bet · GI01SfU10 · 1995-05-04 00:00:00 — Urdenna fond har utgått bidrag till nyinvesteringar.Företrädarna för sjukhusen har till utskottet framfört att detär av största vikt att en långsiktig verksamhetsinriktningfastställs för sjukhusen. En utredning bör göras som inte endastomfattar finansieringsfrågor och huvudmannaskap utan ocksåsjukhusens roll inom socialförsäkringssystemet samt inriktningenav forsknings- och utvecklingsverksamheten. Från sjukhusens sidaanser man att det är angeläget att de nu uppkomna inriktnings-och finansieringsfrågorna får en snabb men ändå långsiktiglösning, då sjukhusen är inne i ett mycket expansivt skede.Sjukhusen bör därvid få en rimlig tid för omställning,förslagsvis två år.Utskottet konstaterar att regeringens förslag ibudgetpropositionen innebär att medel för försäkringskassornasköp av yrkesinriktade rehabiliteringstjänster resp.rehabiliteringsundersökningar m.m. vid RFV:s sjukhus kommer attbegränsas till högst . Den närmarefördelningen av medlen görs av RFV. Om köp av yrkesinriktaderehabiliteringstjänster skall kunna göras med 700 miljonerkronor för helår kommer för /96 endast 210miljoner kronor att återstå för utredningar m.m. vid sjukhusen.Eftersom vårdkostnaden redan fastställs till lägsta möjligakostnad innebär detta att färre försäkrade kan utredas vidsjukhusen. Regeringen tycks inte ha avsett att begränsaomfattningen av sjukhusens verksamhet på detta sätt. är möjligheterna för försäkringskassorna att såvälköpa yrkesinriktad rehabilitering som föranstalta om utredningvid RFV:s sjukhus viktiga inslag i kassornas verksamhet, inteminst i deras arbete med att sänka ohälsotalet och på så sättminska utgifterna för socialförsäkringarna. RFV:s sjukhus utförhär ett betydelsefullt arbete särskilt genom att utreda svåraärenden och genom sitt forsknings- och utvecklingsarbete.Det är enligt utskottets mening viktigt att frågan omsjukhusens fortsatta verksamhetsinriktning och finansiering fåren långsiktig lösning. En sådan utredning som bolagensföreträdare själva föreslagit bör därför komma till stånd.Därvid bör även belysas frågan om konkurrensneutralitet. Iavvaktan på resultatet av en sådan utredning måste sjukhusen hamöjlighet att under /96 fortsätta sin verksamhetunder i princip oförändrade ekonomiska villkor. Utskottet seringen möjlighet att öka det totala utrymmet under ifrågavarandeanslagspost. Den enda lösningen är i stället attförsäkringskassorna får disponera något mindre medel för köp avyrkesinriktad rehabilitering under kommande budgetår. Det behovav som sjukhusen beräknat för det /96 grundar sig på den budget som fastställdesför sjukhusen och som gäller för kalenderåret1995. Denna budget har förutsatts förlängd meden inflationsuppräkning för . Det är enligtutskottet rimligt att även sjukhusen, såvitt gällerersättningarna från socialförsäkringen, får kännas vid ettrationaliseringskrav. Utskottet föreslår därför att, utöver avregeringen beräknade , ytterligare 18miljoner kronor beräknas för rehabiliteringsutredningar vidRFV:s sjukhus. Dessa föranleder minskning avde medel, totalt för /96,som beräknats för försäkringskassornas köp av yrkesinriktaderehabiliteringstjänster. I den mån de 18 miljonerna ocksåanvänds för rehabiliteringsutredningar minskar utrymmet för köpav yrkesinriktade rehabiliteringstjänster. Utskottet noterarhärvid att regeringen i kompletteringspropositionen föreslår attutgiftsslaget Köp av yrkesinriktade rehabiliteringstjänsterminskas med för /96. Omriksdagen bifaller kompletteringspropositionen i denna del skalldetta enligt utskottets uppfattning inte minska de medel sominom utgiftsslaget enligt vad utskottet ovan anfört får användasför utredningar vid RFV:s sjukhus.Vad utskottet anfört om medelsfördelningen och om en utredningav verksamhetsinriktningen och finansieringen av RFV:s sjukhusbör som sin mening ge regeringen till känna.