bet · GI01FiU10 · 1995-02-23 00:00:00 — De motsätter sig därför attnuvarande karensdag avskaffas och föreslår en höjning av ersättningen tilllångtidssjuka från 70 till 80 %.Stora delar av regeringens sparplan överensstämmer med eller ligger näraFolkpartiets tidigare förslag. Av regeringens sparförslag på ca 20 miljarderkronor stöder motionärerna ca . Därutöver föreslår de (till1998) ytterligare besparingar på ca , skattehöjningar på ca4 miljarder kronor och skattesänkningar för ca 12 miljarder kronor.För /96 (12 månader) räknar motionärerna med att derasbudgetalternativ sammantaget ger en saldoförbättring på drygt 17 miljarderkronor jämfört med regeringens. I detta belopp ingår beräknade inkomster på 15miljarder kronor från försäljning av statliga företag. I sin redovisning harmotionärerna valt att utgå från helårseffekter och sålunda inte tagit hänsyntill att vissa av förslagen inte avses träda i kraft förrän den 1 januari 1996.VänsterpartietI motion Fi218 instämmer i regeringens bedömning att detunder mandatperioden krävs ytterligare budgetförstärkningar på 20 miljarderkronor.De stora budgetunderskotten gör att finanspolitiken har en starkt expansiveffekt, vilket gör det nödvändigt med en åtstramning. Men detta måste enligtmotionärernas mening göras på ett sådant sätt att medel kanaliseras frånpassivt sparande till aktiv användning i investeringar och konsumtion.Statens stora lånebehov är en starkt bidragande orsak till nuvarande högarealränteläge som håller tillbaka investeringar och konsumtion påhemmamarknaden. En ovillkorlig förutsättning för att man skall kunna ökasysselsättningen är därmed att underskottet i statens finansiella sparandeminskas drastiskt så att man får ner räntorna. Under nuvarande internationellakonjunkturuppgång är det enligt motionärernas uppfattning för sent att bedrivaen generellt efterfrågestimulerande finanspolitik. I stället måste åtgärdernariktas dit där de ger maximal utdelning i form av nya arbeten per satsad krona.Skattesänkningar inom företagssektorn bör främst gynna mindre företag.I sitt budgetalternativ vill satsa ytterligare resurser på iförsta hand arbetsmarknadspolitiska åtgärder, miljöinsatser, bistånd ochutbildning. Särskilda medel skall också avdelas för kommuner, en framtidsfondoch för särskilda omställningsåtgärder inom försvaret där motionärerna villminska anslagen under nästa budgetår med (12 månader) utöverregeringens förslag. Besparingar vill de också göra i anslagen tillväginvesteringar och kriminalvård.De ökade satsningarna skall finansieras med inte bara utgiftsbegränsningarutan också med skattehöjningar. Motionärerna vill sålunda höja den statligainkomstskatten för dem med inkomster överstigande brytpunkten, dels genom attdet statliga grundavdraget slopas, dels genom att ett nytt skikt på införsför inkomster . Förmögenhetsskatten och bolagsskatten bör enligtmotionärernas mening höjas, och de vill också utreda förutsättningarna för attavskaffa nuvarande avdragsrätt för egenavgifter samt för att låta sådanaavgifter utgå även på den del av inkomsten som överstiger 7,5 basbelopp.Enligt motionärernas egna beräkningar leder deras förslag till sammabudgetsaldo som regeringens.Miljöpartiet de grönaI motion Fi212 erinrar de gröna om att statens ekonomiskakris leder till en ekonomisk kris för hela samhället. Därför ser motionärernadet som viktigt att snabbt komma till rätta med den skenande statsskulden.Deras ambition är att snabbt vända statens underskott till överskott för attkunna minska statsskulden.Motionärerna anser att budgetsaneringen måste innehålla både skattehöjningaroch utgiftsnedskärningar i ungefär lika stora proportioner. Skattehöjningarnaoch besparingarna måste ha en sådan sammansättning att investeringar, tekniskutveckling och produktion tar fart i framför allt långsiktigt hållbaraframtidsbranscher.En stor del av budgetunderskottet härrör från arbetslösheten som enligtmotionärerna radikalt kan minskas genom skatteväxling, sänkt normalarbetstidoch tidsbegränsade