bet · GI01FöU4 · 1995-04-25 00:00:00 — finns en norsk ambition att utveckla de direktasäkerhetspolitiska banden med övriga Europa.I en situation där tidigare militära hot helt försvunnit har den danskasäkerhetspolitiken i ökande grad inriktats mot att fortsatt föra in iett multinationellt säkerhetspolitiskt samarbete. Regeringen noterar enuttaladdansk satsning på förmåga att delta i internationella operationer.Det f.d. har sönderfallit i ett stort antal stater medvarierande inre säkerhet. Huvudarvtagaren har förblivit enkärnvapensupermakt men kommer i övrigt endast att spela en regionalstormaktsroll. Regeringen konstaterar att utvecklingen i det tidigareSovjetunionen, och inte minst i , alltjämt präglas av betydandepolitisk instabilitet och stora ekonomiska problem. Den ekonomiskautvecklingentyngs även av miljöförstöring, försämrad folkhälsa, betydande kriminalitet ochpolitisk osäkerhet.Regeringen redovisar att en ny rysk militärdoktrin har formulerats iövergripande termer. De långsiktiga målen för krigsmaktens utveckling pekarmoten framtida militär styrkestruktur omfattande en och en halv miljon man.Kärnanavses -- enligt regeringens bedömning -- utgöras av strategiskt rörligastyrkormed hög kvalitet. Målet synes vara att den nya strukturen skall vara infördvidsekelskiftet.Inom större delen av Oberoende staters samvälde finns en tendenstill närmare samarbete. Regeringen bedömer dock att drivkrafterna främst ärekonomiska. Intressemotsättningarna mellan medlemsstaterna gör dock denfortsatta utvecklingen mycket svårbedömbar.Regeringen framhåller att de baltiska staternas självständighetsuccessivt har konsoliderats. Regeringen anser att samhörigheten medVästeuropahar mycket stor säkerhetspolitisk betydelse för dessa stater. En förstärkningav förmågan att hävda den territoriella kontrollen och integriteten i fred ärenligt regeringens uppfattning central.Östersjöområdet torde i det nya läget i vara av militärstrategiskbetydelse för . Området representerar nu gränszon motEU-staterna i väst. och har fått ökadbetydelse inte minst som enda utskeppningsväg till från självaRyssland.Kärnvapenfrågorna har, enligt regeringen, haft enundanskymd roll. Kärnvapendimensionen kvarstår dock som ett fundamentaltelement i den säkerhetspolitiska miljön. Inom de erkända kärnvapenmakterna --och då i synnerhet och -- sker omfattande kvantitativareduktioneroch kvalitativa förbättringar av kärnvapenarsenalerna. Regeringen bedömer attdet inte finns något som pekar på att någon av de båda staterna underöverskådlig tid är beredd att helt avstå från kärnvapen.Regeringen framhåller att den ryska kärnvapenstrategiska utvecklingenbefäster bedömningen att med angränsande havs- och landområden,frånrysk horisont, relativt sett kommer att öka i strategisk betydelse.Kolaområdetblir därför enligt regeringens mening ett dominerande inslag i det nordiskaområdets säkerhetspolitiska situation.Regeringen anser att det tidigare dominerande hotperspektivet som grundadespå storkrigsscenarier saknar aktualitet i dagens . I stället riktarregeringen uppmärksamheten mer mot de risker som sammanhänger med uppdämdahistoriska, etniska och religiösa spänningar främst inom Central- ochÖsteuropa.I långt större utsträckning än tidigare kretsar därmed de säkerhetspolitiskaansträngningarna i kring konfliktförebyggande samarbete inom hela detpolitiska, ekonomiska och militära fältet. Regeringen anser att multinationellkrishantering och fredsbefrämjande insatser får en allt viktigare roll inomdetmilitära området.Sammanfattningsvis befästs, enligt regeringens bedömning, de i 1992 årstotalförsvarsbeslut redovisade gynnsamma förutsättningarna i vårt närområdeunder återstoden av försvarsbeslutsperioden. Regeringen anser därför att desäkerhetspolitiska mål och uppgifter som fastställdes i 1992 årstotalförsvarsbeslut bör ligga fast. Den säkerhetspolitiska utvecklingeninnebäremellertid enligt regeringen att det är möjligt att göra vissa