bet · GI01JuU16 · 1995-03-28 00:00:00 — att personer endast i rena undantagsfall dömstill fängelse. I rapporten pekas på bestämmelsen i 8 § KvaL. Detanförs att de svenska reglerna för verkställighet avfrihetsstraff således inte innebär något ovillkorligt förbud motatt personer förvaras i anstalt tillsammans medvuxna. Ett sådant undantagslöst förbud skulle, anförs det, ivissa fall strida mot den unges eget intresse. Regeln i KvaL gerenligt rapporten vissa garantier för att de som trots allt dömstill frihetsberövande påföljd inte utsätts för skadlig påverkanav vuxna intagna.Ungdomsbrottskommittén har i betänkandet (SOU 1993:35)Reaktion mot ungdomsbrott föreslagit att det skall införas en nyreaktion för lagöverträdare som är . Denna föreslåsbli benämnd särskild tillsyn. Enligt förslaget skallverkställigheten ske i särskilda ungdomshem, s.k. § 12-hem, somskall administreras av (). Enförutsättning för att döma till särskild tillsyn skall vara attdet föreligger synnerliga skäl för en frihetsberövande påföljdom den unge är 15--eller särskilda skäl om han är 18--20år. Frågan om sådana skäl är för handen skall bedömas medutgångspunkt i brottslighetens straffvärde eller art eller denomständigheten att den unge tidigare begått brott. Särskildtillsyn föreslås kunna utmätas mellan sex månaderoch . Vid straffmätningen skall samma regler gälla som förfängelse. Enligt kommer särskild tillsynöver unga att i stor utsträckning att träda i stället förfängelse. Kommitténs betänkande har remissbehandlats och beredsi anför i sitt huvudbetänkande (SOU 1993:76)Verkställighet av fängelsestraff (s. 223 f) att möjligheternaatt utforma kriminalvårdslagstiftningen så att unga intagna intefår någon kontakt med äldre intagna är begränsade. Utredningenpekar på två teoretiskt tänkbara lösningar: antingen kan allaintagna under samlas i någon eller några centralt belägnaanstalter eller kan en ung intagen förvaras i en anstalt närahemorten men isolerad från övriga intagna som är över 18 år.Utredningen finner att båda lösningarna är förenade medpåtagliga nackdelar. Utredningen anser att den tolkning avbarnkonventionen som accepterats i inte börfrångås och föreslår en placeringsbestämmelse med i huvudsaksamma innebörd som den nuvarande. förslaghar remissbehandlats och bereds i Justitiedepartementet.I sammanhanget bör också nämnas att KVS tagit initiativ hearing angående unga lagöverträdare ifängelse. I hearingen kommer att delta representanter, förutomfrån kriminalvården, från barn- och ungdomspsykiatrin,, ,, , ochSocialstyrelsen.Utskottet vill först understryka vikten av att ungdomar inteplaceras i fängelse tillsammans med vuxna som kan antas ha ettnegativt inflytande på dem. Utskottet har också alltjämt dengrundläggande inställningen att de svenska placeringsreglernainte strider mot åtagandet enligt . Dettahindrar dock inte att också det svenska systemet kan förbättras.Ett arbete med den inriktningen pågår också;och förslag ifrågor rörande behandling och placering av unga lagöverträdarebereds i Justitiedepartementet.Resultatet av det arbetet bör avvaktas och utskottet avstyrkerbifall till motionerna So601 och Kr2 i nu behandlade delar.Förvar enligt utlänningslagenI motionerna Ju805 och Sf637 (båda v) yrkas regeländringar medsyfte att förhindra att förvarstagna enligt utlänningslagenförvaras i häkte, och i motion Sf611 (kds) yrkas attförvarstagna asylsökande skall placeras i lämpliga lokaler somtillgodoser kravet på respekt och värdighet.En utlänning kan i vissa fall enligt bestämmelser i 6 kap. 2 §utlänningslagen (1989:529) tas i förvar bl.a. om hans identitetär oklar, det är nödvändigt för att en utredning om hans rättatt stanna i skall kunna genomföras eller det ärsannolikt att han kommer att avvisas eller utvisas.Av statistik över förvar framgår att över80 % av samtliga förvarsbeslut avser förvar i samband medverkställighet av utvisning. placerades som regelförvarstagna i häkte genom polisens