bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — Enligt företrädarna för (c), (v) och (mp) bordeutskottet ha uttalat att både den förra och den nuvaranderegeringen borde ha varit mer ambitiösa och mer öppna motriksdagen i fråga om redovisningar av Öresundsbroprojektetsekonomiska förutsättningar.Med anledning av arbetssättet i pensionsarbetsgruppen vill (v)och (mp) uttala att det från demokratisk synpunkt är av vikt atten klar skiljelinje upprätthålls mellan ett parlamentarisktkommittéarbete och sådana samtal och överläggningar som kanförekomma mellan vissa partiers representanter vid sidan omkommittéarbetet.När det gäller utbytet av styrelseledamöter i StiftelsenFramtidens kultur har (m) och (fp) velat uttala attkulturministern inte kan anses ha handlat på ett frånkonstitutionella utgångspunkter tillbörligt sätt, när hon isamband med utbytet förordade en inriktning av stiftelsensbidragsverksamhet som saknar stöd i stiftelseförordnandet.Liknande kritik hade (m), (fp) och (c) velat rikta motutbildningsminister , när han genom sitt agerandegentemot forskningsstiftelserna försökt förmå dem att träffaformella överenskommelser med regeringen om att fördelastiftelsernas medel på ett sätt som skulle strida mot deförordnanden som stiftelsernas styrelser har åtagit sig attfölja.Representanterna för (m) hade med anledning av statsrådetMargareta uttalande velat att utskottet skulle haframhållit vikten av att statsråd ålägger sig återhållsamhet isamband med uttalanden som kan uppfattas som ett ifrågasättandeav andra länders agerande.Enligt företrädarna för (m) och (fp) borde utskottet ha sagtsig ha för avsikt att återkomma till verksamheten vid Rådet förmångfald inom massmedierna vid ett senare tillfälle.1. Regeringsskiftet 1994 -- redogörelse för procedurenUtskottet har i tidigare granskningsbetänkanden lämnatredogörelser för de regeringsskiften som ägt rum under den nyaregeringsformens tid (, 1978, 1979, 1981, 1982, 1986,1990 samt 1991). I det följande redogörs för regeringsskiftetefter valet 1994.Proceduren vid ett regeringsskifte regleras i regeringsformen6 kap. Bland annat föreskrivs att talmannen skall kallaföreträdare för varje partigrupp i till samråd närstatsminister skall utses. Talmannen överlägger även med vicetalmännen och avger sedan förslag till . Röstar mer änhälften av ledamöter mot förslaget, är det förkastat.I annat fall är det godkänt. Detta innebär att minst 175ledamöter måste rösta mot förslaget för att det skall varaförkastat. En närmare redovisning av reglerna m.m. lämnas i1991/granskningsbetänkande (1991/92:KU30 s. 5 f.)Det allmänna valet innebar följandefördelning av riksdagsmandaten:Socialdemokraterna 161Moderata samlingspartiet 80Centern 27Folkpartiet liberalerna 26Vänsterpartiet 22Miljöpartiet de gröna 18Kristdemokratiska samhällspartiet 15En promemoria om regeringsskiftet efter valet harupprättats av kammarsekreterare. Promemorian haranmälts till och har fogats till protokollden (prot. 1994/95:74).Av promemorian och protokoll framgår bl.a.följande.På förmiddagen dagen efter valet -- måndagen den 19 september1994 -- inlämnade statsminister sin ansökan omentledigande till talman . Talmannenentledigade statsministern och övriga statsråd. Honerinrade om att entledigade regeringsledamöter uppehåller sinabefattningar till dess ny regering har tillträtt. Under dagenförde talmannen samtal med samtliga ledare för de partier sominvalts i och överlade därefter med de vice talmännen.Senare samma dag uppdrog talmannen åt attundersöka förutsättningarna för att bilda en regering medbredast möjliga underlag. På förslag utsattesett nytt möte mellan honom och talmannen till dagen därpå föratt då skulle ges tillfälle att rapportera omsitt uppdrag. Direkt därefter informerade talmannen de vicetalmännen och även övriga informerade talman . meddelade att han haft kontakt med samtliga partiledare och atthan behövde utsträckt tid för att fullfölja sitt