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag till medelsanvisning i propositionerna1994/95:100 och 1994/95:147. Under anslaget B 1. skallföljaktligen anvisas 33 163 000 000 kr.Utskottet noterar emellertid att regeringen härefter ikompletteringspropositionen (prop. 1994/95:150) har föreslagitatt till anslaget Sjukpenning och rehabilitering för budgetåret1995/96 skall anvisas ett belopp som är 3 419 miljoner kronorlägre än vad som föreslagits i prop. 1994/95:100. Den föreslagnaminskningen är föranledd bl.a. av förslagen om en enhetligersättningsnivå om av förmånsgrundande inkomst isjukersättningssystemen och föräldraförsäkringen fr.o.m. den 1januari 1996. Utskottet kommer att yttra sig i denna fråga tillfinansutskottet som behandlar kompletteringspropositionen ibetänkande FiU20.Medelsanvisning till föräldraförsäkringRegeringen har till anslaget A 3. Föräldraförsäkring beräknatmedel för av föräldrapenningförmåner ochhavandeskapspenning och föreslagit ett förslagsanslag på 28 463miljoner kronor.Även beträffande detta anslag finns endast en motion, So617 avGullan m.fl. (m), som behandlar medelsanvisningen.Motionärerna anser, som tidigare redovisats, att fr.o.m. den 1juli 1995 skall kompensationsnivån inom föräldraförsäkringenvara densamma under alla tolv månaderna ochhavandeskapspenningen avskaffas. Motionärerna anser i yrkande 5att med hänsyn till dessa förändringar under anslagetbör anvisa mindre än regeringen föreslagit.Utskottet har ovan avstyrkt bifall till yrkandena 3 och 4 imotionen. Utskottet avstyrker därför bifall även till motionSo617 yrkande 5 och tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning. Utskottet noterar därvid att regeringen ikompletteringpropositionen föreslår att anslaget minskas med1 202 miljoner kronor.Sjukvårdsförmåner m.m.LäkemedelsförmånerGällande ordningLäkemedelsförmånerna omfattar prisnedsatta och vissakostnadsfria läkemedel, kostnadsfria förbrukningsartiklar vidvissa sjukdomar samt prisnedsatta livsmedel vid vissa sjukdomarför barn . Bestämmelser härom finns i lagen (1981:49)om begränsning av vissa läkemedelskostnader m.m.Vid köp av prisnedsatta läkemedel och livsmedel betalarpatienten den faktiska kostnaden, dock högst med tilläggför för varje ytterligare inköpt förskrivet läkemedel. Denämnda beloppen gäller fr.o.m. (prop.1993/94:100 bil. 6, bet. SfU12, rskr. Från och med den 1januari 1993 har dessutom införts ett referensprissystem sominnebär att ersättningen från den allmänna försäkringen vidinköp av läkemedel baseras på det billigaste alternativet i detfall flera likvärdiga alternativ finns i form av ett eller flerageneriska läkemedel. För dessa läkemedel bestäms ett särskiltpris som ligger till grund för prisnedsättningen medutgångspunkt i det billigaste synonympreparatet.Den som lider av långvarig och allvarlig sjukdom har rätt attfå läkemedel kostnadsfritt. Det ankommer på regeringen attbestämma vilka sjukdomar och vilka läkemedel som omfattas avkostnadsbefrielsen. Härutöver tillhandahålls kostnadsfriaförbrukningsartiklar till personer som på grund av allvarligsjukdom eller behandling av sådan sjukdom är i behov härav.Omfattningen av denna kostnadsfrihet anges i kungörelsen(1972:189) om kostnadsfria förbrukningsartiklar vid sjukdom.Den som köpt prisnedsatta läkemedel eller erlagt patientavgiftför läkarvård eller annan sjukvårdande behandling med sammanlagtminst erhåller kostnadsbefrielse somåterstår av räknat från tidpunkten för första betalningen(högkostnadsskydd). Beloppet gäller fr.o.m. den 1januari 1995 (prop. 1994/95:88, bet. SfU8, rskr. 119).Proposition 100I propositionen framhålls att det trots de under senare tidvidtagna kostnadsdämpande åtgärderna har skett en oroväckandeökning av försäkringens kostnader för läkemedel. Regeringen hardärför gett Kommittén om hälso- och sjukvårdens finansiering ochorganisation (HSU 2000) i uppdrag att skyndsamt utredaförutsättningarna för att föra över kostnadsansvaret förläkemedelsförmånerna från RFV till sjukvårdshuvudmännen. Iuppdraget ingår också att göra en samlad översyn av