bet · GJ01JoU8 · 1995-11-14 00:00:00 — Det är framför allt förekomsten och uppmätta halter av ftalater i vårmiljö som gjort att vi har börjat intressera oss för naftalaterna, detta natur-ligtvis kopplat till emissionen från varorna.I den riskbedömning som vi gjorde kunde vi konstatera att DEHP brytsned långsamt vid låga temperaturer och vid dålig tillgång till syre och attdet därför kan ackumuleras i sediment t.ex. Vidare kan DEHP bioackumu-leras. Däremot kunde vi inte hitta några uppgifter på att det kunde bli enackumulation i näringskedjan. I vatten hamnar detta ämne i huvudsak isediment, vilket medför att organismer som lever i sediment blir utsatta.När vi gjorde vår bedömning fann vi att det rent allmänt var dåligt medtoxicitetsdata, t.ex. saknades data för sådana sedimentlevande organismer,vilket gör att ett sådant här undersökningsresultat blir väldigt osäkert.De slutsatser vi drog , utgående från det dataunderlagsom då fanns när det gällde risken för miljöpåverkan, var först och främstatt det var önskvärt med flera undersökningar om miljön och effekterna påbl.a. En annan slutsats var att den riskbe-dömning som man kunde göra utifrån den kunskap som då fanns ändåledde till slutsatsen att tillförseln till miljön borde minska. Slutligen var eslutsats att en stor del av de totala emissionerna kommer från varor.När det gäller risken för påverkan på hälsa kunde vi konstatera att expo-neringen för DEHP i huvudsak är koncentrerad till olika typer av medi-cinsk behandling. Blödarsjuka och dialyspatienter är exempel på utsattagrupper. Vi har inte gått vidare med en bedömning av riskens storlek, t.ex.i relation till nyttan för den här typen av patientgrupper, eftersom det liggerutanför vårt kompetensområde. Det kanske framför allt är en fråga förLäkemedelsverket.Vi har också tittat på andra mjukgörare än DEHP, även om det är DEHPsom ju är den främsta och mest förekommande mjukgöraren. Vi har ävenhär konstaterat att dokumentationsunderlaget är bristfälligt. Men det under-lag som finns tyder på att det under en övergång till de andra mjuknings-medlen, som vi har utrett, sannolikt inte skulle kunna medföra någonriskminskning av betydelse. Men det är viktigt att påpeka att vi inte hartittat på samtliga mjukgörare som finns, t.ex. polymerad mjukgörare somnu används i livsmedelsförpackningar.Efter den riskbedömning som vi gjorde har industrintagit initiativ till nya undersökningar av DEHP-halterna i den svenskamiljön. Vi avvaktar nu den slutgiltiga riskbedömningen. Industrin harockså tagit initiativ till nya toxtester på lab. Vi väntar nu på ett förhopp-ningsvis bättre underlag för att kunna precisera behovet av att minskatillförseln av naftalater till miljön.När det gäller metallerna vet vi att många föreningar som tillsätts PVCinnehåller metaller. De tillsätts bl.a. som stabilisatorer och pigment. An-vändningen av metallföreningar och plast bidrar till en ackumulering avmetallerna i samhället. På lång sikt kommer de metaller som används iplast att frigöras när plastmatrisen med tiden bryts ned och tillförs miljön.Bly som metall är ju giftig. Eftersom den är en metall, bryts den inte nedutan bioackumuleras. Enligt regeringens proposition bör bly avvecklas påsikt. Detta inkluderar även användning av bly i plast. Visserligen är nor-malt användningen av metaller i plast liten i relation till annan användning.Men eftersom det här gäller att samla alla bäckar små, är det viktigt att allaindustrigrenar deltar. Ur teknisk synvinkel kan bly i vissa fall ersättas medandra metallföreningar, t.ex. tennföreningar. Vår uppfattning är att detnaturligtvis är viktigt, när man byter ut en farlig kemikalie, att man förvis-sar sig om att alternativet innebär en total riskminskning. Här pågår endiskussion när det gäller tennföreningarna.Jag går därmed över till tennföreningarna som, precis som bly, före-kommer som värmestabilisatorer. De har i vissa fall använts som alternativtill bly. Även här finns begränsade data för en riskbedömning. Men