bet · GI01UU15 · 1995-03-16 00:00:00 — Av stor betydelse för det fortsattaarbetet på att förbättra kvinnans situation är i och FN:s världskvinnokonferenssom skall hållas i . Vid FN:s sociala toppmöte bland olika prioriterade områden valtatt särskilt verka för jämställdhet mellan män och kvinnor somen viktig punkt.Vid kvinnokonferensen avser att verka för ett förnyatoch förstärkt politiskt åtagande om kvinnors rättigheter ochjämställdhet mellan könen.Som framhålls i flera motioner finns det strukturella,kulturella, ekonomiska och religiösa faktorer som hindrarkvinnor i många från att ta del av och bidra tillekonomisk tillväxt. För att stärka kvinnornas ställning isamhället krävs ofta betydande attitydförändringar och enomprövning av urgamla sedvänjor.Sverige är ett av de länder som varit pådrivande för att iolika sammanhang stärka kvinnans ställning. Detta har skett intebara i det svenska biståndsarbetet utan även internationellt. har varit aktivt för att och deregionala bankerna skall uppmärksamma vikten av att ta till varaoch stärka kvinnans situation i u-världen. Inom ochde regionala utvecklingsbankerna har en strategiutarbetats som innebär att de sociala aspekterna och specielltdå kvinnoaspekterna beaktas. har gett en av sinavice-presidenter policyansvaret för kvinnofrågorna.Den internationella jordbruksfonden (), vars verksamhet ärspeciellt inriktad på småbrukare i de fattigasteutvecklingsländerna, har ägnatuppmärksamhet åt kvinnans situation och utvecklingsmöjligheter.Enligt vad utskottet inhämtat verkar aktivt inomorganisationen för att tillvarata de fattigalandsbygdskvinnornas intressen.Inom det svenska utvecklingssamarbetet ges stöd riktat tillkvinnliga företagare samt till utbildnings- och hälsoinsatserför kvinnor.Sverige är också ett av de länder som har kommit längst medatt integrera ett jämställdhetstänkande i utvecklingssamarbetet.SIDA avser att i arbetet på att utveckla jämställdhetsaspekten ibiståndet lägga tonvikten alltmer på ämnes- och landspecifikutbildning samt utveckling av regionala resursbaser.Regeringen anser att det könsrelaterade perspektivet skallgenomsyra hela biståndet från hälso-, jordbruks- ochlandsbygdsutvecklingsstöd till infrastruktur och makroekonomisktstöd. I dialogen med mottagarländerna bör kvinnans ställninglyftas fram som en viktig och central förutsättning för hållbarutveckling.Till krav som syftar till att förbättra kvinnors ställning ochlevnadsvillkor hör rätten till säker och legal abort. Utskottethar (bet. 1993/94:UU3, UU15)understrukit att människor måste ha tillgång till en kvalitativtfullgod service för reproduktiv hälsa, inkl. familjeplaneringoch rätt till säker och legal abort. Det är också viktigt, sadeutskottet, att informera om skadeverkningar av osäkra ochillegala abortmetoder.Regeringen aviserar att den skall utarbeta enpolitik som utgår från både kvinnors och mäns perspektiv i detinternationella utvecklingssamarbetet och en strategi för hurdenna politik skall genomföras. Utskottet noterar också medtillfredsställelse att regeringen har tillkallat en särskildutredare för att utarbeta förslag om hur jämställdhet mellankvinnor och män bör uttryckas i de biståndspolitiska målen,eventuellt genom att ett särskilt biståndsmål upprättas.Med det ovan anförda anser utskottet motionerna U202 (m), U206(kds) yrkande 11, U209 (fp) yrkande 9, U220 (fp) yrkandena 1, 2och 5, U232 (c) yrkande 10, U233 (mp) yrkande 10 och A802yrkande 15 besvarade med vad utskottet anfört.Enligt motion U220 (fp) bör i biståndsverksamheten även ingåinformation till ungdomar och kvinnor om preventivmedel.Motionären anser också att det är angeläget att preventivmedelfinns att tillgå. Liknande synpunkter förs fram i motion U206(kds), dock utan något formellt yrkande.Vid behandlingen av motionsyrkanden med i huvudsaksamma syfte som det här aktuella hänvisade utskottet(1993/94:UU15, s. 62) till pågående förberedelsearbete införFN-konferenserna om befolkning och sociala frågor samtkvinnokonferensen och utgick från att såväl iförberedelsearbetet som vid konferenserna aktivt kommer attbetona vikten av olika familjeplaneringsåtgärder, bl.a.tillgängligheten av preventivmedel.