uppdrag. Hanbeviljades detta och ett nytt möte utsattes till onsdagen den 21september.Vid mötet mellan talmannen och IngvarCarlsson rapporterade om sitt uppdrag. Hans uppfattningvar, efter att ha haft kontakt med samtliga partiföreträdare,att en enpartiregering bestående av socialdemokrater och medbrett samarbete också över blockgränser skulle ha bästförutsättningar. Talmannen hade direkt därefter åter samråd medövriga partiföreträdare och redogjorde vid dessa samtal för detandra uppdrag hon avsåg att ge ,nämligen att undersöka förutsättningarna att bilda enenpartiregering med erforderligt stöd i . Talmannenredogjorde även för det tredje uppdrag som hon, vid positivtbesked, avsåg att senare ge honom, nämligen att fullföljaförberedelsearbetet att bilda en regering.Därpå överlade talmannen med de vice talmännen. Därefter fickIngvar i uppdrag att undersöka förutsättningarna föratt bilda en enpartiregering med erforderligt stöd i riksdagen.Ingvar meddelade att han önskade redogöra för dettamorgonen därpå, . Talmannen meddelade honom atthon avsåg att vara tillgänglig per telefon försynpunkter från övriga partiföreträdare. Talmannen hade inte föravsikt att på nytt samråda med dem, såvida inte önskemål däromframställdes, eftersom de redan informerats om det planeradetredje och sista uppdraget från talmannens sida.Torsdag morgon återkom ochmeddelade att förnyade kontakter med partiledare visade att hanskulle få erforderligt stöd för att bilda en enpartiregering.Direkt därefter överlade talmannen med de vice talmännen. fick därpå uppdraget att fullfölja förberedelsearbetetmed att bilda en ny regering. Därefter informerade talmanTroedsson statschefen tillträdande talmannen informerades omförberedelsearbetet inför bildandet av en ny regering avIngegerd . Sedan BirgittaDahl valts till ny talman övertog hon arbetet medregeringsbildningen.Under eftermiddagen samtalade talman medledarna för riksdagspartierna. Därefter informerade talmannen device talmännen. Sedan sammanträffade hon på nytt med IngvarCarlsson. informerade talmannen kammarens sammanträde föreslogtalman att till ny statsminister utseIngvar , som avsåg att bilda en regering bestående avföreträdare för Socialdemokraterna. Efterytterligare en bordläggning prövades talmannens förslag avriksdagen vid sammanträdet torsdagen den 6 oktober.Inför omröstningen avgav företrädare förrespektive parti följande röstförklaringar.Vänsterpartiet förklarade att de efter samtal med IngvarCarlsson hade valt att rösta för en socialdemokratiskstatsminister.Folkpartiet liberalerna ansåg att det vore en stor fördel omregeringen hade en egen majoritet i . Folkpartietliberalernas företrädare förklarade att partiet tolkarregeringsformen så, att det gäller att bedöma om den föreslagnalösningen av regeringsfrågan är den bästa. Däremot ser partietinte omröstningen om talmannens förslag till statsminister somett ställningstagande till den föreslagna statsministernspersonliga lämplighet som regeringsbildare eller till dentillträdande regeringens politik. hade enligtFolkpartiet liberalerna inte tillräckligt ingående prövatförutsättningarna att bilda en majoritetsregering. Därför avsågpartiet att rösta nej till förslaget att utse tillstatsminister med uppdrag att bilda en socialdemokratiskminoritetsregering.Moderata samlingspartiet förklarade sig ha avstått från attrösta när talmannens förslag till statsminister har framståttsom en naturlig följd av det parlamentariska läget. Mot denprincipiella bakgrunden fann partiet det naturligt att de -- påsamma sätt som i motsvarande situation 1982 -- lade ned sinaröster.Centern förklarade att valet av statsminister enligt derasuppfattning är en fråga om att pröva huruvida talmannens förslagöverensstämmer med den parlamentariska princip som är utformad igrundlagen. riksdagsgrupp ansåg att talmannens förslagvar i enlighet med den parlamentariska situationen. Centernsföreträdare förklarade att detta inte på något sätt