försorg. Detta innebar att iförsta hand kriminalvården fick ansvaret för de förvarstagna.Lagen (1976:371) och förordningen (1976:376) om behandlingenav häktade och anhållna m.fl. gäller i tillämpliga delar enligt13 § utlänningsförordningen (1989:547) i fråga om behandlingenav utlänningar som hålls i förvar.De flesta utlänningar som tagits i förvar tas emellertidnumera om hand i särskilda förvarslokaler. Såvitt gäller barnunder finns ett absolut förbud mot omhändertagande ikriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest (5 kap. 12 §utlänningsförordningen).Särskilda förvarslokaler fanns tidigare endast vidInvandrarverkets anläggning i . Under sistlidna sommarinrättades förvarslokaler vid Invandrarverketsanläggning i , och särskilda förvarslokaler har därefterinrättats också i bl.a. och Malmö.I kriminalvårdens statistik över beläggningen m.m. vid häktenaredovisas att antalet förvarstagna i häktena halverats undertiden 1995. Den 1 februari 1995fanns sammanlagt 53 förvarstagna inskrivna i häkte. Av dessa var50 män och tre kvinnor.I en skrivelse till Justitiedepartementethar bl.a. som sin mening framfört attansvaret för utlänningar som tagits i förvar på lång sikt börligga på kriminalvården. Regeringen har i bilaga tillplaneringsdirektiv för polisväsendets del avseende budgetåret1994/95 m.m. föreskrivit att länsstyrelserna skall se till attpolisen har tillgång till lokaler för utlänningar som tagits iförvar.KVS har i sin anslagsframställning för /95anfört att kriminalvården i fortsättningen bör ansvara förförvaring av utlänningar som tagits i förvar endast i omedelbaranslutning till verkställighet eller i samband med transport.Före detta Justitieombudsmannen har idepartementspromemorian (Ds 1992:8) Häktades gemensamhet ochkontakter i omvärlden framfört att fängelser och häkten överhuvud taget inte bör användas för förvar enligt utlänningslagen.Regeringen har givit en särskild utredare iuppdrag att utreda frågor om verkställighet av beslut omavvisning och utvisning (dir. 1994:74). Utredaren skall bl.a.undersöka hur beslut om avvisning och utvisning skall kunnaverkställas under värdiga former och så effektivt sommöjligt. I direktiven anges bl.a. att det är angeläget attförvarstagna utlänningar inte annat än i undantagsfall tas omhand i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest.Socialförsäkringsutskottet har (1994/95:SfU2)behandlat motionsönskemål liknande de nu aktuella. Utskottetanförde därvid bl.a. att man enligt dess mening borde strävaefter att utlänningar som skall avvisas inte förvaras ihäkteslokaler o.d. ansåg, bl.a. medhänsyn till det arbete som redan pågår med att få fram särskildaförvarslokaler, att någon åtgärd från sida inteerfordrades och avstyrkte bifall till de aktuella motionerna.Utskottet, som delar uppfattning,vill härutöver tillägga att förvarstagna sällan torde krävaden säkerhetsnivå som finns på landets häkten. Att placeraförvarstagna där framstår som slöseri med resurser och försvårarytterligare den besvärliga beläggningssituationen påhäktena. Med hänsyn till de förändringar som pågår behövs dockinget särskilt initiativ från sida. Utskottetavstyrker bifall till motionerna Ju805, Sf611 och Sf637.MedelstilldelningenRegeringen har under punkt E 2. (s. 69 f) föreslagit riksdagenatt till Kriminalvården anvisa ett ramanslag på5 , varav 3 beräknats för periodenjuni --. Detta innebär, som tidigare nämnts, enbesparing på för den nämnda12-månadersperioden.Inkomster av kriminalvårdens arbetsdrift redovisas påstatsbudgetens inkomstsida under inkomsttiteln 2611 Inkomstervid kriminalvården, medan utgifterna för driften belastar dettaanslag. Inkomsterna för innevarande budgetår beräknas till ca170 . I anslagsframställningen föreslår KVS attarbetsdriftens intäkter fr.o.m. /96 skalltillföras anslaget samt att ett belopp som motsvarar deberäknade intäkterna för innevarande budgetår, 170 miljonerkronor, skall räknas av från anslaget. Styrelsen