bet · GI01LU32 · 1995-05-30 00:00:00 — I motionen yrkastillkännagivande om att kommersiell oadresserad reklam skallförbjudas (yrkande 8).I den med anledning av propositionen väckta motionen L49framställer och (båda mp) ettlikalydande yrkande (yrkande 13).Motionsyrkanden liknande de nu aktuella prövades av riksdagenåren 1990 och 1991 och avslogs på hemställan av utskottet ibetänkandena /90:LU21 resp. 1990/91:LU22. Som skäl förställningstagandet åberopande utskottet bl.a. att det inte tordevara förenligt med tryckfrihetsförordningen elleryttrandefrihetsgrundlagen att genom lag eller andra föreskriftergenomföra några mer vittomfattande begränsningar ireklamdistributionen. Utskottet hänvisade vidare till enöverenskommelse om distribution av direktreklam mellanKonsumentverket, dåvarande och branschorganisationenför direktmarknadsföretag, (). Överenskommelsen innebar att branschorganisationensmedlemsföretag och Posten åtog sig att respektera alla slagsskyltar vid brevlådor som anger att reklam inte önskas.Organisationen hade också inrättat en nämnd fördirektmarknadsföring, för direktmarknadsföring(). Utskottet fann att önskemålen i de då aktuellamotionerna fick anses tillgodosedda genom de åtgärder som hadevidtagits.Såvitt utskottet är bekant gäller fortfarande överenskommelsenom att inte dela ut direktreklam till någon som angett att haninte vill ha sådan reklam. Inte heller nu finns enligtutskottets mening anledning till några åtgärder ienlighet med vad som begärs i de aktuella motionerna. Utskottetavstyrker bifall till motionerna L717 yrkande 8 och L49 yrkande13.Diskriminerande reklamI motion L49 yrkar och attriksdagen hos regeringen skall begära ett förslag om förbud motdiskriminerande reklam (yrkande 14).Utskottet erinrar om att i sambandmed behandling av regeringens förslag till ny marknadsföringslagpå utskottets hemställan avslagit liknande motionsyrkanden.Beträffande utskottets motiveringar hänvisas till betänkandet1994/95:LU16. Utskottet finner inte skäl att nu ändra sininställning i denna fråga.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L49yrkande 14.FastighetsvärderareRiksdagen har tidigare i vår beslutat en ny lag omfastighetsmäklare som fr.o.m. skall ersättaden nu gällande fastighetsmäklarlagen (prop.1994/95:14, bet. LU33, rskr. Den nya lagen innehållercivilrättsliga regler som tar sikte på hur mäklarna skall utförasina förmedlingsuppdrag. Vidare införs en genomgripandeförändring av de näringsrättsliga reglerna och flera nyabestämmelser i syfte att effektivisera registrerings- ochtillsynsfunktionerna. Fastighetsmäklare skall vara registreradehos en särskild nämnd, , som även skallha hand om tillsynen över fastighetsmäklare.Några motsvarande eller andra bestämmelser omfastighetsvärderare finns inte.Rolf och (båda kds) anför i motionL905 att det skulle vara av stort värde för ett väl fungerandekreditväsende om det fanns fastighetsvärderare med hög kompetensoch stor integritet. Motionärerna anser att ett särskilt systemför auktorisering av fastighetsvärderare bör inrättas.Fastighetsmäklarnämnden bör sköta registreringen och tillsynenav fastighetsvärderare. I motionen yrkas att som sinmening skall ge regeringen till känna vad som sålunda anförts.Frågor om auktorisation och utbildning av fastighetsvärderarehar behandlats senare år med anledning av motioner.Våren 1991 anslöt sig utskottet i sitt av godkändabetänkande /91:LU26 till de då aktuella motionärernasuppfattning om vikten av att fastighetsvärderare har entillfredsställande utbildning. Enligt utskottet var dock behovetav åtgärder från statsmakternas sida inte lika framträdande närdet gällde kontroll av fastighetsvärderingsmännens utbildningoch verksamhet som när det var fråga om fastighetsmäklare.Utskottet kunde i vart fall inte finna det lämpligt att den dåpågående översynen av fastighetsmäklarlagen skulle utvidgas tillatt omfatta kompetenskrav för fastighetsvärderingsmän. De dåaktualiserade motionsspörsmålen fick därför