bet · GI01LU31 · 1995-05-30 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition1994/95:189 Konkursgäldenären.I propositionen föreslås bl.a. ett antal lagändringar somsärskilt tar sikte på konkursgäldenärens skyldigheter.Konkursgäldenärens upplysningsskyldighet skall enligtförslaget vara knuten till upplysningar av betydelse för"konkursutredningen", i stället för, som , tillupplysningar om "boet". Upplysningsskyldigheten skall enligtförslaget även omfatta tillgångar som finns utomlands även i defall dessa inte ingår i konkursboet (särkonkurs). Om särskildaskäl föranleder det skall enligt förslagetkonkursbouppteckningen även innehålla uppgift om sådan nyssnämnd egendom. Vidare föreslås att bouppteckningen i denutsträckning det behövs skall innehålla en förteckning över deträkenskapsmaterial som har omhändertagits och attkonkursgäldenärens edgång skall omfatta även denna förteckning.I propositionen föreslås också att det skall inrättas ettcentralt register hos överfysiska personers och dödsbons konkurser. Vidare föreslås attuppgifter om konkursförvaltare och tillsynsmyndighet i såvälfysiska som juridiska personers konkurser skall registreras hosPatent- och registreringsverket. Härigenom kommer en samladkonkursregistrering att finnas hos verket.Lagändringarna rörande det centrala registret för fysiskapersoners och dödsbons konkurser föreslås träda i kraft den 1oktober 1995 och övriga ändringar den 1 juli 1995.I betänkandet behandlas också motioner som väckts medanledning av propositionen och under den allmänna motionstiden1994/95. Motionerna rör frågor om i vilken utsträckningutomlands befintlig egendom skall anges i konkursbouppteckningeni en svensk särkonkurs, om offentligt anbudsförfarande vidförsäljning av konkursboets egendom till gäldenären eller honomnärstående, om kungörelse av näringsförbud och om s.k.konkurskarantän.När det gäller vad som skall anges i bouppteckningen i ensärkonkurs förordar utskottet, med anledning av propositionen idenna del och berörda motionsyrkanden, en ändrad lydelse av denföreslagna regeln. Ändringen innebär att, om det finns anledningtill det, konkursbouppteckningen också skall innehålla uppgiftom egendom som inte ingår i boet på grund av att den finnsutomlands. Utskottet föreslår också ett tillägg tillbestämmelsen som föreskriver att, i de fall gäldenären haruppgivit att sådan egendom saknas, bouppteckningen skallinnehålla uppgift om detta.Vidare förordar utskottet, med tillstyrkande av berördamotionsyrkanden, en ny reglering i konkurslagen av innebörd atten försäljning av egendom i konkursen till konkursgäldenäreneller någon honom närstående i princip skall föregås av ettoffentligt anbudsförfarande.I övrigt tillstyrker utskottet propositionen och avstyrkermotionsyrkandena. I proposition 1994/95:189 föreslår regeringen() -- efter hörande av Lagrådet --att antar de i propositionen framlagdaförslagen till1. lag om ändring i handelsregisterlagen (1974:157),2. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),3. lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,4. lag om ändring i konkurslagen (1987:672),5. lag om ändring i lagen (1993:574) om upphävande av lagen(1978:28) om Försäkringsöverdomstolen.Lagförslagen har intagits som bilaga 1 till betänkandet. Motioner väckta med anledning av propositionen1994/95:L31 av m.fl. (m) vari yrkas1. att beslutar att konkursgäldenären även inormalfallet skall vara skyldig att uppge egendom som finnsutomlands vid särkonkurs, i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att beslutar införa regler om att försäljning avegendom i konkurs till konkursgäldenären eller någon honomnärstående fysisk eller juridisk person skall föregås av ettoffentligt anbudsförfarande, i enlighet med vad som anförts imotionen.1994/95:L32 av Per m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen beslutar om offentligt anbudsförfarande vidförsäljning av konkursegendom till konkursgäldenären eller honomnärstående person enligt vad promemorian