bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — De avser vissa tryckningskostnader,vissa konsultuppdrag, rekryteringskonsulter,utbildningskonsulter, övriga konsulter, forskningsuppdrag ochvissa informationskostnader. Utskottet har vidare angett attinga beloppsgränser gäller samt att, i den mån kommittéanslagetutnyttjats för sådana konsulttjänser och de inte är hänförligatill kommittéernas eller andra självständiga utredningsorgansarbete, dessa också skall redovisas.Som framgår av bilaga A 8.1 har departementen härefter gjortvissa kompletteringar av tidigare lämnade uppgifter omupphandlade konsulttjänster . I ettflertal fall har uppgift lämnats om anledningen till attkompletteringar har gjorts.I en promemoria framhöll rättschefen vidStatsrådsberedningen bl.a. följande.Utskottet hade vid förra årets granskning och inledningsvisvid den nu aktuella granskningen begärt en redovisning avupphandlingar av konsulttjänster utan närmare precisering. Vadsom avses med en konsulttjänst kan enligt rättschefendiskuteras. I vanligt språkbruk menas dock tjänster avintellektuell karaktär med immateriellt innehåll där manmuntligen eller skriftligen redovisar kunskaper, bedömningar ochförslag. Enligt rättschefen är det alldeles klart att förlags-och tryckeritjänster inte är att hänföra till kategorinkonsulttjänster. Den redovisning av upphandlingar somkonstitutionsutskottet sedan begärt och som omfattade äventryckeritjänster gick enligt rättschefen vida utöver deursprungliga beställningarna.Rättschefen i Statsrådsberedningen uppgav vidare att han, isamband med att utskottets beställningar förmedlades avStatsrådsberedningen till departementen, i klargörande syfteangav att tryckeritjänster inte omfattades och inte hellersådana konsulttjänster som kommittéerna upphandlat. Vissa avdepartementen hade också i sina missiv till redovisningarna tillutskottet angett att de inte redovisat sådana tjänster.Enligt rättschefen avsåg några av de tidigare inte redovisadeupphandlingarna blandade tjänster (t.ex. tryckeritjänster ochkonsulttjänster). I upphandlingssammanhang hänförs tjänster tillden kategori som större delen av priset avser (jämför t.ex. 5kap. 3 § lagen (1992:1528) om offentlig upphandling). Detta blirockså enligt rättschefen avgörande när man vid bokföringenbestämmer vilket konto som skall belastas. Det finns alltså påkonton som "övriga tryckningskostnader" ett antal fakturor somtill den mindre delen avser vad som kan betraktas somkonsulttjänst, medan beloppet i övrigt avser renatryckeritjänster. När de administrativa enheterna tagit framunderlag för redovisningarna till utskottet hade man avnaturliga skäl gått igenom de konton som är avsedda förkonsulttjänster.För de upphandlingar som gjorts avUtbildningsdepartementet och har utskottetvid sin granskning definierat konsulttjänster som sådanatjänster som finns angivna i bilagan till lagen (1992:1528) omoffentlig upphandling, punkterna 6, 8--13 och 15 samt 21, 24 och27. Bilagan återfinns som bilaga A 8.5. Utskottet har vidareangett att inga beloppsgränser gäller samt att, i den månkommittéanslaget utnyttjats för sådana konsulttjänster och deinte är hänförliga till kommittéernas eller andra självständigautredningsorgans arbete, dessa också skall redovisas.9.3 Riktlinjer för upphandlingInledningFr.o.m. gäller lagen (1992:1528, omtryckt1993:1468) om offentlig upphandling (prop. 1992/93:88, bet.FiU5, rskr. Lagen innebar att de svenskaupphandlingsreglerna anpassades till överenskommelsen iEES-avtalet. Målen för reglerna -- konkurrens,icke-diskriminering och objektivitet -- får dock enligtförarbetena anses vara desamma som gällt tidigare. Ändring ilagen har senast skett (prop. 1994:227, bet.FiU18, rskr. 339).Före gällde bestämmelserna iupphandlingsförordningen (1986:366). Till denna förordning fannstillämpningsföreskrifter (1986:612) utgivna avRiksrevisionsverket (RRV). RRV hade även gett allmänna råd() och kommentarer till bestämmelserna.Nedan redogörs för bestämmelserna i