utformningenav systemet med läkemedelsförmånen, inklusivehögkostnadsskyddet. I avvaktan på detta arbete anser regeringenatt ytterligare kostnadsdämpande åtgärder är nödvändiga attföreta utan att översynsarbetet påverkas. I propositionenföreslås därför fr.o.m. en höjning avegenavgiften för inköp av prisnedsatta förskrivna läkemedel tillhögst och till för varje ytterligare samtidigtinköpt sådant läkemedel. Från och med samma tidpunkt föreslåsockså att egenkostnadstaket för det beloppsbaseradehögkostnadsskyddet för öppen sjukvård och prisnedsatta läkemedelhöjs till 1 800 kr.Regeringen beräknar att kostnaderna för läkemedelsförmånernaunder budgetåret minskar med . Därvid harregeringen, förutom de ovan föreslagna besparingsåtgärderna,beaktat dels en prisutveckling utöver den allmänna, dels enmindre volymökning samt de åtgärder som trätt i kraft den 1januari 1995. Med dessa förutsättningar beräknas bruttokostnadenför läkemedelsförmånen för /96 till 17 784miljoner kronor.Tilläggsdirektiv till Kommittén (S 1992:04) om hälso- ochsjukvårdens finansiering och organisationSom framgått ovan har regeringen beslutat om tilläggsdirektiv(dir. 1994:152) till Kommittén (S 1992:04) om hälso- ochsjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000). Kommitténskall bl.a. överväga kostnadsansvaret för läkemedel m.m. iöppenvård samt läkemedelsförmånen inklusive nuvarandehögkostnadsskydd för sjukvård i öppenvård och läkemedel.I direktiven anges att det föreligger starka samband mellanläkemedel och annan sjukvård och att detta är ett bärande motivför att ge sjukvårdshuvudmännen ett samlat kostnadsansvar förläkemedel och övrig hälso- och sjukvård. För attläkemedelskostnadernas utveckling skall kunna dämpas, krävs ettökat kostnadsmedvetande hos förskrivarna. Enligt direktiven börett system som bygger på att sjukvårdshuvudmännen har detsamlade kostnadsansvaret för läkemedel innebära bättreförutsättningar för att åstadkomma detta jämfört med nuvarandesystem. I detta sammanhang betonas bl.a. läkemedelskommittéernasviktiga funktion. Kommitténs överväganden och förslag skall motbakgrund härav ha sin utgångspunkt i att sjukvårdshuvudmännenbör överta kostnadsansvaret för läkemedlen i den öppna vårdenfrån den allmänna sjukförsäkringen. Förändringen skall omfattahela förmånssystemet för läkemedel, således ävenförbrukningsartiklar och speciallivsmedel. Kommittén bör vidareöverväga formerna för den ekonomiska regleringen mellan statenoch sjukvårdshuvudmännen vid ett överförande avkostnadsansvaret. Vidare bör prissättningen av de läkemedel ochövriga produkter som ingår i den allmänna läkemedelsförsäkringenprövas. I direktiven anförs dock att det av rättviseskäl finnsmycket som talar för att prissättningen av de läkemedel somsubventioneras även fortsättningsvis bör vara en statliguppgift. Kommittén skall vidare överväga om det ärändamålsenligt att ge staten ett samlat ansvar för prissättningav övriga produkter som omfattas av förmånssystemet. Kommitténskall även överväga åtgärder för att stärkaläkemedelskommittéernas ställning och i detta sammanhanguppmärksamma möjligheterna att erbjuda de privatpraktiserandeläkarna att medverka i arbetet att ta fram kommittéernasrekommendationer. Frågor om uppföljning av förskrivning avläkemedel och de kostnader dessa genererar och om hur detta kanförbättras bör också övervägas.Vidare skall kommittén göra en översyn av utformningen avförmånssystemet för läkemedel som enligt direktiven ävenfortsättningsvis bör vara statligt reglerat. I detta sammanhangskall den av genomförda översynen av bl.a.läkemedelsförmånen beaktas. I utredningens slutbetänkande (SOU1992:129) lämnades alternativa möjligheter till förändringar. Enutgångspunkt bör enligt denna utredning vara att förmånssystemetför läkemedel bör reformeras för att skapa större enhetlighetoch rättvisa mellan olika patientgrupper som har betydandekostnader för sjukvård och läkemedel. HSU 2000 bör redovisaett huvudalternativ som bygger