enligt utskottetövervägas i annat lämpligt sammanhang. Utskottet ville inteutesluta att en allmän uppstramning av fastighetsmäklarnasverksamhet kunde få positiva effekter också påfastighetsvärderingssidan. I första hand bör således, framhöllutskottet, utvecklingen på området avvaktas innan man tarställning till frågan om särskilda kompetenskrav förfastighetsvärderingsmän bör införas. behandladeutskottet ett liknande motionsyrkande. Utskottet fann då att vadutskottet uttalat fortfarande ägde giltighet(bet. 1991/92:LU24). Yrkandet avslogs på utskottets hemställan.Enligt utskottets mening borde det, med erfarenheterna frånslutet av , numera vara en självklar uppgift förkreditinstituten att se till att det finns fastighetsvärderaremed hög kompetens och stor integritet. I övrigt gör utskottetsamma bedömningar som . Utskottet ansersåledes att nu bör avvakta effekterna av den nyafastighetsmäklarlagen innan något mer principielltställningstagande kommer till stånd. Utskottet avstyrker bifalltill motion L905.Insyn i och kontroll av välgörenhetsinsamlingarI motion L904 anför () att det inte finns någonrättslig reglering av insamlingsverksamhet här i landet. Allamedborgare har möjlighet att starta en insamling för vilketändamål som helst. Någon offentlig insyn eller kontroll finnsinte. Enligt motionärens mening bör en kartläggning avinsamlingsverksamheten i komma till stånd. I sambandhärmed bör man, anför motionären, överväga behovet av någon formav offentlig kontroll eller tillsyn av penninginsamlingar. Imotionen yrkas tillkännagivande härom.Med anledning av motionen vill utskottet erinra om denverksamhet som bedrivs av (). Stiftelsen inrättades i början av LO, TCO,/SR, SAF och Föreningen auktoriserade revisorer. Enligt sinastadgar skall stiftelsen verka för att insamlingar för ideelltändamål sker under betryggande kontroll, att insamlingar intebelastas med oskäliga kostnader, att sundamarknadsföringsmetoder används på insamlingsområdet och attändamålsenliga metoder för insamlingskontroll utvecklas.Stiftelsen förfogar över s.k. kontrollgirokonton hos postgirotoch bankgirot (s.k. 90-konton). SFI kan enligt stadgarna åta sigatt kontrollera även annan offentlig insamling änpenninginsamling. Stiftelsens verksamhet avsåg inledningsvishuvudsakligen kontroll av större penninginsamlingar. Sedan fleraår tillbaka riktas även uppmärksamhet mot varuinsamlingar somgörs i samarbete med fristående företag.Mot bakgrund bl.a. av vad SFI redovisat i en promemoria tillFinansdepartementet uttalade regeringen i 1984 årsbudgetproposition (prop. 1983/84:100 bil. 9), att man inte ansågatt det fanns skäl att föreslå ytterligare åtgärder frånregeringens sida i frågan. Utskottet utgick från att regeringen också ifortsättningen skulle följa frågan med uppmärksamhet och ta deinitiativ som kan visa sig nödvändiga (bet. LU 1983/84:28).Våren 1987 behandlade utskottet en motion vari yrkades att en"Givarnas ombudsman" skulle inrättas i syfte att förbättrakontrollen av välgörenhetsinsamlingar. Utskottet förklarade siginte vara berett att förorda en offentlig kontroll avvälgörenhetsinsamlingar på sätt som begärdes i den då aktuellamotionen (bet. LU 1986/87:22). I den mån några kontrollåtgärderfrån samhällets sida kan anses erforderliga förutsatte utskottetatt regeringen tar initiativ härtill.Vad utskottet sålunda uttalade äger fortfarandegiltighet. Utskottet avstyrker därför bifall till motion L904.Kunskapen om konsumentköplagenSom redovisats inledningsvis trädde en ny konsumentköplag(1990:932) i kraft . Ett viktigt syfte med dennya lagen var att ytterligare förstärka konsumenternas rätt i enrad olika hänseenden. fann lagutskottet attdet mot bakgrund av att lagen varit i kraft i nästan tre årfanns anledning att undersöka om den haft avsedd effekt. Som ettförsta steg beslutade utskottet att initiera undersökningar omvilken kunskap om de gällande reglerna som finns hos allmänhetenoch detaljisterna. Det uppdrogs åt () att i samråd