bet · GI01LU4 · 1995-03-28 00:00:00 — Uthyrning och utlåning av upphovsrättsligt skyddade verk,m.m. I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition1994/95:58 Uthyrning och utlåning av upphovsrättsligt skyddadeverk m.m. jämte fem motioner som väckts med anledning avpropositionen.I propositionen läggs fram förslag om lagändringar i syfte attuppfylla två EG-direktiv. Det ena direktivet handlar omuthyrnings- och utlåningsrättigheter till upphovsrättsligtskyddade verk och upphovsrätten närstående rättigheter. I dendelen föreslås bl.a. följande. Upphovsmännens tillstånd skallkrävas vid uthyrning till allmänheten. De närståenderättighetshavarna, dvs. utövande konstnärer, fonogramproducenteroch filmproducenter ges en rätt att göra exemplar av sinaprestationer tillgängliga för allmänheten, vilket innebär attsamma grundbefogenheter kommer att gälla för dessarättighetshavare som för upphovsmännen. En regel om konsumtionav de närstående rättighetshavarnas spridningsrätt föreslås,enligt vilken konsumtionen skall vara EES-vid. Sammakonsumtionsregel skall enligt förslaget gälla för upphovsmännensspridningsrätt beträffande ljudupptagningar av litterära ochmusikaliska verk och filmverk.Det andra direktivet handlar om samordningen av vissa reglerom upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellit- ochkabelsändningar.De nya reglerna har föreslagits träda i kraft den 1 januari1995.I de fem motioner som väckts med anledning av propositionenkritiseras förslaget om regional konsumtion av de närståenderättighetshavarnas spridningsrätt och dess effekter påmöjligheterna att bedriva direkt- och s.k. parallellimport avbl.a. I ett motionsyrkande ifrågasätts också behovetav upphovsrättslagens presumtionsregel med avseende påfilmavtal. Vidare rör två motionsyrkanden de nya reglernasinverkan på redan ingångna filmavtal.Som ett led i beredningen av ärendet anordnade utskottet den21 en icke offentlig hearing för att få närmareinformation om de praktiska konsekvenserna för berördarättighetshavare och för konsumenter av de föreslagna reglernaom spridningsrätt och konsumtion. Vid hearingen deltogföreträdare för , ,juridiska fakulteten vid , Statenskulturråd, Svenska Artisters och Musikers (), Svenska Tonsättares Internationella Musikbyrå (),(),Svenska gruppen, -- , , Border Music Distribution, Next StopDistribution, och Åhlens AB.Skrivelser har inkommit från , ,, Svenska scen- och medieområdetsutövar- och upphovsmannafederation (SUF), IFPI, , -- och NextStop Distribution.Utskottet tillstyrker propositionens förslag beträffande denärstående rättighetshavarna. Med anledning av motionernaavstyrker utskottet däremot förslaget om regional konsumtion avupphovsmännens spridningsrätt samt förordar vissatillkännagivanden. Genom utskottets därvid gjordaställningstagande tillgodoses i allt väsentligt syftet medmotionerna. De av utskottet förordade tillkännagivandena avserdet internationella tillämpningsområdet för spridningsrätten förde närstående rättighetshavarna samt principen om globalkonsumtion som huvudregel inom upphovsrätten. Vidare tillstyrkerutskottet bifall till propositionen i övrigt med den ändringenatt ikraftträdandet bestäms till . I proposition 1994/95:58 föreslår regeringen() efter hörande av Lagrådet att riksdagenantar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt tilllitterära och konstnärliga verk,2. lag om ändring i lagen (1980:612) om medling i vissaupphovsrättstvister.Lagförslagen har intagits som bilaga 1 till betänkandet. 