åtgärder för att dela på jobben.Motionärerna vänder sig mot påståendet att skatter, stor offentlig sektor ochjämlikhet skulle leda till ineffektivitet. Synpunkter av detta slag ser de somen myt som kommit att framstå som en sanning. Av ideologiska skäl kan de inteacceptera privatiseringar och s.k. marknadslösningar utan ser en stor offentligsektor som grunden för varje anständigt samhälle där människovärde inte kanmätas i pengar.Motionärerna finner således ingen anledning att sänka skattetrycket eller attutarma den offentliga sektorn. Däremot anser de att det finns starka skäl föratt genomföra en skatteväxling där skatt och avgifter på arbete minskas ochmotsvarande höjning i stället tas ut på energi, råvaror och utsläpp. De villockså förskjuta innehållet i den offentliga sektorn till att mer inriktas påatt upprätthålla och utveckla kvaliteten inom vård, omsorg och skola än attvidmakthålla inkomstgarantier för dem som har höga eller relativt högainkomster.Skatteväxlingen är grunden för ekonomiska politik. I motionenföreslås sålunda att arbetsgivaravgifterna sänks med drygt 25 miljarder kronorsamtidigt som olika miljöskatter höjs ungefär lika mycket. Framför allt gällerdetta skatt på kärnkraft, koldioxidskatt och vattenkraftskatt men ävendieselskatt, avfallsskatt och en ny skatt på naturgrus. För att kompenserahushållen för de höjda miljöskatterna föreslås en sänkning av mervärdesskattenpå inrikes transporter, livsmedel m.m.I övrigt föreslås omfattande besparingar på Försvars-, Arbetsmarknads- ochKommunikationsdepartementens ansvarsområden där anslagen föreslås minska medtillsammans . Halva besparingen faller därvid påFörsvarsdepartementet. Å andra sidan föreslås att anslagen inom Social-,Jordbruks- och Näringsdepartementens ansvarsområden räknas upp med tillsammansnärmare varav skall avdelas tillallergisanering av lokaler.Motionärerna räknar själva med att deras budgetförslag under budgetåret1995/96 (18 månader) skall leda till ett budgetunderskott som är drygt 12miljarder kronor mindre än regeringens.Kristdemokratiska samhällspartietI motion Fi216 framhåller att det är nu under pågåendekonjunkturuppgång som vi har bäst möjlighet att stabilisera de offentligafinanserna. För motionärerna är en fortsatt sanering i allra högsta grad enetisk fråga. Att inte nu vidta nödvändiga åtgärder för att få balans i deoffentliga finanserna innebär oundvikligen att ännu större problem vältras överpå kommande generationer. Detta vore djupt oetiskt och dessutom ett hot motvårt demokratiska system, då medborgarnas förtroende för hela detparlamentariska systemet riskerar att urholkas.I motionen förordas vissa budgetförstärkningar utöver regeringens förslag.Dessa används huvudsakligen till att återställa några, som motionärerna serdet, strukturellt felaktiga och tillväxthämmande åtgärder som regeringenvidtagit samt till vissa rättvisereformer. Sålunda vill de avskaffa denallmänna löneavgiften på liksom den s.k. värnskatten. De vill minskahöjningen av egenavgifter , slopa dubbelbeskattningen avriskkapital samt återinföra kvittningsrätten för förlust i nystartadnäringsverksamhet. vill också kompensera de sämst ställdapensionärerna med ökade pensionstillskott och bostadstillägg samt höjaersättningen i sjuk- och föräldraförsäkringen till . Därutöver vill debl.a. också återinföra vårdnadsbidraget.De principer som har varit vägledande för vid valet avbudgetförstärkningar är att åtgärderna skall ha en fördelningspolitiskt riktigprofil och att de skall gynna den samhällsekonomiska effektiviteten eller ivart fall störa den så litet som möjligt. De mest betydelsefullafinansieringskällorna i motionärernas budgetalternativ är ett ökat uttag avmervärdesskatt på verksamhet, minskade statsbidrag till kommunernamotsvarande kostnaden för vårdnadsbidraget, begränsad rätt till förtidspensionefter samt minskade räntebidrag till bostäder och slopatgrundavdrag för statlig inkomstskatt.I motionen anges att det kristdemokratiska budgetalternativet är ca 