bet · GJ01BoU1 · 1995-11-09 00:00:00 — Flera remissin-stanser hade efterlyst närmare analyser av kostnadskonsekvenser och för-tydliganden bl.a. av vad som avses med enkla åtgärder och vem som skallutöva tillsyn och kontroll. Utredningen hade inte redovisat kostnadskon-sekvenserna av sitt förslag. Något underlag för att bedöma konsekvensernaför bl.a. kommuner och landsting för en anpassning av befintliga lokaleroch allmänna platser finns således inte. Det ligger i sakens natur att enordentlig kostnadsanalys kan göras först när aktuella åtgärder preciseratsmer i detalj. Först därefter bör enligt utskottets mening ett ställningstagan-de i frågorna göras från sida.Utskottet anser att frågorna om förbättrad tillgänglighet har ett sådantväsentligt intresse att de åtgärder som enkelt - och därmed inte sällan utanstora kostnader - kan genomföras bör behandlas skyndsamt. Regeringenbör därför, sedan redovisat sitt uppdrag, utan tidsutdräkt åter-komma till med förslag till förbättring av tillgängligheten i be-fintliga offentliga lokaler och på allmänna platser. Regeringen bör samti-digt för redovisa sina överväganden om de ytterligare åtgärderregeringen anser bör vidtas vad gäller tillgänglighetsfrågorna i övrigt.Övervägandena bör - i linje med vad i vissa motioner anförts - bl.a. omfat-ta de krav som skall ställas vid nybyggnad och ändring av allmänna platseroch områden för andra anläggningar än byggnader samt om ytterligarekrav bör ställas på befintliga offentliga lokaler och allmänna platser.Riksdagen bör med anledning av motionerna 1994/95:Bo11 (fp) yrkande3, 1994/95:Bo12 (v) yrkandena 7-9, 1994/95:Bo15 (kds) yrkandena 3 och4, 1994/95:Bo16 (mp) yrkande 7, 1994/95:Bo532 (s), K216 (v) yrkande 3,So222 (fp) yrkande 3 och So294 (c) yrkande 3 som sin mening ge rege-ringen till känna vad utskottet anfört om tillgängligheten i den fysiskamiljön.Återanvändning och återvinning av rivningsmaterialI propositionen föreslås att krav på rivningsplan införs. Kravet skall enligtförslaget avse andra byggnader än komplementbyggnader, bygglovsfriaekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk eller därmed jämförbar näringoch totalförsvarets hemliga byggnader. föreslås få rättatt ge dispens. Kravet på rivningsplan avses säkerställa att rivning genom-förs på ett sätt som ger förutsättningar för återanvändning och återvinningav rivningsmaterial samt för att miljöfarligt avfall skall kunna omhänder-tas. Rivning skall inte få påbörjas förrän godkänt riv-ningsplanen. skall vidare kunna stoppa rivning omplanen för denna inte följs i någon väsentlig del. Propositionens förslagomfattar också att det skall finnas en kvalitetsansvarig som skall se till attrivningsplanen följs. Beträffande s.k. utrivningar i samband med ändringarav en byggnad anser regeringen att det kan finnas skäl att kräva rivnings-plan men att frågan kräver vidare överväganden.I motion Bo12 (v) yrkande 10 föreslås att kravet på rivningsplaner ocksåskall omfatta utrivning vid ändring av byggnad.Utskottet anser i likhet med regeringen och motionärerna att det kan fin-nas skäl att kräva rivningsplan vid s.k. utrivningar i samband med ändringav byggnad. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att överväga frå-gan. Utskottet anser att något särskilt tillkännagivande inte behövs omdetta. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet motionBo12 (v) yrkande 10 i fråga om rivningsplan vid utrivning i byggnad.Enligt 6 § renhållningslagen (1979:596) får regeringen i fråga om annatavfall än hushållsavfall föreskriva att avfallet skall forslas bort genomkommunens försorg och att kommunen skall se till att avfallet slutligtomhändertas. Efter delegation kan myndighet eller kommunen meddelasådana föreskrifter. I renhållningsförordningen (1990:984) har regeringenmeddelat vissa föreskrifter om den kommunala renhållningsskyldigheten.Kommunfullmäktige får i fråga om annat avfall än hushållsavfall föreskri-va att avfallet skall forslas bort