avsteg från nugällande operativa krav på förmåga och insatsberedskap.Förutom förslaget till Lag om ändring i lagen (1992:1153) om väpnad styrkaför tjänstgöring utomlands, lämnar regeringen inga förslag till riksdagen.Regeringen avser att återkomma med en mer utförlig och långsiktig bedömningav säkerhets- och försvarspolitiken i samband med nästa totalförsvarsbeslut.MotionernaI sin partimotion Fö201 framhåller de gröna attsäkerhetspolitikinte enbart gäller militära frågor. Orsakerna till krig och konflikter är oftaav ekonomisk, ekologisk, religiös och kulturell natur. Andra hot än militäraär även reella i den meningen att de skadar och dödar människor. finnsinga militära hot mot . som -- enligt --traditionellt betraktats som fiende av den svenska militären saknar såvälviljasom förmåga att genomföra en invasion av . föreslår därförflexibilitet gentemot en vidgad hotbild (yrkande 1).Miljöpartiet säger nej till observatörskap eller medlemskap i . vet vi mer om hur den framtida försvarspolitikeninom EU kommer att se ut. kräver en folkomröstning om det visarsig att får nya åtaganden eller skyldigheter inom detförsvarspolitiskaområdet efter regeringskonferensen. Motionärerna kräver öppenhet frånregeringens sida, när det gäller agerandet i EU på det försvarspolitiskaområdet. I yrkande 13 hemställs att det genomförs en folkomröstning efterregeringskonferensen 1996.Dagens samhälle är utomordentligt sårbart. Ett ekologiskt väl anpassatsamhällsbygge blir långt mera robust och fordrar mindre av speciellaförsvarsåtgärder. Sårbarhet och ensidiga beroendeförhållanden kan leda tillkonflikter. Det handlar enligt motionärerna framför allt om energi- ochlivsmedelsförsörjningen men också om den ekonomiska internationaliseringen sommedför beroende av starka maktcentra utan demokratisk förankring. Motionärernaanser att det civila försvaret skall stärkas och att man bör prioritera andrahotbilder än de militära, t.ex. kriser på grund av miljökatastrofer, men ocksåspela en aktiv roll när det gäller att få till stånd ett ekologiskt ochsmåskaligt samhällsbyggande. bör sålunda göras mindre sårbart genomettekologiskt samhällsbyggande (yrkande 14).I kommittémotion Fö202 (kds) (yrkande 4) framhåller motionärerna deninternationella säkerhetspolitiska instabiliteten. Motionärerna anser att detkalla krigets exceptionella rationalitet övergått till en era med instabilitetoch ovisshet. Sålunda förekommer regional instabilitet i många delar avvärlden. förblir en stark militär makt, som Förentastaternaför kommer att vara den viktigaste stabiliserande faktornförinternationell säkerhet. I fortsätter det fredliga integrationsarbetetide västliga delarna. I Öst- och finns både positiva tecken pååterhämtning och vilja till samarbete men också oroväckande företeelser somolösta konflikter och upplösning. Motionärerna anser att den främstasäkerhetsrisken betår av regionala konflikter som via en eskalering kanäventyra regional och internationell stabilitet.Andra risker är att massförstörelsevapen sprids till mindre nogräknadeländer, samt allvarliga icke-militära hot som terrorism och organiseradkriminalitet.Totalförsvaret måste enligt motionärerna göras mer flexibelt för att i ökadutsträckning kunna medverka i humanitära och fredsbevarande operationer. Densvenska säkerhetspolitiken får i långt större utsträckning än tidigare eneuropeisk dimension vad gäller fredsskapande verksamhet i . Det ärdärförnödvändigt att det skapas en struktur för svensk fredsbevarande verksamhet.Resurserna för denna får dock enligt motionärerna inte urholka totalförsvaretsekonomiska ramar. Totalförsvarets grundläggande uppgift är att ansvara förförsvaret av . I yrkande 5 hemställer motionärerna att gerregeringen till känna vad som anförts om att en struktur för svenskfredsbevarande verksamhet inte skall urholka totalförsvarets ekonomi.Motionärerna anser vidare att återtagningsbegreppet för totalförsvaretbör ges ett brett och detaljerat innehåll (yrkande 6). För att ett återtagandeav totalförsvarets förmåga skall bli verkningsfullt måste en plan för dettafinnas framtagen och ständigt uppdaterad.I motionen anförs vidare att totalförsvarets uppgifter och densäkerhetspolitiska analysen bör hållas samman i förberedelserna inför nästaförsvarsbeslut. Regeringen aviserar att försvarsbeslutet skall beredas ochfattas i två etapper. Den första skall omfatta säkerhetspolitiken,totalförsvarets mål samt ekonomin. Den andra etappen skall omfattainriktningenm.m. av den militära krigsorganisationen samt det civila försvaret i fred ochkrig. För att det skall råda balans mellan uppgifter och resurser närförsvarsbeslutet fattas måste det, enligt motionärerna, upprätthållas en tätkontakt mellan de två etapperna (yrkande 14).I kommittémotion Fö203 (m) ifrågasätter motionärerna den förenkladebeskrivning av det säkerhetspolitiska läget som regeringen gör i propositionen(yrkande 1). De allmänna förhoppningar om en relativt snabb demokratiseringochstabilisering i som fanns 1992 har inte infriats. Osäkerheten harsnarare institutionaliserats. Den politiska osäkerheten och de mångafrågetecknen kring väg är ännu tydligare än 1992. Dessa utgören viktig del av beslutsunderlaget av såväl regeringens nu aktuella förslagsominför nästa försvarsbeslut. Den europeiska säkerhetsarkitekturen är enligtmotionärernas mening långtifrån färdig.I partimotion Fö204 behandlas säkerhetspolitiken.Vänsterpartiet menar att de gynnsamma förändringarna i vårt närområde, trotsinstabiliteten i stora delar av östra , är tillräckligt långsiktigthållbara och av sådan karaktär att de motiverar ytterligare minskningar inomförsvarets område. Politiska och materiella förutsättningar för ett militärtangrepp mot finns inte. Detta föreslås ge regeringen tillkänna (yrkande 1).I motion Fö206 (mp) anser motionären att det tycks råda något slagsinternationell samstämmighet om att krig, dvs. att man på ett organiseratinitiativ dödar varandra, är en oundviklig del av somligas vardag. Vårt egetland lägger stora belopp på att underhålla en krigsorganisation ihändelse av att vi skulle misslyckas i försöken med att reda ut eventuellaproblem på ett vettigare sätt. Motionären anser att resurser i stället bordesatsas på helt andra saker, t.ex. ökade anslag till forskning omkommunikationsvetenskap (yrkande 2). Motionären förordar vidare att detmilitära försvaret avskaffas (yrkande 1) och att medverkar till att fåett internationellt förbud mot krig (yrkande 3).I motion Fö332 (mp) redovisar motionären att vårt förhållandevis välmåendeland är värt att försvara. Trots demokratisering och nedrustning i mångaländerär världsläget mycket allvarligt med tanke på miljöförstöring, fattigdom ocholika typer av krigföring. Motionären ser hellre en vidgad hotbildsanalys ochen samling kring behovet av en grön omrustning (yrkande 1).I liberalernas partimotion Fö337 redovisar partiet sin syn på desäkerhetspolitiska utvecklingstendenserna i . Motionärerna framhållerattdet var små möjligheter att vid förra försvarsbeslutet göra några som helstsäkerhetspolitiska långsiktsbedömningar. Beslutet var således inte någonanpassning till ett nytt säkerhetspolitiskt läge utan en fortsattstrukturomvandling av svenskt försvar. Förhoppningarna om fred, frihet,demokrati och samarbete i var vida mer optimistiska än i dag.Förhoppningarna är om inte pessimistiska så ändå vida mer realistiska än devarvåren 1992. anser att befinner sig i en övergångsperiodfrån efterkrigstidens blockuppdelning och kalla krig till något som ännu ärsvårt att bedöma. Den direkta hotbilden för svensk del har kraftigt försvagatsoch kommer att bestå , men osäkerheten om den långsiktigautvecklingen är stor. I motionen framhålls att det ligger i intresseatt framtida säkerhetsordning blir så stark som möjlig.De olika europeiska säkerhetsstrukturernas utveckling mot en gemensameuropeisk säkerhet måste beaktas vid långsiktiga bedömningar om