2miljarder kronor starkare än regeringens under nästa budgetår (12 månader).Utskottets förslag till budgetpolitiska riktlinjerMellan riksdagspartierna råder enighet om att statsfinanserna måste sanerasoch att all kraft nu måste inriktas på att hejda statsskuldens fortgåendeökning. Utskottet noterar med tillfredsställelse denna uppslutning kring vadsom kommer att vara det grundläggande kravet påbudgetpolitiken.På bara har statsskulden fördubblats, och den väntas vid utgången avdetta budgetår uppgå till , motsvarande avBNP. Den exceptionellt snabba skuldökningen torde sakna motstycke i och placerar i en klass för sig. Den bidrar till att denallmänna räntenivån hålls uppe, och den har lett till att en allt större del avstatens utgifter måste avdelas för räntebetalningar. har denna andelvuxit från och vi har tvingats binda upp ytterligare 45 miljarderkronor för ränteutgifter. har med andra ord statsskuldräntorna svälltmed ett belopp som är lika stort som statens samlade stöd till barnfamiljer,inklusive föräldraförsäkringen. Görs inget kommer denna undanträngningseffektatt fortgå.Det måste därför vara ett primärt mål att begränsa budgetunderskottet.Kraftfulla åtgärder måste till, vilka med nödvändighet kommer att leda tillfördelningspolitiska problem. Skall arbetet med att sanera statsfinansernavinna respekt hos allmänheten måste åtgärderna ges en sådan inriktning attbördornas fördelning framstår som rättvis genom att alla får bidra efterförmåga.I det allmänna valet gav det svenska folket ett entydigt mandat tillriksdag och regering: få i gång tillväxten, minska arbetslösheten, skapa sundastatsfinanser och stabilisera statsskulden samt klara välfärden. Det är detuppdraget som regeringen nu fullföljer.Även om oppositionspartierna ställer upp på kravet att snabbt komma tillrätta med statsfinanserna är deras förslag till åtgärder i grunden mycketolika. Spännvidden är stor mellan Moderata samlingspartiets och Vänsterpartietslösningar. förordar i jämförelse med finansplanen en förstärkningav budgeten med nästa budgetår (12 månader) och villdärutöver spara så mycket att man får utrymme för skattesänkningar på 32,6miljarder kronor. å andra sidan eftersträvar sammafinanspolitiska åtstramning som regeringen men vill skapa utrymme för nyautgiftsåtaganden genom att höja skatterna med nästa budgetår(12 månader). Även mellan de fyra tidigare regeringspartierna är skillnadernamycket påtagliga. En egen lösning förordas av de gröna med sittförslag till omfattande skatteväxling.Med sina mycket långtgående krav på skattesänkningar mäler sig Moderatasamlingspartiet ut från kretsen av övriga partier. som Moderatasamlingspartiet säger sig inte vilja bryta ner existerande offentliga systemgenom planlösa utgiftsminskningar, gör sig partiet till tolk för just sådanalösningar. förespråkar inte bara omfattande nedskärningar i olikatrygghetssystem, de föreslår dessutom att vissa verksamheter helt skallavvecklas; allt för att kunna riva upp de beslut om inkomstförstärkningar somfattades av samt för att kunna öka anslagen tillförsvaret.Den moderata besparingspolitiken saknar enligt utskottets mening heltförutsättningar för att vinna den breda uppslutning som krävs för attsaneringen av statsfinanserna skall kunna drivas vidare med bestående kraft.Utskottet tar bestämt avstånd från en politik med denna inriktning ochavstyrker därmed motion Fi210 (m) yrkande 2.Centerpartiet, och Kristdemokratiska samhällspartiet skiljer sigi flera avseenden från Moderata samlingspartiet. Så t.ex. är det inget avpartierna som längre delar den moderata uppfattningen att förmögenhetsskattenskall avskaffas. De har i motsats till också frångått kravet på attavkastningsskatten på pensionssparande skall sänkas. vill emellertidäven dessa partier med delvis skilda motiveringar riva upp flera av deskattehöjningar som fattade beslut om . Utskottet finnerinte anledning att ompröva sin då redovisade uppfattning och kan därför inteställa sig bakom den inriktning av budgetpolitiken som dessa partierförespråkar.