Konkursgäldenären (Ds1994:96) föreslår.Motioner väckta under den allmänna motionstiden /951994/95:L316 av () vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kungörelse av näringsförbud.1994/95:L317 av och ()vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om införande avs.k. konkurskarantän,2. att hos regeringen begär lagförslag som innebäratt svenska konkurser också skall inbegripa annan än i Sverigebefintlig egendom.1994/95:Ju221 av m.fl. (m) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ändring i konkurslagen. InledningKonkurslagstiftningen har varit föremålför mycket diskussion och övervägts i ett flertal sammanhang.Intresset har bl.a. inriktats på olika former avkonkursmissbruk. En särskild fråga som därvid uppmärksammats ärde s.k. bekvämlighetskonkurserna (se bl.a. bet. 1993/94:LU20 s.12 f). Med det menas att konkurser kommit att betraktas som enmöjlighet för ett företag att reducera sin skuldbörda, framförallt i fråga om de oprioriterade leverantörsskulderna, och sedankunna återuppta verksamheten med ökad konkurrenskraft efter enrekonstruktion. Denna typ av konkurser anses planerade i såmåtto att ägarens ekonomiska intressen och avsikt att efterkonkursen kunna driva rörelsen vidare, i huvudsakligen sammaomfattning men med väsentligt minskad skuldbörda, är satta iförgrunden. Konkursens ekonomiska konsekvenser drabbar i dessafall endast borgenärerna, främst de oprioriterade som saknarsäkerhet för sina fordringar, och inte aktieägarna. Det ärvidare inte sällan frågan om förfaranden som utgör led i enplanerad brottslig verksamhet.Frågor om formerna för gäldenärens medverkan och vilkaskyldigheter gäldenären skall ha vid en konkursutredning harbl.a. berörts av i betänkandet (SOU1991:106) Domstolarna inför 2000-talet. Spörsmålen behandlas även i den s.k.Rubiconrapporten, en promemoria av Riksåklagarens ochRiksskatteverkets arbetsgrupp angående rutiner vidbrottsutredningar i samband med konkurs som redovisades tillJustitiedepartementet . I denna rapport berörs ävenfrågan om ett centralt konkursregister. Vidare harRiksrevisionsverket till regeringen överlämnat engranskningsrapport (RRV 1994:13) Tillsyn vid konkurs som rörtillsynsverksamheten och förvaltningen i konkurs.Regeringen har, på grundval av främst nu nämntutredningsarbete, i promemorian (Ds 1994:96) Konkursgäldenärenbehandlat olika frågor om konkursgäldenärens skyldigheter ochfrågan om ett centralt konkursregister. Promemorian harremissbehandlats.De förslag som regeringen lämnar i förevarande proposition ochde överväganden i övrigt som görs i propositionen bygger påförslagen i promemorian. Frågor om konkursförvaltningensorganisation och tillsynsfunktionen bereds däremot vidare inomJustitiedepartementet i särskild ordning.Konkursgäldenärens medverkan i konkursutredningenNär någon försätts i konkurs skall enligt 2 kap. 24 § förstastycket 2 och 7 kap. 2 § konkurslagen (KL) en eller fleraförvaltare utses av rätten. Det åligger förvaltarenenligt 7 kap. 8 § KL att ta till vara borgenärernas gemensammarätt och bästa samt vidta alla de åtgärder som främjar enförmånlig och snabb avveckling av boet. I detta övergripandesyfte skall förvaltaren upprätta en bouppteckning (7 kap. 13 §KL). I denna skall boets tillgångar tas upp till noggrantuppskattade värden. Bouppteckningen skall vidare bl.a. innehållauppgift om varje borgenärs namn och postadress samt de böckeroch handlingar som rör boet vilka förvaltaren tagit om hand (jfr7 kap. 12 § KL). Om gäldenären är eller under det senaste åretföre konkursansökningen har varit bokföringsskyldig, skallförvaltaren också omhänderta räkenskapsmaterialet.Till ett konkursbo räknas enligt 3 kap. 3 § KL i princip allegendom som tillhörde gäldenären när konkursbeslutet meddeladeseller tillfaller honom under konkursen, och som tillika ärutmätningsbar. I enlighet härmed ingår även utomlands befintligatillgångar i konkursboet. I sistnämnda fall förutsättsemellertid att det är fråga om en konkurs där gäldenären harhemvist här i riket (domicilkonkurs). Om en konkurs här i landetavser en gäldenär som är bosatt utomlands (särkonkurs) ingår ikonkursboet endast egendom som finns här i landet.Förvaltaren har vidare enligt 7 kap. 15 § KL att snarastupprätta en s.k. förvaltarberättelse, innehållande bl.a.uppgifter om boets tillstånd och orsakerna till gäldenärensobestånd. Berättelsen skall också innehålla uppgift iförekommande fall om att misstanke om brott som avses i 11 kap.brottsbalken anmälts till åklagare.Förvaltningen skall stå under tillsyn av en tillsynsmyndighet.Tillsynsmyndigheter är vissa kronofogdemyndigheter som avregeringen utsetts därtill.Vid upprättandet av bouppteckningen och även i övrigt åliggerdet konkursgäldenären att medverka på vissa sätt. Sålunda skallgäldenären lämna de upplysningar om konkursboet till rätten,tillsynsmyndigheten och förvaltare som de begär (6 kap. 2 § KL).Konkursgäldenären har också en skyldighet att närvara vid vissasammanträden, bl.a. bouppteckningsförrättningen.Konkursgäldenären är vidare enligt 6 kap. 3 § KL skyldig attinför rätten avlägga bouppteckningsed. Edgången, som sker vidett särskilt edgångssammanträde, innebär att konkursgäldenärenunder straffansvar betygar riktigheten av uppgifterna ikonkursbouppteckningen.I propositionen föreslås nu att gäldenärens skyldighet attlämna upplysningar till konkursförvaltaren och andra skallomfatta allt av betydelse för konkursutredningen, och inte varabegränsad till att avse enbart uppgifter om boet. Skyldighetenomfattar även egendom som inte ingår i konkursboet på grund avatt den finns utomlands (särkonkurs).I propositionen föreslås också att det i enkonkursbouppteckning skall, inte bara i en domicilkonkurs utanockså i en särkonkurs, anges även utomlands befintlig egendomnär särskilda skäl föranleder det.Vidare föreslås som en nyhet att det i konkursbouppteckningen,i den utsträckning det behövs, skall förtecknas vilketräkenskapsmaterial rörande boet som har omhändertagits avförvaltaren. Edstemat skall omfatta även riktigheten av en sådanförteckning.I några motioner behandlas frågan om vilken betydelseutomlands befintlig egendom skall ha i en särkonkurs.Enligt motion 1994/95:L31 av m.fl. (m), somväckts med anledning av propositionen, bör huvudregeln i ensärkonkurs vara att tillgångar som finns utomlands skall anges ikonkursbouppteckningen. Det framstår enligt motionärerna oftasom stötande att en gäldenär som gått i konkurs i meninte har sitt hemvist här kan undandra stora tillgångar somfinns utomlands från borgenärernas krav. Det bör emellertidenligt motionen finnas en möjlighet för förvaltaren att iundantagsfall avstå från att ange sådana tillgångar ibouppteckningen. bör besluta en ändring av regeringensförslag i enlighet med vad som sålunda anförts (yrkande 1). Ettyrkande med motsvarande innebörd framställs i en motion från denallmänna motionstiden /95 -- Ju221 yrkande 9 av . (m). Enligt motion L317 av och (båda s), också från den allmänna motionstiden1994/95, bör regeln vara att särkonkurser skall omfatta ävenutomlands befintlig egendom (yrkande 2).Utskottet vill till att börja med understryka betydelsen avatt konkursgäldenären aktivt medverkar till entillfredsställande utredning av konkursboet. Det ligger såväl iborgenärernas som i det allmännas intresse att förfaranden somkan innefatta ekonomisk brottslighet stävjas. Det är därförnödvändigt med regler som garanterar en sådan medverkan, även ide fall gäldenären inte är villig till samarbete. Utskottettillstyrker mot denna bakgrund, i enlighet med den allmännainriktningen av regeringens förslag, att gäldenärensskyldigheter under konkursförfarandet utvidgas.När det gäller utomlands befintlig egendom vill utskottetframhålla att den förstärkta upplysningsplikt som föreslåstorde få betydelse för borgenärernas möjligheter i allmänhet attkomma åt sådan egendom. Som anförs i propositionen harborgenärerna ett berättigat intresse av att kunna ianspråktadessa tillgångar i ett konkurs- eller annat förfarande i någotannat