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motionU220 yrkande 3 är besvarad.Hållbar utvecklingMotionernaI motion U206 (kds) påpekas att förutsättningarna för atthushålla med naturresurser är sämre i flertalet än iindustriländerna. Expertis, institutioner och lagstiftningsaknas ofta på miljöområdet. Motionärerna anför att Sverigemåste stödja arbete på att förbättra livsvillkorenför den fattiga majoriteten. Om så inte sker riskeras en gradvisnedbrytning av naturresursbasen (yrkande 13).En rad synpunkter och förslag på hur miljömålet i biståndetskall kunna uppnås läggs fram i motion U209 (fp) yrkande 14.Motionärerna som utgår från rapporten bistånd hävdaratt stöd till kapacitetsuppbyggnad är ett mycket viktigt områdei varje program för hållbar utveckling. Det innebär stöd tillutvecklandet av miljölagstiftning, till institutioner förpolicyutveckling, övervakning och kontroll. Andra viktigaområden omfattar forskning och utbildning samt stöd tillfolkrörelsearbete.Strävan att åstadkomma en ekologiskt hållbar utveckling måsteligga till grund för all biståndsverksamhet, sägs i motion U232(c). Motionärerna anser att insatser för att rädda jordensförmåga att försörja människor måste ha högsta prioritet. Detgäller bl.a. att stoppa ökenutbredningen, hejda skogsskövlingenoch att främja ekologiskt hållbara jordbruksmetoder(yrkande 8).I motion U233 (mp) föreslås att miljökonsekvensbeskrivningaralltid skall föregå beslut om bistånd samt beslut omkreditgivning (yrkandena 4 och 5). Motionärerna föreslår ocksåatt sociala konsekvensanalyser skall föregå beslut om bistånd(yrkande 6). De anser att speciellt stöd bör riktas tilldecentraliserade jordbruk och skogsbruk i småskalig form(yrkande 7). Vidare påpekar motionärerna att vattensituationen ivärlden koninuerligt försämras och att vattenreservoarernaminskar. De föreslår att projekt för hållbar vattenförsörjningskall prioriteras (yrkande 8).I motion Jo664 yrkande 4 framhåller att Sverigemåste driva på det internationella miljöarbetet. Motionärernaanför att problemen med koldioxidutsläppen liksom freonfråganmåste lösas internationellt. Det är enligt motionen avgörandeatt svenskt agerande främjar miljöhänsynen i tredje världensländer.UtskottetI flera motioner framförs synpunkter och förslag om olikabiståndsinsatser för att tillgodose miljöaspekter i det svenskabiståndet. Det råder en allmän samstämmighet om att dagensutveckling såväl i som i i-länderna inte ärlångsiktigt hållbar. Det är nödvändigt att förändramiljöbelastande livsmönster och att finna former för en hållbarutveckling.Den deklaration om miljö och utveckling som antogs vid i (UNCED) och det då antagna handlingsprogrammetAgenda 21 är vägledande för insatser på miljöområdet. Ipropositionen uttalar regeringen sin avsikt att verka för attomforma det svenska och det internationella biståndet så atthållbar utveckling främjas. Biståndet måste koncentreras tillinsatser som initierar och påskyndar positiva processer, därinhemska resurser inte räcker till. Som särskilt viktiga områdennämns bl.a. stärkande av kvinnans ställning, nya metoder för etthållbart jordbruk och långsiktigt säker vattentillgång samtfungerande marknader.Som ett led i uppföljningen av UNCED tillsatte den dåvaranderegeringen en arbetsgrupp med uppgift att lämna förslag till hurUNCED-besluten skall kunna integreras i det svenskautvecklingssamarbetet. Gruppen har i rapporten bistånd-- det svenska biståndet efter UNCED (Ds 1994:132) presenteraten rad förslag och rekommendationer. Gruppen anser att en mersammanhållen svensk utrikespolitik på bistånds- ochmiljöområdena behövs -- inom ramen för en vidgadsäkerhetspolitik.Vidare rekommenderar gruppen att de principer för hållbarutveckling som ingår i Riodeklarationen konsekvent skall beaktasi det svenska