på att de nu kostnadsfrialäkemedlen och förbrukningsartiklarna görs prisnedsatta och försin i ett högkostnadsskydd. I samband härmed bör kommittén göraen bedömning av om en sådan förändring kan behöva kompletterasmed någon annan åtgärd inom socialförsäkringssystemet för demsom har livslånga sjukdomstillstånd och betydande merkostnader.Förslagen får inte innebära en ökning av de offentligautgifterna eller minskade statsinkomster. Vidare bör kommitténpröva vilka förändringar av högkostnadsskyddet som behövervidtas med hänsyn till huvudalternativet där de kostnadsfrialäkemedlen och förbrukningsartiklarna förs in i systemet medprisnedsättning. Huvudalternativet bör bygga på attpatientavgifterna för öppenvårdsbesök, förskrivna prisnedsattaläkemedel, förbrukningsartiklar och speciallivsmedel inordnas iett samlat högkostnadsskydd. Vidare bör övervägas om ävensjukresorna kan inordnas i detta högkostnadsskydd.Högkostnadsskyddet kan utformas efter nuvarande mönster.Alternativ som bör övervägas är införande av flera nivåer ihögkostnadsskyddet eller ett system med periodicering av denenskildes kostnader. Slutligen bör kommittén vid sinaöverväganden om högkostnadsskyddet ta del av de förslag somUtredningen (S 1993:13) om avgifter inom handikappområdet kommeratt redovisa under våren 1995.Proposition 150I propositionen anförs att det framkommit att den starkaökningen av sjukförsäkringens kostnader för läkemedelsförmånenfortsätter . Regeringen bedömer därför attytterligare kostnadsdämpande åtgärder erfordras i avvaktan påatt det pågående översynsarbetet i HSU 2000 omläkemedelsförmånen slutförs. I kompletteringspropositionenföreslås mot bakgrund härav att patientavgifterna vid inköp avprisnedsatta läkemedel höjs -- från den i budgetpropositionenföreslagna nivån om högst och högst för varjeytterligare inköpt läkemedel -- med ytterligare 25 krper inköpt läkemedel till högst respektive fr.o.m.den 1 juli 1995. Kompletteringspropositionen behandlas avfinansutskottet i betänkande FiU20.MotionerI motion Sf204 av m.fl. (m) föreslås en radåtgärder som syftar till att göra läkemedelsförsörjningeneffektiv. En god läkemedelsförsörjning kan enligt motionärernainte begränsas till makt-, pris- eller kostnadsproblem. En visssubventionering av läkemedel måste finnas men utformningen avläkemedelssubventionerna måste öka i träffsäkerhet, dvs.förmånen skall ges till de individer som drabbas av de högstakostnaderna. I motionen hänvisas bl.a. till de förslag somLäkemedelsförsörjningsutredningen (LFU 92) lade fram ibetänkandet Omsorg och konkurrens, SOU 1994:110. Dessa förslagbör enligt motionärerna i vissa avseenden direkt genomföras ochi andra fall utredas närmare genom att HSU 2000 gestilläggsdirektiv. Förslagen innebär enligt motionärerna enbesparing på anslaget med ca 1 300 miljoner kronor.I motionen anges att referenspriser i praktiken fastställs medsex månaders förskjutning. Att fastställa referenspriser medtätare intervall innebär enligt motionärerna administrativamerkostnader och att läkarna tyngs av informationsflödet. Tätaförändringar tvingar också till täta produktbyten vilket är tillnackdel särskilt för äldre patienter. Motionärerna bedömer attytterligare besparingar inom referensprisets ram inte ärrationella och begär i yrkande 1 ett tillkännagivande härom.Beträffande prissättningen i detaljhandelsledet framhålls attRFV fastställer apotekens inköpspris efter förhandlingar medläkemedelsföretagen för att därefter erhålla ettförsäljningspris genom att den av Apoteksbolaget fastställdamarginalen adderas till det framförhandlade priset. Merkostnadseffektivt vore enligt motionärerna att RFV förhandlardels med industrin om inköpspris, dels med Apoteksbolaget eller,efter en avreglering av monopolet, med flera distributörer omförsäljningspris. Motionärerna begär i yrkande 2 etttillkännagivande om det anförda. Vidare framhålls i motionen attett decentraliserat ansvar för prissättning och finansieringskulle försvaga köparnas/vårdproducenternasförhandlingsställning. förslag att ta överläkemedelsförmånen bör därför inte genomföras och någon form avs.k. läkemedels-Dagmar bör inte införas. I yrkande 7 begärs etttillkännagivande om det anförda. Kostnaderna för de avgiftsfriaförbrukningsartiklarna har enligt motionärerna bl.a. beroende påden s.k. ädelreformen ökat kraftigt. Detta gäller enligt vad somframhålls i motionen framför allt kostnaderna förinkontinenshjälpmedel som uppgår till drygt 1 miljard kronor.