med utskottets kansli utarbeta enkätfrågorsamt att svara för undersökningarnas genomförande.Projektet har ägt rum inom ramen för den allmännauppföljnings- och utvärderingsverksamhet som förordats avRiksdagsutredningen (Reformera riksdagsarbetet!) ochsom sedermera ställt sig bakom (1993/94:TK1, KU18).Undersökningarna har resulterat i en rapport som publicerats iUtredningar från (1994/95:URD2), ,Kunskapen om konsumentköplagen hos konsumenter och detaljister,vilken finns intagen som en bilaga till detta betänkande.Enligt utskottets mening ger rapporten vid handen att det intefinns anledning för utskottets del att nu gå vidare med detnämnda utvärderingsprojektet. Rapporten bör inte hellerföranleda någon vidare åtgärd. Det får ankomma påregeringen att ta ställning till om ytterligareinformationsinsatser från exempelvis sida ärpåkallade med hänsyn till undersökningsresultaten. beträffande principiella och övergripande frågoratt avslår motionerna 1994/95:L46 yrkandena 1--3,1994/95:L47 yrkande 1, 1994/95:L48 yrkande 1 samt 1994/95:L701yrkandena 1 och 7,res. 1 (fp)res. 2 (m)2. beträffande egenåtgärderatt avslår motion 1994/95:L48 yrkande 3,3. beträffande konsumentpolitikens mål och inriktningatt med avslag på motionerna 1994/95:L49 yrkande 1,1994/95:L704, 1994/95:L711 yrkande 1, 1994/95:L712 yrkande 1,1994/95:A807 yrkande 14 och 1994/95:Jo238 yrkande 14 godkänneratt konsumentpolitikens mål och inriktning skall vara i enlighetmed vad som förordas i proposition 1994/95:140 avsnitt 5,res. 3 (m)res. 4 (mp)4. beträffande frivilligorganisationernas ansvaratt avslår motionerna 1994/95:L47 yrkandena 2 och 5samt 1994/95:L701 yrkande 6,res. 5 (m)5. beträffande konsumentinflytande och konsumentengagemangatt avslår motionerna 1994/95:L45, 1994/95:L46yrkande 4, 1994/95:L48 yrkande 4 och 1994/95:L715,res. 6 (fp)res. 7 (c, mp)6. beträffande information till ungdomaratt avslår motion 1994/95:L47 yrkande 3,res. 8 (m)7. beträffande ledamöter i konsumentrådatt avslår motion 1994/95:Fi417 yrkande 10,res. 9 (mp)8. beträffande skolundervisning i konsumentkunskapatt avslår motion 1994/95:L49 yrkande 32,res. 10 (mp) - motiv.9. beträffande redovisning av konsumentverksamhetatt avslår motion 1994/95:L705,10. beräffande ny modell för konsumentverksamhetatt avslår motion 1994/95:L47 yrkandena 4 och 6,res. 11 (m)11. beträffande stöd till konsumentverksamhetatt avslår motionerna 1994/95:L49 yrkande 12,1994/95:L711 yrkande 13 och 1994/95:L717 yrkande 7,res. 12 (c, mp)12. beträffande konsumentpolitiskt arbete inom EUatt avslår motionerna 1994/95:L46 yrkande 5,1994/95:L49 yrkande 15, 1994/95:L708 yrkande 4, 1994/95:L711yrkande 2, 1994/95:L714 yrkande 2, 1994/95:L717 yrkande 9,1994/95:K224 yrkande 24 och 1994/95:Jo238 yrkande 20,res. 13 (m)res. 14 (c)13. beträffande EG:s skaderapporteringssystematt avslår motionerna 1994/95:L47 yrkande 7 och1994/95:L714 yrkande 3,res. 15 (mp)14. beträffande konsumenterna och miljönatt avslår motionerna 1994/95:L49 yrkandena 3--11,16, 30 och 31, 1994/95:L708 yrkandena 1--3, 1994/95:L717yrkandena 2--5 och 1994/95:Fi417 yrkande 9,res. 16 (mp)15. beträffande svanmärkningenatt avslår motion 1994/95:L49 yrkandena 17--29,res. 17 (mp)16. beträffande parallella miljömärkningssystematt avslår motion 1994/95:Jo685 yrkande 13,res. 18 (mp)17. beträffande Miljömärkningsstyrelsenatt avslår motion 1994/95:L711 yrkande 7,res. 19 (c)18. beträffande brukarkrav vid avregleringaratt avslår motion 1994/95:L706,19. beträffande konsumentforskningatt avslår motionerna 1994/95:L49 yrkande 2,1994/95:L712 yrkandena 2 och 3 samt 1994/95:L717 yrkande 1,20. beträffande utredningen om konsumentforskningatt avslår motion 1994/95:L47 yrkande 8,res. 20 (m)21. beträffande utbildningatt avslår motion 1994/95:L711 yrkandena 9 och 10,res. 21 (c, mp)22. beträffande utnyttjande av informationsteknikatt avslår motionerna 1994/95:L711 yrkande 12 och1994/95:A807 yrkande 11,res. 22 (c, mp)23. beträffande informationsteknikens utbyggnadatt