bet · GJ01SoU18 · 1995-05-07 00:00:00 — (v) begärs att beslutaratt i 27 § HSL ersätta patientansvariglegitimerad läkare med patient-ansvariglegitimerad behandlare (yrkande 2).Motionärerna anför att uppgiften attsamordna och planera vård- ochbehandlingsarbetet inte bör förbehållasenbart läkare.I motion 1995/96:So23 av KarinIsraelsson och ()begärs också ett tillkännagivande ompatientansvarig läkare (yrkande 2).Motionärerna anser att den psykiatriskavårdens särskilda struktur böruppmärksammas särskilt. I den kommandeutvärderingen bör övervägas om detföreligger ett behov av att enlegitimerad psykolog tillerkännspatientansvar.Utskottets övervägandenUtskottet delar inställningen ipropositionen och i motion So23 (c)yrkande 2 att verksamheten medpatientansvarig läkare bör utvärderasoch att frågan om även andrayrkesutövare än läkare skall kunna utsessom patientansvariga på lämpligt sättbör övervägas. Motionsyrkandet är därmedi huvudsak tillgodosett och avstyrks.Utskottet anser inte att börföregripa den kommande utvärderingen ochavstyrker därför motion So21 (v) yrkande2.Utskottet tillstyrker förslaget ipropositionen till ändring i 27 § HSL.Ledningen av hälso- och sjukvård (28-30§§ HSL)Enligt nuvarande lydelse av 14 § HSLskall det vid andra enheter fördiagnostik eller vård och behandling äni primärvården om det behövs med hänsyntill patientsäkerheten finnas ensärskild läkare med specialistkompetenssom svarar för den samlade ledningen avverksamheten. En sådan läkare benämnschefsöverläkare. Vid ledningens utövandeskall denne, i frågor som avser annat ändiagnostik eller vård och behandling avenskilda patienter eller utseende avpatientansvariga läkare, följa deföreskrifter som kanmeddela. Chefsöverläkaren får uppdra åtsådana befattningshavare vid enheten,som har tillräcklig kompetens ocherfarenhet, att fullgöra enskildaledningsuppgifter. Dessa bestämmelserinfördes den 1 juli 1991.Socialstyrelsen meddelade allmänna rådtill ledning för sjukvårdshuvudmännensbedömning av vilka enheter fördiagnostik eller vård och behandling sommed hänsyn till patientsäkerhetenbehöver ledas av läkare, m.m. (SOSFS1990:28).Socialstyrelsen har i en rapport frånseptember 1995 redovisat en uppföljningoch bedömning av den s.k. CHÖL-reformen.Styrelsen anser enligt redovisningen ipropositionen att reformen inneburit enfokusering av ledningsfrågorna som haftsåväl positiva som negativa effekter.Socialstyrelsen framhåller som positivtden stigande insikten omledningsfrågornas vikt som tillämpningenav 14 § HSL gett anledning till. Enpositiv utveckling har inletts somresultat av det tydligare kravet på ettfungerande ledarskap. Vidare anserstyrelsen det positivt att det blivitenklare att urskilja var det formellaansvaret för vårdens kvalitet, säkerhetoch kostnadseffektivitet ligger. Dettaunderlättar, enligt styrelsen,tillsynsarbetet och gör tydligt förallmänhet och patienter var ansvaretligger. framhåller somnegativt att formen med lagregleringgett en något otymplig ledningsform, sominte alltid kunnat anpassas till lokalaförutsättningar. Det anses i första handbero på bestämmelsen som sådan men ocksåpå allmänna råd i ämnetoch till viss del på huvudmännen somkänt sig alltför bundna av styrelsensallmänna råd och inte ansett sig kunnapröva alternativa ledningsformer. Somnegativt anses också de påtagligamotsättningar kring chefskapet somuppstått mellan olika personalgrupper.I propositionen föreslås att ledningenav