bet · GJ01SoU5 · 1995-11-09 00:00:00 — I betänkandet behandlas regeringens skrivelse 1995/96:1 Utbytesverksam-het med rena sprutor till narkotikamissbrukare och 5 motionsyrkanden somväckts med anledning av skrivelsen. I betänkandet behandlas också 15motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om olika nar-kotikafrågor.Utskottet har godtagit den bedömning som har gjorts av regeringen attden pågående utbytesverksamheten med sprutor och kanyler till narkoti-kamissbrukare i och bör fortsätta. Verksamheterna skall äveni fortsättningen ha karaktären av försök och syfta till att söka vetenskapligtstöd för metodens värde i kampen mot aids. Utskottet anser att även verk-samheternas betydelse i rehabiliteringen av narkotikamissbrukare börstuderas. Ett fungerande samarbete mellan försöksprojekten och social-tjänsten måste komma till stånd. Utskottet betonar vikten av att försöks-verksamheterna bedrivs i noga kontrollerade former och i allt väsentligtomgärdas av de regler och villkor som gällt. Det förutsätts att Soci-alstyrelsen genom förstärkta insatser fortlöpande följer verksamheternaoch utvärderar dessa. Utskottet avstyrker bl.a. en motion (m) som före-språkar att all försöksverksamhet skall bringas att upphöra liksom denmotion (fp) som förespråkar att sprututbytesverksamheten skall ingå somen etablerad metod i smittskyddsarbetet inom hälso- och sjukvården. Ut-skottets m-, fp- och mp-ledamöter reserverar sig till förmån för de egnamotionsyrkandena. Ett särskilt yttrande (kds) har avlämnats.Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden om olika narkotikafrågor. Tillbetänkandet i denna del har fogats tre reservationer.SkrivelsenI skrivelsen lämnas en redogörelse för regeringens övervägande med an-ledning av utvärdering av försöksverksamhet med utdel-ning av rena sprutor och kanyler till narkotikamissbrukare. Regeringenanser att det inte finns skäl att stoppa försöksverksamheterna i ochMalmö. Motioner väckta med anledning av skrivelsen1995/96:So1 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att fördjupa uppdraget utifrån syftet att söka vetenskapligt stödi metodens värde i rehabiliteringen av narkotikamissbrukare,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om kontrollprogram för utdelning av sprutor och kanyler.1995/96:So2 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sprututbytesprogrammen som en etablerad metod i smitt-skyddsarbetet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om samarbete mellan hälso- och sjukvården och socialtjänsten.1995/96:So3 av m.fl. (m) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utbytes-verksamheten med sprutor till narkotikamissbrukare bör upphöra.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19951994/95:So208 av m.fl. (m) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om sekretesslagstiftningen.1994/95:So223 av m.fl. (fp) vari yrkas23. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om avståndstagande till legalisering av narkotika,24. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om förebyggande insatser mot narkotikamissbruk,25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om ideella organisationers insatser för att förebygga narkoti-kamissbruk.1994/95:So228 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en narkotikakommission.1994/95:So240 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär att en arbetsgrupp tillsätts för attkartlägga ungdomars ökande narkotikamissbruk enligt vad i motionenanförts,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av att håller fast vid en restriktiv narkotikapoli-tik med social inriktning.1994/95:So254 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett svensktdrogforskningsinstitut.1994/95:So279 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildningsmoment i grundskola och gymnasium,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning om aktiva insatser mot legalisering av narkotika.1994/95:So480 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en åldersgräns för inköp av butangas, dvs. cigarettändargas.1994/95:So484 av m.fl. (kds) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett åtgärdsprogram för att motverka de krafter som vill legalise-ra bruk av narkotika.1994/95:U503 av m.fl. (fp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en fortsatt restriktiv alkohol- och tobakspolitik och om opini-onsbildning mot dopning och alkoholmissbruk inom EU,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett aktivt EU-samarbete för att bekämpa droger av alla slag.1994/95:A807 av m.fl. (c) vari yrkas36. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om åtgärder mot narkotikamissbruket. Utbytesverksamhet med rena sprutor till narkotikamiss-brukareBakgrund och tidigare behandlingI proposition 1985/86:171 om särskilda medel för bekämpningen av aidsfastslogs att den effektivaste smittskyddsåtgärden är en väl fungerandenarkomanvård och att därför, i samråd med hälso- och sjuk-vården och andra myndigheter, måste organisera en väl utbyggd narko-manvård. Från medicinskt håll framfördes förslag omatt samhället borde tillhandahålla rena sprutor och nålar till missbrukarna isyfte att förhindra användning av infekterade sprutor. inled-des en verksamhet med utbyte av sprutor i . En liknande verksamhetstartade året därpå i . Verksamheterna var tämligen lika i sin upp-läggning och omfattade förutom utbyte av sprutor också hivtest, rådgiv-ning och information.Regeringen lämnade i skrivelse 1988/89:94 en redogörelse för verksamhe-ten inom hälso- och sjukvården med utdelning av sprutor och kanyler tillnarkotikamissbrukare. I skrivelsen redovisades utvärde-ring av det s.k. liksom styrelsens förslag om fortsatt för-söksverksamhet. I skrivelsen redogjorde regeringen också för sin syn påvilka villkor som borde gälla för en sådan verksamhet. Bland annat anför-des att det var en uppgift för att se till att utdelning avsprutor och kanyler inte förekom utanför försöksverksamheten. Vidareborde de projekt som skulle ingå i en fortsatt försöksverksamhet granskas ivetenskapligt hänseende för att säkerställa att en utvärdering av effekter påsmittspridningen och narkotikamissbruket kunde göras. Utskottet godtog ibetänkandet 1988/89:SoU21 s. 11 f. regeringens bedömning. Utskottetbetonade att försöksverksamheten inte får göras mer omfattande än vadsom är absolut nödvändigt för att tillgodose kraven på vetenskaplighet.Övervägande skäl talade, enligt utskottet, för att verksamheten skulle be-gränsas till högst tre platser i landet. Beträffande verksamheterna i Malmöoch ansåg utskottet att en ändring av inriktningen av verksamheternamåste ske om de skall vara med i kommande projekt.En avgörande förutsättning för utskottets inställning till försöksverk-samheten var att utbyte av sprutor och kanyler begränsas till den verksam-heten. Om det visar sig att detta krav inte uppfylls förutsatte utskottet attregeringen eller skyndsamt vidtar åtgärder eller att rege-ringen återkommer till med förslag till åtgärder som kan stoppautbytesverksamheten. Vad utskottet anfört gavs regeringen till känna (rskr.212). av m till förmån för motionsyrkanden som förespråkade attförsöksverksamheten skulle upphöra. av fp och mp till förmån förmotionsyrkanden som förespråkade utvidgad försöksverksamhet. )Frågan om utdelning av rena sprutor och kanyler till narkotikamissbru-kare har därefter vid ett flertal tillfällen behandlats av utskottet. I betän-kandet 1990/91:SoU5 gjorde utskottet samma bedömning som tidigare attutbyte av sprutor och kanyler endast får förekomma i samband med ennoga kontrollerad försöksverksamhet, som har till syfte att söka veten-skapligt stöd för metodens värde i kampen mot aids. Utskottet vidhöllockså sin tidigare uppfattning om förutsättningarna för en sådan verksam-het, bl.a. att denna inte får göras mer omfattande än vad som är absolutnödvändigt för att tillgodose kraven på vetenskaplighet. m, fp.) Äveni betänkandena /94:SoU7 och SoU20 vidhöll utskottet sin tidigareinställning. Utskottet konstaterade att om försöks-verksamheten med utbyte av rena sprutor i och bereddes iregeringskansliet och att regeringens kommande förslag inte borde före-gripas. Motioner om fortsatt sprututbytesprogram (fp) avstyrktes. Riksda-gen följde utskottet.Socialstyrelsen överlämnade till regeringen sin utvärdering avförsöksverksamheterna i och . Av utvärderingen framgår atthivtestfrekvensen inom försöksverksamheten är hög och att inga nya hiv-fall har rapporterats bland narkotikamissbrukare i sedan år1990. förekom dock några fall av hivsmitta inom ramen förprogrammet. Styrelsens slutsats är att det trots de utredningar som genom-förts inte har gått att få något entydigt svar på vilka effekter försöksverk-samheten med sprututbyte haft på spridningen av hiv eller missbruksut-vecklingen i området. anser att det inte heller är möjligt attlängre fram göra en sådan bedömning av effekterna, varför en förlängningav försöksperioden inte ter sig meningsfull. En fortsatt hantering av sprut-utbytet bör enligt styrelsen beslutas av regering och riksdag. Socialstyrel-sen anser att det skall vara möjligt för ansvarig läkare att utifrån vetenskapoch beprövad erfarenhet bedöma om det är möjligt att i ett enskilt fallöverlämna rena sprutor och kanyler. Sprututbytet bör i så fall utgöra en