bet · GI01FöU4 · 1995-04-25 00:00:00 — Utskottet förutsätteremellertid att regeringen i samband med förberedelserna inför nästaförsvarsbeslut överväger även miljökonsekvenserna av olika förändringar iFörsvarsmaktens grundorganisation. Mot bakgrund härav bör riksdagenintebifalla motion Fö330 (fp) yrkande 3.Närvaron av de militära förbanden i kommun är enligt motion Fö401(fp) mycket betydelsefulla för kommunen. Varje ytterligare minskning avstatligeller annan verksamhet medför ökade problem för kommunen. Motionären föreslåratt en lokalisering av värntjänstutbildning sker till Nipanområdet iSollefteå.Frågor om olika former av utbildning av värnpliktiga inom totalförsvaret börenligt utskottet övervägas i förberedelserna inför nästa försvarsbeslut.Utskottet räknar därvid med att de synpunkter som förs fram i motionen blirbelysta. Motion Fö401 (fp) yrkandena 1 och 2 bör därför inte bifallas avriksdagen.Försvarets helikoptrarI detta avsnitt behandlar utskottet vad regeringen i propositionen anfört omFörsvarets sjuktransporthelikoptrar och om utredningen bruk avförsvarets resurser (s. 95--96) samt motionerna Fö201 (mp partimotion) yrkande15, Fö307 (m), Fö312 (kds), Fö320 (m) och Fö328 (c).RegeringenRegeringen erinrar i propositionen om 1987 års försvarsbeslut (prop.1986/87:95, FöU11, rskr. 310) vari bestämde att kapaciteten i frågaom sjuktransporter med helikoptrar skulle öka för att tillgodose behovet ikrig. En utökning av kapaciteten skulle härvid ske så att behovet i fred kundetillgodoses.Av regeringens redovisning framgår att Försvarsmakten anskaffat femhelikoptrar av typen 412 HP. Försvarsmakten har sedan den 1 juli1994 kunnat erbjuda sjukvårdshuvudmännen två ambulanshelikopterstationer medvalfri basering och beredskap och fr.o.m. ytterligare enstation, vilket innebär att det finns tre helikoptrar som kandisponeras av sjukvårdshuvudmännen.Försvarsmakten har lämnat offerter till fem landsting som visat intresse fören verksamhet med ambulanshelikoptrar.Regeringen har tillsatt en utredning (dir. 1994:61) med uppdrag att utredafrågor om det fredstida utnyttjandet för civila ändamål av resurser avseddaförförsvarsändamål. I utredningsuppdraget ingår att lägga fram förslag till enlösning av problemet med fredstida användning av försvarets helikoptrar försjuktransporter, varvid intentionerna försvarsbeslut skall kunnaförverkligas. Utredningen har redovisat sina förslag till regeringen i mars1995.MotionernaI motion Fö307 (m) tar motionären upp flygräddningstjänsten i norra pekar på att är väl tillgodosett med tunga helikoptrar medannorra är helt utan. Avståndet från till nordligaste . Om en flygolycka inträffar i t.ex. eller en fartygsolyckainträffar i , tar det i bästa fall repektive 6 timmarinnanförsta räddningshelikopter kan vara framme på katastrofplatsen. Ettoeftergivligt krav måste enligt motionären vara att det finns enflygräddningstjänst dygnet runt i alla delar av vårt land. Allvarliga olyckorkan även drabba norra i motion Fö328 (c) tas frågan upp om räddningstjänstberedskapen iNorrland. Motionären menar att det inte är acceptabelt att två tredjedelar avSverige och dess befolkning samt stora delar av och Bottenvikenstår utan möjligheter till snabba räddningsinsatser via helikopter.För att i fredstid samutnyttja samhällets resurser på ett bättre sätt ansermotionärerna i motion Fö320 (m) att en utredning bör tillsättas med uppgiftattklarlägga vad som behöver göras för att möjliggöra ett effektivareutnyttjande.I motion Fö312 (kds) poängteras vikten av att Försvarsmaktens helikoptrarochdess besättning också utnyttjas för civila akuta sjuktransporter i detfredstida samhället. En långsiktig lösning av de akuta luftburnasjuktransporterna på skulle enligt motionären kunna nås omRikspolisstyrelsen kunde disponera en av med baseringsort . Genom den unikamöjlighet till samordning av befintliga flygresurser som finns i Göteborgmellan