har bl.a. pekatpå svårigheten att hålla de intagna med arbetstillfällen närproduktionskostnaderna ökar. Även om en produktion med högrekostnader skulle ge meningsfull sysselsättning och intäkter somöversteg kostnaderna, kan produktionsenheter enligt styrelsentvingas avstå från sådana order, eftersom kostnaderna inte kanfinansieras från ramanslaget och intäktsmedel inte fårdisponeras. I stället får enklare tillverkningar med lägrematerialkostnader väljas.Regeringens bedömning är att en övergång till nettoredovisningav kriminalvårdens arbetsdrift bör ge arbetsdriftensproduktionsenheter ett ökat intresse för resultatet av driften.Detta kan förväntas leda till ökad effektivitet men också tillhögre kvalitet på sysselsättningen för de intagna. Regeringenföreslår därför att arbetsdriftens intäkter i fortsättningentillförs anslaget. I enlighet med styrelsens förslag haranslaget räknats ned med (12 månader).Regeringen anför vidare bl.a. att vid beräknandet av anslagethänsyn har tagits till den sänkta ersättningen till de intagna(prop. 1993/94:100 bil. 3, s. 140, JuU17 s. 20 f, rskr. 212).I motion Ju805 (v) yrkas att anslaget till Kriminalvårdenminskas med . Minskningen av anslaget kan,anförs det i motionen, åstadkommas bl.a. genom införande avhalvtidsfrigivning för förstagångsdömda och genom att dekonventioner/avtal som har med olika länder omöverlämnande för verkställighet av straff i den dömdes hemlandanvänds. I motionen förespråkas också att medel omfördelas tillfrivården för att arbetet med att ta fram alternativ tillfängelse skall förbättras.Utskottet instämmer i och för sig i att det är angeläget att iökad utsträckning få till stånd verkställighet i utlandet. Somframgår ovan föreligger dock svårigheter härvidlag, ochutskottet har av den anledningen avstyrkt motionsyrkanden medsagda innehåll. I sammanhanget bör påpekas att förändringar iden föreslagna riktningen även bör medföra att svenskar somavtjänar straff utomlands kommer att överföras till Sverige.Utskottet har i det föregående också behandlat och underåberopande av beredningsläget avstyrkt motionsönskemål som gåttut på att olika alternativ till fängelse borde utvecklas ochkomma till större användning. En konsekvens av dessaställningstaganden är att anslaget till kriminalvården inte börminskas så som föreslås i motion Ju805. Vidare utgår utskottetfrån att kriminalvården fördelar anslagna medel mellan olikagrenar inom verksamheten i linje med statsmakternas intentioner,bl.a. i fråga om behovet av alternativ till fängelse. Utskottetavstyrker bifall till motion Ju805 i nu behandlade delar.I motion Ju809 (c) yrkas att sparbetinget på kriminalvårdenbör minskas med för att möjliggöraförbättringar av narkotikabekämpningen på anstalterna och ökamöjligheterna att ge vård till intagna med psykiska problem.I detta sammanhang kan nämnas att kriminalvården på olika sättförsöker bedöma hur vanligt förekommande narkotikamissbruk påanstalterna är, bl.a. med hjälp av urinprovskontroller.Tillsammans med bl.a. gjorda beslag och erkännanden av intagnaligger dessa prov till grund för de bedömningar avnarkotikaläget som anstalterna gör . Drygt hälften avanstalterna redovisar att problem med narkotika är sällsynteller inte förekommer. Merparten av de övriga anstalterna harproblem då och då och endast en mindre del ofta eller så gottsom . Under /94 har också gjorts enstickprovsundersökning, där var femte intagen fick lämnaurinprov. Totalt lämnades positiva prov i av fallen medan7 % vägrade att lämna prov. Regeringen konstaterar ibudgetpropositionen att av de intagna som deltog iundersökningen alltså inte kunde beläggas med narkotikamissbruki anstalt.Regeringens proposition 1994/95:124 om ändringar ikriminalvårdslagstiftningen som överlämnats tillriksdagen innehåller bl.a. förslag som syftar till att bekämpaförekomsten av narkotika i anstalterna.I motion Fi216 (kds) yrkas att det inte skall göras någrabesparingar på