all hälso- och sjukvårdsverksamhetskall organiseras så att den tillgodoserhög patientsäkerhet, god kvalitet avvården och främjar kostnadseffektivitet.Inom hälso- och sjukvården skall detfinnas någon som svarar förverksamheten, en verksamhetschef.Förslaget berör inte tandvården.Ansvaret för att organisera ledningen avhälso- och sjukvårdsverksamheten liggeri varje landstingskommun hos hälso- ochsjukvårdsnämnden eller motsvarande. Förkommunernas hälso- och sjukvård liggeransvaret hos den eller de nämnder somkommunfullmäktige bestämmer. När detgäller den privata vården ger denassociationsrättsliga regleringen beskedom vem som bär ansvaret för hurverksamheten organiseras. Omvårdverksamheten bedrivs i exempelvisaktiebolagsform ansvarar bolagetsstyrelse.För att hälso- och sjukvården skallkunna kontrolleras på ett effektivt sättkrävs det enligt propositionen attledningsfunktionen inom verksamheten ärtydlig. Det krävs såväl av patienter,anhöriga och personal som avtillsynsmyndighet att det finns enperson som dessa kan vända sig tillrörande frågor kring verksamheten. Enverksamhetschef föreslås därför bl.a.ansvara för den löpande verksamheten ochupprätthålla och bevaka att hälso- ochsjukvårdsverksamheten tillgodoser högpatientsäkerhet, god kvalitet av vårdenoch främjar kostnadseffektivitet inomdet verksamhetsområde som bestämts.Vilken kompetens verksamhetschefenskall ha kommer enligt propositionen attvariera beroende på inriktning ochomfattning av verksamheten samt vilketansvar som läggs på denne. Utbildning,erfarenhet och personliga egenskaperblir här avgörande. Verksamhetschefenföreslås alltid ha det samlade ansvaretför verksamheten, men kan och bör ivissa fall uppdra åt annan enskildauppgifter mot bakgrund av sin kompetens.Verksamhetschefen behöver enligtpropositionen inte tillhöra hälso- ochsjukvårdspersonalen utan kan tillhöraannan yrkeskategori. Inom verksamhetersom har inslag av myndighetsutövning ochsom är förenad med medicinska ellerliknande bedömningar, t.ex. psykiatrisktvångsvård, föreslås verksamhetschefensuppgifter utövas av en läkare medspecialistkompetens. Inom kommunaltbedriven verksamhet kommer denmedicinskt ansvariga sjuksköterskan attkunna vara verksamhetschef ellerunderställd en sådan. Verksamhetschefenkan inte gå in i enskilda patientärendenom denne inte har den erforderligamedicinska, omvårdnads- ellerpsykologiska kompetensen.Enligt regeringens mening är detlämpligt att i allmännaråd närmare anger vilka grundläggandekrav som måste ställas påverksamhetschefen med hänsyn tillinriktningen på hälso- och sjukvården.De allmänna råden skall utformas isamråd med berörda professioner inomhälso- och sjukvården ochsjukvårdshuvudmännen.I tre motioner berörs de föreslagnabestämmelserna om verksamhetschef i 28' HSL.I motion 1995/96:So25 av BarbroWesterholm m.fl. (fp) begärs attriksdagen ger regeringen till känna vadi motionen anförts angåendeledningsansvaret (yrkande 2).Motionärerna anser att den kommunalaverksamheten bör undantas frånbestämmelsen om verksamhetschef. Deanför att den sjukvård som bedrivs inomkommunerna i huvudsak är hemsjukvårdeller vård i särskilda boendeformer m.m.och inte vård i sjukvårdsinrättningar.Ett liknande yrkande finns i motion1995/96:So24 av ()(yrkande 2).I motion 1995/96:So19 av . (m) hemställs att skallbesluta att en verksamhetschef inomhälso- och sjukvården skall ha medicinskkompetens i enlighet med vad som anförtsi