avslår motion 1994/95:L701 yrkande 9,res. 23 (m, mp)24. beträffande framtidatt avslår motionerna 1994/95:L47 yrkandena 9--11,1994/95:L701 yrkandena 3, 4 och 10 samt 1994/95:A807 yrkande 8,res. 24 (m)res. 25 (c)25. beträffande arbetsuppgifteratt avslår motionerna 1994/95:L711 yrkande 11,1994/95:L714 yrkandena 1 och 4 samt 1994/95:K409 yrkande 3,res. 26 (c)res. 27 (mp)26. beträffande verksamhetatt avslår motion 1994/95:L701 yrkande 5,res. 28 (m)27. beträffande nedläggning av Allmännareklamationsnämndenatt avslår motion 1994/95:L47 yrkande 12,res. 29 (m)28. beträffande lokala reklamationsrådatt avslår motion 1994/95:L48 yrkande 2,29. beträffande konsumentmyndigheternas verksamhetatt godkänner att de övergripande målen ochverksamhetsinriktningen för de statliga konsumentmyndigheternaskall vara i enlighet med vad som förordas i proposition1994/95:140, avsnitt 13,30. beträffande anslag till Konsumentverketatt avslår motionerna 1994/95:L47 yrkande 13 och1994/95:Fi34 yrkande 39 i denna del,res. 30 (m) - delvisres. 31 (mp) - delvis31. beträffande stöd till konsumentorganisationeratt avslår motionerna 1994/95:Fi33 yrkande 52 och1994/95:Fi34 yrkande 39 i denna del,res. 31 (mp) - delvisres. 32 (v)32. beträffande inriktningen av besparingsåtgärder inomkonsumentområdetatt med avslag på motion 1994/95:L709 godkännerinriktningen av de besparingsåtgärder inom konsumentområdet förbudgetåren 1997 och 1998 som regeringen förordat i proposition1994/95:100 bilaga 14,res. 30 (m) - delvis33. beträffande konsumentlagstiftningens inriktningatt avslår motion 1994/95:L701 yrkande 8,res. 33 (m)34. beträffande produktsäkerhetslagenatt avslår motion 1994/95:L701 yrkande 2,res. 34 (mp)35. beträffande skuldsaneringslagenatt avslår motion 1994/95:L711 yrkande 3,36. beträffande grupptalanatt avslår motion 1994/95:L701 yrkande 11,37. beträffande konsumentskydd vid säljarens konkursatt avslår motion 1994/95:L716,38. beträffande direktreklamatt avslår motionerna 1994/95:L49 yrkande 13 och1994/95:L717 yrkande 8,res. 35 (mp)39. beträffande diskriminerande reklamatt avslår motion 1994/95:L49 yrkande 14,res. 36 (mp)40. beträffande fastighetsvärderareatt avslår motion 1994/95:L905,41. beträffande välgörenhetsinsamlingaratt avslår motion 1994/95:L904.Stockholm den 30 maj 1995På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), BirgitHenriksson (m), (), (),(m), (), (), (), () och KerstinHeinemann (fp). Principiella och övergripande frågor (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 21börjar med "Utskottet vill" och på s. 22 slutar med "och 7" bortha följande lydelse.Utskottet delar den uppfattning som förs fram i motion L46 ochanser att det hade varit värdefullt om propositionen innehållitfler konkreta ställningstaganden från regeringens sida. Somframhålls i den nämnda motionen skjuts nu flera viktiga frågorpå framtiden. I förhållande till vad som gäller innehållerpropositionen endast ett fåtal nyheter.Enligt utskottets mening borde regeringen i stället ha anlagtett bredare och modernare synsätt på de konsumentpolitiskafrågorna. Propositionen återspeglar i stora delar den syn påkonsumentpolitiken som gällt här i landet alltsedan början av1970-talet då första gången beslutade omkonsumentpolitiska riktlinjer. Enligt utskottets mening är tidennu mogen för ett vidare betraktelsesätt när det gällerkonsumentpolitikens syften.De självklara utgångspunkterna borde ha varit marknadsekonominoch konkurrenspolitiken. Det torde numera vara allmäntoomtvistat att det bästa sättet att hävda konsumenternasintressen är marknadsekonomi med fri etableringsrätt, frikonkurrens och fri handel med omvärlden. Marknadsekonomin skaparvalfrihet och ger utrymme för enskilda initiativ. En sådanekonomi ger i sig också konsumenterna en stark ställning.Ytterst är det konsumenterna som genom sina köpbeslut styrproduktionen. Den fria konkurrensen gagnar effektivitet ochdärmed konsumenternas intressen. Utan konkurrens blir prisernahögre och resurserna