagbart sätt. Utskottet står fast vid vad som anfördes i det nyssnämndabetänkandet.När det gäller förslaget att de skadestånd som bestäms enligt 39 § LASskall relateras till företagets omsättning är det utskottets uppfattning arbete bör avvaktas innan man tar ställning tillom några ändringar kan vara påkallade i fråga om sanktionsreglerna.Även förslag att avtalsturlistor som rör föräldraledigaalltid skall godkännas av en central arbetstagarorganisation har varit uppetill behandling tidigare och då avstyrkts. Med tanke på det uppdrag har att försöka underlätta och stimulera ett kon-struktivt samarbete mellan arbetsmarknadens parter vore det enligt utskot-tets mening olämpligt att nu låsa sig för vilket organ inom en organisationsom skall företräda organisationen i olika sammanhang.Den anförda innebär att motion A706 avstyrks även iden nu berörda delen.ÖvergångsdirektivetSom redan nämnts genomfördes vissa ändringar i LAS och MBL i sam-band med att /187/EEG om skydd för arbetstagaresrättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksam-heter införlivades med svensk rätt. Införlivandet innebar den principiellaförändringen att en företagsövergång till skillnad från vad som gällt tidiga-re medför att anställningsavtalen automatiskt övergår från överlåtaren tillförvärvaren. Arbetstagaren kan dock välja att stanna kvar hos överlåtaren.Varken överlåtaren eller förvärvaren får säga upp personal på grund avövergången i sig. De arbetstagare som omfattas får i princip ett skydd försina anställningsvillkor av . Direktivetundantar vissa slag av verksamheter från sitt tillämpningområde. Det ärinte tillämpligt på s.k. sjögående fartyg. Tillämpligheten på offentlig verk-samhet anses vara oklar. Enligt den bedömning som gjordes av ARK ärdirektivet tillämpligt på offentlig verksamhet av ekonomisk natur men inteom det är förvaltningsuppgifter som flyttas. Enligt praxisär direktivet inte heller tillämpligt i samband med konkurs, såvida intenationella regler anger annorlunda.Vid det svenska införlivandet gjordes inget undantag för sjögående far-tyg eller för offentlig verksamhet. Däremot undantogs konkurs från regelnom automatisk övergång. I enlighet med vad som gällt haremellertid en arbetstagare som blivit uppsagd i samband med en konkursunder vissa förutsättningar företrädesrätt till anställning hos den somövertar verksamheten. I fråga om anställningsvillkoren infördes en särskildregel som innebär att förvärvaren under en övergångstid av i principskall vara skyldig att tillämpa anställningsvillkoren i överlåtarens kollekti-vavtal, och detta även om förvärvaren har ett i och för sig tillämpligt kol-lektivavtal. Enligt lagstiftarens bedömning gick man därigenom längre änvad direktivet kräver.Ett förslag till ändringar i direktivet har lämnats till . Ettsyfte med direktivförslaget är att kodifiera praxis.I den förutnämnda moderata kommittémotionen A707 (yrk. 8) framförssynpunkter på övergångsdirektivet och införlivandet med svensk rätt.Motionens allmänna utgångspunkt är att skall följa EU:s reglermen att det inte finns anledning att gå längre vid införlivandet än vaddirektivet kräver.Vid anpassningen till svensk lag borde undantag således ha gjorts försjögående fartyg. Utvidgningen kommer att medföra stora tillämpnings-svårigheter, sägs det i motionen.Liksom direktivet borde den svenska lagen också undanta offentlig verk-samhet som inte är av ekonomisk natur.