bl.a. kriminalvården och att anslaget, sommotionen måste förstås, skall ökas med ett belopp som motsvararden föreslagna besparingen, dvs. Yrkandet har sin bakgrund i att motionärernaanser att de effektivitetsvinster som kan göras skall användasför att förebygga och bekämpa brott.För att stärka de offentliga finanserna har regeringenföreslagit besparingar och rationaliseringsåtgärder inom allasamhällsområden. Regeringen anser, mot bakgrund av dels detekonomiska läget, dels att en avmattning av tillströmningen tillanstalterna synes äga rum, att kriminalvården bör kunna åläggasett besparingskrav. Regeringen pekar på möjligheterna tillfortsatta rationaliseringar i administrationen och tillytterligare organisations- och schemaförändringar inom anstalts-och häktesorganisationen samt att utgiftsminskningar bör kunnaske genom att utbyggnaden av anstalts- och häktesorganisationenbegränsas något.Utskottet, som delar regeringens bedömningar, anser att denföreslagna besparingen inom kriminalvården är väl avvägd iförhållande till kraven på minskningar av statens utgifter ochbehovet av nödvändiga resurser för att bl.a. bekämpa ochförebygga brott.En konsekvens av utskottets nu gjorda ställningstaganden äratt anslaget till kriminalvården inte heller bör höjas.Utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju809 och Fi216 i härbehandlade delar. Utskottet ansluter sig till regeringensbedömning av medelsbehovet.UtlandstransporterMedelstilldelningenRegeringen har under punkt E 3. (s. 70) föreslagit riksdagenatt till Utlandstransporter anvisa ett förslagsanslag på238 , varav beräknats för perioden juli1995--juni 1996.Kostnader som uppkommer i samband med utlandstransporter är ihuvudsak kostnader för den personal som planerar och genomförutlandstransporterna, transportkostnader inkl. biljetter, samtövriga kostnader som uppstår till följd av utlandstransporter.Utlandstransporterna avser i huvudsak avlägsnandebeslut enligtutlänningslagen (1989:529). Utgifterna styrs framför allt avantalet transporterade personer samt destinationsorternasbelägenhet och kostnadsnivåer.Kostnaderna för kriminalvårdens utlandstransporter /94 till . /93var motsvarande kostnad . Antalet personersom transporterades till utlandet genom kriminalvårdens försorgökade från 16 900 /93 till 21 600 budgetåret1993/94. Utvecklingen under innevarande budgetår visar dock påen volymminskning. Mot denna bakgrund bedömer regeringen attantalet personer som transporteras till utlandet kommer att varalägre under /96 (12 månader) än under budgetåret1993/94.I motionerna Ju510 (m) och Ju805 (v) yrkas att anslaget tillutlandstransporter skall minskas med 20 resp. 35 miljonerkronor. I motionerna anförs att det med effektiviseringar,rationaliseringar och bättre samordning m.m. är möjligt attminska kostnaderna för utlandstransporterna med angivna belopp.När utskottet (1993/94:JuU17 s. 22) behandlademotionsyrkanden liknande de nu aktuella rörande bättre planeringoch samordning m.m. av utlandstransporterna hänvisade utskottettill att det då inrättats en särskild enhet inomkriminalvården benämnd Transporttjänsten som under KVS skulleplanera och utföra utrikestransporter och längreinrikestransporter. Utskottet utgick från att KVS nära skullefölja Transporttjänstens verksamhet och tillse att arbetetbedrevs på ett ändamålsenligt och ur kostnadssynpunkt effektivtsätt. Utskottet fann att några riksdagsuttalanden i frågan intevar nödvändiga och avstyrkte de då aktuella motionsyrkandena.Utskottet vidhåller den uppfattning som utskottet gav uttryckför och utgår från att KVS vidtar alla nödvändigaåtgärder för att verksamheten vid Transporttjänsten skall kunnabedrivas på ett så effektivt och rationellt sätt som möjligt.Det skall dock inte uteslutas att besparingar är möjliga främstpå grund av volymminskning. Utskottet är emellertid inte nuberett att frångå den bedömning som görs av medelsbehovet ibudgetpropositionen. Utskottet, som ansluter sig