denslutsats man har kunnat dra är att den tennförening som i huvudsak före-kommer i PVC som värmestabilisator kan utgöra en möjlig fara för miljön.Avslutningsvis vill jag nämna att Kemikalieinspektionen nu går vidare iarbetet med additiv i termoplaster. Vi kommer att slutföra bedömningen avrisker med olika alternativ i olika plaster och redovisa behovet av åtgärder.Vi beräknar att detta skall vara klart i slutet eller i början avhösten.Ordföranden: för den redovisningen. Då går vi över till de sista s.k.introduktionspunkterna innan ledamöterna ges möjlighet att ställa frågor.Det är som får möjlighet att utveckla sina ståndpunkter.Synpunkter från GreenpeacePer , : Jag heter och är kemist påGreenpeace.Detta är inte första gången som jordbruksutskottet har att ta ställning tillfrågan om PVC. Man har fått ett antal motioner som har krävten avveckling, vilka har besvarats på olika sätt.År 1991/92 svarade man på detta sätt: PVC-produkternas starka negativapåverkan på hälsa och miljö gör en avveckling av PVC-användningen,såväl i vårt land som internationellt, till en mycket angelägen uppgift.Utskottet delar den oro som kommit till uttryck i motionen och förutsätteratt det arbete som pågår på området kommer att resultera i åtgärder somleder till en snar avveckling av PVC-användningen.Det var alltså en väldigt stark betoning på att det är en avveckling avPVC som är problemets lösning.Ordföranden: jag be dig att koncentrera dig på er bedömning av PVCoch kanske mindre på referat etc.Per , : Ja, men jag tycker ändå att det är viktigt att geen historisk beskrivning.Vår utgångspunkt, när vi har arbetat så mycket med PVC, har varit hurvi ser miljöpolitiken utvecklas och vad som krävs för att lösa de storamiljöproblem som vi ser i dag.För att bara göra en liten historisk tillbakablick kan vi titta på den häroverheadbilden som visar en figur som från början är gjord av ,professor i . Den visar att vi hade synen att vi kundespäda ut miljögifterna i samhället - vi byggde avloppsrör som sträckte siglångt ut i , vi byggde skorstenar osv. Det var ett sätt att lösa pro-blemen som visade sig vara väldigt bedrägligt, eftersom dessa ämnen barabyggdes upp i miljön och att vi senare drabbades av dem.Fram till 80-talet, och i viss mån även , har vi haft en motsatt stra-tegi, att samla ihop de gifter som finns i samhället. Vi kan tala om kon-centrering och deponering. Man bygger filteranläggningar, förbränningsan-läggningar och reningsverk, där man på olika sätt försöker ta hand omgifterna så att de inte passerar ut i miljön. Detta har också på sätt och visvisat sig vara väldigt bedrägligt, därför att vi förskjuter även här problemetframåt i tiden. står vi med stora problem med läckande avfallstipparoch aska från förbränningsanläggningar, som innehåller tungmetaller ochandra giftiga ämnen. Så detta är inte heller någon långsiktig lösning.Tredje steget är ett återvinningssteg som är väldigt starkt. Man troratt man genom att cirkulera de miljöfarliga ämnena i samhället kan undvi-ka att få miljöeffekter av dem.Alla de tre stegen bygger på att vi har ett antal miljö- och hälsofarligaämnen i samhället och att vi på något sätt skall försöka hantera dem så attinte problem uppkommer. Det är detta som vi tycker är det stora tankefelet,eftersom vi borde fråga oss varför dessa gifter över huvudtaget förekommer i samhället.I kretsloppspropositionen talar man om en avgiftning av kretsloppen,vilket jag tror är ett väldigt viktigt steg när det gäller utvecklingen avkemikaliepolitiken. Det är här PVC-debatten kommer in. Den betydelsePVC-debatten får handlar mycket om hur vi skall ställa oss till material iframtiden och om vilken strategi vi skall ha för val av material till krets-loppssamhället.Varför är det då så viktigt att avveckla just PVC av alla ämnen? Detfinns många frågor om detta och många sätt att besvara frågorna. För-hoppningsvis bidrar denna overheadbild till en förenkling när vi underdagen kommer in på sakfrågorna. Vi har redan fört en del diskussioner