bet · GI01SoU15 · 1995-03-30 00:00:00 — I dessa bostadsområden bor också andra ekonomiskt svagagrupper och människor med olika sociala problem. Det finns idessa områden en ökande social instabilitet med inslag avotrygghet, utanförskap och kriminalitet. Om inget nu görs ärrisken stor att problemen permanentas och att skadorna blirirreparabla. Risken för konfrontationer mellan olika etniskagrupper kan öka. I liksom i flera europeiska länder finnsexempel på slumdistrikt som uppstått för att ingenting gjorts åtsituationen. En sådan utveckling måste enligt utskottetförhindras i Sverige.De ensamstående föräldrarnas situation har under 1990-taletförsämrats ytterligare. Varannan ensamstående förälder harsvårigheter att klara de löpande utgifterna. Detta är enligtuppgift fyra gånger så vanligt bland dessa föräldrar som blandsamboende utan barn.Ungdomarna är en av de grupper som drabbats hårdast avförsämringar . Andelen ungdomar bland dearbetslösa är i större än i de flesta andra europeiskaländer. I ett väl fungerande samhälle måste ungdomarna gesmöjlighet att vara med i arbetslivets gemenskap och känna sigefterfrågade och behövda. Dagens ungdomar är morgondagens vuxnamed ansvar i framtidens samhälle. Livsvillkoren för ungdomarna påverkar i stor utsträckning hur de i sin tur klarar rollenatt ta hand om sina barn.Alkoholkonsumtionen bland ungdomar ökar av allt att döma igen,speciellt bland flickor, och alkoholdebuten sker dessutom vidallt lägre ålder. Detta är oroande, av flera skäl. Våldsbrottenökar också bland unga och i anslutning till nöjeslokaler. Våldetblir också grövre bl.a. som en följd av att ungdomar nu i störreutsträckning än tidigare är beväpnade. Gärningsmannen äralkoholpåverkad vid 70--av våldsbrotten. De högstabrottsnivåerna och det mest omfattande alkohol- ochnarkotikamissbruket finns i storstäderna.Missbruket av dopningspreparat ger också anledning till oro.Mot bakgrund av uppgifter om ett ökat icke-medicinskt bruk avanabola steroider och andra dopningsmedel och samband mellandopning och allvarliga våldsbrott anordnade utskottet enoffentlig utfrågning. Utskottet behandlar dopningsfrågan i ettsärskilt betänkande.En omfattande utredningsverksamhet har igångsatts med uppgiftatt analysera problemen vad gäller den allmänna välfärden ochden sociala utvecklingen samt föreslå förbättringar på olikaområden.Regeringen tillkallade en Invandrarpolitiskutredning för en översyn av invandrarpolitiken. Enligtdirektiven (dir. 1994:130) skall kommittén bl.a. övervägasärskilda åtgärder i s.k. invandrartäta bostadsområden, bl.a.mot boendekoncentration och dess konsekvenser. Kommittén skallanalysera drivkrafterna bakom och eventuella olägenheter medkoncentrationen av invandringen till vissa kommuner samtöverväga hur sådana olägenheter kan motverkas. Utredningsarbetetskall vara avslutat den 31 december 1995.Regeringen har beslutat nya direktiv förStorstadsutredningen (dir. 1995:35). Utredningenskall arbeta som en kommitté med företrädare för de trestorstadsområdena. Sammanfattningsvis skall kommittén ha tilluppgift att i dialog med berörda i områdena föreslå och initieraåtgärder som syftar till att skapa bättre förutsättningar föratt i bostadsområdena i storstäderna ta till vara de olikaresurser och möjligheter som finns och som kan användas för enpositiv utveckling, särskilt vad beträffar barn och ungdom medsvåra uppväxtförhållanden. Kommittén skall för att fullföljasitt uppdrag bl.a. genomföra en kartläggning av deåtgärdsprogram och andra aktiviteter inom framför allt social-,utbildnings- och arbetsmarknadsområdena som kan ha betydelse fören positiv utveckling i de aktuella bostadsområdena. Kommitténskall vidare lämna förslag till riktlinjer hur bostadsområdenabättre än skall kunna ta till vara sina totalaresurser, i form av myndighetsinsatser och ideella insatser, isamverkan och utan hinder av traditionella uppgiftsgränser samtta initiativ till och genomföra konkreta projekt. Kommitténskall också föreslå