bet · GI01SoU13 · 1995-03-21 00:00:00 — I båda grupperna meddopningserfarenhet har drygt tre fjärdedelar druckit alkoholunder . Det är betydligt fler än i den gruppsom inte har någon dopningserfarenhet.Definitionen av storkonsumenter av alkohol är att de drickermer än en halv flaska sprit eller en flaska vin eller fyraburkar starköl eller sex burkar folköl mer än två gånger permånad.De pojkar som säger sig ha dopningserfarenhet, framför allt desom säger sig ha större erfarenhet, dominerar också i den gruppsom har en större alkoholkonsumtion. En fråga gällde hembränt.Man kan förvåna sig över att konsumtionen av hembränt är så storsom den är. Det är återigen en mycket stor skillnad mellan dengrupp ungdomar som inte har dopningserfarenhet och den grupp somhar ringa eller större dopningserfarenhet.7 % i den grupp som saknar dopningserfarenhet säger sig haanvänt narkotika . I dopningsanvändargrupperna är detupp till åtta gånger fler som också säger sig ha prövatnarkotika. Skillnaden framstår som mycket stor. Det kan varaintressant att notera att de som har ringa erfarenhet avsteroider, dvs. de som har prövat steroider, också tycks kunnapröva mycket annat men inte stanna i ett alltför tydligtmissbrukarmönster.Jag kanske skall påpeka att frågan om hembränt gäller dem somhar konsumerat hembränt fem gånger eller fler under de senastetolv månaderna. Den frågan ställdes inte i . Där hadevi inte hunnit få med den, men på de andra orterna har vi ställtden.Det handlar också om andra medel. Många säger sig ha använtkoffeintabletter. Ett antal har använt efedrin. Återigen kan manse den mycket tydliga förskjutningen mellan de elever som intehar prövat dopning och de som har prövat dopning.När vi påbörjade dessa studier tänkte vi oss att de som hållerpå med anabola steroider naturligtvis skulle vara mycketmålmedvetna kroppsbyggare eller målmedvetna idrottsmän som harett syfte med sina liv som har med sundhet och hälsa att göra.Tyvärr pekar våra siffror på att det inte verkar vara så. Viförsökte leta efter någon sorts kärna i användargruppen, framförallt bland dem som sade sig ha större erfarenhet avdopningspreparat. I gruppen under vad som karaktäreriseras somstorkonsument hittade vi till slut tio som föll utanför ramen,som hade ett sundare beteende än majoriteten. Det är alltså baratio personer i en grupp om 59 personer. Det här bekräftadeegentligen i sin presentation. Han kanske inte taladeså mycket om alkohol, men han sade att de som håller på med dethär även använder mycket andra preparat.Så här långt har vi kommit med våra enkätstudier. Det ärmycket svårt för oss att komma utanför de kretsar där det ärlätt att genomföra enkäter. De personer som är äldre än 19 årvet vi inte så mycket om. Vi försöker nu utveckla strategier ochmetoder för att undersöka hur stor användningen av steroidernaär bland de personerna.Den andra typen av studier som finns gäller extrapolering,dvs. omräkning eller uppräkning av tull- och polisbeslag. Deberäkningarna har jag inte gjort själv utan sett i olikatidningar och i olika litteratur. De skulle kunna räcka förårsbehovet för mellan 50 000 och 150 000 användare. Det är enteoretisk uppräkning av beslaget.Vi utgår från att det fortfarande handlar om män. Detta är ettspecifikt manligt problem. Om vi lägger oss i mitten, vid100 000 användare, och på åldersgruppen 15--, skulle detmotsvara av den manliga befolkningen i den åldersgruppen.Det är alltså en ganska stor andel. Om vi går ner iårsklasserna -- SCB har ju indelat sin statistik ifemårsintervaller -- och tittar på åldersgruppen 15--34 årfinner vi att det motsvarar av den manliga befolkningen iden åldersgruppen. Om vi baserar oss på dessa siffror betyderdet att i princip var tolfte man i åldersgruppen 15--ärsteroidanvändare.Vi kan inte säga vad som är helt sant och heltfel. Det går inte. Det håller inte materialet för. Jag tror dockatt gymnasiestudien är representativ för hur det ser ut iåldersgruppen 16--, men i fallet med extrapoleringhar vi kanske