genom kommunens försorg och att kom-munen skall se till att avfallet slutligt omhändertas (5 §). Fullmäktige fårockså föreskriva att vissa slag av avfall skall hållas skilda från annat avfalli avvaktan på bortforsling. Föreskrifter kan meddelas om de ytterligareåtgärder som behövs i fråga om avfallssortering för att underlätta återan-vändning och återvinning av avfallet från miljösynpunkt (6 §).I propositionen anges att det vidare omhändertagandet av avfall kan t.ex.regleras av kommunfullmäktige enligt 6 § renhållningsförordningen. En-ligt motionärerna bakom motion 1994/95:Bo13 (m) ges härvid kommunenen möjlighet att tillskansa sig ett monopol på restprodukthanteringen,vilket riskerar leda till att kostnaderna ökar, att privata entreprenörer slåsoch att utvecklingen av ny teknik och nya metoder för restprodukthante-ring hämmas. I motionens yrkande 7 föreslås avslå regeringensförslag om kommunernas möjligheter att reglera omhändertagandet avavfall. Också motionärerna bakom motion 1994/95:Bo11 (fp) yrkande 4anser att det finns risker för att kommunerna med stöd av 6 § renhållning-slagen monopoliserar marknaden. I motionen yrkas att hos rege-ringen skall begära förslag om ändring i renhållningslagen så att kommu-nernas möjligheter att monopolisera annat avfall än hushållsavfall begrän-sas. I motion 1994/95:Bo15 (kds) yrkande 5 lämnas förslag om en djupareanalys av konkurrensen vad gäller renhållningen. Motionärerna anser attdet är av vikt att någon låsning inte sker till det egna kommunala renhåll-ningsbolaget.Enligt uppgift kommer Kretsloppsdelegationen (M 1993:A) inom kortatt överlämna en rapport om omhändertagandet av rivningsmaterial ochvid ny- eller ombyggnad överblivet byggnadsmaterial. Både Plan- ochbyggutredningen och regeringen har ansett att omhändertagandet av riv-ningsmaterial sedan det sorterats på marken inte bör regleras i PBL. Rege-ringen anser att det vidare omhändertagandet av avfall t.ex. kan regleras avkommunfullmäktige enligt 6 § renhållningsförordningen. Regeringen haremellertid utgått från att Kretsloppsdelegationen kommer att överväga omnågon ytterligare reglering av omhändertagandet av rivningsmaterial er-fordras. Allt rivningsmaterial kan inte anses utgöra sådant avfall på vilketrenhållningslag och renhållningsförordning är tillämpliga. till de överväganden Kretsloppsdelegationen kommer att göra finnsdet dock enligt utskottet inte nu anledning för att tillstyrka mo-tionsförslagen om hanteringen av rivningsmaterial och rivningsavfall.Utskottet avstyrker således motionerna 1994/95:Bo11 (fp) yrkande 4,1994/95:Bo13 (m) yrkande 7 och 1994/95:Bo15 (kds) yrkande 5.Gränsen för rivningsansvaret gentemot producentansvaret har uppmärk-sammats i motion 1994/95:Bo16 (mp) vari föreslås, yrkande 2, att rege-ringen ges till känna att gränsen måste tydliggöras. Tillkännagivandet bör,enligt vad motionärerna motivledes anfört, omfatta även gränsen för bygg-herrens ansvar gentemot producentens ansvar för byggmaterialet.Vid införandet av reglerna om producentansvar i renhållningslagen hadelagstiftaren för ögonen att ansvaret skulle avse bygg- och rivningsavfall.En viss oklarhet rådde om hur omfattande producentbegreppet skulle vara(se prop. 1992/93:180 s. 59 f.). Det är enligt utskottets mening ovisst omde oklarheter som råder vad gäller gränserna för de olika ansvarsområdenabäst får sin lösning genom rättstillämpningen eller om särskilda utred-ningsinsatser behövs. Utskottet anser emellertid att Kretsloppsdelegatio-nens rapport om omhändertagande av rivningsmaterial, vilket utskottetberört ovan, bör avvaktas innan vidare överväganden görs om den närmaregränsdragningen för de olika ansvarsområdena. Motionen 1994/95:Bo16(mp) yrkande 2 om gränsdragningen mellan rivnings- och producent-ansvaret avstyrks därför.