biståndet, framför allt försiktighetsprincipen,principen om att förorenaren betalar och principen om användningav miljökonsekvensbedömningar.Särskilda miljödiskussioner med mottagarländerna bilateraltoch regionalt bör initieras.I rapporten anges följande sektorer som särskilt kritiska ochväsentliga för ett svenskt bistånd för en hållbar utveckling,nämligen vattentillgång/användning, hållbart jordbruk,marinmiljö/kustområdet, stadsförvaltning/urbanisering,energi/transporter. Förslag till insatser på samtliga dessaområden läggs fram. Gruppen anser också att satsningarna påmiljöekonomi inom biståndet bör öka liksom även stödet tillenskilda organisationer i mottagarländerna som arbetar medmiljöfrågor och hållbar utveckling.Beträffande det multilaterala samarbetet framhåller gruppenatt utvecklade policy för hållbarutveckling är väl avvägd. rekommenderas därför attaktivt verka för genomslag för denna politik i bankens helaverksamhet med särskild tonvikt på genomförandet på fältet. Detpåpekas att på projektnivå är sedan längemiljökonsekvensbedömningar en etablerad praxis inom banken.Rapporten som presenterades bereds förnärvarande inom . Regeringen aviserar att denkommer att återkomma till beträffande det framtidautvecklingssamarbetet inom miljöområdet.Utskottet konstaterar att flertalet av de förslag ochsynpunkter som förs fram i de här aktuella motionerna behandlasi rapporten. Utskottet vill också erinra om att regeringen avseratt återkomma till i dessa frågor.Även sociala konsekvensanalyser av biståndsprojekt bör enligtmotion U233 (mp) yrkande 6 föregå beslut om bistånd. Medanledning av detta förslag vill utskottet framhålla att islutdokumentet från det sociala toppmötet i , tillvilket anslutit sig, ingår bland de tio huvudpunkternabl.a. Den ekonomiska, politiska, sociala ochkulturella miljön skall främja människors sociala utveckling.Vidare åtar sig det internationella samhället att förbättra ochstyra ramen kring internationellt, regionalt och lokalt arbetebeträffande frågor om social utveckling i FN:s anda.I detta sammanhang kan, beträffande det multilateralautvecklingssamarbetet, nämnas att det inom finns enspeciell utvärderingsenhet som kontinuerligt genomförutvärderingar av bankens projekt och program bl.a. ur socialsynpunkt.Med hänvisning till det anförda finner utskottet motionernaU206 (kds) yrkande 13, U209 (fp) yrkande 14, U232 (c) yrkande 8,U233 (mp) yrkandena 4--8 och Jo664 (v) yrkande 4 besvarade medvad utskottet anfört.Effektivitet och organisation inom utvecklingssamarbetetSammanfattning av propositionen (s. 60--67)Under avsnittet effektivitet framhålls i propositionen attkunskapen och insikten om utvecklingssamarbetets förutsättningaroch problem onekligen har förbättrats . För det första måste insikten om attutvecklingssamarbete är ett långsiktigt samhällsbyggande i enofta mycket komplex miljö förstärkas. Som en direkt följdfordras, för det andra, tillgång till analyser för att rättförstå och bedöma dessa skeenden. För det tredje, behövstillgång till metoder och personell kompetens för att genomföraoch löpande följa verksamheten.Regeringen kommer att verka för en ökad effektivitet iutvecklingssamarbetet, dels i beredning och genomförande avsvenska biståndsinsatser, dels i organisationen av den svenskabiståndsförvaltningen och dels i samarbetet med andra givare,inom EU och i det multilaterala samarbetet.Biståndsförvaltningens organisation m.m. En förändring avorganisationen av den svenska biståndsförvaltningen föreslås ipropositionen. Den nuvarande förvaltningsstrukturen innebär attfyra myndigheter (BITS, SAREC, SIDA och SwedeCorp) och ettaktiebolag () ansvarar förgenomförandet av det svenska biståndet. För mottagarländerna ochde multilaterala institutionerna har den svenskabiståndsorganisationen kommit att framstå som splittrad ochotydlig. Bristen har kommit att bli än tydligare inför detsvenska EU-medlemskapet.För att lösa detta problem tillsatte Utrikesdepartementethösten 1994 en arbetsgrupp