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna Fi219 (c)yrkandena 2, 4 och 16, Fi211 (fp) yrkande 2 och Fi216 (kds) yrkande 2.Medan regeringen anser att utrymmet för fortsatta skattehöjningar ärbegränsat lägger fram förslag om ytterligare skatte- ochavgiftshöjningar. Framför allt vill partiet skärpa inkomstbeskattningen genomatt slopa det statliga grundavdraget, genom att öka skatteuttaget för inkomsteröverstigande , genom att slopa avdragsrätten för egenavgifter samtgenom att ta ut sådana avgifter även på inkomster överstigande 7,5 basbelopp. Iviss utsträckning uppvägs detta av att man också föreslår höjt grundavdragunder brytpunkten. vill emellertid också höja en rad andraskatter, framför allt på energi- och miljöområdet. Sammantaget räknarmotionärerna med att deras förslag skall öka skatteinkomsterna med netto 9miljarder kronor.Vänsterpartiets förslag till skattehöjningar är inte förenliga med deprinciper som bar upp skattereform. Dessa principer bör enligtutskottets mening alltjämt vara vägledande för utformningen av skattepolitiken.Partiets förslag till skattehöjningar kan dessutom försämra ekonominsfunktionssätt och bidra till att driva fram en inflationistisk löneutveckling.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion Fi218 (v) yrkande 2.Utskottet delar i och för sig de grönas uppfattning attbudgetsaneringen måste innehålla både skattehöjningar och utgiftsnedskärningar.Som framgått är emellertid utskottet inte berett att förorda meromfattande skattehöjningar utöver de beslut som redan fattats. Utskottet har iprincip inte heller något att erinra mot en skatteväxling men anser att denmåste ges en utformning som innebär att de svenska företagens internationellakonkurrenskraft inte försvagas på så sätt att miljöförorenarna enbart flyttarsin verksamhet utanför landets gränser. Utskottet kan inte biträda det mycketlångtgående förslag till skatteväxling som vill få till stånd.Detta är frågor som kommer att prövas i en särskild kommitté som skallpåbörja sitt arbete.Utskottet avstyrker med det anförda motion Fi212 (mp) yrkande 25.I budgetpropositionen återkommer regeringen med förslag om nya besparingarvilka kompletterar de åtgärder fattade beslut om under hösten 1994.Då låg tyngdpunkten i inkomstförstärkningar; nu är budgetförstärkningarna --som uppgår till -- nästan helt inriktade påutgiftsminskningar. De beslutade inkomstförstärkningarna trädde ikraft och har därigenom bidragit till att saneringsåtgärdernafått ett snabbt genomslag. De kompletterade också de då genomförda och de nuföreslagna besparingsåtgärderna på ett sådant sätt att förslagen sammantagnafick en fördelningsmässigt bättre profil. Detta måste, som utskottet nyssframhållit, vara en viktig utgångspunkt för saneringsarbetet om åtgärdernaskall kunna få den breda folkliga uppslutning som krävs för att viframgångsrikt skall kunna komma till rätta med problemen.Utskottet delar även i övrigt regeringens syn på besparingsarbetet. I ettförsta steg skall arbetet alltså inriktas på att hejda den fortsatta ökningenav skuldkvoten. Det målet skall ha nåtts , men regeringen ser detsom möjligt att nå dithän redan 1997.Stabiliseringen av skulden löser visserligen inte våra statsfinansiellaproblem, men den innebär att vi tar oss ur krisen och får helt andramöjligheter att hantera situationen. Enligt utskottets mening är det intesärskilt meningsfullt att utforma budgetpolitiken utifrån vagt formuleradehandlingsplaner som sträcker sig in . Det var vad den förraregeringen ägnade sig åt. behövs i stället konkreta beslut. Det gäller attsnabbt klara av de akuta problemen och skaffa sig en stabil grund att stå på.Med den som bas kan man gå vidare och utforma en strategi för hur skuldkvotenskall kunna minskas.När det gäller inriktningen på besparingarna är det, som också framhålls ipropositionen, nödvändigt att dessa i stor utsträckning inriktas mottransfereringar till hushåll. Utskottet delar regeringens uppfattning att vi