omolika delar i materialcykeln. Från har man talat en del omtillverkningen, där det finns ett antal stora problem. Det finns en storproduktion av dioxiner i den fabrik som tillverkar i i dag.Frågan gäller inte om det bildas dioxiner utan vad som händer med dedioxiner som uppstår i processerna. Det uppstår också ett antal andra äm-nen. Där finns ett stort problemkomplex som och andraarbetar med.Kemikalieinspektionen har talat om additivproblematiken som i sig ock-så är ett stort område med många miljö- och hälsofarliga föreningar somförekommer i väldigt stor mängd.Det finns ytterligare områden, som vi inte gått in på så mycket ännu mensom många forskare tittar på , nämligen nedbrytningsmekanismerna.Vad händer egentligen i deponierna? Vad händer i en förbränningsan-läggning vid användning av PVC?Ytterligare ett problem, som ännu inte har nämnts här men somantagligen kommer upp, är vad som händer när det brinner i ett hus sominnehåller PVC. Där bildas också olika miljöfarliga ämnen.Här finns ett antal olika problem som är knutna just till flödet av PVC isamhället. Man kan diskutera dessa problem isolerat. Men vi tycker atttiden nu är mogen att diskutera detta som ett problemflöde och möjlighe-ten att avveckla hela flödet.Ytterligare ett sätt att diskutera dagens problem med PVC är att litetgrand ta utgångspunkt i den diskussion om möjliga miljöeffekter som viser . Det har väl knappast undgått någon att det har förts en diskus-sion om hur miljögifterna kan drabba människan genom att de går in ochtar den plats som normalt finns för hormonerna i kroppen och på så sättstör vissa basala funktioner som hur människan reproducerar sig, utveck-lingen av olika organ i kroppen osv. Detta är ett problem som alltmerdiskuteras i olika kretsar, där man försöker finna lösningar.Problemet med alla dessa frågor är att hitta den enkla kopplingen mellanorsak och verkan. Där är försiktighetsprincipen viktig att tillämpa. Ändåhar man kunnat säga en del saker samlades ett antal forskare i Winspread i . De dis-kuterade under många dagar vad man kan rekommendera politiker ochandra att göra för att lösa dessa problem. Det intressanta var att det varforskare från olika discipliner som träffades, vilket gav en bred bild av varproblemen finns i samhället . Vissa saker kunde man säga med säker-het. Det "statement" som gjordes har sedan fått väldigt stor betydelse idebatten. Man talade om det som man kallar endokrina effekter, dvs. attgifter går in och ersätter hormoner i våra kroppar. Man pekade ut ett antalämnen som just endokrina disrupter, eller hormoner som vi skulle kunnasäga på svenska. Man listade ämnena. Jag skall bespara er alla de kemiskanamnen. Men man kan mycket snabbt konstatera att det finns en kraftigöverrepresentation av PVC-relaterade ämnen. Här finns bl.a. DEHP, somär additivet mjukningsmedel i PVC och som har effekten att den angripertestiklar och annat. Här finns ämnen som förekommer på grund av klorin-nehållet i PVC, i hexaklorbensen, dioxin och fenoler som följer hela ked-jan vad gäller produktion av PVC, tillverkning, användning och depone-ring.Detta är också något som i och för sig är svårt att hantera, därför att detotala bevisen ofta lyser med sin frånvaro. Men det finns såstarka indicier, och i just detta fall har man säkerställt att dessa ämnen,som har de nämnda effekterna, finns. Så pass många - de som är skrivnamed fetstil på overheadbilden - är alltså relaterade till PVC på något sätt.Vad skall man då göra åt allt det här? När jag diskuterar med forskare,politiker och andra i olika sammanhang har jag uppfattat att de ser PVCsom ett problem på något sätt. Det är en ganska liten del av deltagarna idebatten som säger att PVC inte innebär några miljöproblem alls och attdet inte finns anledning att göra någonting. Även PVC-industrin har i dagförslag på vad man skulle kunna göra. Man talar om att man skall hanteraämnena på olika sätt, införa återvinningssystem osv.Men då är det viktigt att komma ihåg vad som ändå är