motionen. Motionärerna anför att detär viktigt att den som är chef för enmedicinskt behandlingsinriktadverksamhet har en stark professionellställning för att, när så är påkallat, ivårdens och patientsäkerhetens intressekunna gå emot politiker och påtalamedicinska konsekvenser av beslututifrån kompetens i sak. En chef sominte är en specialistkompetent läkarefår en väsentligt svagare ställning iförhållande till politikerna och detgynnar inte patientens säkerhet inom deni offentlig regi bedrivna vården.Förvisso kan en chef utan medicinskkompetens värdera ekonomi ochpersonalpolitik, men motionärerna ser enhög medicinsk kompetens som den främstagaranten för patientsäkerheten.Den lösning som föreslås för attsäkerställa medicinsk kompetens genomatt verksamhetschefen delegerarledningsuppgifter, leder enligtmotionärerna till märkliga effekter.Verksamhetschefen skall bedöma att denperson han ger delegation är kompetentmen en verksamhetschef som inte själv ärmedicinskt kompetent kan inte göra denbedömningen och ännu mindre bedöma ompersonen i fråga fullgör sina uppgifterkorrekt. Verksamhetschefen kan alltsåinte bedöma när han/hon måste tatillbaka en delegation, heter det imotionen.Flera motionsyrkanden från den allmännamotionstiden berör också det s.k.ledningsansvaret.I motion 1994/95:So445 av GullanLindblad m.fl. (m, s, fp, kds) begärsatt ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att detsamlade ledningsansvaret bör upphävas(yrkande 4). Motionärerna anför att närriksdagen fattade beslut om samlatledningsansvar uppskattades att endastca hälften av slutenvårdsplatsernaskulle omfattas av ett samlatledningsansvar. Motionärerna anför attriksdagen med beslutet avsåg att skapastor frihet för sjukvårdshuvudmännen attsjälva bestämma inom vilka områden manansåg att verksamheten krävde enchefsöverläkare. Det medicinska ansvaretskulle självklart ligga på en läkare meninte nödvändigtvis ansvaret för ekonomi,personal, metodutveckling m.m.Motionärerna anför vidare att vidutformandet av de allmänna råden infördeSocialstyrelsen ett begrepp, primärtkliniskt ansvar, vilket aldrigdiskuterats under riksdagsbehandlingen.Patientsäkerheten kräver enligt deallmänna råden att ledningen som regelutövas av en chefsöverläkare. Någrahundratal sjuksköterskor, sjukgymnaster,barnmorskor och psykologer som vidlagens ikraftträdande hade tjänst somklinikchef/vårdchef och som hadevidareutbildning för de administrativauppgifterna hade sagts upp elleromplacerats. Situationen har skapatmycket bitterhet bland vårdpersonal,heter det i motionen.Tre motionsyrkanden tar uppledningsansvaret inom barn- ochvuxenpsykiatrin, nämligen motionerna1994/95:So407 av ochLiselotte Wågö (m), 1994/95:So415 avStig m.fl. (v) samt1994/95:So443 av (). Dessamotionärer uttalar sig för attpsykologer bör komma i fråga förledningsansvar.Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens bedömningatt ledningsfunktionen måste vara tydligför att hälso- och sjukvården skallkunna kontrolleras på ett effektivtsätt. För patienter, anhöriga ochpersonal men även förtillsynsmyndigheten behövs en person, enverksamhetschef som ansvarar för denlöpande verksamheten och upprätthålleroch bevakar att hälso- ochsjukvårdsverksamheten har en högpatientsäkerhet, god kvalitet samt ävenfrämjar kostnads-effektivitet inomverksamhetsområdet. Vilken kompetensverksamhetschefen skall ha kommer attvariera beroende på inriktning ochomfattning av verksamheten