pekat på en annan ytterlighet i fråga om dem somär --. Där kan enligt dessa siffror missbruketvara ganska omfattande. Det här är ett sätt att få reda på det,men vi skall naturligtvis också försöka hitta andra sätt.Jag skall avsluta med att litet kortfattat nämna vad pojkarnamissleds av och som kanske gör att de svarar fel, framför alltnär det gäller tillväxthormoner, i våra enkäter. varinne på detta. Det finns annonser om olika preparat, s.k.kosttillskott, i många kroppsbyggartidningar. De finns också ien hel del magasin och tidningar som finns i idrottssammanhangoch i andra sammanhang. Det ligger naturligvis en stor sanning iatt man blir vad man äter. Det är bara det att det i dessaannonser inte handlar om mat utan om en mängd olikakosttillskott. Man drar nytta av en namnlikhet. Gamma boliclåter t.ex. förvillande likt anabolic. Sterobols låterförvillande likt steroids.Om preparatet sterobols skulle leva upp till vad man utlovarär det kriminellt att sälja det, enligt lagen om förbud motvissa dopningsmedel. Så här står det om preparatet: Det är ettväxtextrakt med anabol verkan. Det innehåller smilax somstimulerar kroppens egen produktion av testosteron. Detinnehåller betasistosterol som stimulerar kroppens produktion avtillväxthormon.Enligt lagen om förbud mot vissa dopningsmedel är sådanapreparat som påverkar den endogena produktionen av såvältestosteron som tillväxthormon förbjudna.Jag tror att jag stannar där. Tack!Göran : Jag tänkte börja med att ge en mycket kortfysiologisk bakgrund.Missbruk av anabola steroider innebär missbruk av hormoner.Anabola steroider, manligt könshormon, verkar genom att det gårin i cellerna och påverkar hur cellerna läser av DNA. Ifosterlivet gör testosteron att ett manligt embryo utvecklastill ett pojkfoster. Framför allt påverkas könsorganen ochhjärnan, så att en pojke vid förlossningen föds i en pojkeskropp och med en pojkes beteende. Pojkar och flickor har sedanfram till puberteten ungefär lika stora halter av testosteroneller manligt könshormon. Vid puberteten ökar pojkenstestosteronproduktion i testiklarna, så att den blir tio gångerså stor som hos flickorna. Det leder till att pojken blir enman. Könsorganen påverkas och behåras. Pojkarna får ochmuskeltillväxt, och det blir en psykisk förändring som ärvälkänd för alla.Vid missbruk av anabola steroider blir det så att säga entredje testosteronchock för mannen. Än så länge har vi enrelativt fragmentarisk kunskap om vad det innebär. Men med tankepå vad vi vet om testosteronets inverkan i fosterlivet och vidpuberteten, som är genomgripande förändringar hos mannen, trorjag att man kan förstå att de hundrafaldiga överdoser som skerunder missbruk kan få genomgripande konsekvenser.Jag skall fortsätta med att prata litet om fysiologi (bild 1).Testosteron tillverkas hos mannen i testiklarna. För att detskall tillverkas krävs ett annat hormon som kommer från hjärnan,nämligen LH. Det är samma hormon som ökar väldigt hos kvinnornavid tiden för ägglossning och då kan ge vissa besvärandepsykiska symtom. Som svar på LH producerar testiklarna alltsåtestosteron. När testosteronet kommer upp i hjärnan kännerhjärnan det, märker när det är tillräckligt mycket och minskardå på LH.Det som händer när man tillför testosteron eller någon annananabol steroid utifrån är att hjärnan känner att det ärtillräckligt mycket eller alldeles för mycket och stänger avLH-tillförseln och därmed testiklarna, som efter ett långvarigtmissbruk av anabola steroider kan krympa ihop till enförpubertal pojkes testikelstorlek. Därav uppkommer sterilitetoch ett beroende av en kontinuerlig tillförsel utifrån avtestosteron för att man skall känna sig som en man.Då kommer jag in på vad detta får för medicinska biverkningar.Jag är psykiater. Därför skall jag bara mycket kort gå in på detsomatiska (bild 2). Det är känt att användningen gerleverskador. Det finns helt klart ett samband med godartadelevertumörer. Det är mera tveksamt om användningen också kan gelevercancer. Blodfetterna