kontentan ikretsloppspolitiken och vart vi vill nå. Det handlar då inte bara om attfortsätta att hantera olika ämnen, försöka hitta ett sätt att bli kvitt ämnenanär vi väl använder dem, utan det handlar om att finna alternativ. Denstörsta invändningen mot hela resonemanget, att vi kan hålla på att hanteraoch försöka återvinna PVC, är att PVC för det första består av klor. Så vadvi än gör med klor så uppstår en förmodad bildning av olika miljöfarligaämnen. Dioxiner uppkommer även vid tillverkning och förbränning avPVC. Dioxinbildningen kan man inte komma ifrån på annat sätt än genomatt avveckla PVC. PVC utan klor är inte längre PVC, vilket är en viktigiakttagelse.Det andra gäller tillsatsämnena. Det har redan sagts här från Kemi-kalieinspektionens sida att det visst går att hitta andra alternativ till mjuk-ningsmedel t.ex. Men problemet är att mjukningsmedlens egenskaper ärsådana att de, om de över huvud taget skall fungera i plasten, riskerar attbli ett miljöproblem. För att komma bort från hela denna problematikmåste vi även bort från tillämpningen av PVC-alternativ och användningenav PVC eller klorerad plast i samhället.Det kommer att kosta på. Det kommer att bli en stor omställningsprocessför industrin. Vi kommer att behöva se över hur ekonomin påverkas ochvad det får för påverkan på import och export. Men det vore synd omdessa faktorer redan från början skulle göra att vi inte ens kan diskutera dethär. För har det blivit mycket tydligt att dettrots allt finns en ganska enkel lösning, nämligen att satsa på de alternativsom finns, att få till stånd en avveckling och att under ett begränsat antal årse till att vi får en utfasning av PVC.Ordföranden: har fått en liten grund att ställa frågor utifrån. Som nihar kunnat märka har alla företrädare för institutioner och myndighetersom är särskilt inbjudna ännu icke fått möjlighet att lämna en sammanfat-tande redovisning. Vi hoppas och utgår från att dessa representanter kom-mer att få frågor från ledamöterna i jordbruksutskottet under dagens lopp.Göte (): Jag skulle vilja ställa en fråga till representanten förSvenska . Jag undrar hur kommunerna ser på använd-ningen av PVC-material och hur man ser på möjligheten till ersättningsma-terial.Jag skulle också vilja fråga vilken uppfattning harnär det gäller möjligheten till återanvändning och kontroll i hela av-fallskedjan. Likaså undrar jag hur ni ser på de miljömässiga positiva kon-tra negativa erfarenheterna av PVC-användning i den verksamhet som niföreträder.Per Fahlin, : Vi anser att det här är en ganskasvår fråga. Det är anledningen till att vi har avstått från att lämna någotremissvar avseende avvecklingen. Det är så svårt att vi tycker att det här iförsta hand är en myndighetsfråga. Vi har ju Kemikalieinspektionen ochNaturvårdsverket att förlita oss på i sådana här sammanhang.Ute i kommunerna har det här varit en het fråga. I många kommuner harman motionerat i PVC-frågan. Vi vet också att man har fattat politiskabeslut i kommunerna, där man bedömer att i de fall där det är möjligt attersätta PVC med andra material skall man göra det. Det betyder att på enhel del områden där man använder PVC finns det inget direkt ersätt-ningsmaterial.Vi har också samarbete med när det gäller upp-handlingsfrågor. Vi bedriver gemensamt ett projekt som handlar om mil-jömedveten upphandling. Vi har tagit fram upphandlingsunderlag för bl.a.kemisk-tekniska produkter för yrkesmässig användning. Det är t.ex. frågaom rengöringsmedel. Det gäller även sjukvårdsprodukter. I dessa upp-handlingsunderlag, som det är frivilligt för kommunerna att utnyttja, harman sagt att PVC bör ersättas i de fall där det finns andra alternativ.När det gäller förbränning i avfallsanläggningar har vi förlitat oss på vadvårt branschorgan, , har sagt, nämligen attförbränning inte utgör något större problem.