marinen, och polisen kan härigenom invånarna iVästsverige tillförsäkras en kvalificerad räddningstjänst (yrkande 1).För att kunna nå målet, en hög tillgänglighet, måste resurser avsättas föratt säkerställa en för hela landet rimlig helikopterberedskap dygnet runt.Eventuellt höjda kostnader i samband härmed bör enligt motionären finansierasinom de samverkande myndigheternas ekonomiska ramar (yrkande 2).Miljöpartiet de gröna framhåller i sin partimotion Fö201, yrkande 15, attmilitären och det civila samhället måste samutnyttja materiel på etteffektivare sätt. Motionärerna lyfter fram utnyttjandet av helikoptrar förräddningstjänst och sjuktransporter.UtskottetI likhet med motionärerna anser utskottet att det är viktigt att samhälletsresurser beträffande helikoptertransporter samordnas i största möjligautsträckning så att en tillfredsställande beredskap kan ges medborgarna i helalandet vid såväl sjuktransporter som olika slag av räddningsinsatser.Utskottet har erfarit att regeringen i beslut medgivitatt sjuktransportverksamhet med Försvarsmaktens helikoptrar -- utöver vad somföreskrivs i förordningen (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet-- får bedrivas i . Beslutet innebär attförsvaretsambulanshelikopterverksamhet i har kunnat börja ienlighet med önskemål. Till att börja med får försvaret flygaenligt militära flygsäkerhetsföreskrifter. När erforderliga tillstånd lämnatsav skall flygverksamheten bedrivas enligt civila bestämmelser.Utskottet konstaterar vidare att i delbetänkandet (SOU 1995:29) Civilt brukav försvarets resurser -- regelverk, erfarenheter, helikoptrar, som nyligenlämnats till regeringen, behandlas förslag om utnyttjande av för sjuktransporter och räddning.Motion Fö320 (m) är således tillgodosedd och bör därför avslås.Utredningen föreslår bl.a. att Försvarsmaktens samtliga för ändamåletlämpadehelikoptrar skall kunna utnyttjas i en högre utsträckning i nödsituationer änvad som är fallet. Genom ett förtydligande i förordningen(1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet kan utnyttjas till akuta sjuktransporter i en vidare mening.Beställareav en sådan helikoptertjänst bör enligt utredaren normalt varasjukvårdshuvudmannen eller räddningsledare. Försvarsmakten föreslås fakturerabeställaren för varje insats till ett pris som fastställs centralt och sommotsvarar självkostnaden för en insats med en sjuktransporthelikopter.Beträffande de fem speciella sjuktransporthelikoptrarna föreslår utredningenatt fyra av dessa ianspråktas av sjukvårdshuvudmännen genom långsiktiga avtal.Det kan enligt utredningen bli nödvändigt att ändra förordningen (1986:1111)för att Försvarsmakten skall kunna teckna långsiktiga avtal medsjukvårdshuvudmännen.Utskottet har under avsnittet om flyg- och helikopterförband noteratatt till följd av omfattande ubåtsskyddsverksamhet och pressad ekonomi harutbildningsverksamheten inom programmet flyg- och helikopterförbandintehelt kunnat genomföras.Efter det att regeringen lämnat budgetpropositionen till harutskottet efter föredragning av representanter från Försvarsmakten informeratsom incidenter m.m. som inträffat inom eller i anslutning till svensktterritorium och luftrum . Med anledning av att Försvarsmakten ifrågaom undervattenskränkningar av svenskt sjöterritorium reviderat sina tidigaregjorda bedömningar, bör det enligt utskottets bedömning medföra utrymme attgöra en viss omplanering av verksamheten redan under innevarande budgetår. Ensådan omplanering av programmet bör på ett positivt sätt kunna bidra till attåstadkomma en förbättrad beredskap för civilt bruk av Försvarsmaktens marinahelikoptrar.Enligt räddningstjänstlagen (1986:1102) är räddningstjänsten avseendeuppgifter och ansvar fördelad på , ,och polismyndigheterna samt på länsstyrelserna och kommunerna.För att en tillfredsställande beredskap skall kunna upprätthållas i helalandetförutsätts enligt utskottet att samtliga