upphandlingsförordningensom alltså varit tillämpliga på konsultupphandlingar gjordaunder åren 1990--1993. Vidare redogörs för bestämmelserna ilagen om offentlig upphandling, som alltså är tillämplig förupphandlingar fr.o.m. den 1 januari 1994.UpphandlingsförordningenRiksdagen lade fast vissa principer för den offentligaupphandlingen (prop 1973:73, bet. FiU27, rskr. Degrundläggande principerna anges vara affärsmässighet,offentlighet och rättssäkerhet. Eftersom ställt sigbakom de presenterade riktlinjerna gäller dessa också förregeringen. Principerna kom tidigare till uttryck iupphandlingsförordningen (1986:366).Affärsmässighet m.m.Den viktigaste principen gäller affärsmässighet. Enligt 3 §upphandlingsförordningen skall myndighet vid upphandlingutnyttja de konkurrensmöjligheter som finns och även i övrigtiaktta affärsmässighet samt behandla anbud och anbudsgivareobjektivt. Myndigheten skall särskilt beakta att samverkan medandra myndigheter sker för att tillgodose statens intressen ochatt möjligheterna till anskaffning genom teknikupphandlingprövas vid långsiktigt syftande anskaffningar samt att kraven påkvalitet och prestanda inte ställs högre än vad som behövs ivarje enskilt fall.I en kommentar anger RRV att den grundläggande principen förupphandlingen är att denna skall bedrivas affärsmässigt. Detinnebär att myndigheten skall beakta alla faktorer som behövsför att upphandlingen skall bli så ekonomisk och ändamålsenligsom möjligt för myndigheten själv. Att myndigheten skallutnyttja de konkurrensmöjligheter som finns innebär enligtkommentaren att någon begränsning till enbart leverantörer iSverige inte får ske om myndigheten bedömer att bättre villkorkan uppnås genom upphandling utomlands. I kravet att utnyttjakonkurrensmöjligheterna ligger enligt kommentaren också attavtal med längre varaktighet omprövas med jämna mellanrum. Enförutsättning för att en myndighet i sitt upphandlingsarbeteskall åtnjuta förtroende är att den genom en objektivhandläggning garanterar konkurrens på lika villkor mellanleverantörerna. Objektiviteten är enligt kommentaren särskiltviktig med hänsyn till att beslut i ett upphandlingsärende intefår överklagas.I principen om affärsmässighet ligger att upphandlingen skallske i konkurrens och att det anbud som är mest fördelaktigt förstaten skall antas. I den ovan nämnda propositionen (prop.1973:73) framhölls att det inte entydigt går att ange vad som iolika upphandlingssituationer bör inbegripas iaffärsmässigheten. En sammanvägning av relevanta omständigheterbör göras i varje särskilt fall. Det erbjudna priset behöver ioch för sig inte vara avgörande. Enligt vad som sägs ipropositionen är det väsentligt att väga priset t.ex. motkvalitet. Även omständigheter som anbudsgivarens förmåga attfullgöra sina åtaganden, möjligheterna att få god service,framtida driftskostnader etc. bör tas med i bedömningen (prop.s. I vissa fall finns enligt propositionen skäl att läggavidare bedömningar på ett upphandlingsärende än vad en strikttillämpning av principen om affärsmässighet tillåter. Somexempel nämns försvars-, sysselsättnings- ochförsörjningsberedskapsskäl. Beslut i upphandlingsärenden därsådana bedömningar kan ifrågakomma bör enligt propositionenankomma på regeringen (prop. s. 52).Vid sidan av principen om affärsmässighet är offentlighet ochrättssäkerhet centrala principer inom området. I fråga omoffentlighet gäller att handlingarna i ett upphandlingsärende äroffentliga först när ett avtal slutits, dock med möjlighet attsekretessbelägga vissa uppgifter. Det förhållandet attanbudsgivare sålunda i efterhand kan ta del av och bedöma skälenför upphandlingsbeslutet utgör en del av säkerställandet av attanbudsprövningen sker objektivt. Offentligheten -- öppenheten --är av stor betydelse för anbudsgivarna frånrättssäkerhetssynpunkt. I rättssäkerhetsprincipen ligger liksomi andra sammanhang i den offentliga förvaltningen ett krav påsaklighet och opartiskhet (1 kap. 9 § regeringsformen).Val av upphandlingsformEnligt 