iförsta hand måste värna om grundläggande offentliga verksamheter såsombarnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård samt äldreomsorg. Besparingar måsteemellertid också fortsättningsvis göras i den statliga konsumtionen.Utskottet har inte heller något att erinra mot den föreslagna omfattningen påbesparingarna.Under senare år har budgetpolitiken varit alltför svag genom att skatter harsänkts och utgifter ökats utan adekvat finansiering. De offentliga finansernaär så svaga att varje ofinansierad utgiftsökning eller inkomstminskningriskerar att ge ofördelaktiga effekter på ekonomin via räntan och växelkursen,även om åtgärden i övrigt är väl motiverad.Tidigare års erfarenhet visar att när en förbättring av de offentligafinanserna väl kommit i gång kan utvecklingen gå mycket snabbt.Förutsättningarna för att detta skall kunna ske är dock inte likagynnsamma som . Skulle emellertid statsfinanserna förbättrassnabbare än vad som kan förutses bör förbättringen användas för att minskastatsskulden.Omvänt gäller att regeringen bör återkomma med förslag till kompletterandeåtgärder om statsfinanserna skulle försvagas på ett sätt som inte kanförutses.Regeringens förslag till riktlinjer för budgetregleringen svarar väl mot vadutskottet här har anfört. Utskottet tillstyrker därför yrkande 2 ifinansplanen.Överlåtelse av AB Tipstjänst till idrottsrörelsenI motion Kr414 yrkande 10 av och () föreslåsatt beslutar att AB Tipstjänst skall överlåtas till de ideellaorganisationerna med de förutsättningar som angavs i riksdagsbeslutet 1994.Enligt motionärerna bör utgångspunkten liksom vara den attöverförandet skall göras på ett sådant sätt att statens nuvarande intäkter frånTipstjänst i princip behålls genom en koncessionsavgift. Denna bör bestämmasmed en viss rabatt, som finansieras av överskottet från spel medvärdeautomater. Av Tipstjänsts överskott bör en viss begränsad andel gå tillfördelning bland sådana organisationer som inte genom ett direkt ägande får deli överskottet.Utskottet vill med anledning härav framhålla följande. beslut omförsäljning av AB Tipstjänst till svenskt föreningsliv m.m. (prop. 1993/94:243,1993/94:FiU24) innebar att regeringen bemyndigades att träffa avtal om en sådanförsäljning för att därefter återkomma till med en redogörelse ominnehållet i överlåtelseavtalet och ett förslag till lag om koncessionsavgiftför AB Tipstjänst. Mot beslutet reserverade sig Socialdemokraterna. ÄvenVänsterpartiet yrkade med annan motivering avslag på propositionen i denna del.Finansminister har som svar på en fråga den 22 november 1994meddelat att han på grund av rådande statsfinansiella läge inte ser någonanledning att fullfölja förhandlingarna om en försäljning av AB Tipstjänst.Enligt finansministern vore det orimligt att skänka bort framtida vinster frånTipstjänst till idrotten i när regeringen för att komma till rätta medbudgetunderskottet föreslagit och aviserat besparingar och skattehöjningar somdrabbar alla medborgare.Utskottet delar denna uppfattning. Som finansministern framhöll i debattenvar det tidigare riksdagsbeslutet utformat som ett bemyndigande, inte som ettåliggande att sälja ut statens aktier i . Bolagets framtidavinstökningar bör tillfalla staten.Utskottet har noterat att regeringen tillsatt en arbetsgruppinom med uppgift att bl.a. studera vilka förutsättningarsom finns för folkrörelserna att samverka med de statliga spelföretagen.Samverkan kan vara av såväl finansiell som annan natur. Arbetsgruppen skallockså överväga om det är lämpligt att slå samman de statliga spelföretagen iett företag eller att organisera dem i en koncern. Arbetsgruppen skall redovisasina förslag till regeringen senast den 10 mars 1995.Utskottet avstyrker motion Kr414 (m) yrkande 10.Ekonomisk styrning och redovisning av statlig verksamhetTydligare budgetdokumentI motion Fi412 av och (båda m) begärs entydligare budgetredovisning och mer lättöverskådliga budgetdokument.Motionärerna efterlyser bättre jämförelsetal när budgeteringsmetoder