ansvariga myndigheter samverkar och--som -- sluter avtal för att täcka beredskapsbehov för olikatyper av räddningsinsatser. I likhet med vad som framhållits i ovannämndabetänkande SOU 1995:29 är det enligt utskottet angeläget att berörda parterverkar för att beredskapen förbättras även i norra konstaterar att frågan om ett ökat civilt bruk av Försvarsmaktensresurser -- och då särskilt sjuktransporter med har diskuteratsunder en lång följd av år. T.ex. behandlade i samband medförsvarsbesluten och 1992 användningen av Försvarsmaktens helikoptrar förcivila sjuktransporter. Enligt utskottet är det därför nu angeläget att fråganfår en lösning. Det ankommer inte på att fatta beslut, utan i förstahand på statliga och kommunala myndigheter att komma överens om en sådanordning för samarbetet att statens alla resurser -- inklusive dess helikoptrar-- kan disponeras vid akuta räddningsinsatser. Det ankommer på regeringenatt utifrån bl.a. de förslag som lämnats av den ovannämnda utredningen, och deuttalanden tidigare gjort i frågan, pröva och vidta erforderligaåtgärder samt återkomma till med förslag till beslut om det krävs.Utskottet är för sin del inte främmande för att regeringenförfattningsregleraren skyldighet för Försvarsmakten att upprätthålla en helikopterberedskap såattansvariga räddningsledare kan disponera helikopter i nödfall.Vad som utskottet här anfört om Försvarsmaktens helikoptrar bör riksdagensomsin mening ge regeringen till känna. Med anledning härav bör motionerna Fö201(mp) yrkande 15, Fö307 (m), Fö312 (kds) och Fö328 (c) inte bifallas avriksdagen.Försvarsindustri och försvarsforskningI detta avsnitt behandlar utskottet vad regeringen i propositionen anfört omförsvarsindustri (s. 89--92) och strategisk försvarsforskning (s. 34) samtanslagen G 3. och G 4. Försvarsforskning:Hänsynstagande till A-, B- och C-stridsmedel. Utskottet behandlar ävenmotionerna Fö203 (m kommittémotion) yrkandena2, 3 och 8, Fö205 (mp partimotion) yrkande 3, Fö315 (s), Fö337 (fppartimotion)yrkande 13, Fö342 (s) yrkande 2, Fö502 (mp) yrkande 1 samt Fö503 (mp)yrkandena2 och 3.FörsvarsindustriRegeringenRegeringen redogör i propositionen, utan att avge förslag till ,förförutsättningarna för den svenska försvarsindustrins utveckling och behovet avatt prioritera kompetensområden. Regeringen sammanfattar sin bedömningsålunda.Den svenska försvarsindustrins förmåga som kvalificerad leverantör avhögteknologiska produkter till det svenska försvaret har ett stortsäkerhetspolitiskt värde.Förhållandet att det militära försvaret minskar i storlek sommaterielen omsätts med längre tidsintervaller ger låg -- i vissa fall för låg-- beläggning hos industrin. Härav följer ökade svårigheter att upprätthållaenhög kompetens.Det är ett försvarsintresse att svensk försvarsindustri prioriterar deteknikområden som Försvarsmakten är mest beroende av i materielförsörjningen.Det ligger i försvarets intresse att åtgärder vidtas, som säkerställerindustriell kompetens inom dessa områden. Det ligger också i försvaretsintresse att försvarsindustrin söker internationellt samarbete för att stärkaindustrins fortlevnad och kompetens.Det är också viktigt att systemkompetensen behålls på hög nivå, såväl förFörsvarsmaktens roll som kvalificerad köpare som för industrins egenutvecklingsförmåga.I sin redogörelse nämner även regeringen att de nordiska försvarsministrarnaingått ett ramavtal om försvarsmaterielsamarbete.MotionernaI Moderata samlingspartiets kommittémotion Fö203 hävdas att grunden förförsvarsindustripolitiken måste vara vad som gynnar det nationellasäkerhetsintresset mest. Motionärerna konstaterar att svensk försvarsindustrihaft en mycket stor bredd men anpassat sig till en krympande volym.Bedömningarsägs tyda på fortsatta volymminskningar.Omstruktureringen av den svenska försvarsindustrin har enligt motionärernaförlöpt väl, även om vissa möjligheter till strukturförändringar