4 § upphandlingsförordningen skall upphandling skegenom sluten upphandling, förhandlingsupphandling ellerdirektupphanding. Myndigheten skall vid varje upphandling väljaden upphandlingsform som bedöms lämplig med hänsyn till kravetpå affärsmässighet.Sluten upphandling sker genom infordrande, prövning ochantagande av anbud utan förhandling med anbudsgivare. Sådanupphandling skall enligt RRV:s föreskrifter användas dåförfrågningsunderlaget kan specificeras så klart att det kanligga till grund för en reell tävlan mellan anbudsgivare ochförhandlingar inte behövs. I RRV:s kommentarer anges att slutenupphandling främst är avsedd för upphandling av standardvaroroch konventionella entreprenader.Förhandlingsupphandling sker genom infordrande, prövning ochantagande av anbud, varvid beslutet får föregås av förhandlingmed anbudsgivare. Sådan upphandling skall enligt användas då det klart framgår att affärsmässigtgodtagbara villkor inte kan erhållas genom sluten upphandling.Förhandlingsupphandling skall även användas då myndighetenskostnader för att utarbeta förfrågningsunderlag för slutenupphandling inte skulle bli rimliga med hänsyn tillupphandlingens storlek och karaktär. Förhandlingar får inteföras förrän myndigheten infordrat anbud och anbud ingetts samtanbudstiden gått ut. Enligt RRV:s kommentarer kräverförhandlingsupphandling ofta insats av särskilt kvalificeradpersonal och den tar än en sluten upphandling.Förhandlingsupphandling är enligt kommentarerna avsedd attanvändas främst när det är svårt att utforma ett fullständigtoch tydligt förfrågningsunderlag, t.ex. vid upphandling avkonsulttjänster. Vidare när myndigheten bedömer attaffärsmässigt godtagbara villkor inte kan uppnås som en direktföljd av att konkurrens saknas eller är otillräcklig eller närmyndigheten bedömer att ett utvecklings- ellerproduktionsuppdrag måste läggas ut trots att stor osäkerhetföreligger beträffande kostnaderna. Förhandlingsupphandlingen ärvidare avsedd att användas när upphandlingen är entilläggsbeställning och villkoren inte reglerats i detursprungliga avtalet eller när upphandlingen avser en produkteller ett system som skall anpassas till ett befintligt systemeller en befintlig produkt och det är av vikt att samordningsker. Vid förhandlingsupphandling upptas eventuellaförhandlingar på myndighetens initiativ. Förhandlingar genomförsenligt kommentarerna med det antal anbudsgivare som behövs medhänsyn till kraven på konkurrens, affärsmässighet i övrigt ochobjektiv behandling.Enligt RRV:s kommentarer innebär bestämmelserna om slutenupphandling och förhandlingsupphandling att anbud skallinfordras även om endast en leverantör kan komma i fråga.Om anbud infordrats enligt formerna för sluten upphandling kanmyndigheten, om inget affärsmässigt godtagbart anbud kommit in,på affärsmässiga skäl besluta om övergång tillförhandlingsupphandling. Det förutsätter att myndighetenförkastar anbuden i den slutna upphandlingen och informeraranbudsgivarna om att de har rätt att stå kvar med anbuden iförhandlingsupphandlingen.Direktupphandling sker genom köp eller beställning utaninfordrande av anbud i särskild ordning. Enligt får direktupphandling användas endast omupphandlingen avser mindre belopp och myndighetensadministrativa kostnader vid sluten upphandling ellerförhandlingsupphandling därför inte skulle stå i rimligproportion till upphandlingens värde eller om myndigheten vidbrådskande och oförutsedda behov inte hinner tillämpa någonannan upphandlingsform eller om synnerliga skäl talar för attdirektupphandling skall användas. Enligt RRV:s kommentarer kandirektupphandling ofta ske decentraliserat i myndighetensorganisation. Det kan därför enligt kommentarerna vara lämpligtatt myndigheten fastställer beloppsgränser och för vilka typerav varor eller tjänster som upphandlingsformen får användas.Enligt RRV:s allmänna råd bör en myndighet som oftadirektupphandlar en vara eller en tjänst överväga att teckna ettmyndighetsspecifikt avropsavtal för varan eller