Övriga frågorDen regionala planeringenPropositionen innehåller inte något förslag om förändringar av bestämmel-serna om regionplanering. Regeringen konstaterar att det helt övervägandeantalet remissinstanser delar utredningens bedömning att en mellankom-munal samordning är helt nödvändig i många frågor samt att många anseren sådan samordning närmast tvingande. Enligt regeringens bedömningmåste stor uppmärksamhet ägnas åt de avvägningsproblem som trots alltgör sig gällande. Regeringen redovisar som sin uppfattning att PBL:snuvarande system för regionplanering och annan samverkan mellan kom-muner som i ett eller flera avseenden önskar driva en gemensam fysiskplanering tills vidare bör behållas.Motion 1994/95:Bo14 (c) yrkande 3 innehåller förslag om ett riksdagenstillkännagivande om att regeringen bör återkomma till medförslag om bättre regionplanering.Regeringen har inte nu föreslagit några ändringar i bestämmelserna omregionplanering i 7 kap. PBL. Enligt uppgift från följsdär frågorna om regionplanering kontinuerligt. Utskottet delar regeringensi propositionen redovisade bedömning av behovet av en förstärkning avdet regionala perspektivet i den fysiska planeringen, särskilt vad gällertrafik- och miljöfrågor, men att stor uppmärksamhet måste ägnas åt deavvägningsproblem som gör sig gällande. Med hänsyn till detta och deolika överväganden som görs på olika håll vad gäller de regionala frå-gorna, för vilka lämnas en redogörelse i propositionen, anser utskottetliksom regeringen att de nuvarande reglerna om den regionala planeringentills vidare bör gälla. Det finns mot bakgrund av regeringens redovisadeställningstagande inte skäl för att göra ett tillkännagivande be-träffande den i motionen aktualiserade frågan. Därmed finns inte hellerskäl för att nu bifalla motion 1994/95:Bo14 (c) yrkande 3 ombättre regionplanering.Ordningen för överklagande av kommunens beslutLiksom regeringen finner utskottet att den nu gällande särregleringenavseende överklaganden i PBL-ärenden inte bör bestå. Ordningen börsåledes anpassas till den som föreskrivs enligt förvaltningslagens bestäm-melser såvitt gäller sådana överklaganden som skall prövas av länsstyrel-sen. Det bör, i enlighet med vad regeringen också föreslår, dock föreskri-vas att prövningen om ett överklagande kommit in i rätt tid m.m. skallgöras av kommunstyrelsen eftersom en delegation av denna prövning dåblir möjlig. Utskottet tillstyrker således regeringens förslag om ordningenför överklagande av kommunens beslut.Utskottet har ovan i sak avstyrkt motionerna 1994/95:Bo11 yrkande 2,1994/95:Bo12 yrkandena 2-5, 1994/95:Bo13 yrkandena 5 och 6,1994/95:Bo16 yrkandena 1 samt 3-5 samtliga motionsyrkanden i motsva-rande del. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet också motionärernasförslag till utformning av lagtexten. Detta innebär en tillstyrkan till rege-ringsförslaget till lag om ändring i PBL i vad det avser 1 kap. 1 §, 2 kap.2 och 4 §§ och 4 kap. 1 och 14 §§ samt 5 kap. 18 § och regeringsförslagettill lag om ändring i NRL.Lagförslagen i övrigt har inte givit utskottet anledning till erinran ellersärskilt uttalande. Förslagen har som bilaga 1 fogats till detta betänkande.Motioner väckta under allmänna motionstiden om egen-skapskrav på byggnader m.m.Vissa planfrågorDen närmare regleringen av markens användning och av bebyggelsen skergenom en detaljplan. De bestämmelser som reglerar detta återfinns i 5 kap.PBL. En detaljplan får bl.a. innehålla bestämmelser om byggnaders an-vändning för bostäder, handel, industri m.m. Före kundehandelsändamålet i en detaljplan under vissa förutsättningar preciseras viss form av handel. Det var sålunda möjligt att i planen skilja mellanpartihandel och detaljhandel. I fråga om detaljhandel kunde dessutomanges om den avsåg skrymmande varor eller livsmedel. När det gällerlivsmedelshandel kunde därtill sådan handel begränsas eller förbjudas medhänsyn till kravet på en lämplig samhällsutveckling. Efter en av riksdagenbeslutad lagändring (bet. 1991/92:BoU10) togs dock de nunämnda möjligheterna att i detaljplan reglera handelsändamålet bort. Änd-ringen gjordes för att stimulera konkurrensen