återstår.Motionärerna förordar ytterligare steg mot en internationell integration ochanför att viljeyttringar och stöd från regeringen i denna fråga har storbetydelse. Exempelvis bör svensk försvarsindustri kunna samarbeta om -- ochockså exportera -- system som inte primärt utvecklas för det svenskaförsvaret.Vilken kompetens som skall prioritera och i det längsta behålla berordelvis på vilket samarbete som kan utvecklas med andra ländersförsvarsindustrier.Motionen tar också upp frågan om s.k. motköp vid import av försvarsmateriel.Större vikt bör i dessa sammanhang läggas vid att motköpen bidrar till attupprätthålla den kompetens som statsmakterna prioriterat än till att säkratillfälliga arbetstillfällen i Sverige.Vad som i motionen anförts om försvarsindustriella frågor föreslås riksdagensom sin mening ge regeringen till känna (yrkande 2).Folkpartiet liberalerna fäster i sin partimotion Fö337 uppmärksamheten påkonsekvenserna av den snabba utvecklingen inom elektronikområdet.Enligt motionärerna illustrerade t.ex. att modern elektronikförändrat villkoren för krigföringen på det kanske mest genomgripande sättetsedan . Särskilt tydligt har detta skett inom områdenaspaning -- ledning -- samband till följd av den nya teknikens dramatiskt ökademöjligheter att samla in, bearbeta och delge information.Även om den snabba utvecklingen försvårar prognoser, anser motionärerna attdet i underlaget inför nästa försvarsbeslut bör ingå bedömningar av vad sombehövs för svenskt försvar inom området spaning -- ledning -- samband (yrkande13).I motion Fö315 (s) anförs att det för att vidmakthålla materielsystem iförsvaret finns resurser inom såväl försvaret som industrin. Motionärernamenaratt det från teknisk, kompetensmässig och ekonomisk synpunkt bör ske en ökadkoncentration av resurserna för att vidmakthålla försvarets framtidamaterielsystem. Härvid bör alla möjligheter att utnyttja de i industrin gjordainvesteringarna, liksom uppbyggda kompetenser, noga övervägas. bördärför som sin mening ge regeringen till känna att ett utredningsuppdrag börges till Försvarsberedningen om vidmakthållandet av försvaretsmaterielsystem.Motionärerna i motion Fö342 (s) anser det viktigt att upprätthålla dentekniska kompetensen vid . För att underlättamöjligheternatill beställning av nytt stridsfartyg (YS 2000) måste marinen ochförsvarsindustrin göra nödvändiga rationaliseringar så att resurser kanfrigöras för nybeställningar. Motionärerna föreslår därför att somsin mening ger regeringen till känna att marinen och försvarsindustrin avkrävsbesked om deras vilja till rationaliseringar (yrkande 2).Motion Fö502 (mp) erinrar om att tidigare ansökt om samarbete medde europeiska NATO-staternas programgrupp för forskning, utveckling ochtillverkning av krigsmateriel -- ().IEPG har härefter övergått till ().Motionärerna erinrar vidare om att är representerat idet råd -- Session Européenne des Responsables d'Armement () -- somplanerar kursverksamhet för WEAG:s medlemmar.Motionärerna kritiserar att utan offentlig debatt agerat för attingåi ett säkerhetspolitiskt samarbete, och inom EU. bör därför krävaen öppen redovisning av engagemang i europeiskt vapensamarbete samtenekonomisk redovisning av kostnaderna för dessa engagemang (yrkande 1).I motion Fö503 (mp) anförs att situationen inom den svenska vapenindustrinlänge varit bekymmersam. Orsaken till detta är att den vapentekniskautvecklingen ställt allt större krav på investeringar och forskning.Produkterna har blivit dyrare och marknaden har krympt. Den internationellakonkurrensen är mycket hård. Motionärerna pekar bl.a. på utvecklingen iKarlskoga där hälften av de anställda fått sluta sin anställning ochhundratalsytterligare riskerar att förlora sina jobb.Den slutsats som motionärerna drar om den framtida utvecklingen är att densvenska krigsmaterielindustrin måste skäras ned vare sig vi vill det ellerinte. De ser därför med