1994/95:L8 av Per Stenmarck m.fl. (m) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom global konsumtion.1994/95:L9 av () vari yrkas attriksdagen avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verksåvitt avser 19 § första stycket och 45 § sista stycket alltavseende införandet av en regel om regional konsumtion avspridningsrätt på det upphovsrättsliga området.1994/95:L10 av m.fl. (v) vari yrkas1. att avslår proposition 1994/95:58 om uthyrningoch utlåning av upphovsrättsligt skyddade verk m.m,2. att begär att regeringen omförhandlarEES-avtalet enligt vad i motionen anförts om att konsumtionen avspridningsrätten till ljudupptagningar av litterära ochmusikaliska verk samt filmverk skall vara globala,3. att -- om yrkande 1 avslås -- beslutar att andrapunkten i övergångsbestämmelse 3 i lagen om ändring i lagen(1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verkskall utgå.1994/95:L11 av och () variyrkas att avslår förslaget i proposition 1994/95:58såvitt avser införandet av en regel om regional konsumtion iupphovsrättslagen.1994/95:L12 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att aktivt bör verka för attprincipen om global konsumtion blir huvudregel påimmaterialrättens område,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om presumtionsregeln vid filmmedverkan. Allmän bakgrundLagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnärliga verk ger ett tidsbegränsat skydd åt den som skapatett sådant verk. Skyddet innebär att skaparen av verket harrätt att utnyttja detta ekonomiskt och har ett visst ideelltbetonat inflytande över hur och i vilka sammanhang det används.Har flera medverkat vid tillkomsten av det skyddade verket harvar och en av dem upphovsrätt.Begreppen litterära och konstnärliga verk i lagen är mycketvidsträckta. Till litterära verk räknas bl.a. skönlitteratur ochbeskrivande framställningar i ord såsom vetenskapliga arbetenoch handböcker. Som konstnärliga verk räknas i princip allaformer, i vilka verk skapas i syfte att nå en konstnärligverkan, t.ex. i bild, rörelse eller toner. Till denna grupp hörbl.a. målningar, alster av bildhuggarkonst, sceniska verk somteaterpjäser och koreografiska verk, musikaliska kompositionerbåde när de framförs och framträder i notskrift samt filmverk,både spelfilmer och under vissa förutsättningar kortfilmer ochjournalfilmer.För att en produkt över huvud taget skall anses som ett verkoch därmed komma i åtnjutande av skydd enligt lagen måste den havad man brukar kalla verkshöjd. Kravet på verkshöjd kanuttryckas så, att en produkt är ett verk om den praktiskt settinte har kunnat framställas av två personer oberoende avvarandra. Utanför skyddet faller därför idéer och uppslag somflera kan tänkas komma på, vanliga nyhetsmeddelanden, vardagligasamtal, enklare nyttoföremål och andra prestationer avrutinmässig eller alldaglig karaktär.Ett verk kan framträda i många olika former. Det kan varafixerat på ett materiellt underlag, dvs. i ett exemplar.Exemplar av verket är inte blott en bok eller en målning som kange en omedelbar upplevelse av verket, utan också engrammofonskiva, en filmremsa, en trycksats, en matris osv., somendast medelbart kan ge en sådan upplevelse. Verket kan ocksåframträda i obeständig form, t.ex. i uppläsarens ord, i tonernaav ett musikstycke, i bilden på filmduken ellertelevisionsskärmen. Alla former vari verket framträder fallerinom dess skyddssfär, även bearbetningar.Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar avverket och att göra verket tillgängligt för allmänheten, t.ex.genom att framföra eller visa det offentligt och sprida exemplarav verket. Som framställning av exemplar anses bl.a. inspelningav verket på band eller annan anordning från vilken det kanåterges.Ett verk framförs offentligt när det presenteras förallmänheten i obeständig form, t.ex. när en dikt läses upp, ettmusikstycke spelas, en film visas eller ett verk sänds ut iljudradio eller television. Ett framförande är offentligt närdet sker på en plats dit allmänheten äger tillträde. Härmedjämställs det fallet att framförandet anordnas iförvärvsverksamhet inför en större sluten krets, framför allt påen större arbetsplats (s.k. industrimusik).Ett uttryckligt skydd för datorprogram infördes iupphovsrättslagen först . Innebörden av detta är attdatorprogram i princip åtnjuter samma upphovsrättsliga skydd somandra litterära verk. Programmen skyddas inte bara mot direktkopiering utan också mot framställning av exemplar av programmeti bearbetat skick utan rättighetshavarens tillstånd.Det upphovsrättsliga skyddet gäller , som regel räknatfrån upphovsmannens död.Upphovsrättslagen innehåller också regler om rätt tillfotografier och s.k. närstående rättigheter.Genom lagstiftning som trädde i kraft (seprop. 