utnyttjas inte effektivt. Genom konkurrenskan effektiviteten öka också inom de sektorer som ärcentralt reglerade och där priserna inte sätts på en frimarknad.Ett i sammanhanget anmärkningsvärt förhållande, som i huvudsakförbigås i propositionen, är att konsumenterna vid offentligtjänsteproduktion anser sig ha en svagare position än på denprivata marknaden. Sålunda visar undersökningar attkonsumenterna anser sig ha större möjligheter att påverkaförhållandena vid köp av kapitalvaror än vid utnyttjande avoffentliga tjänster. Konsumenterna anser sig ha en bättreställning vid köp av t.ex. diskmaskiner och stereoanläggningarän i samband med konsumtion av sjukvårdstjänster, barnomsorgeller utbildning.För att stärka konsumenternas ställning är det enligtutskottets mening nödvändigt att marknadstänkandet i störreutsträckning än slår igenom på den offentliga sektorn.En genomlysning av den offentliga tjänsteproduktionen hade varitpåkallad i syfte att stärka konsumentintresset. Enskildainitiativ måste tillåtas och uppmuntras. Offentligt finansieradetjänster behöver inte vara offentligt producerade.Ett annat konsumentpolitiskt problem, som inte hellerbehandlas närmare i propositionen, gäller den pågåendebolagiseringen inom offentlig verksamhet. De åtgärder somvidtagits inom många kommuner i syfte att driva kommunalverksamhet i aktiebolagsform är utifrån konsumentperspektivetolyckliga. Kommunägda aktiebolag är hybrider och gagnar intekonsumenternas intressen. För aktiebolag gäller att de skalldrivas i vinstsyfte. För verksamhet gäller detmotsatta, nämligen att den inte får drivas i vinstsyfte. Frånkonsumentsynpunkt innebär utvecklingen att medborgarna fåttmindre möjligheter att granska sin kommuns förehavanden. mening finns det i detta sammanhang skäl att varnaför bolagisering av verksamhet. Sådan verksamhet som avolika skäl måste ligga inom den offentliga sektorn skallbedrivas inom det regelsystem som skapats för just den sektorn.För offentliga verksamheter som av olika skäl bedöms börabedrivas enligt andra regelsystem bör övervägas om de iframtiden verkligen bör vara offentliga.Ett bredare och modernare synsätt på de konsumentpolitiskafrågorna borde också ha innefattat synen på begreppethushållsekonomi. Trots att konsumtion av offentligt finansieradetjänster, bank- och försäkringstjänster, hushållssparande ochpensionsförsäkringar numera tar en stor del av hushållensresurser i anspråk återspeglas detta knappast alls ipropositionen. Enligt utskottets mening bör tyngdpunkten inomkonsumentpolitiken förskjutas. Synen på hushållsekonomin måstedärigenom breddas så att hela det spektrum av utgifter,inkomster och skulder som faktiskt har betydelse för de flestamänniskors ekonomi finns med som en del i de centralakonsumentpolitiska målen och i den verksamhet som bedrivs av delokala konsumentvägledarna. Därtill kommer ett behov av att dehushållsekonomiska frågorna lyfts fram inom politiken ibetydligt större utsträckning än . Detta skullekunna åstadkommas om det fanns fler fristående institutioner somarbetade med dessa frågor genom att lägga fram rapporter ochägna sig åt metodutveckling m.m. Detta skulle i sin tur innebäraett bättre beslutsunderlag för riksdag och regering. Framväxtenav fristående institut och organisationer bör enligt utskottetsmening uppmuntras.Enligt utskottets mening bör den framtida konsumentpolitikenutformas med beaktande av vad utskottet anfört.Det nu förordade modernare och bredare synsättet påkonsumentpolitiken innebär inte att de mer traditionellafrågorna skall skjutas i bakgrunden. Det arbete som dekonsumentpolitiska aktörerna utför behövs också i framtiden.Varor och tjänster måste givetvis uppfylla krav i fråga om prisoch kvalitet samt hälsa och säkerhet. Beträffande hälso- ochsäkerhetskraven kommer standardiseringsarbetet att bli alltviktigare . Detsamma gäller marknadskontrollen därKonsumentverket har angelägna uppgifter. Särskild uppmärksamhetbör ägnas åt att varor och tjänster uppfyller