oro på vad som från visst håll framförs om samarbetemed utländsk vapenindustri. bör därför som sin mening geregeringentill känna att staten inte bör acceptera samarbetsavtal (joint venture-avtal)mellan svensk försvarsindustri och utländska vapenindustrier (yrkande 2).Motionärerna anför vidare att statens ansvar är särskilt stort när detgällerförsvarsindustrin. Skälet till detta är att staten dels är kund, dels har lagtgrunden för företagens existens, dels ofta har ett ägaransvar. Regeringenbordedärför omgående tillsätta en krisplaneringsgrupp för vapenindustrin(yrkande 3), varvid det i gruppen bör finnas parlamentarisk insyn.UtskottetInför försvarsbeslut tog utskottet upp försvarsindustrinsbetydelse till ingående behandling. Utskottet underströk då (bet.1991/92:FöU12 s. 100) att det är av fortsatt stor säkerhetspolitiskbetydelseatt vi inom landet kan behålla en försvarsindustriell kompetens. Samtidigtpoängterades att minskat behov av försvarsmateriel, stor teknisk komplexitetoch höga utvecklingskostnader innebär att tidigare bredd och självständighet isvensk försvarsindustri inte kommer att kunna vidmakthållas. Detta leder tillett behov av strukturomvandlingar och ökat internationellt samarbete.Utskottet anslöt sig till vad den dåvarande regeringen anförde omprioriteringar, nämligen att tillräckliga underhållsresurser, förmåga attvidmakthålla befintlig materiel och elektronikindustrin är nödvändigakomponenter i alla framtida industristrukturer samt att industrier medsystemsammanhållande förmåga är viktiga såväl för fortsatt svensk produktionsom för att upprätthålla en god beställarkompetens.Inför nästa fleråriga försvarsbeslut finns anledning att pröva i vad måndessa ställningstaganden alltjämt bör gälla eller om det finns skäl för enändrad syn på försvarsindustrin. Utskottet utgår från att underlag för sådanaställningstaganden tas fram inom ramen för arbetet i den pågåendeförsvarsberedningen. Med den utgångspunkten torde vad som anförs såväl ikommittémotion Fö203 (m) som i partimotion Fö337 (fp) bli behandlat. Ävenfrågan om kompetens och kapacitet för att vidmakthålla materiel bör ingå iberedningens överväganden. Motionerna Fö203 (m) yrkande 2, Fö 337 (fp) yrkande13 och Fö315 (s) bör därför inte bifallas.Frågan om behovet av att tillsätta en krisplaneringsgrupp förvapenindustrin torde också kunna behandlas i sammanhang medFörsvarsberedningens överväganden om försvarsindustrin. Motion Fö503 (mp)yrkande 3 bör sålunda heller inte bifallas.Utskottet har behandlat frågan omförsvarsindustriellt utlandssamarbete. Sålunda anfördes årsförsvarsbeslut (bet. 1987/88:FöU11 s. 127) att export av viss omfattning ärnödvändig för att bevara väsentliga delar av försvarsindustrins kompetens,kapacitet och konkurrensförmåga. Samarbete med utländsk industri angavs bidratill att inom landet bevara och befästa systemkompetenser som annars i längdeninte skulle kunna upprätthållas.Frågan togs också upp i betänkandet 1990/91:FöU8 (s. 126) och årsförsvarsbeslut (1991/92:FöU11 s. 100). I det senare betänkandet återgavutskottet, utan erinran, vad regeringen anfört om svenska relationer tillexisterande samarbetsorgan i på det försvarsindustriella området, iförsta hand programgruppen för information om och koordination av forskning,utveckling och tillverkning av krigsmateriel -- (). Det är, framhölls det, för svensk försvarsindustriväsentligt att den svenska marknaden för försvarsmateriel fungerar på likartatsätt som marknaden i IEPG-länderna och att svensk försvarsindustri kanaccepteras som samarbetspartner i dessa länder. ansökan om inträde iIEPG avslogs dock.IEPG övergick, som också framhålls i motion Fö502 (mp), till WEAG() med bibehållna uppgifter. WEAG har sedanknutits till Västeuropeiska unionen (VEU). Organisationen är inte traktatfästoch har ingen överstatlig myndighetsroll. Samarbetet baseras påkonsensusprincipen mellan de 13 medlemsländerna, vilka