innebar ettställningstagande till den politik som regeringen avsågatt föra. riksdagsledamöter avsåg därför att avstå vidvoteringen om statsminister.Miljöpartiet de gröna förklarade att de hade förordat enregering med bredast möjliga majoritet och att de också hadesagt sig vara villiga att bidra till detta. För att aktivtstödja valet av statsminister hade de velat ha utfästelser omatt kärnkraften skulle börja avvecklas under mandatperioden.Miljöpartiets företrädare förklarade att de inte hade fått någrasådana löften, vilket gjorde att partiets ledamöter avsåg attavstå i voteringen.Kristdemokratiska samhällspartiets förträdare anförde attförslaget att till ny statsminister utse varnaturligt utifrån valutslaget. Partiet avsåg att lägga ned sinaröster i voteringen. Detta skulle inte uppfattas som ettställningstagande till den blivande regeringens politik.Voteringen utföll så att 180 ledamöter röstade ja och 26ledamöter röstade nej. 130 riksdagsledamöter avstod från attrösta. hade alltså godkänt talmannens förslag ochutsett till ny kl. 9.00 anmälde förriksdagen de statsråd han utnämnt att tillsammans med honom ingåi regeringen och avgav en regeringsförklaring. ägdepartiledardebatt rum med anledning av regeringsförklaringen.Den lämnade redogörelsen föranleder inte något uttalande frånutskottet.2. Regeringens sammansättning och regeringsarbetetsorganisationRegeringen fattade statsminister fyra beslut omförordnanden enligt 7 kap. 5 § regeringsformen för statsråd atti vissa departementschefers ställe handlägga ärende eller gruppav ärenden. Ett av dessa beslut gällde statsrådet som i utrikesministerns ställeförordnades att föredra bl.a. lagstiftningsärenden om deteuropeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).Den 16 juni 1994 entledigade statsminister statsrådetoch chefen för och naturresursdepartementet OlofJohansson. utsågs statsrådet till chefför Miljö- och naturresursdepartementet. Statsministernmeddelade dessa förändringar i en skrivelse till talmannen.Den 16 juni 1994 förordnades statsrådet enligt7 kap. 5 § regeringsformen att i chefens för Miljö- ochnaturresursdepartementets ställe vara föredragande i fråga omdels en ansökan från Öresundskonsortiet om tillstånd enligtvattenlagen att få utföra den svenska delen av enÖresundsförbindelse, dels en ansökan om tillstånd enligt 4 kap.lagen om hushållning med naturresurser m.m. att bygga en fastförbindelse över . Statsrådet förordnades den 1juli 1994 att i chefens för Miljö- och naturresursdepartementetställe vara föredragande i ärenden som har anknytning tillanläggandet av en fast förbindelse för järnvägs- och vägtrafiköver Öresund.Vid regeringssammanträdet föredrog statsrådetLaurén två ärenden rörande en fast förbindelse över Öresund.Regeringen biföll, med vissa villkor, ansökan rörande fastÖresundsförbindelse.Statsråden , och anmälde den 16 juniskiljaktig mening till protokollet enligt 7 kap. 6 §regeringsformen och anförde bl.a. att miljöprövningen avÖresundsförbindelsen enligt deras mening inte visat attÖresundskonsortiet kan utforma förbindelsen så att uppställdamiljökrav kan anses uppfyllda. Den ansökta Öresundsförbindelsenkunde enligt deras mening inte komma till utförande.Regeringen fattade beslut vid sammanträdet den 20 juli 1994att uppdra åt i och att bilda en grupp med uppgift att bl.a. samordnade svenska myndigheternas kontroll i samband med utförandet avden svenska delen av Öresundsförbindelsen. Statsrådet var föredragande.Den 16 juni 1994 förordnades arbetsmarknadsminister att i utrikesministerns ställe föredra ärenden somgäller nordiskt samarbete och Nordiska ministerrådet.Försvarsminister och miljöminister från regeringen fr.o.m. . Devaldes till förste respektive andre vicetalman. Statsminister förordnade utbildningsminister att uppehålla befattningen som chef förFörsvarsdepartementet fr.o.m. till dess en nyregering tillträtt. Jordbruksminister att uppehålla befattningen som chefför Miljö- och