Ädelreformen innebar att patienter som tidigare vårdats inom denslutna vården fördes över till eget boende med påföljd attläkemedel, förbrukningsartiklar och sjukvårdande behandling komatt bekostas inom öppenvårdens finansieringssystem. Effektenblev en icke avsedd övervältring av kostnader för läkemedel ochförbrukningsartiklar på den statligt finansieradeläkemedelsförmånen. Denna övervältring innebar enligtmotionärerna att kommunerna tillgodogjort sig kostnader förinkontinenshjälpmedel vid vård av äldre tidigare sjukhemsboendemed 200--. Detta belopp bör enligtmotionärerna avräknas mot det kommunala utjämningsbidraget och iyrkande 13 begärs ett beslut härom. I motionen anförs att allerfarenhet visar att viss egenbetalning krävs för rationellkonsumtion. För patienter som är hänvisade till engångsmaterialskall därför viss betalning inrymmas i högkostnadsskyddet och iyrkande 3 begärs ett tillkännagivande om ändrade regler avseendeavgiftsfria förbrukningartiklar. I yrkande 10 begärs dock beslutom fria förbrukningsartiklar för vissa gravt handikappadepatienter. I motionen begärs vidare i yrkande 9 etttillkännagivande om uttag av läkemedelskostnader frånlandstingen och om ett nytt betalningssystem för läkemedel.Enligt motionärerna kan effektiviteten vid användning avläkemedel höjas genom ekonomiska incitament. I motionen angesatt detta syfte kan uppnås dels genom att sjukvårdshuvudmännensjälva får bära en viss del också av läkemedelskostnaderna iöppenvården, dels genom ett nytt läkemedelsförmånssystem ivilket alla svenska medborgare erbjuds ingå. Samma villkor skallgälla för alla produkter inom betalningssystemet med undantagför kostnadsfria produkter för barn och ungdom. Alla som väljeratt ingå i systemet skall betala en fast egenavgift per månadoch därmed bli berättigade till receptförskrivna läkemedel. Densom väljer att stå utanför systemet skall omfattas av ettsärskilt likviditetsskydd. Det föreslagna systemet bör enligtmotionärerna utredas vidare inom ramen för det arbete sombedrivs i HSU 2000.Även i motion So210 av m.fl. (m) kritiserasdet nuvarande systemet för begränsning av läkemedelskostnaderoch i yrkande 3 begärs ett tillkännagivande härom. Motionärernabegär i yrkande 4 att en särskild utredning tillsätts för att seöver möjligheterna att skapa ett nytt förmånssystem som ger ettgott ekonomiskt skydd för den enskilde men också ett förbättratadministrativt och ekonomiskt system för samhället.I motion So423 yrkande 15 av m.fl. (fp) begärsett tillkännagivande om att läkemedel i den öppna vården börfinansieras på samma sätt som i den slutna och att statenspengar för läkemedel bör överföras till sjukvårdshuvudmännen.Samtidigt bör ett system införas för återföring avläkemedelsförskrivningsdata till läkarna i öppenvården som ettled i läkarnas och distriktssköterskornas medicinska revision avsin egen verksamhet. På så sätt kan en optimering avläkemedelsterapin och en bättre kontroll av kostnadernaerhållas.I några motioner tas frågor upp som rör kostnadsfria läkemedeloch förbrukningsartiklar.Bengt Silfverstrand och () framhåller i motionSf232 att förmånsreglerna vad gäller kostnadsfria läkemedelpräglas av stora orättvisor. Motionärerna anför att det nu gåttmer än den första utredningen tillsattes meduppgift att se över det samlade förmånssystemet för försäkrademed betydande kostnader för sjukdom och handikapp och att det ärorimligt att stora grupper av kroniskt sjuka skall behöva väntaytterligare på en