med uppgift att föreslå hur enkonsoliderad biståndsmyndighet skulle kunna skapas.På grundval av förslag från arbetsgruppen i vilken ingickbl.a. generaldirektörerna från BITS, SAREC, SIDA och SwedeCorpföreslår regeringen att BITS, SAREC, SIDA och SwedeCorpkonsolideras till en ny sammanhållen myndighet. I denna börockså integreras som en separat resultatenhet.Regeringen delar arbetsgruppens bedömning att en myndighet somi huvudsak är organiserad enligt arbetsgruppens förslag har godaförutsättningar att uppfylla kraven på effektivitet,flexibilitet och tydlighet.Myndigheten bör, i enlighet med rådande praxis, själv utformasin organisation. Det är viktigt att myndigheten får en tydligidentitet utåt, som de olika samarbetsinstrument ocharbetsformer som präglar de olika myndigheterna bevaras iden nya myndigheten. Myndigheten bör med hänsyn tillverksamhetens stora finansiella omfattning ledas av en styrelse.Inom myndigheten bör också finnas en särskild styrelse förforskningsfrågor som inom vissa ramar får beslutsrätt vad gällerforskningsbiståndet. bör vara flexibel ochsäkerställa att myndigheten kan utföra de uppgifter som ålagtsden. Ett samlat svenskt agerande i samarbetsländerna säkerställsgenom de integrerade biståndsambassaderna.Samtidigt som härmed upphör som självständigmyndighet kan verksamheten drivas vidare med samma inriktningsom , men med en närmare knytning till den övrigabiståndsförvaltningen.I propositionen anges att regeringen avser att tillsätta enorganisationskommitté med uppdrag att förbereda -- och efterbemyndigande av -- genomföra omorganisationen. som tillkallades skall bl.a.utarbeta en organisationsplan för myndigheten och lämna förslagtill namn på myndigheten. Kommittén skall också vidta deadministrativa och verksamhetsanknutna åtgärder som krävs föratt myndigheten skall kunna fungera fr.o.m. den 1 juli 1995.EU:s internationella utvecklingssamarbeteMedlemskapet i EU ger tillgång till en ny och mycket viktigsamarbetsform i det svenska utvecklingssamarbetet. Det gerSverige möjlighet att delta i och direkt påverka inriktningen avett bistånd som till sin volym är mer än dubbelt så stort somden svenska biståndsbudgeten, som når över hundra länder och somtäcker ett stort antal samarbetsområden.Genom har en traktatsmässig grund lagts förEU:s internationella utvecklingssamarbete. I avtalet slås fastatt fattigdomsbekämpning skall stå i centrum för samarbetet ochatt detta skall bidra till:varaktig ekonomisk och social utveckling i ,särskilt i de fattigaste av dessa,harmonisk och successiv integration av ivärldsekonomin,utveckling och konsolidering av demokrati, rättsstat samtrespekt för mänskliga rättigheter,Dessa mål stämmer väl överens med de svenska biståndspolitiskamålen.De grundläggande principerna för EU:s utvecklingssamarbete äratt det gemensamma biståndet skall komplettera medlemsländernasnationella biståndsinsatser. Komplementaritet, konsistens ochsamordning skall genomsyra gemenskapens politik gentemot tredjevärlden.Genom läggs också en grund för en aktivsamordning av medlemsländernas bistånd.Maastrichtfördraget väntas inte leda till att en större andelav medlemsländernas bistånd kommer att kanaliseras genomkommissionen. Subsidiaritetsprincipen gäller också inombiståndsområdet.EU:s bistånd inkluderar såväl finansiellt som teknisktbistånd, katastrofbistånd, strukturanpassningsstöd ochforskningsbistånd samt stöd till enskilda organisationer. Detutgår i allt högre grad som sektors- eller programstöd efter attha varit starkt projektinriktat. Livsmedelsbiståndet somtidigare utgjorde en dominerande del av biståndet ochhuvudsakligen bestod av livsmedelsöverskott har relativt settminskat i betydelse.Mänskliga rättigheter och demokrati, krav på attmottagarlandet för en ansvarsfull ekonomisk politik samtmiljöfrågor, kvinnofrågor och näringslivsfrågor betonas allt meri EU-biståndet. Effektivitetsfrågor har i EU-biståndet, liksom idet svenska biståndet, fått ökad betydelse.EU:s bistånd fördelar