behövliga förändringar av lagteknisk,finansiell och organisatorisk natur för att bättre samordningoch samverkan mellan olika myndigheter och samhällssektorerskall kunna uppnås. Kommittén skall senast den 1 oktober 1995redovisa behovet av åtgärder som behöver vidtas för att nå densamordning och samverkan som beskrivs i direktiven.Utredningsuppdraget skall slutredovisas senast den 1 juli 1997.Direktiv till en bostadspolitisk utredning har nyligenbeslutats (dir. 1995:20). En utredning med parlamentariskförankring skall ta fram underlag för beslut om bostadspolitikenpå . Uppgiften är att precisera målen för en fortsattsocial bostadspolitik och ge förslag om lämpliga medel förgenomförandet av dem. Enligt direktiven rör huvuddelen avuppdraget bostads- och fastighetsekonomiska frågor samtkommunernas ansvar inom bostadsförsörjningen. Förslagen skallinordnas i en sammanhållen politik för att öka integrationen ochmotverka segregationen inom samhällslivets alla områden. Idirektiven anges bl.a. följande om kommunernas roll ibostadsförsörjningen. Uppgiften på bostadsförsörjningens områdekommer i stor utsträckning att gälla att tillföra de redanbyggda områdena nya funktioner för att inom dem kunna tillgodosenya gruppers behov, men också för att bryta en tidigareensidighet i områdenas utformning och en allt tydligaresegregation mellan olika grupper av medborgare i kommunen. Ensegregationsprocess som tillåts gå tillräckligt långt blir lättsjälvgående, heter det. Bristande känsla av samhörighet övergåri främlingskap, otrygghet och oförståelse inför dem som upplevstillhöra de andra. Att bryta utvecklingen mot tilltagandesegregation för att i stället öka den trygghet som följer avigenkännande och förmåga till inlevelse och att på så visåterskapa samhörigheten är enligt direktiven en av vår tidsviktigaste uppgifter. Kommunernas centrala roll inom de flestaav de ansvarsområden som berörs av en sammanhållen politik föratt öka integrationen och moverka segregationen är uppenbar.Bostadspolitiken är enligt direktiven bara ett av dessa områden.I direktiven nämns vidare att frågor om bl.a. segregation ävenbehandlas -- från andra infallsvinklar än bostadspolitiska -- avKommittén för översyn av invandrarpolitiken och Utredningen omlevnadsvillkor i storstadsområden, med vilka utredningen skallsamverka. Utredningsarbetet skall i sin helhet vara genomförtsenast vid utgången av september 1996.Utskottet har vidare erfarit att kommer attta initiativ till en demokratiberedning med uppdrag attföreslå åtgärder som ökar medborgarnas inflytande ochdelaktighet i samhällsutvecklingen. Enligt direktiven innebärskillnader i levnadsvillkor att många medborgare inte alls ärmed och påverkar samhällsutvecklingen. I vissa bostadsområden istorstäderna är valdeltagandet lågt och en stor del avbefolkningen politiskt passiv. I direktiven konstateras att iStorstadsutredningens arbete är befolkningen den viktigasteresursen, och en aktiv dialog med befolkningen i de aktuellabostadsområdena måste eftersträvas. Enligt Demokratiberedningensdirektiv är det särskilt angeläget att följa vilka mönster förmedborgerliga aktiviteter som uppstår i förändringsarbetet.Socialstyrelsen har publicerat en rapport omInvandrares hälsa och sociala förhållanden (1995:5).Rapporten består av sju fristående artiklar som bör ses sompusselbitar till bilden av invandrares hälso- och socialasituation. I rapporten konstateras att invandrare i ären utsatt grupp både vad gäller hälsa och sociala förhållanden.De är mer sjukskrivna än infödda svenskar, förtidspensionerasoftare och lever på socialbidrag i större utsträckning äninfödda svenskar. Enligt rapporten finns det inte någon enkelförklaring till att situationen ser ut som den gör.I har startats ett så kallatVälfärdsprojekt. Projektet har till syfte att samlakunskaper och initiera forskning om hur det svenska samhälletoch välfärden har förändrats och att ge underlag för en breddiskussion och till förslag om hur välfärden