samt vilketansvar som läggs på verksamhetschefen.Utbildning, erfarenhet och personligaegenskaper kommer att bli avgörande. Enverksamhetschef skall enligt utskottetsmening alltid finnas oavsett omverksamheten är offentlig eller enskildoch oavsett den medicinska risknivån förenheten.Verksamhetschefen behöver enligtutskottets mening inte tillhöra hälso-och sjukvårdspersonalen utan kantillhöra annan yrkeskategori.Utskottet delar således inteuppfattningen i motion So19 (m).Motionen avstyrks.Mot bakgrund av vad utskottet anfört börden kommunala verksamheten inteundantas från bestämmelserna omverksamhetschef. Inom kommunalt bedrivenverksamhet kan t.ex. den medicinsktansvariga sjuksköterskan komma i frågasom verksamhetschef. Motionerna So24(fp) yrkande 2 och So25 (fp) yrkande 2är tillgodosedda och avstyrks.Motionerna So407 (m), So415 (v), So443(fp) och So445 (m, s, fp, kds) yrkande 4är tillgodosedda och avstyrks därmed.Utskottet tillstyrker förslagen till28-30 §§ HSL.Kvalitetssäkring m.m. (31 § HSL)I propositionen föreslås en bestämmelsei HSL med krav på att hälso- ochsjukvården systematiskt och fortlöpandeskall utveckla och säkra kvaliteten iverksamheten. Samma krav föreslåsinföras inom tandvården.Enligt regeringens mening skallvårdgivaren inom hälso- och sjukvårdenutveckla metoder för att noga följa ochanalysera utvecklingen vad gällerkvalitet och säkerhet. Det gäller t.ex.system som synliggör förekomsten avrisktillbud eller s.k. avvikandehändelser (onormala vårdtider,infektioner, komplikationer,reoperationer, återintagningar etc.)eller som mäter ser-vicegrad,patienttillfredsställelse osv. Ettutvecklingsarbete med denna inriktninghar inletts hos flera huvudmän ochvårdgivare vilket regeringen anser sommycket positivt. Det är enligtregeringen viktigt att vårdgivarenskapar förutsättningar och stimulerarmedarbetare till insatser i arbetet medkvalitetssäkring och utveckling.Resultatet av detta arbete är en viktigdel av att vidareutveckla vården, höjakvaliteten och stärka patientensställning och skall fortlöpandeåterföras till dem som deltar i vård-och behandlingsarbetet. Egenkontrollen ihälso- och sjukvården är dock enligtregeringen ännu så svagt utvecklad attdenna inte erbjuder något verkligtalternativ till myndighetstillsyn.I propositionen anförs vidare att detibland saknas samstämmighet om vilkaparametrar som ger en rättvisandebelysning av kvaliteten och eftersomolika verksamheter har olikaförutsättningar och problem är det intemöjligt att fastställa en för allatillämpbar kvalitetsmall. Det måstedärför bli en uppgift förSocialstyrelsen att i nära samråd medsjukvårdshuvudmännen och berördaprofessioner inom hälso- och sjukvårdenkonkretisera vilka grundläggandeindikatorer som de verksamhetsansvarigaskall följa upp. Lokaltutvecklingsarbete är också av stortvärde i detta sammanhang enligtpropositionen. Regeringen eftersträvarett konstruktivt samspel mellanegenkontrollen och den statligatillsynen där de olika insatserna börstödja och förstärka varandra.I motion 1995/96:So25 av BarbroWesterholm m.fl. (fp) begärs attriksdagen ger regeringen till känna vadi motionen anförts angåendeegenkontrollen (yrkande 1). Motionärernavill understryka vikten av attvårdgivarna under arbetstid kan utföraegenkontroll samt att de får tillgångtill underlag som möjliggör sådankontroll, t.ex. uppgifterna om sin egenläkemedelsförskrivning,sjukskrivningsmönster, vårdtider ochremittering. Motionärerna