sig på mer än 100 mottagarländer.Tyngdpunkten ligger på söder om . gick ca70 % av EU-biståndet till dessa länder. Listan över EU:s 25största mottagarländer upptar elva länder som ärhuvudmottagarländer också av svenskt bistånd.Regeringen avser att särskilt prioritera följande frågorkvalitets- och effektivitetsfrågor i biståndet,fortsatt utveckling av en långsiktig fattigdomsstrategi,förstärkt integrering av miljö, respektivejämställdhetsaspekter,utveckling av former för att bidra till demokratisering, enfungerande rättsstat samt respekt för mänskliga rättigheter,utveckling av former för stöd till en ekonomisk-politisktstabil utveckling inkl. stöd till strukturanpassningsprogram ochekonomisk-politisk dialog,effektivare samordning och hantering av katastrof- ochkonfliktförebyggande insatser,ökad inriktning på utveckling av mänskliga resurser, inkl.hälso- och utbildningsstöd, insatser för handikappade samtinsatser på befolkningsområdet,utveckling av ett starkare samband mellan katastrof- ochlivsmedelsbistånd samt långsiktigt utvecklingssamarbete.Globalt samarbete genom multilaterala institutionerI propositionen erinras om att ofta i samarbete medövriga nordiska länder aktivt verkat för en utformning av deinternationella organisationerna.Viktiga bidrag har lämnats inom ramen för för att stärka och effektivisera FN:s verksamhet påutvecklings- och katastrofområdena. Flera av de nordiskareformförslagen har redan lett till genomgripande förändringar imedlemsländernas styrning av arbetet i bl.a. FN:sutvecklingsprogram, UNDP och i , . Även påkatastrofområdet har drivit fram organisatoriskaförändringar, så att FN snabbare och mer koordinerat skall kunnagripa sig an det växande antalet katastrofer.Norden är också representerad i en s.k. Task Force som gör enöversyn av de multilaterala utvecklingsbankernas roll på uppdragav , som är ochInternationella valutafondens gemensamma policyorgan.Den nordiska samsynen i utvecklingsfrågor och ett målmedvetetagerande har också spelat en viktig roll för att förändraVärldsbankens verksamhet. Den framtidsdagordning, som bankenpresenterade vid sitt 50-årsjubileum , läggerfast fattigdomsbekämpning och ökad levnadsstandard genom hållbartillväxt och satsningar på mänskliga resurser som centralmålsättning. När det gäller effektiviteten i de internationellaorganisationernas verksamhet kan enligt propositionen några mergenerella riktlinjer formuleras. Det gäller bl.a. selektivitetoch fokus på organisationens komparativa fördelar, partnerskapmed andra multi- och bilaterala organisationer liksom medfrivilligorganisationer och näringslivet, resultatorienteringmed klar koppling mellan analytiska, normativa och operativaaspekter, flexibilitet och förändringsbenägenhet i förhållandetill omvärldsförändringar, kostnadseffektivitet i denadministrativa och operativa verksamheten, en öppnareredovisning av förvaltning av resurser.Ökade krav måste emellertid inte bara ställas på varje enskildorganisation. I växande utsträckning inriktas reformsträvandenpå bredare systemfrågor.Vidare uttalas att en systemfråga av avgörande betydelse ärmarginaliseringen av FN:s långsiktiga utvecklingarbete. Iaccelererande takt har främst tagit över uppgifterfrån många FN-organisationer.Den svenska biståndsförvaltningens organisationMotionernaI Moderata samlingspartiets partimotion U203 anförsinledningsvis att ledningen av svenskt u-landsbistånd skallligga hos . Vidare anför motionärerna att mål och medelför biståndet fastställs av . Målet skall utformas såatt effekterna är mätbara och därmed resultatet möjligt attutvärdera (yrkande 2). Motionärerna anser att upphandling avbiståndsprojekt skall ske på lika villkor mellan enskildaorganisationer, företag och offentliga organ i och utanförSverige. Statlig egenregiverksamhet ute på fältet skall skeendast efter konkurrensupphandling (yrkande 16).Regeringens förslag till ny organisation avvisas i motionernaU203 (m) yrkande 13, U206 (kds) yrkande 6 och U311 (m) yrkande5.Enligt