tillregeringens bedömning av medelsbehovet, avstyrker bifall tillmotionerna Ju510 och Ju805 i nu behandlade delar. beträffande beläggning m.m.att godkänner vad utskottet anfört,res. 1 (m) - motiv.2. beträffande lokalisering av anstalter m.m.att avslår motionerna 1994/95:Ju502, 1994/95:Ju503,1994/95:Ju504, 1994/95:Ju505, 1994/95:Ju507, 1994/95:Ju508,1994/95:Ju511 och 1994/95:Ju512,res. 2 (m, kds)res. 3 (mp)3. beträffande anslag till Kriminalvårdsstyrelsenatt med bifall till regeringens förslag tillKriminalvårdsstyrelsen för /96 anvisar ettramanslag på ,4. beträffande alternativa påföljder m.m.att avslår motionerna 1994/95:Ju801 yrkande 12 och1994/95:Ju805 yrkande 1,res. 4 (m)res. 5 (v)5. beträffande psykiatrisk vård inom kriminalvårdenatt avslår motionerna 1994/95:Ju509 yrkande 2 och1994/95:Ju809 yrkande 22,res. 6 (v)6. beträffande överförande av straffverkställighetatt avslår motion 1994/95:Ju501,7. beträffande differentiering inom kriminalvårdenatt avslår motion 1994/95:Ju809 yrkande 23,8. beträffande ungdomar i anstaltatt avslår motionerna 1994/95:So601 yrkande 7 och1994/95:Kr2 yrkande 5,res. 7 (m)9. beträffande förvar enligt utlänningslagenatt avslår motionerna 1994/95:Ju805 yrkande 8,1994/95:Sf611 yrkande 9 och 1994/95:Sf637 yrkande 16,res. 8 (v, kds)10. beträffande anslag till Kriminalvårdenatt med avslag på motionerna 1994/95:Ju805 yrkandena5 och 6, 1994/95:Ju809 yrkande 24 och 1994/95:Fi216 yrkande 21 idenna del och med bifall till regeringens förslag tillKriminalvården för /96 anvisar ett ramanslagpå 5 ,res. 9 (m, kds)res. 10 (c)res. 11 (v)11. beträffande anslag till Utlandstransporteratt med avslag på motionerna 1994/95:Ju510 och1994/95:Ju805 yrkande 9 och med bifall till regeringens förslagtill Utlandstransporter för /96 anvisar ettförslagsanslag på 238 672 000 kr.res. 12 (m)res. 13 (v)den 28 mars 1995På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit:Gun (),(),(),(),(),(),(),(),(m),(),(),(),(),(),() ochJeppe (). Beläggning m.m. (mom. 1, motiveringen), , och JeppeJohnsson (alla m) anser att den del av utskottets yttrande pås. 8 som börjar med "Utskottet finner" och slutar med"regeringen anfört" bort ha följande lydelse:Utskottet anser för sin del att tidigare utbyggnadsplaner iprincip skall fullföljas. Detta är en förutsättning för attkriminalvården skall kunna leva upp till tidigare riksdagsbeslutom högst beläggning på anstalterna. Utskottet utgår frånatt regeringen beaktar vad utskottet nu anfört utan någotsärskilt uttalande från riksdagen.2. Lokalisering av anstalter m.m. (mom. 2)(), (), (m),() och () anser:dels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "och Ju512" bort ha följandelydelse:Utskottet konstaterar att lokaliseringen av häkten ochanstalter kan få betydelse såväl för kostnaderna inomrättsväsendet som för statens utgifter i övrigt. Deinbesparingar som staten gör på löner och omkostnader vid ennedläggning av en anstalt eller ett häkte måste i enkonsekvensanalys vägas mot t.ex. högre transportkostnader ochökade kostnader för advokatarvoden m.m. innan beslut fattas. Isammanhanget bör också vägas in samhällsnyttan av olikaalternativ och de investeringar som går förlorade vid ennedläggning. De konsekvenser för kostnader m.m. inom andrasamhällssektorer som de planerade avvecklingarna av anstalteroch häkten medför är enligt utskottets uppfattning intetillräckligt utredda.Utskottet intar dock alltjämt den ståndpunkt som utskottettidigare givit uttryck för vid ställningstagande till liknandemotionsyrkanden, nämligen att det inte är möjligt för utskottetatt prioritera ett eller flera angelägna projekt framför andra.Denna uppfattning gäller också i frågan huruvida viss ellervissa anstalter bör drivas vidare eller läggas ned, ochutskottet konstaterar att detta är en fråga där regeringenfattar beslut. Utskottet anser emellertid i linje med vad somanförs i motion Ju512 att slutlig ställning i hithörande frågorinte bör tas förrän konsekvensanalyser föreligger. Detta börriksdagen med anledning av Ju512 som sin mening ge regeringentill känna. Med vad som anförts avstyrker utskottet bifall tillmotionerna Ju502, Ju503, Ju504, Ju505, Ju507, Ju508 och Ju511.