påverkas så att de farliga fettsyrornaökar och de goda fettsyrorna, som ni säkert har hört talas om,minskar. Därav accelererar arteriosklerosen, åderförkalkningen.Personer som är kan få hjärtinfarkter.Sannolikt kan åderförkalkningen också ge psykiska förändringar.Vi har hört om acne och gynecomasti -- bröstkörteltillväxt hosmän. Vi har hört om sterilitet och epifysslutningar, dvs. , om man börjar med dopning innan puberteten är genomlevd,blir kortare till växten än vad man var ämnad att bli.Kvinnor som använder dopningspreparat blir viriliserade. Defår manligt håravfall, skäggväxt, clitorisförstoring ochbasröst. Det är irreversibla förändringar.Jag skall nu ta upp psykiska biverkningar (bild 3). Man kan fåökad aggressivitet, ökad irritabilitet, ökad sexualdrift ochaffektiva psykoser. Jag kommer att gå in på det i detalj senare.Man kan få hallucinationer, paranoia, och kan bli beroende.Beroendet är minst belagt, men det finns starka indikationer sompekar på det.Det typiska är att man under pågående missbruk av anabolasteroider utvecklar ett maniskt syndrom (bild 4). Man får enstegrad självkänsla. Man kan känna sig världsbäst, osårbar ochsom en övermänniska. Man är störst, bäst och vackrast. Detuppstår en ökad irritabilitet, överaktivitet, träningsfixeringoch ett minskat sömnbehov. Man kan träna . Man får enökad sexuell libido och potens, och ur olika aspekter blir manomdömeslös. Detta är generellt för ett maniskt syndrom inompsykiatrin. Det är precis detta som kan framprovoceras. Vi kangå in på detaljer sedan.Om man förenklar kan man säga att depressiva symtom ärmotsatsen till maniska syndrom. De är, som sade,vanliga i abstinensfasen, men de kan också komma under pågåendemissbruk. Då är det vanligt att man kryddar med litet amfetaminoch annat som håller den maniska sidan gående. Depressioninnebär sänkt självkänsla, skuldkänslor för sådant man hargjort, förtvivlan över förlust av muskelmassa och förlust av denhärliga omnipotenskänsla som man tidigare hade. Man kännerhopplöshet och får självmordstankar. Man kan t.ex. kännahopplöshet inför att man är beroende av dessa steroider för attmå bra som man efter några kurer märker attsteroiderna gör en illa (bild 5).Man drabbas av sänkt libido, impotens, trötthet ochlikgiltighet. Man känner sig som en hundraårig gubbe. Det ärinte så roligt att känna sig sådan om man är 20--, men såkänner man sig utan testosteron i kroppen. Man kan också ha merallvarliga symtom, men jag skall inte göra någon rangordning.Man kan få schizofreniliknande symtom (bild 6). Det finnsbeskrivet i litteraturen. Jag har själv träffat en kille somplötsligt, efter ett mycket intensivt missbruk och efter etthalvårs abstinens, fick en hallucinos som till alla kvalitetertydde på en hjärnskada. Han fick lyckoupplevelser och kontaktmed . Eftersom han var utvald kände han att varefter honom. efteråt är han ett terapifall.Tidigare var han en intelligent, frisk och sympatisk ung man.Jag sade att beroendet är det som är minst belagt. Men mankänner ett intensivt välbefinnande under pågående missbruk ochett kraftigt illabefinnande under abstinens. Dessa känslor ärnaturligtvis en motor för en beroendeutveckling. Man kan iakttaatt går åt till att finansiera detta missbruk. Detblir ett ekorrhjul. Det ter sig som ett beroende. Definitionenpå ett beroende är att man inte slutar trots uppenbara negativakonsekvenser, kroppsligt, psykiskt och socialt (bild 7).Jag skall komma in på våldsaspekten. Den är helt klart knutentill det maniska syndromet. Det finns ett flertal publiceradefallberättelser i vetenskaplig litteratur (bild 8). Det finnsmängder av anekdoter. En handlar om en kille, som råkar ha enfrisk enäggstvilling. Han är stadgad, har arbete och familj. Hanbörjade med anabola steroider. Både han och hans tvillingbrortränade styrkelyft, men den ene brodern börjadealltså med steroider. visade han dessa maniskasymtom med irritation, storhetsvansinne, förföljelsemani, dvs.paranoia, och hallucinationer. började