kan utvecklas föratt kunna möta nya förutsättningar och framtida problem. Arbetetskall bedrivas öppet och utåtriktat. En viktig del i dettaarbete är att kartlägga risken för att vissa grupper skall fallaigenom samhällets skyddsnät och marginaliseras.Sverige deltar aktivt i internationellt socialpolitisktsamarbete såväl på nordisk som europeisk och global har tagit ställning till ett program förnordiskt social- och hälsosamarbete 1995--2000. Inom EU deltarSverige i arbetet med ett nytt s.k. fattigdomsprogram. Detförslag som bearbetas knyter an till tidigareprogram. Målet är att främja ekonomisk och social integration avde mest utsatta grupperna i samhället, främja solidaritet ochaktivt medborgarskap. Programmet bygger på tre grundprinciper.För det första skall insatserna vara mångsidiga, flersektoriellaoch utgå från en helhetssyn. För det andra skall projekt inomprogrammet bygga på kontakt och samarbete mellan de aktörer somdeltar hos lokala myndigheter, frivilliga organisationer,företag m.fl. För det tredje förutsätts delaktighet av deutsatta själva när det gäller aktiviteter och åtgärder inomprojekten.Tidigare i har i FN:s regi ordnats ettVärldstoppmöte om social utveckling. På toppmötet behandladesbl.a. frågor om utrotande av fattigdom, skapande av produktivsysselsättning och främjande av social integration.I årets budgetproposition (bil. 11 s. 138) föreslås attunder nästa budgetår särskilda medel om 125 miljoner kronoravsätts för insatser i områden med stor andel invandrare. Desärskilda medlen skall enligt regeringen användas för att stärkakompetensen och öka arbetskraftsdeltagandet bland de boende idessa områden samt konkret bidra till en god social utvecklingoch förhindra utanförskap. I propositionen framhåller regeringenatt och Invandrarpolitiska utredningenarbetar med att bryta den negativa utvecklingen i ettlångsiktigt perspektiv, medan den nu föreslagna ekonomiskasatsningen avser omedelbara åtgärder för att ge dem som bor idessa segregerade områden likvärdiga förutsättningar vad gällert.ex. arbete och utbildning.Under den allmänna motionstiden väcktes ett stort antalmotioner med förslag som på olika sätt rör den allmännavälfärden. Mera allmänt hållna motionsyrkanden och yrkanden somrör , bl.a. frågor om utslagning, om utvecklingenav socialbidragen, om omsorgen om barn och ungdomar och ommissbruk har remitterats till socialutskottet och behandlas idetta betänkande eller i kommande betänkanden avsocialutskottet. Till justitieutskottet,socialförsäkringsutskottet, utbildningsutskottet,arbetsmarknadsutskottet och bostadsutskottet har remitteratsmotioner inom dessa utskotts beredningsområden.Socialutskottet är mycket positivt till de utredningsinitiativsom tagits men anser att flera av de frågor som behandlaskräver sektorsövergripande överväganden och åtgärder. Det sättpå vilket samhället är organiserat, och detta gäller ävenarbetet i och , försvårar denhelhetssyn och det långa perspektiv på dessa frågor somutskottet förordar. Även sektoriella åtgärder i ett kortperspektiv måste enligt utskottet bottna i en övergripande ochlångsiktig strategi för välfärd, arbete, trygghet m.m.Utskottet delar inställningen i motionerna Ju809, Sf635 ochSo267 att kraftfulla och målinriktade insatser nu måste vidtaspå flera områden för att motverka boendesegregationen,arbetslösheten och utslagningen i samhället. Inställningen ärväl förenlig med regeringens uttalanden i budgetpropositionen.Ett led i detta arbete måste vara en förbättrad boendeplaneringför att göra boendemiljön i vid bemärkelse i bostadsområden medstora sociala problem mer attraktiv. En viktig del i dettaarbete är också att hålla uppe standarden i utbildningen. Föratt ta ett exempel så är det helt oacceptabelt att mångaungdomar i invandrartäta områden, som är födda i , går utgrundskolan utan att kunna tala eller skriva svenska i någonrimlig mening. För att ändra dessa förhållanden krävs inteenbart ändrade förhållanden på skolans område. Viktigt