genom att bl.a. ge friareetableringsmöjligheter för handeln.I motion 1994/95:Bo511 (s) förordas att det i PBL skall återinföras be-stämmelser som gör det möjligt att i detaljplan skilja mellan olika slag avhandel. Enligt motionen har den vidtagna lagändringen bl.a. letttill oönskade effekter på miljön. Detta anges bero på att det nu är möjligtatt i större grad etablera handel i externa lägen utanför centrum - någotsom bl.a. ökar biltrafiken och därmed också utsläppen från denna.Beträffande möjligheten att i detaljplan precisera handelsändamålet villutskottet anföra följande.Miljöfrågorna har fått en allt större betydelse . En år1993 beslutad ändring i ger också uttryck för detta.Ändringen innebär, som framgått ovan, att det i lagens portalparagraf -1 kap. 1 § - har införts en bestämmelse om att planläggning skall främjaen långsiktigt hållbar livsmiljö. Även det ovan behandlade regeringsför-slaget med förslag till ändringar i PBL i fråga om den kommunala över-siktsplaneringen ger uttryck för den ökade vikt som enligt utskottets me-ning måste fästas vid att den framtida markanvändningen sker i formersom tryggar en långsiktigt hållbar utveckling.Det är alltså inte längre möjligt att i detaljplan precisera handelsändamå-let till en viss form av handel. Detta förhållande riskerar enligt utskottetsmening att motverka strävandena att ge plansystemet en utformning sommedverkar till en långsiktigt hållbar utveckling av våra samhällen. Somframhålls motion 1994/95:Bo511 (s) bör lagstiftningen möjliggöra enprövning av vad som är lämplig lokalisering för olika verksamheter. Dennaprövning bör utgå från resp. verksamhets omgivnings- och miljöpåverkan.Starka skäl talar enligt utskottets mening för att möjligheterna att i detalj-plan närmare reglera handelsändamålet bör återinföras. Detta förhållandehar också kommit till uttryck i de tilläggsdirektiv till Plan- och bygglagut-redningen som regeringen utfärdade . Enligt tilläggsdirektivenskall utredningen studera 1992 införda ändringarna i PBL har fåttnegativa eller positiva effekter i fråga om kommuninvånarnas tillgång tilldagligvaror och service. I uppdraget ingår även att närmare undersökavarudistributionens miljöpåverkan mot bakgrund av lagändringen. Utred-ningen skall därefter överväga vilka bestämmelser rörande verksamheterav olika slag som lämpligen bör få regleras i detaljplan. Resultatet avutredningsarbetet skall redovisas senast den 1 juli 1996.Det är enligt utskottets mening värdefullt att ett utredningsarbete medden ovan redovisade inriktningen nu har initierats. finns detenligt utskottets mening tydliga tecken på att lagänd-ring har fått de negativa effekter som motionen ger uttryck för. Liknandesynpunkter har också framförts från bl.a. olika kommunala företrädare.Sammantaget motiverar detta enligt utskottets mening att det i plan- ochbygglagen bör införas bestämmelser som gör det möjligt för kom-munerna att i detaljplan reglera handelsändamålet i huvudsak enligt vadsom gällt före . Det bör sålunda uppdras åt regeringen attskyndsamt förelägga förslag med denna innebörd.Vad utskottet ovan med anledning av motion 1994/95:Bo511 (s) anförtom möjligheten att i detaljplan precisera handelsändamålet bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Det är enligt motion 1994/95:Bo527 (m) viktigt för butiksägare och and-ra företagare att kunna anpassa sig till trafikförändringar som vidtas avkommunen eller av andra. När det gäller sådana förändringar som fordrarplanändring ställs visserligen förslagen ut, men detta är enligt motioneninte alltid tillräckligt. Dessutom anförs att t.ex. tillfälliga trafikomlägg-ningar görs utan att detta är känt i förväg hos berörda företagare. Enligtmotionen behöver därför ändras så att företag somberörs av åtgärder som förändrar trafikströmmarna informeras i förväg.Det är naturligtvis viktigt att företag liksom andra berörda får informa-tion om planändringar som i olika avseenden berör dem. Den process somföregår