anför attfördelen med egenkontroll är att denupplevs som meningsfull och ökarmöjligheterna till tidig upptäckt av feloch brister. Egenkontroll avverksamheten bör enligt motionärernavara ett tjänsteåliggande.Utskottets övervägandenUtskottet tillstyrker förslaget till 31§ HSL.Utskottet delar regeringens bedömningatt det är viktigt att vårdgivarenutvecklar metoder för att noga följa ochanalysera utvecklingen vad gällerkvalitet och säkerhet i vården.Utskottet delar också bedömningen attdet är viktigt att vårdgivaren skapargoda förutsättningar för arbetet medkvalitetssäkring och kvalitetsutvecklingsamt stimulerar medarbetare tillinsatser på detta område. Arbete harenligt vad utskottet erfarit redaninletts hos flera vårdgivare. Resultatetav arbetet är viktigt för attvidareutveckla vården, höja kvalitetenoch stärka patientens ställning och börfortlöpande återföras till dem somarbetar i vården. Utskottet delarmotionärens uppfattning attegenkontrollen i hälso- och sjukvårdenär viktig och bör utvecklas. Ettkonstruktivt samspel bör eftersträvasmellan egenkontrollen och den statligatillsynen, syftande till att de olikainsatserna skall stödja och förstärkavarandra. Motion So25 (fp) yrkande 1 ärdelvis tillgodosett och avstyrks därmed.Förslaget till ändring i HSL i övrigtUtskottet tillstyrker förslaget iövrigt till ändring i HSL.Förslaget till lag om tillsyn över hälso-och sjukvårdenTillsynens omfattning m.m. (1-3 §§ samtförslaget till ändring i skollagen)I propositionen föreslås att tillsynenöver hälso- och sjukvården skallförtydligas och förstärkas. Enhetligaregler införs och samlas i en särskildlag om tillsyn över hälso- ochsjukvården. föreslås blitillsynsmyndighet över hälso- ochsjukvården och dess personal.En utgångspunkt för regeringens förslagär att samma krav på kvalitet ochsäkerhet och samma tillsynsregler börgälla oavsett om verksamheten bedrivs ioffentlig eller enskild regi. Fråntillsynssynpunkt görs inte skillnadmellan öppen och sluten vård. Den andrautgångspunkten för regeringens förslagär att tillsynsansvaret bör ligga på enmyndighet. Möjligheten att se tillhelheten inom hälso- ochsjukvårdsområdet förbättras ochkompetensen koncentreras därigenom. Dentredje utgångspunkten är att åstadkommaett samlat regelverk för individ- ochverksamhetstillsyn. Det ger en bättreöverskådlighet. Det övergripande syftetmed den föreslagna lagstiftningen ärenligt regeringen att säkerställa en godkvalitet i vården och en högpatientsäkerhet samt att geSocialstyrelsen bättre möjligheter attgenom stödjande och kontrollerandetillsynsinsatser bevaka hälso- ochsjukvårdens utveckling i detta avseende.Socialstyrelsens tillsyn föreslås avsesåväl individ- som verksamhetstillsynoch omfatta all hälso- ochsjukvårdsverksamhet inom Sverigesgränser oberoende av vem som är huvudmanoch i vilka former den tillhandahålls.Enda undantaget föreslås vara tillsynenöver den hälso- och sjukvårdsverksamhetsom bedrivs inom Försvarsmakten.Regeringen anser vidare att de hälso-och sjukvårdsinsatser som liggerinom andra myndigheters tillsynsområden,t.ex. skolhälsovården under ,företagshälsovården underArbetarskyddsstyrelsen och hälso- ochsjukvården för intagna inomkriminalvården underKriminalvårdsstyrelsen respektive förflyktingar under intebör stå utanför Socialstyrelsenstillsyn. Detta förslag motiveras bl.a.av önskemål som att hålla sammanansvaret för individ- ochverksamhetstillsyn under en och sammamyndighet. En