1993/94:109, bet. LU16) integrerades reglerna om rättentill fotografier i upphovsrättslagen och lagen (1960:739) omrätt till fotografisk bild upphävdes. De nya reglerna innebäratt bilder som uppfyller kravet på verkshöjd skyddas på sammasätt som konstverk. Fotografier som inte är verk skyddas genomen ny bestämmelse såsom en närstående rättighet. Skyddet fördessa fotografier upphör då bildenframställdes.Reglerna om s.k. närstående rättigheter ger musiker,skådespelare och andra utövande konstnärer ett rättsligt skydddå de framför litterära eller konstnärliga verk. Sådanaframföranden får inte utan konstnärens samtycke spelas in påfilm, varmed jämställs videogram, på fonogram (grammofonskivor,kassettband, m.m.) eller på annan anordning genom vilken de kanåterges. De får inte heller utan rättighetshavarens samtyckesändas ut i bl.a. radio eller TV. Inspelningar av framförandenfår mångfaldigas endast med konstnärens medgivande. Vidaregäller att utövande konstnärer har rätt till ersättning dåljudinspelningar används vid radio- eller TV-sändningar ellerutnyttjas offentligt i förvärvssyfte. Också för de utövandekonstnärerna gäller en 50-årig skyddstid, räknad frånframförandet.Till de närstående rättigheterna räknas även det skydd somfonogramproducenter samt radio- och TV-företag har enligtupphovsrättslagen. Fonogram får inte utan producentens samtyckeeftergöras eller överföras till andra anordningar genom vilka dekan återges. Vidare har fonogramproducenten rätt till ersättningdå ljudupptagningen används vid radio- eller TV-sändning ellerutnyttjas offentligt i förvärvssyfte. Beträffande radio- ochTV-sändningar gäller att de inte utan företagets medgivande fåråterutsändas eller spelas in på en anordning genom vilken de kanåterges. Gjorda inspelningar får inte överföras till någon annansådan anordning såvida inte företaget samtycker.Skyddet för upphovsmän, utövande konstnärer m.fl. är i vissaavseenden inskränkt av hänsyn till allmänna eller enskildaintressen.Den som gör intrång i de rättigheter som lagen ger upphovsmänoch andra rättighetshavare kan dömas till straff och förpliktasutge skadestånd.Den svenska lagstiftningen bygger liksom motsvarande lagar iandra nordiska länder på innehållet i flera internationellakonventioner. Bland sådana konventioner kan här nämnas särskilt1886 års Bernkonvention för skydd av litterära och konstnärligaverk, världskonvention om upphovsrätt och 1961 årsinternationella konvention om skydd för utövande konstnärer,framställare av fonogram samt radioföretag (Romkonventionen).Konventionerna bygger på i huvudsak två principer. Den ena äratt varje konventionsstat skall ge samma skydd åt verk ochprestationer från andra konventionsstater som staten i fråga nationella verk och prestationer. Den andra är att enkonventionsstat är förpliktad att garantera de andrakonventionsstaternas verk och prestationer ett visstminimiskydd.Den upphovsrättsliga lagstiftningen gäller främst svenska verkoch prestationer. Genom anslutning till deinternationella konventionerna har förpliktat sig att geskydd också åt verk och prestationer med ursprung i ett stortantal andra länder.I upphovsrättslagen har regeringen bemyndigats att -- underförutsättning av ömsesidighet -- föreskriva att lagen skalltillämpas med avseende på andra länder. Sådana föreskrifter harmeddelats i internationell upphovsrättsförordning (1993:193).Utskottet kommer nedan -- efter en redovisning avpropositionens huvudsakliga innehåll -- att under skildarubriker ta upp de frågor i propositionen som aktualiseratsgenom motionerna eller som eljest har tilldragit sig utskottetsuppmärksamhet.