svensksäkerhetspolitik. Vad som sålunda anförs om den säkerhetspolitiskautvecklingenbör som sin mening ge regeringen till känna (yrkande 1).Situationen för de hemvändande FN-soldaterna behandlas i motion Fö343 (mp).Att ta emot hemvändande soldater världen över på ett bra sätt är ett problem.Motionären föreslår ett frivilligt samarbetsprogram med befintligafredsorganisationer i samt att det inrättas speciella"efteruppdragsplatser" där soldaterna kan få ta del av andras villkor och fåansvarsfulla uppgifter och möjlighet att integrera sig med övriga samhället.Soldaterna bör vidare uppmanas att delta i ett fortsatt civilt fredsarbete påhemmaplan.I partimotion U401 (c) behandlar sin syn på vissa förändringari försvaret. I motionen anförs att det slut innebär att densäkerhetspolitiska situationen förändrats. Osäkerhetsfaktorerna har en annankaraktär . måste även fortsättningsvis ha ett starktförsvar. Avspänningen mellan staterna gör det dock möjligt att -- liksom iandra länder -- minska försvarsutgifterna. Försvarets struktur måsteemellertidanpassas för att möta de nya hotbilderna. Förmågan och beredskapen att mötanyahot, t.ex. flyktingströmmar eller en katastrof i vårt närområde, måsteständigtutvecklas. Förmågan att värja oss mot kuppartade anfall får ökande betydelse.Samtidigt måste vi behålla handlingsfriheten att bygga upp ett starkareinvasionsförsvar. Den allmänna värnplikten skall enligt motionärerna behållas,och försvaret skall ha en decentraliserad struktur. De nya hotbildernamotiverar att det civila försvaret upprätthålls minst i nuvarande omfattning.Vad som sålunda anförts om försvar föreslås ge regeringentill känna (yrkande 3).UtskottetUtskottet behandlar inledningsvis regeringens förslag till Lag om ändringilagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. I lagenmedgesatt regeringen får ställa en väpnad styrka till förfogande för fredsbevarandeverksamhet utomlands, utan att höra , efter begäran av bl.a.Konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK). Organisationen har den 1januari 1995 bytt namn till (). Som en följd av namnändringen behöver 1 § i lagen ändras. Utskottetföreslår att bifaller regeringens förslag.Flera motioner tar upp frågor som rör säkerhetspolitiska miljöochdess konsekvenser för försvaret.Flera motioner pekar på den osäkerhet som råder beträffandemöjligheterna att nu göra säkerhetspolitiska bedömningar om framtiden och pågrundval av sådana göra säkerhets- och försvarspolitiska vägval. Detta tas uppi kommittémotion Fö203 (m), partimotion Fö337 (fp) samt i kommittémotion Fö202(kds).I kommittémotion Fö203 (m) ifrågasätter motionärerna den förenkladesäkerhetspolitiska beskrivning som regeringen gör. Den politiska osäkerhetenoch de många frågetecknen kring väg är ännu tydligare än 1992,vilket utgör en viktig del av beslutsunderlaget.Vid förra försvarsbeslutet var det enligt partimotion Fö337 (fp) småmöjligheter att göra säkerhetspolitiska långsiktsbedömningar. Den direktahotbilden mot har kraftigt försvagats. framtidasäkerhetsordning måste bli så stark som möjligt, och måstesäkerhetsstrukturernas utveckling i beaktas vid långsiktiga bedömningarav svensk säkerhetspolitik.Centerpartiet anser i sin partimotion U401 (c) att osäkerhetsfaktorerna haren annan karaktär . måste även fortsättningsvis ha ettstarkt försvar. Försvarsutgifterna kan minska. Försvaret måste dock anpassastill att möta nya hotbilder som t.ex. flyktingströmmar och katastrofer. Denallmänna värnplikten skall enligt behållas, och försvaret skallha en decentraliserad struktur.I partimotion Fö204 (v) framhålls att de gynnsamma förändringarna i vårtnärområde är tillräckligt långsiktigt hållbara och av sådan karaktär att demotiverar ytterligare minskningar inom försvarets område. I motion Fö206 (mp)förordas bl.a. att det militära försvaret avskaffas och att medverkartill ett internationellt förbud mot krig.I kommittémotion Fö202 (kds) pekar motionärerna på den internationellasäkerhetspolitiska