naturresursdepartementet. Dessa förändringar iregeringen meddelades i kammare den 3 oktober 1994.Regeringen den nya regeringen ingår 22 statsråd. När den avgåenderegeringen tillträdde 1991 hade den 21 statsråd.Statsrådet utsågs enligt 7 kap.8 § regeringsformen till ställföreträdare för statsministern.Vid den nya regeringens tillträde förordnades, utöver destatsråd som inte var departementschefer, fyradepartementschefer att i andra departementschefers ställeföredra ärenden. Det var statsråden , , och (1982:1177) har ändrats vid tvåtillfällen (1994:1097 samt 1994:1672). Densistnämnda ändringen trädde i kraft . Bl.a.flyttades då ärenden som gäller kommuner, landsting ochkommunalförbund från tillFinansdepartementet. Förvaltningsärenden som gäller flyktingaroch invandrare samt utlänningars rätt att vistas i landet fördesfrån till liksomlagstiftningsärenden som gäller mottagande av asylsökande.Ärenden som gäller bostadsväsendet och åtgärder för att främjabostadsförsörjningen flyttades från tillNäringsdepartementet. Vidare bytte Miljö- ochnaturresursdepartementet namn till Miljödepartementet.I och med denna ändring har endast statsråd som inte ärdepartementschef förordnanden enligt 7 kap 5 §. Bland de ärendendär annat statsråd än departementschef förordnats att varaföredragande kan följande nämnas. Statsrådet i utrikesministerns ställe ärenden som rör nordiskasamarbetsfrågor, europeiska integrationsfrågor samtutrikeshandel och handelspolitik. Statsrådet i utrikesministerns ställe förvaltningsärenden somgäller internationellt utvecklingssamarbete och samarbete somavser stöd till länderna i . Isocialministerns ställe föredrar statsrådet ärendensom gäller jämställdhet mellan kvinnor och män. Vidare hörJämställdhetsombudsmannen till statsrådet ansvarsområde.Statsrådet föredrar i socialministerns ställeärenden om delpensionsförsäkring, arbetsskadeförsäkring, sjuklönoch bostadsbidrag.Statsrådet föredrar i finansministerns ställeförvaltningsärenden som gäller allmänna frågor omstatsförvaltningen, övergripande frågor om styrning, ledning ochorganisation av statlig verksamhet samt rationalisering inomstatsförvaltningen. I civilministerns ställe föredrar statsrådetNygren förvaltnings- och lagstiftningsärenden som gällerlänsstyrelserna och indelning i län.Statsrådet föredrar i arbetsmarknadsministernsställe ärenden om arbetsrätt och invandring. Statsrådet föredrar ärenden i utbildningsministerns ställe somgäller det offentliga skolväsendet och fristående skolor.Statsrådet föredrar i näringsministerns ställeärenden som rör byggnadsväsendet, bostadsväsendet ochenergiförsörjningen.Totalt utfärdade statsminister 21 förordnandenenligt 7 kap. 5 § regeringsformen . Den 1 januari 1995uppgick antalet gällande förordnanden till 10.Enligt en bestämmelse i departementsförordningen(1994:1672 2 a §) som trädde i kraft hardepartementen till uppgift att inom sina ansvarsområden ellerenligt vad som annars har överenskommits mellan departementenanmäla till Europeiska gemenskapernas kommission hur Sverigeuppfyllt de förpliktelser som följer av medlemskap iEuropeiska unionen.Departementsförordningen ändrades på nytt (1995:333) då det utöver ett stycke med samma innebörd som i dentidigare lydelsen av 2 a § också föreskrivs att departementenskall utse representanter i det löpande arbetet inomEuropeiska unionens råd samt föreslå och utse Sverigesrepresentanter i kommittéer under Europeiska gemenskapernaskommission. Vidare föreskrivs att det ankommer påUtrikesdepartementet att förordna deltagare i arbetet inom deständiga representanternas kommitté liksom att besvaramotiverade yttranden från kommissionen.Utskottet vill avslutningsvis ta upp frågan omarbetsorganisationen för kultur- och arbetsmarknadsministrarna.Dessa ministrar, som inte är bosatta i , bedriver medhjälp av modern teknik en del av sin verksamhet i hemorten.Utskottet noterar att regeringen tillsatt en utredning (dir.1994:144) som skall belysa