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen lägger regeringen fram förslag tilllagändringar i syfte att skall uppfylla två direktiv somomfattas av EES-avtalet.Det ena direktivet är Rådets direktiv /100/EEG av den 19november 1992 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseendeupphovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närståenderättigheter. Följande lagändringar föreslås med anledning avdirektivet. Det skall krävas tillstånd av upphovsmannen viduthyrning av exemplar av konstverk till allmänheten. Det skyddsom en producent av en filmupptagning har mot kopiering skalläven omfatta film som inte är verk. Det skall införas enensamrätt för utövande konstnärer, fonogramframställare ochproducenter av filmupptagningar att göra exemplar av sinaprestationer tillgängliga för allmänheten. En sådan utvidgninginnebär att samma grundbefogenheter kommer att gälla för nämndakategorier rättighetshavare som för upphovsmännen. Regler omkonsumtion av närstående rättighetshavares spridningsrätt skallinföras och konsumtionen skall vara EES-vid. I anslutningdärtill föreslås att upphovsmännens spridningsrätt när detgäller exemplar av ljudupptagningar av litterära ochkonstnärliga verk och filmverk förstärks så att den blirdensamma som föreslås för de närstående rättighetshavarna. Ävenupphovsmännens spridningsrätt skall nämligen enligt förslagetvara föremål för regional (EES-vid) konsumtion.Spridningsrättens konsumtionspunkt skall generellt vara förstaöverlåtelsen. Utövande konstnärer, fonogramframställare ochproducenter av filmupptagningar skall på samma sätt somupphovsmän ha ensamrätt att bestämma över uthyrning av exemplarav sina prestationer. Presumtionsregeln i 39 § upphovsrättslagenskall gälla också på utövande konstnärers prestationer.Det andra direktivet är rådets direktiv /83/EEG av den 27september 1993 om samordning av vissa bestämmelser omupphovsrätt och närstående rättigheter avseendesatellitsändningar och vidaresändning via kabel. Det skall införas en regel iupphovsrättslagen som slår fast var den upphovsrättsligtrelevanta handlingen vid satellitsändningar skall anses äga rumsamt en regel om att en avtalslicens för radio- ochtelevisionsföretag gäller vid utsändningar genom satellit endastom sändarföretaget verkställer utsändning genom enmarksändare. Avtalslicensbestämmelsen i 26 § fupphovsrättslagen som vidaresändning av ljudradio- ochtelevisionsutsändningar skall inte gälla verk till vilkarättigheterna till vidaresändning innehas av det radio- ellertelevisionsföretag som sänder ut den ursprungliga sändningen.Lag om medling i vissa upphovsrättstvister skall gälla också förtvister om vidaresändning genom kabel. En särskild bestämmelseinförs i upphovsrättslagen om rätt till förhandling för den somvill ha tillstånd till en sådan vidaresändning men inte fårdetta på önskade villkor.De nya reglerna har föreslagits träda i kraft den 1 januari1995.Spridningsrätt för upphovsmän och andra rättighetshavareSom inledningsvis berörts har den som skapat ett litterärteller konstnärligt verk en principiell ensamrätt att göra verkettillgängligt för allmänheten genom att bl.a. sprida exemplar avverket. Såvitt gäller litterära och musikaliska verk äremellertid denna spridningsrätt starkt begränsad. När exemplarav sådana verk lovligen framställts och förts ut på marknadenfår de sedan fritt spridas vidare genom exempelvis försäljningeller utlåning. Undantag från den fria spridningen gäller dockför uthyrning och andra jämförliga rättshandlingar. När enupphovsman förlorar sin rätt att kontrollera den vidarespridningen av exemplar används uttrycket att spridningsrättenkonsumeras.Konsumtionsreglerna inom upphovsrätten har samband medförhållandet mellan upphovsmannen och den som förvärvat ettexemplar av verket. Den som äger ett