Återvinning av plaster utgör allmänt sett ett besvärligt problem, särskiltnär man skall återvinna uttjänta plaster. Det handlar då väldigt mycket omatt kunna sortera olika plaster. Vi befinner oss bara i begynnelsen aven återvinning med producentansvar som grund. Den här processen är i sinstartfas, och det finns ytterst litet erfarenhet på det här området.Ingemar (): Jag vill ställa en fråga till branschen. sade att man själv föreslår att man skall utveckla produ-centansvaret. Frågan måste då bli vilket ansvar och hur? Vilka förslag harbranschen till hur man skall omhänderta befintlig PVC? En följdfråga blirhur branschen ser på kravet att märka PVC för att underlätta sortering ochåteranvändning och för att ge konsumenterna ytterligare information.Vi fick en redovisning av Hydro Plast. Ni sade att ni investerade drygt90 miljoner 1994, om jag förstod rätt. Hur mycket av de pengarna gälldeforskning?Pär , PVC-Forum: I har vi stora förutsättningar att ge-nomföra ett återvinningssystem, eftersom vi jobbar med långlivade pro-dukter i PVC-branschen. Vi är inte drabbade av samma problem som storadelar av bl.a. förpackningsindustrin. De flesta av våra produkter går tillbyggbranschen.Vi inför redan nu för de flesta produktgrupperna märkning enligt dettyska DIN-systemet, enligt vilket PVC märks med en triangel och en trea.Det är en tydlig märkning för återvinning.Problemet i är - jag pratar nu för rörbranschen, som jag repre-senterar i första hand - att vi har använt PVC-produkter . Dessa produkter i rörindustrin fyller fortfarande sin funktion ochkommer att göra så framöver. Vi får ingen störrevolym av PVC-produkter tillbaka från marknaden. Den återvinning som vihanterar utgörs i första hand av produktionsspill. Vi har naturligtvisdiskussioner på gång, framför allt med grossistledet. De flesta PVC-produkter i säljs genom byggrossistledet. Det är då en natur-lig kanal för att ta tillbaka materialet en gång när det är uttjäntNär det gäller frågorna om Hydro Plasts investeringar lämnar jag överordet till företagets representanter.Sven Wejdling, : Forskningsinvesteringarna kommer utöverde 92,5 miljonerna. Det handlar om ytterligare några tiotal miljoner i Hyd-rokoncernen. Forskningen bedrivs i , och Sverige.Miljöforskningen bedriver vi helst i fristående institut och akademiskainstitutioner för att säkerställa trovärdighet när det gäller resultaten.Lennart Fremling (fp): Jag skulle vilja ställa ett par frågor om blystabilisa-torerna. från PVC-Forum sade något som jag uppfattade somatt återvinning kräver blystabilisatorer eller andra minst likabra stabilisatorer. Hur har man tänkt sig det?Eva Dietrichson från Kemikalieinspektionen sade att man kan ersättablystabilisatorerna med tennföreningar, om jag förstod rätt. Men det skullemöjligen innebära en fara för miljön. Kan du utveckla det? Vad är det fören fara? Kan man göra en värdering av det i förhållande till blyet?Pär , PVC-Forum: När det gäller metalliska stabilisatorsystemmed PVC så går det inte att blanda vilka metaller som helst i stabilisator-system. Vi måste se litet till vad som händer i i övrigt, eftersomPVC-produkter säljs över gränserna och förs in och ut i och i detövriga Europa.Vi vill ha ett stabilisatorsystem som fungerar i återvinningsprocessen.Det är det vi jobbar för. Vi kan alltså inte blanda vilka metallersom helst i stabilisatorsystemen.Eva Dietrichson, byråchef, : De organiska tennfö-reningar som jag åsyftade är giftiga för vattenlevande organismer. Vi hittardem i slam från avloppsreningsverk. Det här är ett problem när det gälleråtervinning.