delav vård- och rehabiliteringsinsatserna för den enskilde missbrukaren, ochett eventuellt fortsatt sprututbyte bör ske under mycket kontrollerade for-mer.SkrivelsenDet huvudsakliga skälet till att det inte går att dra några säkra slutsatser ommetodens effektivitet från smittspridningssynpunkt är, enligt regeringensmening, att vi i har lyckats begränsa smittspridningen av hiv blandnarkotikamissbrukare till en internationellt sett mycket låg nivå. Det är inteuteslutet att utbytesprogrammen skulle visat en gynnsam effekt om smitt-spridningen varit högre. Regeringen anser till skillnad från Socialstyrelsenatt verksamheten även i fortsättningen bör ha karaktären av försök. Dettapå grund av att omständigheterna kan förändras. I skrivelsen understryksvikten av att den framtida utbytesverksamheten följs upp mycket noga. Tillskillnad från vill regeringen inte att enbart läkare skall fåöverlämna sprutor och kanyler. I de pågående verskamheterna torde ensådan begränsning innebära att andra grupper än läkare inte kan fortsättaverksamheterna såsom de nu är upplagda.Socialstyrelsens påpekande att samarbetet mellan försöksprojekten ochsocialtjänsten inte har fungerat tillfredsställande är enligt regeringen all-varligt. I en fortsatt verksamhet bör kravet vara att de ursprungliga inten-tionerna i fråga om samarbete med följs och att missbrukaremotiveras till vård och behandling. Regeringen förutsätter att Socialstyrel-sen vid utfärdandet av föreskrifter om hur en fortsatt utbytesverksamhetskall organiseras beaktar hur medverkan kan garanteras.Sammanfattningsvis anser regeringen att det inte finns skäl att stoppaförsöksverksamheterna i och . Ett villkor för fortsatt verk-samhet är att den i allt väsentligt omgärdas av de regler som gällt för för-söksperioden och att vårdhuvudmannen dokumenterar verksamheten.Socialstyrelsen får inom ramen för sitt tillsynsansvar aktivt följa och ut-värdera verksamheterna. Slutligen anförs att det är som hartill uppgift att utarbeta de föreskrifter enligt smittskyddsförordningen(1989:301) som kan anses nödvändiga.Riksdagen har beretts tillfälle att ta del av de överväganden som görs iskrivelsen.MotionernaI motion So1 av () yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts dels om att fördjupa uppdra-get i syfte att söka vetenskapligt stöd i metodens värde i rehabiliteringen avnarkotikamissbrukare, dels om kontrollprogram för utdelning av sprutoroch kanyler (yrkandena 1 och 2). Det har visat sig att många av de miss-brukare som tar kontakt med sprututbytesprogrammen inte har någontidigare kontakt med vare sig den sociala narkomanvården eller hälso- ochsjukvården. För att det skall finnas motiv att fortsätta försöken anser mo-tionärerna att uppdraget bör fördjupas i syfte att söka vetenskapligt stöd imetodens värde i rehabiliteringen av narkotikamissbrukare. Enligt Social-styrelsens utvärdering återlämnas av de utdelade sprutorna. Enligtmotionärerna måste utdelningen av sprutor utformas så att man försäkrarsig om att man får tillbaka de sprutor och kanyler som man lämnat ut.Försöken får inte innebära att nersmittade sprutor och kanyler hamnar ute isamhället.I motion So2 av m.fl. (fp) begärs tillkännagivanden omvad i motionen anförts om sprututbytesprogrammen som etablerad metod ismittskyddsarbetet (yrkande 1) och om samarbete mellan hälso- och sjuk-vården och (yrkande 2). Enligt motionärerna är det ingenslump att /narkomaner förskonats från hivsmitta. Dethänger samman med det engagerade arbete som utförts där. Sprututby-tesprogrammet har nedvärderats främst av ideologiska och inte av veten-skapliga skäl. Motionärerna anser att slutsats står i kon-trast mot WHO:s utvärdering, där det sägs att det kanske mest fullständigabeviset för effektiviteten hos sprututbytesprogram kommer från försöken iSkåne. Genom verksamheten i , som också innefattar hälsoupplys-ning, kondomutdelning, hivtestning och möjlighet till avvänjning, harhälso- och sjukvården nått narkomaner som inte varit kända. En-ligt motionärerna bör verksamheten inte längre betraktas som försök utansom en etablerad del av hälso- och sjukvården. Sprututbytesprogram böräven kunna införas på andra håll i landet. Det är dock viktigt att verksam-heten bedrivs i kontrollerade former och noggrant följs upp. Ett krav börenligt motionärerna vara att lämnat tillstånd. Vidare påtalasvikten av samarbete mellan , , landstingoch kommuner för att undanröja de samarbetssvårigheter som framkom-mit. Regeringen bör ta initiativ till att överbrygga de klyftor som finnsmellan hälso- och sjukvård och när det gäller narkomanvårdoch smittskyddsarbete.I motion So3 av