alla har likarättigheter och skyldigheter.Sverige har härefter kommit att medverka i det opolitiska organet förinformation och kursverksamhet för WEAG:s medlemmar -- Session EuropéennedesResponsables d'Armement (). Utskottet har tidigare uttalat (bet.1993/94:FöU9 s. 80) att det var betydelsefullt att medverkar i andra motsvarande organs arbete.Utskottet gör nu ingen annan bedömning om deltagande i utländsktförsvarsmaterielsamarbete. Omfattningen och inriktningen av detta synes välförenlig med vår deklarerade militära alliansfrihet. Härav följer attriksdageninte bör bifalla motionerna Fö502 (mp) yrkande 1 och Fö503 (mp) yrkande 2.I motion Fö342 (s) efterfrågas besked om vilja tillrationaliseringar inom marinen och försvarsindustrin. Utskottethåller med motionärerna om behovet av att ta till vara alla realistiskarationaliseringsmöjligheter inom marinen och varvsindustrin. Någon skillnadfinns i detta avseende inte i förhållande till annan försvarsverksamhet.Enligtutskottets mening behövs därför inte nu något riksdagsuttalande i frågan.Motion Fö342 (s) yrkande 2 bör därför avslås.Strategisk försvarsforskningRegeringenRegeringen erinrar om att föregående beslutat (prop. 1993/94:100bil. 5, FöU9, rskr. 295) ett reservationsanslag under fjärde huvudtiteln, G 6.Strategisk försvarsforskning. Anslaget uppgår till /95. I anslutning härtill inrättade regeringen en nämnd somskulle disponera anslaget, . Denna harännu inte inlett sitt arbete.Regeringen föreslår att anslaget Strategisk försvarsforskning upphör och attden vid slutet av budgetåret utgående anslagsreservationen dras in. Skälet ärde besparingskrav som ställs på försvarssektorn. Regeringen avser attsenarebesluta att skall läggas ned.MotionenI Moderata samlingspartiets kommittémotion Fö203 framhålls attförsvarsspecifik forskning och utveckling blir ännu viktigare i ljuset av ökadteknisk komplexitet för olika system, breddad internationell samverkan ochkrympande försvarsramar. Medelstilldelningen för forskning och utvecklingbordeinte minska. Motionärerna motsätter sig därför regeringsförslaget att avvecklareservationsanslaget för Strategisk försvarsforskning och Nämnden förstrategisk försvarsforskning (yrkande 3). De förordar att beslutarinrätta ett nytt anslag, G 17. Strategisk försvarsforskning, och till /96 anvisar ett anslag på (yrkande 8).UtskottetUtskottet erinrar om bakgrunden till inrättandet av det särskilda anslagetför strategisk försvarsforskning. forskningspolitiska proposition(1992/93:170) angavs syftet vara att över anslaget administrera sådanforskningsom främst på lång sikt kan komma att få avsevärd betydelse för uppbyggnadenavdet svenska totalförsvaret. Härigenom skulle övergripande och långsiktigaforskningsbehov kunna tillgodoses som myndigheterna normalt inte prioriteraroch därför inte är beredda att betala för.Mot den bakgrunden har utskottet förståelse för att motionärerna ikommittémotion Fö203 vill bevara anslaget för strategisk försvarsforskning.Utskottet anser dock, i likhet med regeringen, att det i nuvarandestatsfinansiella läge är motiverat att som en sparåtgärd avveckla anslaget ochdra in den vid slutet av /95 utgående anslagsreservationen.Riksdagen bör sålunda godkänna regeringens förslag samt avslå motion Fö302 (m)yrkandena 3 och 8.Försvarets forskningsanstaltRegeringenRegeringen anför att skall bedriva forskningochutredningsarbete för totalförsvaret och till stöd för internationellverksamhet. Anstalten har under /94 disponerat följande anslag:K 2. Gemensam försvarsforskningK 3. : Avgiftsfinansierad verksamhet, samt undertredje huvudtitelnF 4. Forskningsverksamhet för rustningsbegränsning och nedrustning.Riksrevisionsverket har i sin revisionsberättelse i två avseenden riktatanmärkning mot anstaltens årsredovisning. Dels har det obetecknade anslaget F4överutnyttjats, dels har mål för de olika verksamhetsgrenarna(forskningsprogrammen) inte redovisats.