motion U203 (m) bör biståndsorganisationen ha eneffektivitetsstimulerande struktur samt vara flexibel.Motionärerna anför att förslaget om sammanhållenbiståndsorganisation måste motverkas om inte svenskt biståndhelt skall förstelna. bör successivt övergå beställar/utförarmodell. Vidare föreslår motionärerna attUtrikesdepartementet skall inrikta sig på upphandling ochkontroll av biståndet. Utvärdering är av väsentlig betydelse ochbör ske genom ett av UD och myndigheterna oberoendeutvärderingsorgan. Ambassaderna skall naturligt ansvara föruppföljningen av insatserna på fältet (yrkandena 12 och 14).Enligt motion U311 (m) bör regeringen återkomma till riksdagenmed förslag om biståndsadministrationen.I motion U206 (kds) föreslås en biståndsorganisation beståendeav två myndigheter. En myndighet som skall bestå av nuvarandeBITS, och skall ansvara förnäringslivs- och infrastrukturfrågor. Den andra myndigheten tillvilken förs övriga delar av SIDA samt SAREC skall ansvara fördet långsiktiga sociala samarbetet och forskningssamarbetet. Denföreslagna strukturen skulle enligt motionärerna innebära enförstärkning och koncentration av den svenskabiståndskompetensen. För våra samarbetsländer skulle det svenskabiståndet och dess organisation bli tydligare.Enligt motion U209 (fp) finns det en hel del risker med ensammanhållen myndighet. Om den nya myndigheten helt skulle kommaatt domineras av SIDA skulle ett värdefullt inslag av mångfald ibiståndet försvinna, säger motionärerna (yrkande 18).I motion U311 (m) förordar motionärerna att en sammanhållenenhet för biståndsadministration bör upprättas i södra anser att i ett läge där den allt större delen av biståndetupphandlas kan det också vara en fördel med en administrationsom ligger nära verksamheten (yrkande 7).Ansvaret för hanteringen av Världsbanksfrågor tas upp imotionerna U206 (kds) yrkande 4, U230 (v) yrkande 4 och U311yrkande 6. I den förstnämnda motionen erinras om att ansvaretför världsbanksfrågor delades upp mellanFinansdepartementet och medFinansdepartementet som huvudansvarig. Erfarenheten av dennauppdelning har visat att ett samordnat svenskt agerande iutvecklingspolitiska frågor i har försvårats. Dettatalar för säger motionärerna att den övergripande samordningenbör återgå till Utrikesdepartementet.I motion U230 anförs att skuldfrågorna bör återföras tillUtrikesdepartementet och behandlas i samråd medbiståndsmyndigheten. Även Världsbanksfrågorna i övrigt börhandläggas av UD. Vidare anser motionärerna att intehar någon insyn i hur institutionerna inom Världsbanksgruppenhandlar och beslutar. De föreslår därför att en parlamentarisknämnd skall tillsättas för dessa frågor. Nämnden bör behandlaalla viktiga ärenden innan beslut fattas och då speciellt beslutom kapitalpåfyllnad (yrkande 5).I motion U311 (m) förordar motionärerna att den övergripandesamordningen bör ligga inom (yrkande 6).UtskottetI propositionen föreslås en omorganisation av den svenskabiståndsförvaltningen. Den hittillsvarande organisationen medfyra fristående myndigheter har enligt propositionen kommit attframstå som splittrad och otydlig för mottagarländerna och demultilaterala institutionerna. Förslaget innebär att de fyramyndigheter -- BITS, SAREC, SIDA och SwedeCorp -- som förnärvarande ansvarar för genomförandet av det svenska biståndetförs samman till en myndighet benämnd den nya myndigheten.Till denna skall även knytas som en separatresultatenhet. Avsikten är att den nya myndigheten skall inledasin verksamhet den 1 juli 1995.Förslaget avvisas i motionerna U206 (kds), U209 (fp) och U311(m).Enligt utskottets mening har vägande skäl anförts för denföreslagna omorganisationen. Den nya biståndsmyndigheten bör hagoda förutsättningar att uppfylla de krav statsmakterna ställerpå effektivitet, flexibilitet och tydlighet. Det är viktigt attmyndigheten får en tydlig identitet utåt, som de olikasamarbetsinstrument och arbetsformer som präglar de olikamyndigheterna bevaras i den nya myndigheten.