instabiliteten och att regionala konflikter kan äventyrastabiliteten. Totalförsvaret måste göras mera flexibelt för att kunna medverkai humanitära och fredsbevarande operationer. Det får dock inte urholkatotalförsvarets ekonomi. Återtagningsbegreppet för totalförsvaret bör ges ettdetaljerat innehåll. Civilmotstånd och andra alternativa försvarsformer skallutvecklas. Överväganden om totalförsvarets uppgifter och densäkerhetspolitiskaanalysen bör hållas samman inför nästa försvarsbeslut.Utskottet erinrar inledningsvis om sina tidigare uttalanden om säkerhets-ochförsvarspolitiken under innevarande . Utskottet har sålunda nyligentill utrikesutskottet yttrat (1994/95:FöU1y) sig över proposition 1994/95:19omSveriges medlemskap i den Europeiska unionen och därvid redovisat sinabedömningar om de säkerhetspolitiska nettofördelar som medlemskapet innebärförSverige. I sitt yttrande (1994/95:FöU2y) till finansutskottet över proposition1994/95:25 Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. framhåller utskottet attden säkerhetspolitiska miljön i och i närområde, frånsvenska utgångspunkter, har stabiliserats ytterligare jämfört med då 1992 årsförsvarsbeslut fattades. Återdragandet av de ryska trupperna ifrån de baltiskastaterna har slutförts, och de har 1994 återvänt till . Såväl Finlandsom är medlemmar i unionen.I budgetpropositionen (bilaga 5, s. 3--7) redovisar regeringen vissautgångspunkter rörande den internationella säkerhetspolitiska utvecklingen,medbäring på totalförsvaret . Regeringen anser att de mål ochuppgifter som fastställdes försvarsbeslut bör ligga fast, men densäkerhetspolitiska utvecklingen gör det emellertid möjligt att göra smärreavsteg från nu gällande krav på förmåga och insatsberedskap.Utskottet -- som med uppmärksamhet följer den militärpolitiska utvecklingeni närområde -- delar den bedömning som flera motionärer görbeträffande de betydande svårigheter som råder beträffandesäkerhetspolitiska framtidsbedömningar. Det är emellertid inte aktuellt att nugöra försvarspolitiska vägval för framtiden, som medför långsiktigakonsekvenser för totalförsvaret. Propositionen tar primärt fasta på attbeslutaom försvarspolitiken och totalförsvaret det kommande budgetåret. Förberedelserför beslut om försvarspolitiken för tiden efter nästa budgetår pågår. Allariksdagspartier medverkar i detta.Utskottet kan efter att ha tagit del av regeringens redogörelse konstateraatt regeringens bedömning av det säkerhetspolitiska läget i Sverigesnärområde,och dess inverkan på försvarspolitiken och totalförsvaret under budgetåret1995/96, ligger väl i linje med vad utskottet redan uttalat under innevaranderiksmöte. Utskottet har sålunda inget att invända mot vad regeringen anför.Utskottet utgår från att frågor om totalförsvarets framtida utformningkommeratt behandlas ingående i samband med förberedelserna för nästa försvarsbeslut.Regeringen har organiserat förberedelsearbetet i flera etapper. Regeringen haraviserat att den till nästa kommer att föreslå inriktningavsäkerhets- och försvarspolitiken, mål för totalförsvaret samt principiellafrågor om totalförsvarets utformning. Förslag om den närmare inriktningen avdet militära och civila försvarets organisation och verksamhet i fred och krigavses härefter föreläggas i en andra etapp hösten 1996.Med hänsyn till den osäkerhet som råder om den säkerhetspolitiskautvecklingen, avser regeringen härutöver att lägga in säkerhetspolitiskakontrollstationer, såväl före som efter det planerade försvarsbeslutet.Riksdagen ges därmed, enligt utskottets mening, flera tillfällen attsuccessivtgöra säkerhets- och försvarspolitiska ställningstaganden och att efter handanpassa totalförsvarets mål och inriktning med hänsyn till dessakontrollstationer. Utskottet anser därmed att önskemålet i Fö202 (kds) yrkande14 om att hålla samman överväganden om totalförsvarets uppgifter och densäkerhetspolitiska analysen tillgodoses.Riksdagen kommer sålunda