är ocksåökade kontakter mellan ungdomar från dessa områden och andraungdomar och vuxna. I dessa områden tappar människorna naturligtnog framtidstron och tilltron till samhällets förmåga och viljaatt avhjälpa problem. En fortsatt nedrustning och förslumningkommer att leda till mycket stora samhällskostnader i ett längreperspektiv. Regeringens förslag om särskilda medel för insatseri invandrartäta bostadsområden är enligt utskottet mycketpositivt. Kraftfulla insatser behövs också mot det ökande våldeti samhället och mot missbruket av alkohol, narkotika ochdopningspreparat. En samordning av kommuners och landstingsinsatser på detta område är nödvändig. Det behövs en samordningav insatserna mellan t.ex. sociala myndigheter samtarbetsmarknads- och utbildningsmyndigheter. I sammanhanget börövervägas om de statliga trygghetssystemen är utformade så attde kan möta de problem som vi nu ställs inför. Utskottet anseratt den fråga som tas upp i motion So267 bör beaktas, nämligenom de statliga bidragen till kommuner och landsting är utformadeså att de stöder de kommunala myndigheternas ansträngningar attskapa goda sociala förhållanden för sin befolkning. Motionärennämner som exempel att den höga arbetslösheten bland flyktingaroch invandrare i vissa kommuner gör att gruppensocialbidragstagare blir mycket hög i dessa kommuner. Även andraförhållanden, t.ex. social isolering och psykiska problem,medför större krav på vård, omsorg och annan social service ivissa kommuner.I motionerna So277, So278, So290 och Kr1 förs fram olikaförslag till utredningsaktiviteter. Utskottet instämmer i storadelar i förslagen men anser att önskemålen bör kunna beaktasinom ramen för pågående utredningsarbete. Utskottet villsärskilt framhålla behovet av sektorsövergripande insatser föratt komma till rätta med problem som boendesegregation,arbetslöshet och utslagning. Risk finns annars att insatser påett område vidtas utan att konsekvenserna på andra områden ellerför helheten beaktas. En samordning behövs av främst social-,arbetsmarknads-, bostads-, utbildnings-, flykting-,invandrings-, kultur- och kriminalpolitiken när det gällerallmänna välfärdsfrågor. En samordnad beredning och bedömningbör sålunda enligt utskottet göras av förslagen från deutredningar som arbetar på detta område.En samlad bild behövs också av välfärden mot bakgrund av denekonomiska utvecklingen, arbetslösheten, boendesegregationen ochbesparingarna inom stat och kommun. En sådan samlad uppfattningom utvecklingen behövs bl.a. för att motverka ytterligareförsämringar för redan utsatta grupper och för att underlätta enrättvis fördelning av samhällsresurserna vid kommande svåraprioriteringar. Här behövs underlag från myndigheter somSocialstyrelsen och men även frånforskningen. Sådana underlag -- t.ex. och Folkhälsorapport -- finns redan men börkunna utvecklas ytterligare och även utnyttjas bättre.Flera motioner, So225, So232, So233, So256, So261 och So276,tar särskilt upp barnens och ungdomarnas villkor närförändringar sker genom bl.a. omstrukturering, arbetslöshet ochbesparingar. Flera omständigheter pekar enligt motionärerna påbarns och ungas utsatthet i dagens samhälle. Några motionerefterlyser ett centralt måldokument som beskriver regeringenssamlade syn på barn- och ungdomspolitiken samtsektorsövergripande studier av barns villkor. För de barn sombefinner sig i riskzonen finns det enligt motionärerna anledningtill oro. Det behövs enligt dem en mer samlad genomgång, analysoch förslag på insatser för barn i riskzonen. Några motionäreranser att en barn- och ungdomskommission borde tillsättas meduppdrag att analysera situationen för särskilt utsatta barn samtföreslå en strategi för att ge dessa barn en mer gynnsamutveckling. Några motionärer vill samla barn- ochungdomsfrågorna i ett departement. Andra motionärer föreslår attett åtgärdsprogram som syftar till konkreta åtgärder tas fram.Programmet skulle t.ex. kunna innehålla åtgärder som stärkerbarn och ungas