tjänsten.FörfrågningsunderlagetEnligt 5 § upphandlingsförordningen skall det av det underlagför anbudsinfordran som myndigheten tillhandahållerleverantörerna -- förfrågningsunderlaget -- framgå vilkenupphandlingsform och vilka krav, bestämmelser och upplysningarsom gäller för upphandlingen.I RRV:s föreskrifter anges specifikt vilka uppgifter somförfrågningsunderlaget skall innehålla. Underlaget skall vara såtydligt och fullständigt som möjligt. Gör myndighetenförtydligande av eller tillägg till förfrågningsunderlaget underanbudstiden, skall det ske skriftligen till samtligaleverantörer som fått förfrågningsunderlaget eller redan lämnatanbud. Har anbudsinfordran skett muntligen får leverantörernaupplysas muntligen.I RRV:s allmänna råd sägs att myndigheten bör eftersträva fastpris utan indexreglering, såvida inte osäkramarknadsförhållanden, långa avtals-, leverans- eller liknandefaktorer talar för prisrörlighet. Om ersättningsformen löpanderäkning anges att den bör användas restriktivt. Vid upphandlingav tjänster, t.ex. konsulttjänster, bör enligt kommentarernaanbud med fast pris begäras, om arbetets karaktär och omfattningkan bestämmas vid upphandlingstillfället. Om detta inte ärmöjligt, bör löpande räkning med kostnadstak användas ocharvodet specificeras för varje person eller personalkategori sommedverkar i uppdraget. När det är svårt att utforma enfullständig och tydlig kravspecifikation elleruppdragsbeskrivning, t.ex. vid teknikupphandling ellerupphandling av vissa tjänster, bör myndigheten upphandla i flerasteg. Den första upphandlingen bör då endast avse förslag tilllösningar, principiella riktlinjer eller översiktliga skisser.Enligt RRV:s kommentarer kan det vid förhandlingsupphandlingom tjänster, som gäller att utforma idéskisser eller att gealternativa lösningar på ett problem, vara lämpligt att medhänsyn till upphandlingens karaktär tillåta att anbudet till endel lämnas skriftligt och kompletteras muntligt. Innehållet iden muntliga överenskommelsen måste sedan på sedvanligt sättbekräftas. I RRV:s kommentarer anges också att enmarknadsundersökning innan upphandlingen påbörjas ibland kan geett bättre underlag för upphandlingen. Om myndigheten gör ensådan marknadsundersökning är det viktigt att kontakten medleverantörerna sker i sådana former att de inte medför någraförpliktelser mot någon leverantör eller att några leverantörerfår försteg före de andra. RRV betonar vidare att, närförfrågningsunderlaget utformas, de faktorer måste ha klarlagtssom kommer att tillmätas betydelse vid anbudsprövningen.Infordrande av anbudEnligt 6 § första stycket upphandlingsförordningen skall anbudinfordras genom annonser eller skrivelser. Vidförhandlingsupphandling får anbud infordras även på annat sätt,om inte annat är särskilt föreskrivet i lag eller förordning. Omanbudsinfordran sker genom annonsering skall, enligt andrastycket i paragrafen, annons införas i Post- och InrikesTidningar samt, om det med hänsyn till omständigheterna ärlämpligt, även i andra tidningar.Enligt RRV:s föreskrifter skall vid anbudsinfordran utanannonsering anbud begäras från så många leverantörer sombehövs med hänsyn till upphandlingens storlek och karaktär samtmöjligheten att få till stånd tillfredsställande konkurrens. Närdet finns särskilda skäl och under förutsättning att kravet påaffärsmässighet och objektiv behandling inte åsidosätts fårmyndigheten tillfråga endast en leverantör. Motivet härtillskall dokumenteras. En leverantör som inte särskilt tillfrågatshar rätt att på begäran få förfrågningsunderlaget på sammavillkor som en tillfrågad leverantör. Enligt föreskrifternaskall vidare innehållet i förfrågningsunderlaget alltiddokumenteras, även om anbud infordras på annat sätt än genomannonser eller skrivelser. Muntlig anbudsinfordran får användasendast om särskilda skäl föreligger.I RRV:s kommentarer anges att med infordrande av anbud "påannat sätt" avses telefax, telegram, telex eller muntligkontakt. Enligt kommentarerna kan det finnas anledning