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande lokalisering av anstalter m.m.att dels med anledning av motion 1994/95:Ju512 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, delsavslår motionerna 1994/95:Ju502, 1994/95:Ju503, 1994/95:Ju504och 1994/95:Ju505, 1994/95:Ju507, 1994/95:Ju508 och1994/95:Ju511.3. Lokalisering av anstalter m.m. (mom. 2)() anser:dels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "och Ju512" bort ha följandelydelse:Utskottet konstaterar att lokaliseringen av häkten ochanstalter kan få betydelse såväl för kostnaderna inomrättsväsendet som för statens utgifter i övrigt. Deinbesparingar som staten gör på löner och omkostnader vid ennedläggning av en anstalt eller ett häkte måste i enkonsekvensanalys vägas mot t.ex. högre transportkostnader ochökade kostnader för advokatarvoden m.m. innan beslut fattas. Isammanhanget bör också vägas in samhällsnyttan av olikaalternativ och de investeringar som går förlorade vid ennedläggning. De konsekvenser för kostnader m.m. inom andrasamhällssektorer som de planerade avvecklingarna av anstalteroch häkten medför är enligt utskottets uppfattning intetillräckligt utredda.Ett bra exempel på en ogenomtänkt nedläggning av en statligmyndighet förefaller den planerade nedläggningen av fängelset iHudiksvall vara. Det är ett väl fungerande fängelse som underdet rustats för . Fängelset harfått fler platser, det har helrenoverats och utrustats med nyamaskiner. På fängelset har också utvecklats nya idéer när detgäller arbete och studier för de intagna. Man har gått frånproduktion till utbildning. De intagna får bl.a. lära sig läsa,skriva och sköta det dagliga hushållsarbetet; sådant som ärviktigt utanför anstalten. Fängelset har en bra kvalitet.För den som vill se kriminalvården som ett allvarligt menatförsök att ge de intagna vård och rehabilitering, i syfte att deskall kunna komma tillbaka till ett normalt liv, förefalleråtgärderna att centralisera vården till ett mindre antal störreanstalter minst sagt tveksam. De mindre anstalterna kan på etthelt annat sätt än de stora ta hänsyn till den enskildapersonen. Möjligheterna att anpassa rehabiliteringen till varsoch ens varierande behov är större och personkännedomen bättre.Många är också överens om att det är en bättre anda på de småfängelserna.Utskottet intar dock alltjämt den ståndpunkt som utskottettidigare givit uttryck för vid ställningstagande till liknandemotionsyrkanden, nämligen att det inte är möjligt för utskottetatt prioritera ett eller flera angelägna projekt framför andra.Denna uppfattning gäller också i frågan huruvida viss ellervissa anstalter bör drivas vidare eller läggas ned, ochutskottet konstaterar att detta är en fråga där regeringenfattar beslut. Utskottet anser emellertid i linje med vad somanförs i motion Ju512 att slutlig ställning i hithörande frågorinte bör tas förrän konsekvensanalyser föreligger. Vidöverväganden rörande nedläggningar och nyinvesteringar m.m. bör,som understryks i motion Ju504, särskild hänsyn tas tillintresset av att bevara och utveckla de mindre anstalterna.Förutom anstalten i kan här som ett bra exempel på enanstalt med utvecklingsmöjligheter, som framhålls i motionJu502, nämnas anstalten i . Vad utskottet nu medanledning av motionerna Ju502, Ju504 och Ju512 anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motionerna Ju503, Ju505,Ju507, Ju508 och Ju511.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande lokalisering av anstalter m.m.att dels med anledning av motionerna 1994/95:Ju502,1994/95:Ju504 och 1994/95:Ju512 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, dels avslår motionerna1994/95:Ju503, 1994/95:Ju505, 1994/95:Ju507, 1994/95:Ju508 och1994/95:Ju511.4.