han grubbla överen trivial kommentar som han hade fått på en bensinmack av ettaffärsbiträde. Han kände sig på något mystiskt sätt nedvärderadav den banala kommentar som han hade fått. Han grubblade helanatten och kom in i någon form av rus. tog han med denhär kvinnan under pistolhot. sköt han henne iryggen. När han sedan satt i fängelse blev han deprimerad. Hankom in i abstinensfasen och återgick sedan till sitt normalatillstånd där, inom parentes, tvillingbrodern hadebefunnit sig.Stimulerad av dessa erfarenheter började man görauppföljningar av kroppsbyggare (bild 9). Man frågade om de hadeanvänt anabola steroider. Sedan intervjuade man dem. Det visadesig då att sammanlagt en tredjedel hade haft psykotiskasjukdomstillstånd eller enstaka symtom, t.ex. hallucinationer,förföljelsemani och vanföreställningar.Samma grupp tittade också speciellt på våld mot kvinnligapartners. Jag skall redovisa deras slutsats:"These findings support the anecdotical evidence that wivesand girlfriends of AAS users may be at risk of serious injuryfrom users while they are on drug. Thus AAS users may imposerisks not only to the user, but also to the women close tothem. "Olika fall och sådana här intervjuer är ju inga vetenskapligabevis. Ett vetenskapligt bevis kräver så att säga ettexperiment. Det har gjorts en sådan studie som publicerades iden amerikanska läkartidningen (JAMA) 1993 (bild 10).Den här typen av experiment innebär stora etiska svårigheter,eftersom det inte är några läkemedel som man prövar, utan detmotsvarar att pröva radioaktiv strålning eller liknande, vilketman inte kan göra på friska försökspersoner. Men man genomfördei alla fall detta i en mycket blygsam skala med försökspersoner,som var friska och frivilliga män. De var inte "bodybuildare"och hade inte heller någon psykisk sjukdom eller något missbruki bakgrunden. Dessa personer fick sex tabletter. Deundersöktes av psykologer, sjuksköterskor och läkare tre gångerom dagen. fick de placebo. Deföljande fick de metyltestosteron att intagenom munnen. Det kan sägas vara den maximala fysiologiska dosenom man använder detta som ett läkemedel för någon som t.ex.saknar testiklar. Sedan gav man ensexfaldig överdos. Det var så att säga den kompromiss man gjordemed tanke på etiken. Detta gjordes i mycket blygsam omfattning,satt i relation till det som vi hörde , hundrafaldiga överdoser . Efter sexfaldigöverdos gavs placebo.Under de med högdos inträffade ett fall av maniskpsykos hos en tidigare fullt frisk man, ett fall av hypomani --alltså en nästan manisk psykos -- och ett fall av fulltutvecklad depression. Mellan och dagarna med placebokunde man för hela gruppen uppmäta statistiskt signifikantaskillnader i variablerna: eufori, energi, libido, irritabilitet,humörsvängningar, våldsimpulser, vrede, distraktibilitet,glömska och förvirring.Studien som ju är helt konsistent med anekdotiska rapporteroch fallserier och som i och för sig också är konsistent medmedicinskt sunt förnuft -- man har ju gjort många tester medråttor -- får anses visa att anabola steroider med stor risk gerpsykiska biverkningar såsom fullt utvecklad psykisk sjukdom.För ett våldsbrott krävs det dock mycket annat än psykisksjukdom. Jag vill helt kort visa en modell (bild 11):Det hjärnlika föremålet skall symbolisera en individ somriskerar att begå ett aggressions- eller våldsbrott. Allavåldsimpulser som vi människor får försöker vi att hålla ifrånoss med något slags impulshämning. Våldsbrott är som regelimpulsgenombrott. Jag kommer att gå in påimpulshämningsfunktionen litet grand. Aggressivitet är envariabel -- man kan känna sig förbannad. Helt klart kan anabolasteroider öka den variabeln. Tolkningen av verkligheten kanpersonlighetsmässigt vara litet snedvriden -- man kan vara litetparanoid, sensitiv, snarstucken och lättstött. Men steroidernakan också öka sensitiviteten. Ju lättare man blir stött, destolättare leder det till våldsbrott.Har man , vilket de flesta har, att man inte skall slåssoch lösa konflikter