förmyndigheten att vara restriktiv med att använda muntliganbudsinfordran. Tvist kan uppkomma om innehållet även om dettadokumenterats av myndigheten. Om myndigheten bestämt atttillämpa förordningen på egenregianbud bör anbud inte infordrasmuntligen. RRV påpekar vidare att om anbudsinfordran sker utanannonsering, är det viktigt att myndigheten, för att ta tillvara konkurrensen på marknaden och motverka kartellbildning,strävar efter att variera den krets av leverantörer som maninfordrar anbud från.Prövning av anbudEtt anbud får enligt 9 § upphandlingsförordningen inte antasbl.a. om det har lämnats av en arbetstagare eller uppdragstagarehos en statlig myndighet som har att ta befattning med ettupphandlingsärende.Enligt 10 § upphandlingsförordningen skall myndigheten prövaalla anbud som lämnats, även sådana som lämnats av anbudsgivaresom inte särskilt tillfrågats. Enligt 11 § förordningen skalldet anbud antas som med beaktande av samtliga affärsmässigtbetingade omständigheter är att anse som förmånligast, om inteannat följer av 9 §. Är två eller flera anbud likvärdiga, fårmyndigheten välja mellan anbuden eller begära in skiljebud frånde berörda anbudsgivarna. Myndigheten får förkasta samtligaanbud om priserna är för höga, om anbuden i övrigt äroförmånliga eller om upphandlingen inte bör fullföljas.Enligt RRV:s kommentarer följer av de grundläggandeprinciperna om affärsmässighet och objektivitet attanbudsprövningen skall ske i första hand mot de krav som angettsi förfrågningsunderlaget. En sammanvägning av de faktorer sompåverkar anbudsprövningen måste enligt kommentarerna ske medhänsyn till omständigheterna i varje särskilt fall så att defördelar och nackdelar som är förbundna med de skilda anbudenbeaktas (totalkostnadsbedömning). Kommande drifts-, underhålls-och förrådskostnader, rese- och utbildningskostnader förmyndighetens personal m.m. måste beaktas. Hänsyn behöver äventas till andra affärsmässigt betingade omständigheter, t.ex.sådana omständigheter rörande anbudsgivaren som tidigareerfarenheter av denne, hans möjligheter att lämna service samthans tekniska och ekonomiska resurser, hans insikt ocherfarenheter samt vederhäftighet och pålitlighet när det gälleratt fullgöra åtaganden. Priset får enligt kommentarerna vägasäven mot dessa omständigheter. Det erbjudna priset kan enligtkommentarerna givetvis ibland vara ensamt avgörande för ettanbuds antagande vilket ofta kan vara fallet när upphandlingenavser en standardvara.I RRV:s kommentarer sägs vidare att det vid upphandling avkonsulttjänster och liknande är särskilt viktigt att beaktakvalitetskraven. Kvaliteten på tjänsten kan då vara viktigare änpriset. Ett anbud som leder till en ekonomiskt och i övrigtbättre lösning kan i sådana fall antas, även om priset förtjänsten är högre än enligt andra anbud. Vid prövning av ettanbud från ett konsultföretag bör myndigheten inte enbart bedömaföretaget som sådant utan även kompetensen hos de personer somföretaget avser att ställa till förfogande för uppdraget. Härvidkan det vara av värde att inhämta information om tidigareuppdrag hos annan statlig myndighet.Dokumentation m.m.Enligt 13 § upphandlingsförordningen skall hos myndighetenfinnas dokumenterat de skäl på vilka ett anbud har antagits ochvad som i övrigt förekommit av betydelse vid anbudsprövningen.När ett anbud har antagits skall enligt paragrafen myndighetenunderrätta anbudsgivaren om detta möjligt.Underrättelsen skall ske före utgången av den tid under vilkenanbudet är bindande för anbudsgivaren. Anbudsgivare vars anbudinte har antagits skall lämnas besked omdetta.Enligt RRV:s kommentarer bör det observeras attdokumentationen syftar till att man i efterhand skall kunnakonstatera vilka affärsmässigt betingade omständigheter somvarit avgörande för beslutet. I kommentarerna anges att exempelpå dokumentation av vad som i övrigt förekommit av betydelse vidanbudsprövning är anteckningar från genomförda förhandlingar ochupplysningar som erhållits vid telefonsamtal.Statliga