bl.a. de konstitutionellaförutsättningarna för ett statsråd att på distans delta iarbetet inom regeringen och i sitt departement. Vidare skallutredningen klarlägga hur kraven på medverkan i debatter ochannan verksamhet i samt i regeringens ochdepartementens arbete kan förenas med möjligheten att arbeta pådistans. Utredningen skall enligt direktiven slutredovisassenast den 30 september 1995.Utskottet finner inte anledning till något uttalande i dennadel.3. Regeringsprotokollen3.1 Antalet regeringsärenden och deras fördelning påärendegrupper och departementI bilaga A 1.1 lämnas en redovisning i tabellform avantalet avgjorda regeringsärenden och deras fördelning påärendegrupper och departement . Av tabellen framgåratt det totala antalet ärenden var 12 981 mot 13 992 år1993, se bilaga A 1.2. Antalet regeringsärenden har såledesminskat med ca 1 000 mellan 1993 och 1994.De tre största ärendegrupperna är Dispens- och övrigapartsärenden (3 359), Tjänsteärenden (2 388) och Regleringsbrevsamt anslags- och bidragsärenden (1 936). Den förstnämndaärendegruppen har minskat med drygt 1 000 ärenden jämfört med år1993 medan antalet tjänsteärenden är ungefär detsamma. Dentredje största ärendegruppen var Överklaganden. Dennaärendegrupp har minskat och passerats i storlek av anslags- ochbidragsärendena. Antalet B-protokollsärenden, dvs. ärenden sominte har offentliggjorts, uppgick till402, en kraftig minskning från år 1993.Ser man till fördelningen av ärenden mellan departementenfinner man att har handlagt det störstaantalet ärenden, 2 270, av vilka 1 160 var nådeärenden. Därnästkommer Miljö- och naturresursdepartementet med 1 784 ärenden. Påflertalet departement har antalet avgjorda ärenden minskatjämfört med . Störst är minskningen påUtrikesdepartementet (ca 450 ärenden), följt avKulturdepartementet (ca 350).Redovisningen i denna del föranleder inte något uttalande frånutskottet.3.2 Formell granskning av regeringsprotokollenI likhet med har protokollen över samtligaregeringsbeslut under föregående år infordrats fråndepartementen. Protokollen har fortlöpande levererats tillutskottet och början av 1995. En ny rutin förprotokollshanteringen har införts . Den innebär attprotokollen har översänts till utskottet så snart som dejusterats. De har blivit föremål för en översiktlig genomgånginom utskottets kansli och därefter återsänts tilldepartementet. I huvudsak har denna rutin, sett från utskottetssynpunkt, fungerat tillfredsställande. Det måste dockkonstateras att ännu har inte helahuvudprotokollet och alla underprotokoll från vissa departement(Statsrådsberedningen, ,, ochArbetsmarknadsdepartementet) som gäller , överlämnatstill utskottet.Den översiktliga genomgången har avsett de protokolleradebesluten, inte de handlingar som hör till besluten. Vidgenomgången har uppmärksamheten varit riktad främst mot denrättsliga grunden för besluten, handläggningen i resp.departement samt beslutens utformning.Här skall först redovisas några iakttagna brister av meragenerellt slag. Därefter behandlas några enskilda ärenden inomUtbildnings- och Socialdepartementen, som uppvisar brister avmer principiellt intresse.AllmäntNär en ny kommitté skall tillsättas bemyndigar regeringen detstatsråd som har föredragandeansvaret för ärendeområdet atttillkalla de personer som skall utföra uppdraget och förse dessamed sekretariatsresurser. beslutar regeringen om dedirektiv som kommittén skall följa. Slutligen anger regeringenhur utredningskostnaderna skall betalas.I protokollet skall enligt Statsrådsberedningens anvisningarbeslutet införas, medan direktiven fogas som bilaga tillbeslutet. Men på flera departement förekommer det emellanåt attendast direktiven återfinns i protokollet i ett ärende som rörtillsättningen av en kommitté. Däremot saknas ett protokollförtbeslut om bemyndigande för det berörda statsrådet att tillkallakommittéledamöter m.m., om direktiv för kommittén och ombetalning av kostnaderna.En liknande