med att slå på käften, så gör man kanskeinte det. Men har man att det är tufft och schyst att slånågon på käften så ökar naturligtvis risken för att man gör det.Det finns väl all anledning att tro att åtminstone stora grupperanvändare av anabola steroider tillhör en subkultur där våld ärglorifierat.Jagstyrka är den repertoar man har att möta kränkningar ochmotgångar med. Om man har svag jagstyrka ochpersonlighetsstörningar så är man mer missbruksbenägen. Jagtycker att data på ett utmärkt sätt visadeatt missbrukare av anabola steroider ofta också har annatmissbruk på grundval av en bristande jagstyrka.Men om alla dessa faktorer samverkar och det blir en impulsför aggression så finns det också någonting med impulshämning,som jag nämnde, nämligen serotoninsystemet i centralanervsystemet (bild 12). Det är ett hämmande neuronsystem, dvs.det hämmar impulser. Särskilt rättsmedicinarna vet att det finnsmänniskor som har en avsevärt lägre serotoninfunktion i hjärnanän majoriteten. Dessa människor är överrepresenterade blandmänniskor med impulskontrollstörningar, bland aggressiva, blanddeprimerade, självmördare, dråpare -- att säga mördare vore rättom man avser ett överlagt mord, men i det här fallet handlar detom att slå ihjäl någon i hastigt mod -- och även mordbrännareoch alkoholister. Egentligen är detta en mycket sårbar grupp somuppgår till en relativt hög procent av befolkningen, beroende påvar man sätter gränsen.Min poäng är att ett svagt serotoninsystem lättare kan ledatill impulsgenombrott. Det förklarar varför vissa missbrukarebegår våldsbrott medan andra inte gör det.Andra riskfaktorer är naturligtvis annat parallellt missbruk,t.ex. alkohol som vi alla vet ger minskad impulshämning -- i högre grad efter för den impuls man får än vad man görannars. Annat narkotikamissbruk -- cannabismissbruk -- gerförändrad verklighetsuppfattning, dvs. förändrad tolkning avomvärlden. Detsamma gäller amfetamin. Extacy ger minskadimpulshämning genom påverkan av serotoninsystemet (bild 13).Det värsta scenario som kan inträffa är alltså en missbrukareav anabola steroider tillsammans med annat missbruk såsomamfetamin eller alkohol som har fått en övertygelse avförföljelse. Han har en personlighetsstörning och lågimpulskontroll, dvs. låg tolerans för frustrationer ochprovokationer etc. Han kanske rent av har en våldsideologi,t.ex. När alla dessa faktorer sammanfallerfinns det säkerligen en mycket stor risk för våldsutbrott (bild14).Sammanfattning: Anabola androgena steroider har en storindividuell variation av psykiska effekter som spänner från enlätt eller kanske t.o.m. önskad stegring av aggressiviteten fullt utvecklad psykisk sjukdom med eller utan patologisktaggressivt beteende. Detta kan bero på konstitutionellafaktorer, subkulturella faktorer och annat missbruk (bild 15).Ordföranden: fortsätter hearingen och jag skall be attfå överlämna ordet till kommissarie frånRikspolisstyrelsen.Eva Brännmark: Låt mig börja med att säga att vi frånRikspolisstyrelsen välkomnar det initiativ till en utredning somregeringen har tagit. Vi har faktiskt själva redan för ett parår sedan i redovisningar som vi har gjort tillJustitiedepartementet och tagit upp detangelägna i att man får till stånd en straffskärpning på områdetmed dopningsmedel.Vi har kunnat se att knytningen till narkotika har varitganska stark. Vi har kunnat konstatera att det är mycket storapengar i omlopp på den här marknaden. Det är stora förtjänsteroch straffen är mycket låga. Straffvärdet gör att depolismyndigheter som har att handlägga den här typen av brottinte precis högprioriterar detta område.Det kan ha att göra med ett par olika saker. Dels att man intehar så goda kunskaper på området, vare sig på åklagarsidan ellerpå polissidan, dels att straffvärdet är så lågt att manprioriterar annan typ av brottslighet före detta.Vi hör litet då och då talas om att beslagen skall vara en bravärdemätare på hur man skall se på den här typen avbrottslighet. Jag vill varna litet för att