Åsa (): Jag skulle vilja ta upp början av processen, PVC-råvaran, och ställa ett par frågor. Det första steget är elektrolys av koksalttill natronlut och klor. Jag undrar om branschen kan tänka sig att byta sinmetod. I den ingår kvicksilver, som också är ett miljöhot även om det intehar diskuterats så mycket här.Jag har ytterligare en fråga i anslutning till detta. Om man skulle sättastopp för PVC innebär det att man inte behöver tillverka klor längre. Dåfår man inte heller någon natronlut. Vilka konsekvenser kan det få förcellulosaindustrin eller annan industri som behöver natronlut vid sin till-verkning?Frågorna vänder sig nog närmast till branschen, Hydro Plast.Magnus Rönnmark, chef , Hydro Plast: räknar vi med attkvicksilverprocessen för kloralkaliframställning måste upphöra, lagligt. Attavveckla den processen framstår inte som lockande, eftersomkvicksilverutsläppen är oerhört låga. Av de som faller ner överSverige svarar tillverkningen vid Hydro för 20 kilogram.Fördelen med kvicksilverprocessen är att man kan få fram starkare lutmed mindre mängd vatten i. Det kräver mindre transportarbete eller in-dunstningsenergi. Luten blir dessutom renare, vilket cellulosaindustrinuppskattar.Frågan om hur cellulosaindustrin skulle klara sig med import kan jaginte svara på.Åsa (): Har Kretsloppsdelegationen möjligen funderat över minandra fråga om hur man tillverkar lut för att tillgodose t.ex. cellulosain-dustrins behov?Siv , kanslichef, : Vi har inte specialstude-rat den frågan. Vi bygger vårt betänkande i stor utsträckning på de utlåtan-den vi har fått från och Kemikalieinspektionen.Ordföranden: Då skulle även jag vilja ställa en fråga. Jag vill fråga JudithMelin eller om bedömningen av Kretsloppsdelegatio-nens material. Finns det bland remissinstanserna några "offentliga" insti-tutioner eller myndigheter som i någon mening går längre än Kretsloppsde-legationen? Det kan t.ex. gälla synpunkter på polymeren och hanteringenav den, något som Kretsloppsdelegationen inte har gjort en bedömning av.Finns det offentliga institutioner som har synpunkter på detta i sinaremissvar?Judith , : har haft synpunkten attPVC skall avvecklas totalt. Det är väl den remissinstans som har gåttlängst. För övrigt finns det också remissinstanser som stöder Kretsloppsde-legationens synpunkter, bl.a. länsstyrelserna och kommuner.Ordföranden: det också myndigheter som också tar ställning tillfrågan om polymeren och i den meningen således inte stannar vid bedöm-ningen av tillsatserna?Judith , : tar ställning till hela PVC-polymeren och det problemet.Ordföranden: det ingen annan som gör det?Judith , : Nej.Ordföranden: Det är alltså som har den synpunkten.Maggi (): Per ställde en fråga som jag vill upprepa.Vad händer när det brinner i ett hus med PVC? Vad händer när man skallta rätt på resterna av ett hus med PVC som har brunnit ner? Jag gissar attdet möjligen är Kemikalieinspektionen som kan svara på vad som händer.Eva Dietrichson, byråchef, : Det är väl kanske interiktigt vårt bord. Men jag föreställer mig att det bildas en hel del saltsyraoch andra otrevliga ämnen. Jag vet inte om på närmare känner till vad som händer när det brinner.Inger Klöfver, : Precis som sägerbildas det väldigt mycket saltsyra av PVC. Man har också varit oroad överatt förbränningsbetingelserna skulle vara sådana att det bildas mycketdioxiner, vilket är avsevärt mycket allvarligare. Det har gjorts undersök-ningar i , där man har tagit prover på sotpartiklar efter brand. Manfann då inga oroväckande mängder, men det är naturligtvis en risk.Alf (): Jag skulle vilja rikta en fråga till de fackliga organisatio-nerna. Det gäller arbetsmiljöproblemen. Vi känner till att för 10--20 årsedan fördes en stor debatt om arbetsmiljön vid PVC-tillverkning. Hur serdet ut ? Frågan avser både PVC-tillverkning och additiven.Hur ser ni på de nya arbetsmiljöproblem som eventuellt skulle uppkom-ma om man skulle byta ut additiven mot något annat? Det antyddes någotom det tidigare.Ulf , Industrifacket: Det är riktigt som säger att förungefär hade vi en stor debatt i PVC-industrin om vinylklo-ridmonomerexponeringen och riskerna för levercancer. Efter mycket dis-kussioner med industrin kan vi hantera det problemet. Det ingår i denslutna delen av processen. Vi vet också att man efter påtryckningarfrån våra lokala fackliga företrädare undersöker personalen på i när det gäller både eventuell dioxinexponering ochkvicksilverhantering. Vi tycker att vi har grepp om arbetsmiljöproblemen.Så till hanteringen av additiven. De finns spridda ute på de varuproduce-rande företag där vi har medlemmar.