lösning av frågan. Motionärerna begär etttillkännagivande till regeringen om behovet av rättvisaförmånsregler. I motion Sf241 anför ()att den bedömningen gjordes att människor som ledav allvarliga sjukdomar skulle erhålla sina läkemedelkostnadsfritt. har också olika förbrukningsartiklar, somexempelvis injektionssprutor och testremsor för bestämning avblodsockerhalten vid diabetes, successivt blivit kostnadsfria.Skälet härtill är enligt motionären att inte ekonomisktytterligare belasta redan svaga grupper. I yrkande 1 begärs etttillkännagivande om det anförda. I motionen framhålls vidare attlistan över de diagnoser och läkemedel som omfattas avkostnadsfriheten inte har uppdaterats sedan början av 1980-taletoch i yrkande 2 begär motionären ett tillkännagivande om att ensådan uppdatering bör göras. I yrkande 3 begärs etttillkännagivande om ändring av tilläggsdirektiven till HSU 2000vad gäller de kostnadsfria läkemedlen ochförbrukningsartiklarna. Enligt motionären innebär enavgiftsbeläggning att man verkar för en sämre egenvård med flerallvarliga komplikationer som följd. I motion Sf213av m.fl. (v) begärs att en utredning tillsättsoch att behovet av en fri läkemedelslista samt en uppdatering avdenna klargörs i direktiven. I motionen framhålls att en sådanlista är ett uttryck för ett synsätt som utgår från attsamhället skall upprätthålla rättvisa mellan människor med ochutan funktionshinder. () begär i motionSf263 ett tillkännagivande om att läkemedelskostnaderna förmänniskor som lider av syndrom bör beaktas i HSU 2000:sutredningsarbete.Frågor rörande högkostnadsskyddets innehåll och utformning tasupp i flera motioner.Gullan m.fl. (m) begär i motion Sf204 yrkande 11beslut om att egenkostnadstaket för högkostnadsskyddet höjs till1 900 fr.o.m. . I motion So210 yrkande 5 begärGullan m.fl. (m) förslag om en fortsatt årlig höjningav högkostnadsskyddet med . I motionSf202 anför () att ett högkostnadsskydd inågon form behövs. bör dock besluta om att detnuvarande systemet ersätts med ett system där egenavgifternaminskas i två faser genom att avgiften för läkarbesök ochläkemedel halveras när den samlade kostnaden på årsbasisöverstiger och reduceras till av avgiften påbelopp . m.fl. (kds) begär imotion Sf207 ett tillkännagivande om att det är nivån påhögkostnadsskyddet och vad som inkluderas i detta skydd som ärdet avgörande för en solidariskt finansierad hälso- ochsjukvård. Det anförda bör enligt motionärerna beaktas vid ettkommande förslag från regeringen med anledning av HSU 2000:sarbete. I motion Sf234 av och () anförs att de föreslagna liksom de genomfördahöjningarna av avgifterna för läkemedel kan innebära betydandekostnader för den enskilde. I motionen hänvisas tilltilläggsdirektiven till HSU 2000. Motionärerna begär etttillkännagivande av det anförda. och (s) anför i motion Sf215 att läkemedel normalt skrivsut för en tremånadersperiod och att detta i många fall innebären överutskrivning. Motionärerna föreslår mot bakgrund härav attett nytt rabatteringssystem prövas där man för en lägre avgift,exempelvis , kan få läkemedel utskrivna för kortaretidsperioder. Motionärerna begär ett tillkännagivande härom. Imotion Sf218 begär och ()ett tillkännagivande om en periodicering av högkostnadsskyddet.Kostnaderna för sjukvård och läkemedel blir enligt motionärernalättare att bära om dessa fördelar sig över året. () anför i motion Sf208 att en höjning av egenavgiften förinköp av prisnedsatta förskrivna läkemedel till och till50 kr för varje ytterligare inköpt sådant läkemedelinte bara skulle medföra att nivån på högkostnadsskyddet kundebibehållas utan förmodligen också sänkas, vilket i sin turskulle innebära lättnader för de allra svagaste grupperna isamhället. Motionären begär ett tillkännagivande om läkemedeloch högkostnadsskydd.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattning att det under senareår skett en fortsatt oroväckande ökning av försäkringenskostnader för läkemedelsförmånerna.