ställning i samhället, program för forskning omorsaker till tidig utslagning, program för hur olikapersonalgruppers kunskaper om utslagningens mekanismer kan ökas,uppbyggnaden av ett centrum för kunskap om barns och ungdomarsuppväxt och livsvillkor, kartläggning av vilka åtgärder sombehövs för att underlätta för sociala myndigheter, skolan,polisen och andra att samverka. Vidare finns det behov av enbred studie av de långsiktiga samhällsekonomiska konsekvensernaav barns och ungdomars utanförskap jämfört med satsningar påförebyggande åtgärder.Flera motionärer anser att det inte finns något klart uttalat"barnperspektiv" i forskningen. Ett samlat löpande informations-och redovisningssystem skulle behövas för en samlad faktabild ombarnen i Sverige.Den förra regeringen gav i uppdrag attbeskriva utvecklingen av barns villkor med anledning av detförnyelsearbete och de besparingar som pågår i kommuner ochlandsting. har redovisat uppdraget i rapportenBarns villkor i förändringstider (följer upp ochutvärderar 1994:4). I rapporten redovisades bl.a. attkommunernas besparingar väntades bli någotstörre i verksamheter som riktas till barn och unga än i dentotala kommunala verksamheten. Speciellt stora var besparingarnai storstadsregionerna. drar slutsatsen att intealla barn i storstäder och förorter löper större risk att råkaut för försämringar än andra barn. Skälet är i stället att det istorstadsregionerna finns ett stort antal barnrika delområdenmed hög koncentration av invandrare, ekonomiskt svaga grupperoch människor med psykosociala problem. Enligt Socialstyrelsenfinns det särskilda skäl att åter uppmärksamma dessabostadsområden och överväga vilka åtgärder som behövs där.Socialstyrelsen framhåller att mycket talar för att de negativautvecklingstendenserna i sådana områden förstärks samt attförutsättningarna för att kompensera barnen med individuellasärlösningar blir sämre.Socialstyrelsen har vidare haft ett uppdrag attgenomföra ett åtgärdsprogram för att höja kompetensen inomsocialtjänstens individ- och familjeomsorg när det gällerarbetet med barn som far illa och deras familjer. Detta projekt,Barn i fokus, kommer att avslutas med en redogörelseför slutsatser av projektet.Barnombudsmannen föreslår i sin första årsrapport, somöverlämnades , bl.a. att regeringen i samband medbudgetpropositionen redovisar ett centralt måldokument sombeskriver regeringens samlade syn på barn- och ungdomspolitikenoch ger en överblick över departementets insatser på barn- ochungdomsområdet (Hallå där! s. 27). Förslagen bereds förnärvarande i . har vidarefått ett regeringsuppdrag med innebörd att samordnasektorsövergripande uppföljningsstudier. Det innebär ensamordning av utredningar och projekt inom olika myndigheter somberör barn- och ungdomsfrågor. Den kunskap som kommer fram ärtänkt att utgöra underlag för att peka på missförhållandenrespektive föreslå åtgärder för att förbättra barns villkor.Enligt tilläggsdirektiven (dir. 1994:156) till Barn- ochungdomsdelegationen (Ju 1983:01) skall delegationen bl.a. motbakgrund av de stora ekonomiska, sociala och kulturellaförändringar som sker i samhället ge synpunkter påsamhällsutvecklingen utifrån en helhetssyn på barns ochungdomars situation och uppväxtvillkor. Skillnader i välfärdmellan olika barn och ungdomar skall vidare uppmärksammas.Delegationen skall löpande redovisa resultatet av sitt arbetetill regeringen.Regeringen har slutligen i skrivelsen 1994/95:127Ungdomsfrågor lämnat en samlad redogörelse för förslag ochåtgärder i årets budgetproposition som särskilt rör ungdomar. Iskrivelsen redovisas samlat bl.a. frågeställningar kringungdomars uppväxtvillkor, bostad, ekonomi, livsstil ochbrottslighet. De övergripande målen för , vilkensedan den 1 juli 1994 är central förvaltningsmyndighet förungdomsfrågor, är att främja goda uppväxtvillkor för ungdomarsamt att verka för att unga människor görs delaktiga isamhällsutvecklingen. skall arbetasektorsövergripande och ha en kontinuerlig