samlad tillsyn bör enligtregeringen öka kompetensen och borga föratt samma krav ställs påpatientsäkerheten oberoende av vem somär huvudman.Beträffande skolhälsovården innebärförslaget att även ifortsättningen har ansvar förutvärderings- och utvecklingsarbeteninom skolhälsovården. Detta innebärenligt propositionen bl.a. ett ansvarför att integrera skolhälsovården i denpedagogiska verksamheten. Exempel pådetta är skolsköterskors deltagande ihälsoundervisningen iklassrumssituationer och ielevaktiviteter som att förebygga ochstoppa mobbning, deltagande ielevvårdskonferenser m.m. I syfte attanpassa skolsituationen med stöd tillelever med funktionshinder harskolsköterskan och skolläkaren också enviktig uppgift. har enligtpropositionen också ett ansvar att pånationell nivå ombesörjakompetensutveckling för skolsköterskoroch skolläkare vad avser frågor inomverkets ansvarsområde. Skolverketsinsatser skall vara inriktade mot skolaneller eleverna i skolan. Inom ramen föruppföljningsansvaret skall verket enligtpropositionen också följapersonalresurser och kostnader förskolhälsovården. Utvärderingar avskolsituationen för elever i allmänhetoch barn med svårigheter i synnerhetomfattar skolhälsovården som en del avden samlade elevvården. I samband mednationell skolutveckling ingårskolhälsovården som en del av skolansverksamhet, exempelvis projektet medhälsoskolorna och stöd till insatser motmobbning.Tillsynen över den hälso- och sjukvårdsom bedrivs inom Försvarsmakten börenligt propositionen undantas frånförslaget om att skallansvara för all tillsyn inom hälso- ochsjukvården. Verksamhetstillsynen inomförsvarets hälso- och sjukvård prövadesi samband med att den nya myndighetenFörsvarsmakten inrättades den 1 juli1994 (prop. 1992/93:100 bil. 5).Tidigare tillsynsuppgifter som låg påFörsvarets sjukvårdsstyrelse togs dåöver av sjukvårdsledningen i den nyaFörsvarsmaktens högkvarter.Generalläkaren ansvarar för tillsynenöver bl.a. hälso- och sjukvård samtdjurhälsovården.Vidare föreslår regeringen attSocialstyrelsen skall ha tillsyn övernär någon i en verksamhet som inte utgörhälso- och sjukvårdsverksamhet, tar emotuppdrag från hälso- och sjukvårdenavseende provtagning, analys eller annanutredning som utgör led i bedömningen avpatients hälsotillstånd ellerbehandling. Enligt propositionen avsesbl.a. fristående laboratorier somanlitas av hälso- och sjukvården i denmån verksamheten inte utgör hälso- ochsjukvårdsverksamhet. Oavsett om en sådanverksamhet leds av en legitimeradyrkesutövare eller inte föreslåsSocialstyrelsen få rätt att utövatillsyn över verksamheten.Avsikten med den föreslagna lagen ärinte att sådan hälso- ochsjukvårdsverksamhet som sker enligtlagen (1960:409) om förbud i vissa fallmot verksamhet på hälso- och sjukvårdensområde (kvacksalverilagen) skallomfattas av tillsyn.Frågan om tillsyn av sådan verksamhethar regeringen överlämnat för behandlingav behörighetskommitté.Kommittén kommer enligt uppgift att haslutfört sitt arbete i augusti 1996.I motion 1995/96:So22 av . (mp) begärs att skall geregeringen till känna att ävenFörsvarsmakten skall omfattas avSocialstyrelsens tillsyn när det gällerhälso- och sjukvård (yrkande 1).I motion 1995/96:So25 av BarbroWesterholm m.fl. (fp) begärs attrikdagen skall ge regeringen till kännavad i motionen anförts angåendeskolhälsovården (yrkande 3).Motionärerna anför att skolhälsovårdenär en del av skolans elevvårdandeverksamhet och ska