upphandlingsbeslut kunde före upphandlingslagensikraftträdande inte överklagas.Lagen om offentlig upphandlingAllmäntDen trädde lagen (1992:1528) om offentligupphandling () i kraft (prop. 1992/93:88, bet. 1992/93:FiU5).Lagen meddelas enligt 1 kap. 1 § väsentligen till uppfyllande avSveriges förpliktelser enligt och ansluter i övrigttill de direktiv om offentlig upphandling som därutöver antagitsinom Europeiska gemenskaperna (EG).Lagen har ändrats och senast (prop. 1993/94:227,bet. 1993/94:FiU18, rskr. 1993/94:339) med anledning av ändradeupphandlingsdirektiv inom EG. Lagen är omtryckt (1993:1468).Det internationella inslaget i aktiveras först vidupphandling över s.k. tröskelvärden. Tröskelvärdet är 1 493 000kr exkl. moms för varor och tjänster. Inget hindrar dockutländska leverantörer från att delta även vid upphandlingarunder tröskelvärdena.Lagen innehåller allmänna bestämmelser om offentligupphandling (1 kap.), särskilda bestämmelser om offentligupphandling av varor över tröskelvärdet (2 kap.), avbyggentreprenad över tröskelvärdet (3 kap.), upphandling avvaror, byggentreprenader och tjänster över tillämpligatröskelvärden inom områdena energi, vatten, transport ochtelekommunikationer (4 kap.), av tjänster över tröskelvärdet (5kap.) samt bestämmelser om upphandling i de fall upphandlingenunderstiger de tröskelvärden som anges i 2--5 kap. och i vissaandra fall (6 kap.). Lagen innehåller också bestämmelser omöverprövning, skadestånd, tillsyn m.m. (7 kap.)Enligt 1 kap. 2 § gäller lagen vid upphandling som görs avstaten, kommuner, landsting, kyrkliga kommuner och sådana andraupphandlande enheter som avses i 5 och 6 §§.Lagen gäller inte upphandlingsförfaranden som överenskommits iett internationellt avtal mellan någon av staterna inomEuropeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och någon annanstat för ett projekt som är gemensamt för de avtalsslutandestaterna. Inte heller gäller lagen för upphandlingsförfarandensom överenskommits i ett avtal beträffande stationering avmilitär personal eller för upphandlingsförfaranden somöverenskommits i en internationell organisation.För vissa upphandlingar gäller endast bestämmelserna i 6 kap.(upphandlingar under tröskelvärdena m.m.) oavsett värdet. Detgäller upphandlingar som omfattas av sekretess eller andrasärskilda begränsningar med hänsyn till rikets säkerhet ellerupphandlingar av försvarsprodukter och tjänster som inte harcivil användning.Huvudregel om affärsmässighetI 1 kap. 4 § finns en huvudregel om affärsmässighet.Upphandlingen skall göras med utnyttjande av dekonkurrensmöjligheter som finns och skall även i övrigtgenomföras affärsmässigt. Anbudsgivare, anbudssökande och anbudskall behandlas utan ovidkommande hänsyn.UpphandlingsförfarandenI lagen finns angivet fem olika upphandlingsförfaranden. Viden öppen upphandling får alla leverantörer lämna anbud. Vid enselektiv upphandling inbjuder en upphandlande enhet vissaleverantörer att lämna anbud. Vid en förhandlad upphandlinginbjuder en upphandlande enhet vissa leverantörer att lämnaanbud och tar upp förhandling med en eller flera av dem. Vid enförenklad upphandling har alla leverantörer rätt att delta ochdeltagande leverantörer skall lämna skriftligt anbud och denupphandlande enheten får förhandla med en eller fleraanbudsgivare. Vid en direktupphandling sker upphandlingen utaninfordrande av skriftligt anbud.Upphandling av tjänsterBestämmelser om upphandling av tjänster finns i 5 och 6 kap.Bestämmelserna i 5 kap. tillämpas på upphandling av sådanatjänster som inte omfattas av bestämmelserna i 2 och 3 kap.(varuupphandling och upphandling av byggentreprenad), omtjänsterna är av det slag som anges i avdelning A i en tilllagen fogad bilaga. Fr.o.m. har bestämmelser omupphandling av tjänster införts även vid upphandling inomvatten-, energi-, transport- och telekommunikationsområdena.Vid upphandling av tjänster som avses i avdelning B i bilagantillämpas 6 kap. (upphandling som understiger tröskelvärdenam.m.