land. Innebörden av denna utvidgade skyldighet är ocksåatt en konkursgäldenär alltid är skyldig att, utan undantag,även i en särkonkurs lämna upplysningar om all egendom han har,oavsett var egendomen finns. Gäldenärens uppgiftsskyldighet ärstraffsanktionerad på så sätt att en oriktig uppgift underkonkursen beträffande exempelvis tillgångarna kan medföra ansvarför oredlighet mot borgenärer enligt 11 kap. 1 § brottsbalken.Enligt utskottets mening gagnar den utvidgade upplysningspliktenäven intresset att stävja förfaranden som kan utgöra led iekonomisk brottslighet. Utskottet tillstyrker mot denna bakgrundatt en konkursgäldenär skall vara skyldig att lämna upplysningaräven i en särkonkurs om utomlands befintlig egendom.Frågan är emellertid, vilket aktualiseras av motionerna, ivilken utsträckning en utvidgad upplysningsplikt enligtförslaget bör kompletteras med en skyldighet för förvaltaren atti konkursbouppteckningen lämna uppgift om egendom, som på grundav att den finns utomlands inte ingår i konkursboet.Den inledningsvis nämnda promemorian Ds 1994:96Konkursgäldenären föreslog den regeln att bouppteckningen, ominte särskilda skäl föranleder annat, också skall innehållauppgift om egendom, som på grund av att den finns utomlands inteskall ingå i konkursboet. I propositionen föreslås däremot attbouppteckningen skall innehålla sådan uppgift om särskilda skälföranleder det.Enligt utskottets mening bör det ankomma på förvaltaren attgöra en allmän bedömning av hur betydelsefullt det kan ansesvara för konkursutredningen som sådan och för borgenärerna atttillgångar som på grund av att de finns utomlands inte ingår ikonkursboet ändå skall anges i bouppteckningen. Detta syftetorde bäst uppnås med den i propositionen föreslagnapresumtionen, som förutsätter ett aktivt beslut avkonkursförvaltaren. Som anförs i propositionen torde förvaltarenkunna underlåta att förteckna utomlands befintlig egendom i defall konkursgäldenären i en särkonkurs har mycket svaganknytning till eller då förekomsten av utländskatillgångar är särskilt svårutredd eller deras existens är oklar.Däremot framhålls i propositionen att så snartkonkursförvaltaren får anledning att tro att det finns egendomav intresse för borgenärerna torde det föreligga skäl attförteckna egendomen i konkursbouppteckningen. Enligt utskottetsmening innebär dock det i propositionens lagtext föreslagnauttrycket "särskilda skäl" ett högre krav än vad som följer avmotivuttalandena. För att uppnå bättre överensstämmelsehärvidlag föreslår utskottet att den ifrågavarande bestämmelsenändras så att bouppteckningen, om "det finns anledning" tilldet, också skall innehålla uppgift om egendom, som inte ingår ikonkursboet på grund av att den finns utomlands.Utskottet anser vidare att konkursförvaltaren, i de fallgäldenären uppgivit att han saknar tillgångar utomlands,regelmässigt bör ange detta förhållande ikonkursbouppteckningen. Detta bör enligt utskottets mening kommatill uttryck i lagtexten, och utskottet förordar därför etttillägg till den ifrågavarande bestämmelsen av nu nämndinnebörd.Utskottets nu gjorda ställningstaganden måste ses mot bakgrundav att gäldenären, enligt vad utskottet ovan förordat, alltidoch undantagslöst är skyldig att till förvaltaren uppgeutomlands befintlig egendom eller avsaknaden av sådan egendom.Genom utskottets ställningstaganden till vad som skall anges ibouppteckningen kommer gäldenären i större utsträckning attunder ed tvingas betyga sina uppgifter. Det bör därvid nämnasatt edsplikten är sanktionerad genom straffbestämmelsen om menedi 15 kap. 1 § samt att menedsbrottet i princip ärett allvarligare brott än oredlighet mot borgenärer och därförkan föranleda ett längre fängelsestraff.Enligt utskottets mening torde i allmänhet ett angivande ibouppteckningen av de uppgifter som diskuterats inte särskilttynga eller komplicera förvaltarens arbete. Den av utskottetföreslagna regleringen beträffande konkursbouppteckningensinnehåll såvitt avser egendom utomlands torde väl tillgodosesyftet