att relativt snart behandla säkerhets- ochförsvarspolitikens inriktning och dess konsekvenser för totalförsvarets mål,verksamhet och finansiering, men i ett mer långsiktigt perspektiv än vad somnuär fallet.Det är enligt kommittémotion Fö202 (kds) yrkande 5 nödvändigt att det inomFörsvarsmakten skapas en struktur för att medverka i internationellafredsbevarande verksamheter. Resurserna för denna får dock inte enligtmotionärernas mening urholka totalförsvarets ekonomi. Utskottet har för sindelingen annan mening än motionärerna i detta avseende. Försvarsmakten bör ävenframgent organiseras för att ha en god förmåga att ställa väpnade styrkor tillFN:s och förfogande. Att medverka i sådana insatser får enligtutskottets mening även positiv inverkan i olika avseenden på Försvarsmaktensutveckling. Någon förändring av det sätt på vilket de fredsbevarandeinsatsernafinansieras är inte påkallad. Därför behöver inte nu ta ställningtill frågan.I motion Fö206 (mp) förordas bl.a. att det militära försvaret avskaffasochatt verkar för ett internationellt förbud mot krig. Utskottet villinledningsvis understryka att ett starkt stöd till och ettkonsekvent hävdande av folkrätten är grundläggande drag i den svenska utrikes-och säkerhetspolitiken. verkar i alla internationella sammanhang föratt mellanstatliga konflikter skall lösas med icke-militära medel. Utskotteterinrar om att alla FN:s medlemsstater har -- genom -- förpliktatsig att lösa internationella tvister med fredliga medel. Vidare skallmedlemsstaterna avhålla sig från hot om eller bruk av våld som riktar sig moten annan stats territoriella integritet eller politiska oberoende. Utskottetkonstaterar sålunda att det redan finns ett internationellt förbud motangreppskrig eller hot om sådant. Enligt finns emellertid enuttrycklig rätt för en stat till militärt självförsvar i händelse av att denutsätts för ett väpnat angrepp. Det finns således ett stöd i stadgan tillmilitärt självförsvar och därmed till att upprätthålla en försvarsmakt.Mot bakgrund av vad utskottet har anfört bör inte motionerna Fö202 (kds)yrkandena 4--6 och 14, Fö203 (m) yrkande 1, Fö204 (v) yrkande 1, Fö206 (mp),Fö337 (fp) yrkande 1 och U401 (c) yrkande 3 bifallas av riksdagen.I motion Fö201 (mp partimotion) och Fö332 (mp) framhålls behovet av attSverige anpassas mot andra hot än rent militära och görs mindre sårbart genomett ekologiskt samhällsbyggande.Utskottet anser att motionärerna för fram förslag till anpassning avtotalförsvaret för att möta hot mot , som inte primärt är avmellanstatlig eller mellanfolklig natur. förmåga att mötapåfrestningar av den art som motionärerna aktualiserar är ytterst ett resultatav den förda politiken inom en mängd olika områden. Delar av totalförsvaretsresurser och det civila samhällets beredskapsförberedelser i fred kantillgodogöras t.ex. vid katastrofer och flyktingströmmar. Överväganden om påvilket sätt totalförsvaret skall utformas även för dessa typer av hot ingårenligt utskottets mening i förberedelserna för nästa försvarsbeslut.MotionernaFö201 (mp) yrkandena 1 och 14 och Fö332 (mp) yrkande 1 bör därför intebifallasav riksdagen.Miljöpartiet säger i motion Fö201 (mp) yrkande 13 nej till observatörskapeller medlemskap i och kräver öppenhet från regeringens sida när detgälleragerandet i EU på det försvarspolitiska området. Därför bör det genomföras enfolkomröstning efter regeringskonferensen 1996.Utskottet delar motionärernas krav på öppenhet från regeringens sida när detgäller medverkan i unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik(GUSP). Genom den utvidgning av VEU-kretsen som ägt rum har dess betydelse somforum för europeiska säkerhetspolitiska diskussioner ökat. Utskottet hartidigare (1994/95:FöU1y) pekat på de fördelar som observatörskapet kan ha. Ettaktivt svenskt observatörskap i VEU ger insyn i, information om och tillgångtill de europeiska säkerhetspolitiska diskussioner som pågår i den utvidgadeVEU-kretsen.