antagandet av en ny plan eller en planändring syftar också till attge alla berörda möjlighet att ta del av och påverka planens utformning. Dethar sålunda förutsatts att det samrådsförfarande som ingår i planarbetetskall ske i sådana former att synpunkter från berörda intressenter kommerfram redan i detta skede. I fråga om detaljplan skall de som har ett väsent-ligt intresse av planförslaget beredas tillfälle till samråd - 5 kap. 20 § PBL.Vid upprättande av översiktsplan gäller motsvarande bestämmelser -4 kap. 3 § PBL. Innan en plan antas skall den dessutom ställas ut. Underutställningstiden kan skriftliga synpunkter lämnas på förslaget. Det ärsåledes en bärande tanke i att berörda intressenterskall ges insyn i och inflytande över planarbetet under hela planprocessen.Detta gäller naturligtvis också sådana planändringar som avser väg- ochgatunätet eller som på andra sätt påverkar trafikströmmarna. Det får enligtutskottets mening mot bakgrund härav anses självklart att kommunernaockså fullgör de skyldigheter till information och samråd m.m. i dettaavseende som följer av plan- och bygglagens bestämmelser.När det gäller andra åtgärder än sådana som förutsätter planändring ochsom påverkar trafikströmmarna är det naturligtvis av stor vikt att informa-tion lämnas till dem som påverkas av åtgärderna också i dessa fall. Det fårenligt utskottets mening förutsättas att kommunen på lämpligt sätt och irimlig utsträckning informerar de berörda också om denna typ av åtgärder.Utskottet är dock inte berett att genom ytterligare regleringar i t.ex. plan-och bygglagen ge kommunerna en sådan formell skyldighet som påfordrasi motionen.Utskottet är med hänvisning till det nu anförda inte berett att ansluta sigtill förslaget i motion 1994/95:Bo527 (m). Motionen avstyrks.Frågor om bygglovUtskottet behandlar i detta avsnitt fem motionsyrkanden som tar upp frå-gor om bygglov.I motion 1994/95:Bo505 (fp) anförs att kommunstyrelsen i mångakommuner har tagit över planansvaret från , medanbygglovsprövning m.m. ligger kvar hos eller motsva-rande nämnd. Enligt motionen har detta i en del fall lett fram till att bygg-nadsnämnden vid bygglovsprövningen medvetet försenat angelägna pro-jekt i avvaktan på planändring för att därigenom bl.a. markera sin makt-position. Detta är enligt motionen inte acceptabelt. Ett sätt att förhindradenna situation anges därför vara att ge den sökande förbättrade möjlighe-ter att erhålla tillfälligt bygglov. Enligt motionen bör därför bestämmelser-na om tillfälligt bygglov utformas så att tillstånd för tillfälligt bygglovskall lämnas om den ansökta åtgärden har stöd i detaljplan eller om kom-munstyrelsen och kommunfullmäktige uttalat sitt stöd för åtgärden.Enligt bestämmelserna i 8 kap. 14 § PBL får bygglov för tillfällig åtgärdlämnas, om permanent bygglov inte kan lämnas, och om sökanden begärdet. Sådant lov skall lämnas om den ansökta åtgärden har stöd i en detalj-planebestämmelse om tillfällig användning av byggnad eller mark. I de fallen åtgärd inte har stöd i detaljplanen föreligger alltså ingen skyldighet förkommunen att medge bygglov för tillfällig åtgärd. Enligt utskottets meningbör denna ordning bestå. Genom att knyta skyldigheten att medge bygglovtill bestämmelserna i detaljplanen ges förutsättningar för att ändamålet harprövats i den demokratiska ordning som gäller för ett planärende. Även omdet i och för sig är angeläget att beslutsprocessen i bygglovsärenden görsså kort som möjligt får detta inte ske till priset av en mindre noggrannprövning, där t.ex. väsentliga allmänna intressen eller grannintressen kankomma att åsidosättas.Utskottet avstyrker med hänvisning till det nu anförda motion1994/95:Bo505 (fp).Det kan enligt motion 1994/95:Bo507 (fp) i och för sig vara välbefogatatt undanta lantbrukets ekonomibyggnader från kravet på bygglov. Enligtmotionen uppstår dock inte alltför sällan konflikter mellan kravet på engod boendemiljö för grannar och utbyggnadsplanerna för