att förbättra skyddet för borgenärerna och främjasamhällets intresse att stävja förfaranden som innefattarekonomisk brottslighet.Det anförda innebär att utskottet med anledning avpropositionen i förevarande del och motionerna L31 yrkande 1,L317 yrkande 2 och Ju221 yrkande 9 föreslår den lydelse av 7kap. 13 § KL som framgår av bilaga 2.Utskottet vill i detta sammanhang slutligen framhålla att detfinns skäl som talar för att indelningen i domicil- ochsärkonkurser bör slopas och att all egendom som tillhör engäldenär, oavsett var den finns, bör ingå i konkursboet. Sompåpekas i propositionen har denna fråga väckts iJustitiedepartementet genom en skrivelse från Riksskatteverket.Överväganden av detta slag måste emellertid samordnas påinternationell nivå. Här vill utskottet erinra om det arbete sompågår med att tillskapa en konkurskonvention inom EU. Ett av degrundläggande syftena med detta arbete är att underlättaförfarandet vid konkurser som berör egendom i flera länder.Utskottet utgår från att regeringen aktivt verkar för attproblemet skall få en snar lösning.Försäljning av egendom i konkursenKonkursboets egendom skall i princip av förvaltaren säljas såsnart det lämpligen kan ske. Bestämmelser om försäljning avegendomen finns i 8 kap. KL. Försäljning av vanlig lös egendomsom inte sker genom fortsättande av gäldenärens rörelse skalläga rum på auktion eller i annan ordning som förvaltaren finnermest fördelaktig för att ta till vara borgenärernas intressen.Om fast egendom finns i boet kan förvaltaren begära att densäljs exekutivt, dvs. i den ordning som föreskrivs i 12 kap.utsökningsbalken för utmätt fast egendom. Detta innebär enförsäljning på auktion eller under hand. Även beträffande fastegendom får förvaltaren använda ett annat säljsätt om det ärfördelaktigare för boet. Konkurslagen innehåller inte någrasärskilda regler för det fall att konkursgäldenären eller någonhonom närstående fysisk eller juridisk person står som köpare avegendom som ingår i konkursen.I den tidigare nämnda promemorian Ds 1994:96 Konkursgäldenärenföreslogs en ny reglering för det fall konkursförvaltaren säljerkonkursboets egendom till konkursgäldenären eller till honomnärstående fysisk eller juridisk person. Regleringen innebär attförsäljning i nämnda fall skall föregås av ett offentligtanbudsförfarande. Syftet med förslaget är att förhindra de s.k.bekvämlighetskonkurserna, som regelmässigt innebär att den förreägaren, till nackdel främst för de oprioriterade borgenärerna,fortsätter att driva samma rörelse även efter en konkurs.Enligt propositionen skulle en regel som den i promemorianföreslagna inte få någon större praktisk betydelse. I de fallett offentligt anbudsförfarande innebär att bättre pris kanerhållas förekommer det enligt regeringen i interinga utsträckning att sådant förfarande äger rum. Isammanhanget måste också enligt regeringen beaktas den risk somfinns att regleringen tynger förfarandet och försvårar förförvaltaren att snabbt avveckla boet. Vid en samlad bedömninganser regeringen att promemorians förslag i denna del inte nubör genomföras.I två motioner, som väckts med anledning av propositionen --1994/95:L31 yrkande 2 av m.fl. (m) och 1994/95:L32av Per m.fl. (v) -- yrkas att beslutarsådana regler som föreslås i promemorian om ett offentligtanbudsförfarande i vissa fall av försäljning av konkursboetsegendom. Enligt motion L31 skulle en sådan reglering vara eneffektiv motåtgärd mot bekvämlighetskonkurserna. I motion L32anförs som skäl att man därigenom skulle undvika att en gäldenäreller honom närstående skall kunna köpa tillbaka egendom tillunderpris, vilket medför att konkurrensen på jämnbördiga villkorundergrävs. Ett förfarande av avsett slag skulle också enligtsistnämnda motion innebära en garanti för allmänheten attförsäljning sker på ett tillbörligt sätt.Utskottet vill erinra om att frågan om åtgärder mot s.k.bekvämlighetskonkurser togs upp i den rapport som en arbetsgrupp inomregeringskansliet presenterade . Rapporteninnefattade