gällandemiljökrav. I det avseendet bör den framtida konsumentpolitikensyfta till en långsiktigt hållbar utveckling medresurshushållning och ett kretsloppstänkande.Det framtida arbete som avser konsumenterna bör utgå frångrundsynen att dessa själva skall få bestämma vad de villrespektive inte vill konsumera utifrån vederhäftig och sakliginformation om varors och tjänsters egenskaper, kvalitet, prisosv. Mot den bakgrunden blir det en särskild konsumentpolitiskuppgift att möjliggöra för konsumenter att hävda sin rättgentemot de näringsidkare som inte följer vad de utlovat i frågaom t.ex. en varas kvalitet. Det nu sagda innebär inte att detsärskilda stöd som kan vara påkallat till konsumentgrupper medsärskilda behov skall upphöra. För sådana konsumentgrupper börytterligare åtgärder aktualiseras inom ramen för den framtidakonsumentpolitiken.Vad utskottet sålunda uttalat bör med bifall tillmotion L46 yrkandena 1--3 och med anledning av motionerna L47yrkande 1, L48 yrkande 1 och L701 yrkandena 1 och 7 som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande principiella och övergripande frågoratt med bifall till motion 1994/95:L46 yrkandena1--3 samt med anledning av motionerna 1994/95:L47 yrkande 1,1994/95:L48 yrkande 1 och 1994/95:L701 yrkandena 1 och 7 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Principiella och övergripande frågor (mom. 1), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 21börjar med "Utskottet vill" och på s. 22 slutar med "och 7" bortha följande lydelse:Utskottet delar de synpunkter som förs fram i motionerna L701och L47. Enligt utskottets mening borde tiden nu vara mogen fören annorlunda grundsyn på konsumentpolitiken än den som kommertill uttryck i propositionen.Konsumentpolitiken bör först och främst syfta till-- att öka den konkurrensutsatta sektorn,-- att vidga området för privat näringsverksamhet,-- att avveckla offentliga monopol och minska offentligtägande i näringsverksamhet,-- att underlätta för företag att driva sin verksamhet samt-- att ta bort hinder för att nya företag skall kunna etablerasig.Konsumentpolitiken bör också syfta till att skapa medvetnakonsumenter som enskilt eller i frivillig samverkan tar tillvara sina intressen som konsumenter. Kunniga och kritiskakonsumenter är fundamentet för varje väl fungerande marknad.Enligt utskottets mening borde grundsynen vidare utgå frånmedborgarnas förmåga och vilja att ta eget ansvar.Denna grundsyn på konsumentpolitiken innebär attkonsumentsammanslutningar och intresseorganisationer skulleberedas tillfälle att växa och ta på sig större uppgifter.Behovet av det statliga engagemanget skulle minska i motsvarandemån och statliga resurser frigöras för åtgärder för sådanamedborgargrupper, till vilka speciella hänsyn måste tas på grundav t.ex. glesbygdsboende, fysiska handikapp och ekonomiskutsatthet. I många andra europeiska länder tillgodoseskonsumentintressena till största delen genomfrivilligorganisationer. Enligt utskottets mening talar ocksåden ökade internationaliseringen för en förändrad syn på deprincipiella och övergripande frågorna rörande den framtidakonsumentpolitiken.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att man förkonsumentpolitiken bör uppställa en särskild princip som innebäratt åtgärder bara skall vidtas i statlig regi när de ärväsentliga och de inte kan utföras bättre av andra aktörer.Enligt utskottets mening bör den framtida konsumentpolitikenutformas med beaktande av det anförda.Vad utskottet sålunda uttalat bör med bifall tillmotionerna L47 yrkande 1, L48 yrkande 1 och L701 yrkandena 1 och7 samt med anledning av motion L46 yrkandena 1--3 som sin meningge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande principiella och övergripande frågoratt med bifall till motionerna 1994/95:L47 yrkande1, 1994/95:L48 yrkande 1 och 1994/95:L701 yrkandena 1 och 7 samtmed anledning av motion 1994/95:L46 yrkandena 1--3 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.3.