exemplar av ett verk haräganderätten till just detta fysiska exemplar, medanupphovsmannen har upphovsrätten till verket, oavsett i hur mångafysiska exemplar verket -- produkten av författarens ellerkompositörens skapande arbete -- har återgivits.Konsumtionsreglerna inom upphovsrätten har till uppgift attklargöra avvägningen mellan å ena sidan upphovsmännens rätt medavseende på verk i dess fysiska form (exemplar) och å andrasidan exemplarägarnas rätt att disponera över exemplaret förvidareförsäljning, utlåning etc. Konsumtionsreglerna rör såledesalltid endast exemplar, inte verk. De innebär som nämnts iregel att upphovsmannen efter en lovlig exemplarframställningoch försäljning kan bestämma över det såldaexemplaret. Köparen kan fritt överlåta detta vidare, men hanförvärvar aldrig någon rätt till exemplarframställning ellertill offentligt framförande eller till rätten att visa verketoffentligt.En aspekt på konsumtion av ensamrätt är vilken verkan somspridningsrätten skall ges i territoriellt avseende. Man kantänka sig flera alternativ. En möjlighet är att anse attensamrätten bara konsumeras för det land där denkonsumtionsgrundande spridningen har ägt rum. Detta brukarbetecknas som nationell konsumtion. Ett annat alternativ är attanse att ensamrätten konsumeras för en hel region av länder omden konsumtionsgrundande spridningen har ägt rum i ett land inomregionen. Man brukar då tala om regional konsumtion. Ettytterligare alternativ är den globala konsumtionen. Den innebäratt ensamrätten konsumeras när exemplaret har förts ut påmarknaden oavsett i vilket land så har skett. På detupphovsrättsliga området i tillämpas -- med ett undantag-- principen om global konsumtion. Undantaget gällerdatorprogram och är en följd av implementeringen av EG:s rådsdirektiv om rättsligt skydd för datorprogram (91/250/EEG).Konsumtionen av spridningsrätten beträffande exemplar avdatorprogram som har överlåtits med upphovsmannens samtycke ärenligt 19 § upphovsrättslagen EES-vid, dvs. regional.Principerna om nationell, regional resp. global konsumtion harbetydelse för upphovsmännen när det gäller bl.a. möjligheten attkontrollera handeln över gränserna med exemplar av skyddadeverk. Vid nationell konsumtion utgör varje land där exemplar avverket givits ut en marknad. Upphovsmännen kan förhindra s.k.parallellimport, dvs. att exemplar av verket som finns i ettland importeras till ett annat land där verket också givits ut.Är konsumtionen regional blir regionen en marknad. Inom denna ärparallellimport möjlig. Exemplar som finns i länder utanförregionen kan däremot inte parallellimporteras. Vid globalkonsumtion slutligen tappar upphovsmannen helt möjligheten attkontrollera parallellimport.EG:s direktiv om uthyrning och utlåning innehåller i artikel 9föreskrifter om att närstående rättighetshavare skall haensamrätt att göra exemplar av upptagningar av sina prestationertillgängliga för allmänheten genom försäljning eller på annatsätt. Enligt svensk rätt har de närstående rättighetshavarna iprincip inte någon sådan spridningsrätt när det gäller spridningav exemplar av deras prestationer.I propositionen föreslås att direktivets krav i dettahänseende skall uppfyllas genom att utövande konstnärer,fonogramframställare och producenter av filmupptagningar ges enensamrätt att göra exemplar av sina prestationer tillgängligaför allmänheten. Förslaget innebär att samma grundbefogenheterkommer att gälla för dessa kategorier av rättighetshavare somför upphovsmännen, bortsett från skyddet för efterbildning,bearbetning och dylikt. Regeringen föreslår vidare i enlighetmed direktivets krav att radio- och TV-företag ges ensamrätttill spridning till allmänheten av exemplar av sinautsändningar.Det nu aktuella direktivet innehåller också -- med denanpassning som följer av -- regler om konsumtion iterritoriellt hänseende av de närstående rättighetshavarnasspridningsrätt. Enligt artikeln skall