man fäster alltförstor tilltro till beslagen. Visst skall man ta hänsyn till dem.Men i mycket stor utsträckning är både tull- och polisbeslagenen värdemätare på hur stora insatser man gör för att komma åtden här typen av brottslighet.Om vi tittar på vad som har gjorts från polisens sida under desenare åren finner vi att vi har haft ett mycket gott samarbetemed . De har ställt upp och genomfört mycketutbildning för polis, åklagare och andra myndighetspersoner. Detär åtskilliga hundra, om de inte till och med kan räknas ifyrsiffriga tal, som har fått utbildning genomRiksidrottsförbundets försorg. Det var de som inledningsvis sattinne med de bästa kunskaperna på det här området.Vi har försökt att uppdatera oss själva och vår egen personalså gott vi har kunnat. har viregionala kontaktmän i narkotikafrågan i varje län i helalandet. De har ett regionalt ansvar. Vi tar in dem centralt ochuppdaterar dem . Det är personal från polisen,tullen, kriminalvården och . Sedan skickar vi hemdem för att i första hand naturligtvis uppdatera den egnapersonalen, men också andra myndigheters personal ochorganisationer m.fl.Framför allt tull och polis, men även de andrarepresentanterna, gör många förebyggande insatser genom att varaute i skolorna och tala med ungdomar på alla nivåer, beroende påhur man har gjort uppläggningen i de olika delarna av landet. del av ungdomarna i skolorna, föräldrar, lärare,organisationer, arbetsgivare och faktiskt även arbetsplatser,får den här typen av information. Där det finnsmilitärförläggningar vet jag att man också är ute på dem och gerinformation.Trots detta vet vi att man både på polis- och åklagarhållanser att man får för litet kunskap runt dopningsproblematiken.Det gäller framför allt utredningsdelen. Rent allmänt harinformationen runt dessa frågor gjort att kunskapen börjar blirelativt hyfsad. Men just när det gäller hur man skall driva enutredning, hur man skall driva en spaning, hur man skall kommanågon vart med detta hör vi att man behöver få merråd och vägledning. Vi har för avsikt -- det är bara det atttiden inte riktigt har räckt till för oss -- att uforma någonsorts checklista över vad polismännen skall tänka på i sambandmed sådana här utredningar. Vi har också tänkt att det skallvara en checklista som ger vägledning i djungeln av preparat avolika slag. Det finns en del sådant material som vi hartillgängligt och som faktiskt också har gått ut via de regionalakontaktmännen. Men betydligt mer kan göras på det området.Arbetet gentemot gymen är något som prioriteras mycket ute ilandet, särskilt bland kontaktmännen. På många områden har mantillsammans med m.fl. lyckats få till ståndöverenskommelser om att utföra tester. Men det finns dess värreett antal gym som inte vill ansluta sig. För att kunna kommatill rätta med dem behöver kanske mer resurser tas i anspråk.Det finns också personer som har gått på gym, som har anslutitsig till dopningskontroller, vilka av olika anledningar intevill vara kvar efter det att man infört tester. De behöver ocksåfångas upp. Vi har fått indikationer på att de gårvidare till privata gym och till arbetsplatser där det kanskefinns utrustning som gör att man kan träna litet mer aktivt isamband med att man använder sig av sådana här preparat.De indikationer vi har fått tar vi på största allvar. Vitycker att det finns all anledning att gå vidare och göranågonting åt detta. Men det är som ni förstår inte helt lätt.En annan viktig grupp som man behöver ta tag i finns påmilitärsidan. Jag vet att de militära myndigheterna gör en heldel på den här fronten. Men frågan är om det inte går att göraännu mer genom att t.ex. ge befälen en utbildning som gör att deenklare kan se när någonting inte står riktigt rätt till ellernär det kommer indikationer på att den här typen av missbruk ärpå gång inom någon militärförläggning.Vi tror också på information till företagare, eftersom det germöjlighet att fånga upp dem som går på privata gym eller tillföretagens egna gymnastiklokaler.