brist påträffas ibland i protokollföringen avbeslut om propositioner. Själva propositionstexten återfinns iprotokollet men inte något protokollerat regeringsbeslut ompropositionen.Dessa brister i protokollföringen av regeringsbeslut ärgivetvis inte tillfredsställande från formella utgångspunkter.UtbildningsdepartementetVissa ärenden som rör ianspråktagande av anslag har särskiltgranskats. Fyra av dessa ärenden har föranlett några frågor perbrev till bilaga A 2.1. Frågornahar besvarats av expeditionschefen bilaga A 2.2. Genom denförklaring som expeditionschefen lämnat har de frågetecken somfanns i tre av ärendena klarats ut. Det återstående ärendetredovisas i det följande.I ett regeringsbeslut (nr 11) föreskrevregeringen att från anslaget E 13. Vissa särskildautgifter för forskningsändamål, anslagsposten 11. Tillregeringens disposition, skulle användas för täckande av vissakostnader inom i anslutning tillarbetet med en proposition om forskning m.m.Av expeditionschefens redovisning framgår att kostnadernaavsåg ersättning till för en idépromemoriaangående bolagsbildningar (), ersättning tillHultcrantz och för en utredning kring datastrukturenför forskning (), ersättning till förskriften () samt enersättning till Posten Brev för distribution av enforskningsbroschyr ().Som svar på kansliets fråga om anledningen till att medel fråndetta anslag och inte från anslag togsi anspråk anger expeditionschefen att det nu endast kankonstateras att det rörde sig om vissa utredningsuppdrag ianslutning till forskningspropositionen samt en särskildinformationsinsats i anslutning till denna.Enligt utskottet har anslaget Vissa särskilda utgifter förforskningsändamål i detta fall använts på ett felaktigt sätt.Även medel som regeringen genom regleringsbrev ställt till sinegen disposition kan givetvis endast användas för de ändamål somriksdagen har bestämt. Utskottet avser att i ett kommande årsgranskning mer systematiskt gå igenom hur dylika anslagsposteranvänds av regeringen.SocialdepartementetEtt beslut som till följd av skrivfel, räknefel eller någotannat sådant förbiseende innehåller en uppenbar oriktighet fårenligt 26 § förvaltningslagen rättas av den myndighet som harmeddelat beslutet. Innan rättelse sker skall enligt paragrafenmyndigheten ge den som är part tillfälle att yttra sig, omärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild och åtgärdeninte är obehövlig.I Statsrådsberedningens skrift Förvaltningslagens tillämpninghos regeringen ("boken") anförs att förbiseendefel iregeringsärenden kan rättas till genom att ärendet tas upp pånytt vid ett regeringssammanträde. I boken framhålls attbefogenheten att rätta beslut som har fattats av regeringendäremot inte kan delegeras till tjänsteman. Om ettförbiseendefel upptäcks i ett sådant beslut kan regeringen fattaett nytt beslut. I sådana fall bör man enligtStatsrådsberedningen lämna eventuella parter tillfälle att yttrasig, innan det nya beslutet fattas. Det sägs vidare attregeringen i stället kan besluta om rättelse av sitt tidigarebeslut och att 26 § förvaltningslagen då bör tillämpas.Bestämmelsen blir aktuell att tillämpa först när det upptäcktsfelaktigheter i ett beslut som blivit offentligt, dvs. först närbeslutet har expedierats eller protokollet i ärendet harjusterats. Det rättade beslutet skall enligtStatsrådsberedningen expedieras på samma sätt som detursprungliga beslutet. Vidare sägs att departementet börvidta åtgärder för att få tillbaka exemplaren av den felaktigaexpeditionen för att motverka olägenheter av att det finns tvåversioner av beslutet.Den 16 juni 1994 har regeringen fattat beslut omregleringsbrev för /95 avseendeRättsmedicinalverkets verksamhet och medelsdisposition m.m.Under Övriga bemyndiganden och ekonomiska villkor, s. 4 ibeslutet, har bl.a. angetts att för anslaget F 7.Rättsmedicinalverket utbetalas en tolftedel av detjusterade anslagsbeloppet från statsverketscheckräkning till RMV:s räntekonto i .