spridningsrättenkonsumeras när första försäljningen av ett exemplar görs inomEES av rättighetshavaren själv eller med dennes samtycke. Ipropositionen föreslås i enlighet med direktivets krav attregler införs om konsumtion av spridningsrätten beträffandeexemplar av närstående rättighetshavares prestationer och attdenna konsumtion skall vara regional.Regeringen anför att en sådan anpassning tillkonsumtionsbestämmelsen i artikel 9.2 utan några andra ändringari svensk rätt skulle medföra att olika konsumtionsbestämmelservore tillämpliga på ett objekt, t.ex. ett fonogram, som skyddasav både upphovsrätt och närstående rättigheter. Förupphovsmannen skulle gälla global konsumtion, medan regionalkonsumtion skulle gälla för den närstående rättighetshavaren.Innebörden av en sådan reglering skulle vara att en närståenderättighetshavare i dessa fall skulle få en bättre ställning änupphovsmännen. Enligt regeringen skulle det vara sakligt svårtatt motivera en sådan ordning. Eftersom övervägande skäl enligtregeringen talar för att samma konsumtionsregler skall gälla idessa fall, föreslås i propositionen att konsumtionen avspridningsrätten till exemplar av ljudupptagningar av litteräraoch musikaliska verk samt exemplar av filmverk skall vararegional (EES-vid). Enligt förslaget skall konsumtionspunktenför spridningsrätten till exemplar av upphovsrättsligt skyddadeverk och till exemplar av närstående rättighetshavaresprestationer vara densamma, dvs. den första överlåtelsen avexemplaret, oavsett om överlåtelsen sker genom köp, byte ellergåva.Förslaget om regional konsumtion och dess effekter på direkt-och s.k. parallellimport tas upp i fem motioner.I motion L8 av Per Stenmarck m.fl. (m) ställer sigmotionärerna tveksamma till om åtagande enligtEES-avtalet med nödvändighet innebär att den traditionellanordiska principen om global konsumtion inom upphovsrätten måsteöverges. Förslaget strider enligt motionärerna mot Sverigessträvanden att åstadkomma en friare handel. Konkurrensen kommer,framhålls det, att begränsas på ett negativt sätt, något somdessutom är till nackdel för konsumenterna. Motionärernaframhåller att med regional konsumtion kommer parallellimportatt vara möjlig för varor som sätts på marknaden inomEES-området. Däremot kommer sådan import från länder utanför EESatt kunna stoppas. Detta leder enligt motionärerna till attprincipen om global konsumtion av rättighetshavaresspridningsrätt bör överges endast om direktivet inte lämnarnågot utrymme för annan tolkning. Eftersom direktivets innebördinte kan anses helt klar i detta avseende bör man, enligtmotionärernas mening, från svensk sida avstå från att göra enegen tolkning. För det fall senare skulle kommatill bedömningen att global konsumtion är oförenlig meddirektivet på denna punkt får frågan för del tas upp pånytt. Motionärerna yrkar att som sin mening skall geregeringen det anförda till känna.Samma tankar förs fram i motion L9 av (), som anför att det inte finns tillräckliga skäl för attSverige nu -- som enda land i -- bör överge principen omglobal konsumtion. Motionären framhåller bl.a. attpropositionens förslag om regional konsumtion innebär avstegfrån den gällande nordiska principen om globalkonsumtion och svenska strävanden mot att åstadkomma en friarehandel. Motionären yrkar att avslår regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätttill litterära och konstnärliga verk såvitt avser 19 § förstastycket och 45 § sista stycket allt avseende införandet av enregel om regional konsumtion på det upphovsrättsliga området.Av samma skäl som förs fram i motionerna L8 och L9 yrkas imotion L11 av och () attriksdagen avslår propositionens förslag såvitt avser införandetav en regel om regional konsumtion i upphovsrättslagen.I motion L10 av m.fl. (v) anförs bl.a. attden kulturella mångfalden kommer att avsevärt begränsas om densvenska fonogrammarknaden avskärmas från direktimport frånländer utanför EG-området.