angränsandelantbruksföretag. För att motverka sådana konflikter bör enligt förslagetplan- och bygglagen ändras så att det skall fordras skriftligt samråd medberörda grannar innan ett jordbruksföretag uppför en ekonomibyggnad.Uppstår härvid oenighet om lämpligheten av utbyggnaden skall frågan ombygglov prövas av kommunen.Utanför områden med detaljplan krävs inte bygglov för jord- och skogs-brukets ekonomibyggnader. Enda undantaget härifrån är om byggnaden tasi anspråk eller inreds för väsentligen annat ändamål. Normalt sett är deaktuella ekonomibyggnaderna sålunda inte underkastade bygglovsplikt.Utskottet har för sin del inte heller underlag för annan bedömning än attdenna ordning i allt väsentligt har visat sig ändamålsenlig. Det hindrarnaturligtvis inte att det i vissa fall och i vissa situationer kan finnas skälreglera uppförandet m.m. också av jord- och skogsbrukets ekonomibygg-nader. Enligt bestämmelserna i 8 kap. 6 § PBL är det också möjligt för enkommun att genom detaljplan eller områdesbestämmelser kräva byggloväven för sådana byggnader. En förutsättning är dock att det finns särskildaskäl. Exempel på sådan särskilda skäl är att området är känsligt med hän-syn till landskapsbilden eller bebyggelsens karaktär. Ett ytterligare skäl kanvara att uppförandet av vissa ekonomibyggnader kan behöva prövas medhänsyn till risken för immissioner.Som framgår av framställningen ovan är det möjligt för en kommun att iviss utsträckning reglera uppförandet m.m. av jord- och skogsbruketsekonomibyggnader. Det finns sålunda möjlighet att genomområdesbestämmelser föreskriva att bygglov krävs för verksamhet somkan vara särskilt störande som t.ex. svinstallar. Det är på samma sätt möj-ligt att skydda särskilt värdefulla miljöer och att värna om en karakteristisklandskapsbild. Utskottet är mot bakgrund härav inte berett att förorda attuppförandet m.m. av jord- och skogsbrukets byggnader skall reglerasytterligare. Motion 1994/95:Bo507 (fp) avstyrks sålunda.Kustområdet i och tillhör enligt motion 1994/95:Bo525 (c) de områden i landet som är bäst lämpade för vindkraft. Trotsdetta är antalet vindkraftverk med en effekt över 50 kW begränsat. Enväsentlig anledning härtill är enligt motionen den prövning som föregårlokaliseringen av vindkraftverk. För att möjliggöra en utbyggnad av vind-kraften behöver därför vindkraftens ställning stärkas och bygglovspröv-ningen förenklas. Det anges bl.a. innebära att ett enkelt bygglovsförfarandebör vara möjligt vid lokalisering av enskilda vindkraftverk. Frågan börenligt förslaget uppmärksammas vid den pågående översynen av plan- ochbygglagen.Även om en utbyggnad av vindkraften är angelägen ur ett energipolitisktperspektiv motiverar det enligt utskottets mening inte att bygglovspröv-ningen av vindkraftverk bör ske i annan ordning än vad som gäller förandra byggnader. Uppförandet av ett vindkraftverk kan ha en påtagliginverkan på landskapsbilden. Störande ljud kan också uppkomma närverket är i drift. Dessutom fordras att vissa säkerhetsavstånd upprätthållsmed avseende på risken för isbildning m.m. Såväl säkerhetsaspekter somomsorgen om landskapsbilden talar enligt utskottets mening för att vind-kraftverk även fortsättningsvis bör bygglovsprövas enligt de regler som gäller. Utskottet är med hänvisning härtill inte berett ställa sig bakomförslaget i motion 1994/95:Bo525 (c) om att förenkla bygglovsprövningenför vindkraftverk, varför motionen avstyrks.Frågan om bygglov för vindkraftverk tas upp också i motion1994/95:Bo530 (s). Enligt motionen kan det vara svårt för en kommun attge ett definitivt bygglov för vindkraftverk i känsliga områ-den. I dessa fall borde det enligt motionen därför vara möjligt att ge etttillfälligt bygglov för en än den längsta tid som kanmedges. Enligt förslaget bör tillfälligt bygglov för vindkraftverk kunna gesför om 20-30 år.Den längsta tid för vilken bygglov för tillfällig åtgärd kan lämnas är - 8 kap. 14 § PBL. Denna tid kan sedan förlängas med maximalt10 år.