betraktas som enintegrerad del av dess verksamhet.Exempelvis håller ibland skolsköterskani skolans sex- ochsamlevnadsundervisning och fungeraraktivt som en undervisningsresurs inomvissa avgränsade områden. För attunderstryka detta och samtidigtstimulera skolan till att ta ansvar förskolhälsovården samt undervisning omolika hälsoproblem, exempelvistobaksbruk, anser motionärerna attSkolverket även fortsättningsvis skallha ansvaret för skolhälsovården.Ett liknande yrkande finns i motion1995/96:So24 av ()(yrkande 3).I motion 1995/96:So24 av () hemställs att gerregeringen till känna vad i motionenanförs om individtillsyn av all personal(yrkande 1). Motionären anför attbiomedicinska analytiker (laborato-rieassistenter) vid privata laboratoriersom inte leds av någon med legitimationinte kommer att omfattas av denföreslagna lagens individtillsyn.I motion 1995/96:So25 av BarbroWesterholm m.fl. (fp) begärs attriksdagen skall ge regeringen till kännavad i motionen anförts angåendekvacksalverilagen (yrkande 4).Motionärerna anför att det inte endastär personer som utför olika behandlingarenligt alternativmedicinska metoder somfaller under kvacksalverilagenskompetensområde utan även personer medutbildning inom skilda yrkesområden. Detkan exempelvis röra sig omfotvårdsspecialister, dietister,ortopister m.fl., men som ej är hälso-och sjukvårdspersonal. Deras verksamhetär formellt sett kvacksalveri eftersomde faller under denna lag. se över syftandetill att finna en lämplig lösning, heterdet i motionen. I samhället förekommerdet en hel del mer eller mindreljusskygg verksamhet inom ett område sommöjligen kan kallas föralternativmedicinskt. Healing, olikaterapiformer som är inspirerade av s.k.New age-idéer och dylikt är sådanaexempel. Detta kräver, enligtmotionärerna, en modernisering avkvacksalverilagens skrivningar.Kommittén kan vara en lämplig instansför att även se över möjligheterna fören stramare skrivning avkvacksalverilagen i detta syfte heterdet i motionen.Tidigare behandling av skolhälsovårdenFrågan om tillsynen av skolhälsovårdenhar behandlats tidigare. I proposition1992/93:100 bilaga 9() lade dendåvarande regeringen fram ett lagförslagsåvitt avsåg 14 kap. 8 § skollageninnebärande att den medicinska delen avskolhälsovården skulle stå under tillsynav . I anledning av enmotion (m) föreslog utbildningsutskottetatt skulle avslå det ipropositionen framlagda lagförslaget ochanförde bl.a. följande (1992/93:UbU11).Ett förändrat tillsynsansvar för denmedicinska delen av skolhälsovårdenskulle enligt vad utskottet inhämtatinnebära att övertaransvaret för bl.a. den centralauppföljningen av vaccinationsprogrammetoch smittskyddsfrågor, utveckling ochuppföljning av hälsokontroller och övrigmedicinsk verksamhet, eventuellt centralfortbildning och utföranden av allmännaråd som gäller skolhälsovården.- - -Utskottet har erfarit att olikaorganisatoriska modeller förskolhälsovården har börjat tillämpas ikommunerna bl.a. i syfte att görabesparingar. På många håll sker ettnärmande mellan skolhälsovård ochprimärvård. Mot denna bakgrund finns detanledning att bevaka utvecklingen inomskolhälsovården. Utskottet har inhämtatatt påbörjat ettutvärderingsprojekt beträffandeskolhälsovården.- - -Utskottet anser att det finns risk föratt ett förändrat tillsynsansvar ienlighet med regeringens förslag skullekunna ge kommunerna fel signal ochinverka menligt på det praktiskaelevvårdsarbetet i skolorna.