kontakt medkommunerna när det gäller att följa ungdomars villkor isamhället. skall lämna en omfattanderapport till regeringen om ungdomars uppväxtvillkor och lämnaförslag till åtgärder.Utskottet instämmer i de nu aktuella motionerna, som är välförenliga med regeringens uttalanden i dessa delar ibudgetpropositionen. Den höga arbetslösheten och de ekonomiskaproblem som den för med sig för många familjer ökar ocksåriskerna för att allt fler barn blir otrygga och far illa.Enligt utskottets mening är insatser för att åstadkomma balansoch tillväxt i ekonomin samt skapa arbete av grundläggandebetydelse för barnens och ungdomarnas välfärd. Förinvandrarbarn, liksom för andra barn och ungdomar, är generellainsatser som bidrar till att minska orättvisorna och skapa enmer rättvis fördelning i samhället avgörande för att villkorenskall kunna förbättras.Socialnämnden är enligt socialtjänstlagen skyldig att isamarbete med den unges familj försöka åtgärda problemen i denunges uppväxtmiljö. Utskottet anser, mot bakgrund av vad sompåtalas i motionerna, att det nu är extra viktigt att allainblandade parter, såväl myndigheter som organisationer ochallmänheten, mobiliseras i försöken att bryta den negativautvecklingen när det gäller missbruk av alkohol och andra drogersamt ungdomsvåld. Utskottet anser att det är nödvändigt medökade satsningar på tidigt samarbete mellan polis, frivård,skola, föreningar, arbetsmarknadsmyndigheter, föräldrar ochungdomarna själva för att försöka finna nya vägar som leder lösning av dessa problem. Det förebyggande arbetet bland barnoch ungdomar måste enligt utskottets mening ske på bred front,dvs. över de traditionella sektorsgränserna, för att åstadkommahållbara lösningar för framtiden. Sambanden mellan arbetslöshet,utslagning, våld och missbruk måste enligt utskottetuppmärksammas mer.Utskottet vill i sammanhanget framhålla vikten av att barn somtidigt visar tecken på att utvecklas ogynnsamt uppmärksammas ochatt åtgärder vidtas. Detta kräver ofta samarbete mellanföräldrar, skola, barnomsorg, socialtjänst och hälso- ochsjukvård. Det är viktigt att den kunskap och erfarenhet sombyggts upp genom forskning, utvecklingsarbete och på annat sättkontinuerligt förs vidare till berörda personalgrupper för attvidareutveckla arbetet inom socialtjänsten.Ett samlat, löpande informationssystem, som föreslås av vissamotionärer, bör enligt utskottet övervägas för att ge en bättrefaktabild av barnens situation i samhället. Ett "barnperspektiv"i forskningen skulle också kunna bidra till en större kunskap ombarnens förhållanden. I anges att "barnetsbästa" skall vara en ledstjärna vid alla de åtgärder till skyddför barn och unga som vidtas inom socialjtänsten. För att fåkunskap om "barnets bästa" måste barn och unga därför själva fåkomma till tals på ett tydligt sätt. Denna rätt att få föra framsin åsikt finns inskriven i konventionen (artikel 3 och 12).Flera motioner, So250, So271, So286, So293 och A472, vill haen ökad forskning om olika välfärdsfrågor. I motion So293 (c)förs fram förslag bl.a. om 2000-talets villkor förvälfärdspolitiken, om förnyelse av de sociala trygghetssystemen,om barnens och de ensamstående kvinnornas levnadsförhållandenoch villkor. I andra motioner betonas vikten av nationellforsknings- och utredningsverksamhet vid lokala och regionalacenter. I en motion förespråkas ett ytterligare en motion begärs en utvärdering avprivatiseringens kostnader och effekter på den offentligasektorn. Krav ställs i en motion på en välfärdspolitik sompräglas av valfrihet.Välfärdsforskningen i fick en fastare bas genomriksdagens beslut att inrätta (), vars mandat omfattar stöd tillvälfärdsforskning i vid mening (grundforskning ochtillämpningsforskning inom socialvetenskap, socialpolitisk ochfolkhälsovetenskap). SFR stöder forskningen inom många olikadiscipliner vid samtliga universitet. Tyngdpunkten ligger vidsamhällsvetenskapliga ämnen som sociologi, socialt arbete ochpsykologi samt samhällsmedicin.