bl.a. överväganden om konkursförvaltningen. Irapporten anfördes att konkursförvaltarens skyldighet enligt lagatt till bästa möjliga pris realisera konkursboets egendom oftasammanfaller med den före detta ägarens intresse att förvärvasamma egendom. Personliga borgensåtaganden eller avsikter attdriva rörelsen vidare leder inte sällan till att det är just denförre ägaren som är villig att betala den störstaköpeskillingen. Särskilt när det gäller mindre företag är detenligt rapporten också ofta så att den som har bästaförutsättningar att driva rörelsen vidare i praktiken är denföre detta ägaren. I många fall torde andra intresserade överhuvud taget inte finnas.Enligt rapporten bör en förbättring av situationen kunnaåstadkommas genom en på lämpligt sätt utformad regeländring avinnebörd att konkursförvaltaren endast får överlåta egendom före detta ägare eller någon denne närstående person viaoffentlig auktion eller, i de fall där detta är en lämpligareförsäljningsform, efter anbudsförfarande. Härigenom skulle ettriskmoment för den före detta ägaren tillkomma genom att enkonkurrent eller annan kan komma att bjuda ett högre prissamtidigt som lagstiftaren på detta sätt markerar frågansbetydelse.Utskottet vill för sin del framhålla att det är viktigt atthindra att konkurrenssnedvridande effekter uppkommer till följdav att marknadsmekanismerna inte får tillfälle att fullt ut görasig gällande vid försäljningar som sker till konkursgäldenäreneller någon honom närstående. Ett sätt att hindra detta är attge eventuella intressenter möjlighet att på något sätt fåkännedom om förestående försäljningar. Detta skulle kunnaåstadkommas om förvaltaren ålades att ge offentlighet åt enkommande försäljning, vilket skulle kunna ske exempelvis i formav ett offentligt anbudsförfarande. Enligt utskottets meningskulle en lagändring med denna innebörd vara ett verksamt sättatt beivra de missförhållanden med s.k. bekvämlighetskonkursersom påtalats i olika sammanhang. Inte minst för att undvikamisstro från allmänheten mot konkursinstitutet framstår det somangeläget med åtgärder mot detta missbruk.Utskottet anser sålunda att konkursförvaltarens skyldigheterskall preciseras för de fall han säljer boets egendom tillkonkursgäldenären eller någon honom närstående fysisk ellerjuridisk person. Innebörden härav är att sådan försäljning skallföregås av ett offentligt anbudsförfarande. När det bliraktuellt att sälja viss egendom till konkursgäldenären ellernågon honom närstående bör försäljningen kunna föregås av attförvaltaren infordrar skriftliga eller muntliga anbud viaexempelvis en annons i en dagstidning. Som föreslås ipromemorian bör det finnas en möjlighet för förvaltaren attavstå från ett sådant anbudsförfarande när särskilda skälföreligger. Sådana särskilda skäl kan vara att förvaltarenbedömer att det saknas någon egentlig marknad för det som skallsäljas. Andra exempel är att det som skall säljas saknar störrevärde i förhållande till konkursboets omfattning eller att enförsäljning brådskar av någon anledning. Den nya regleringen börlämpligen tas in som tillägg i bestämmelserna i omförsäljning av fast egendom och försäljning av lös egendom.Utskottets ställningstagande innebär att motionerna L31yrkande 2 och L32 tillstyrks.KonkursregisterUtskottet behandlade frågan om ett centralt konkursregistervåren 1994 med anledning av ett motionsyrkande om inrättande avett sådant register (bet. 1993/94:LU20). Utskottet efterlyste ibetänkandet ett centralt register där uppgifter omkonkursförvaltare samt företrädare för olika juridiska personerär samlade. Regeringen borde enligt utskottet verka för att ettsådant register kommer till stånd och förelägga riksdagenförslag till erforderliga lagstiftningsåtgärder. Utskottetförordade att , med bifall till motionsyrkandet, somsin mening skulle ge regeringen till känna vad utskottet sålundaanfört. följde utskottet (rskr. 1993/94:228).Som ovan framgått behandlas i propositionen frågan om ensamlad konkursregistrering.