ändras(yrkande 1). Som exempel pekar de på nästa budgetår då redovisningen av sjuk-och föräldraförsäkringen läggs om som Arbetsmarknadsfondens inkomsteroch utgifter förs upp på budgeten. Till detta kommer att nästa budgetår ärlängre än vanligt på grund av övergången till kalenderår.Motionärerna efterlyser också bättre budgetprognoser (yrkande 2) samt kräveren klarare analys och redovisning av sådana institutionella förhållanden som påavgörande sätt kan påverka bedömningen av den svenska ekonomin (yrkande 3). Detsenare exemplifierar de med den förestående reformeringen av ATP-systemet sominnebär att ett premiereservsystem kommer att byggas upp, vars behållningregistreras som privat sparande. som det privata sparandet därigenomkommer att öka minskar AP-fondens sparande relativt sett. Det är, hävdarmotionärerna, viktigt att orsakerna till sådana förskjutningar beskrivs på etttydligt sätt, så att inte felaktiga slutsatser dras av den registreradeökningen av det privata sparandet.Slutligen begär motionärerna också en bättre redovisning avstatsskuldräntornas utveckling där kostnaderna har periodiseras på ett merfullständigt sätt än för närvarande.I motion Fi207 begär () en mer rättvisande beräkningav statens skuld där även tillgångar medräknas (yrkande 5). Motionären erinrarom att man inom EU inte talar om statens skuld utan om den offentliga skulden.På plussidan i finns då t ex AP-fonden som inte har någon motsvarigheti andra länder. Tar man hänsyn till denna fond är vår "statsskuld" inte högreän de flesta andra länders, påpekar motionären.Utskottet vill med anledning av de båda motionerna framhålla följande.Riksdagen har tidigare uttalat att redovisningen av statsbudgeten och statenslånebehov bör ändras i framför allt två avseenden. För det första bör statensinkomster och utgifter bruttoredovisas i största möjliga utsträckning, dvs. debör redovisas var för sig och inte som fallet är på några områden föras upp somen gemensam nettopost på budgeten. För det andra bör inkomster och utgifter förstatlig verksamhet som redovisas vid sidan av statsbudgeten och som påverkarden statliga upplåningen föras upp på budgeten. Dessa förändringar ärnödvändiga för att skall kunna börja tillämpa de nyaformerna för budgetberedning, den s.k. rambeslutsmodellen.Med sitt budgetförslag för nästa budgetår har regeringen redan tagit ettviktigt steg i denna riktning. Arbetsmarknadsfonden och Lönegarantifondensinkomster och utgifter har lyfts in i budgeten, vilket ger en bättreöverensstämmelse mellan budgetunderskott och statens lånebehov. Ibudgetförslaget har dessutom redovisningen av sjuk- och föräldraförsäkringensinkomster och utgifter separerats och förts upp var för sig. Kostnaderna försjuk- och föräldraförsäkringen framträder därigenom klarare.Åtgärderna är angelägna inte bara för att de bereder väg för nyabeslutsformer i utan också för att budgeten därigenom blir tydligareoch mer lättöverskådlig, helt i överensstämmelse med motionärernasgrundläggande önskemål. leder emellertid varje förändring av dettaslag till att jämförelser mellan budgetåren försvåras. Det är därför -- somockså påpekas i motion Fi412 (m) -- angeläget att den ordinarie redovisningenkompletteras med pedagogiskt utformade kommentarer och översikter.De budgeteffekter som framkommer av de nu aktuella förändringarna finnsutförligt beskrivna och kommenterade i årets finansplan (bil. 1 s. 93--94). Föratt underlätta jämförelser bakåt i tiden redovisas i tabellform ävenberäkningar av hur /96 skulle ha sett ut om det endast omfattatde , dvs. Dessutom återgesbåde tolvmånaders- och artonmånadersalternativet enligt såväl nuvarande somföreslagna redovisningsprinciper (bil. 1 s. 58 och 98). En översiktligsammanställning av motsvarande slag finns också återgiven på s. 64 i dettabetänkande i avsnittet Budgetutvecklingen.I den preliminära nationalbudgeten (bil. 1.1 s. 82--92, 115 samt121--123) finns också en beskrivning av den offentliga skulden och dessutveckling enligt olika skuldmått.