m.fl. (m) yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utbytesverksamhe-ten med sprutor till narkotikamissbrukare bör upphöra. Motionärerna hän-visar till att sprututbytesprogrammet inte påvisat några positiva effekterfrån smittspridnings- och narkotikasynpunkt. Vidare anser motionärernadet anmärkningsvärt att begagnade sprutor inte återkrävts i samband medatt missbrukare tilldelats nya. Det är inte orealistiskt att tro att det inommissbrukarkretsar kan finnas en marknad för injektionsredskap. Att fortsät-ta försöksverksamheten, om än med bättre kontroll, ger enligt motionärer-na felaktiga signaler. Det kan skapa osäkerhet både här hemma och i Euro-pa i övrigt om vad svensk narkotikapolitik står för. beslut omtotalförbud mot narkotika skall inte kombineras med en verksamhet somgår ut på att dela ut verktyg som behövs för att injicera narkotika.Utskottets bedömningUtskottet delar regeringens uppfattning att den pågående utbytesverksam-heten med sprutor och kanyler till narkotikamissbrukare, som bedrivs iLund och , inte bör avbrytas. Verksamheterna bör även fortsätt-ningsvis ha karaktären av försök och syfta till att söka vetenskapligt stödför dess värde i kampen mot aids. Utbytesverksamheternas betydelse irehabiliteringen av narkotikamissbrukare bör även studeras. Det är nöd-vändigt att ett fungerande samarbete mellan försöksprojekten och social-tjänsten kommer till stånd. Som utskottet tidigare uttalat är det viktigt attförsöksverksamheten bedrivs i noga kontrollerade former och i allt väsent-ligt omgärdas av de regler och villkor som gällt. Utskottet förutsät-ter att huvudmannen dokumenterar utbytesverksamheten och att Socialsty-relsen förstärker sina insatser för att fortlöpande följa verksamheterna ochutvärderar dessa. Utskottet föreslår med det anförda att skrivelsen inteföranleder någon åtgärd från sida och avstyrker motionerna So1(mp), So2 (fp) och So3 (m).Inriktningen av narkotikapolitikenI motion So223 av m.fl. (fp) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avståndsta-gande till legalisering av narkotika (yrkande 23). Motionärerna anser attdet är viktigt att tar avstånd från de tankar på legalisering av nar-kotika som då och då dyker upp internationellt.I motion So240 av m.fl. (v) begärs ett tillkännagivandeom vad i motionen anförts om vikten av att håller fast vid en re-striktiv narkotikapolitik (yrkande 2). Motionärerna framhåller att det iSverige råder en mycket stark uppslutning kring en restriktiv narkotikapo-litik som syftar till att motarbeta allt bruk av narkotika sommänniskor med drogberoende erbjuds behandling och rehabilitering. En-ligt motionärerna är det nödvändigt att denna uppslutning gäller hela nar-kotikaproblemet och inte bara de restriktiva inslagen. Politiken måstebygga på en helhetssyn annars riskerar den att förlora i trovärdighet i kon-frontation med den starka legaliseringsrörelse som finns företrädd i en radeuropeiska länder.I motion So279 av och () begärs ett till-kännagivande om vad i motionen anförts om en utredning om aktiva insat-ser mot legalisering av narkotika (yrkande 2). Motionärerna anför att endiskussion om legalisering av narkotika nu förs i hela . Inget landhar officiellt tagit ställning för en liberalisering, men drygt 15 europeiskastorstäder har ställt sig bakom Frankfurtresolutionen. Resolutionen utgårifrån att drogproblemen är storstadsproblem och därför något som storstä-der i tillsammans måste ta itu med. Det liberaliseringsförespråkar-na för fram är ett konstaterande att strävandena att eliminera tillgången ochefterfrågan på narkotika har misslyckats. Enligt Frankfurtresolutionenkommer narkotikan alltid att finnas i samhället och drogproblemen består iatt innehav, konsumtion och handel är illegal. Samhället bör därför, enligtresolutionen, ge upp kampen och i stället stödja och hjälpa missbrukarna.En passivitet i fråga om legalisering kommer förr eller senare att leda uppluckring av den svenska narkotikapolitiken och dess förankring hosmedborgarna. Motionärerna anser att frågan om aktiva insatser mot legali-sering både i och utomlands därför bör utredas.Även i motion So484 av m.fl. (kds) begärs ett tillkännagivan-de om åtgärder för att motverka legalisering av narkotika (yrkande 7).Enligt motionärerna är ett samlat åtgärdsprogram nödvändigt för att deorganisationer i som arbetar med att minska narkotikabruket skallkunna stävja legaliseringstendenserna. Internationellt kommer EU att bliett utmärkt forum för krav på hårdare tag mot legaliseringskraven. Här kanSverige spela en viktig roll, anser motionärerna.I motion U503 av m.fl. (fp) yrkas tillkännagivanden omvad som i motionen anförts om en fortsatt restriktiv alkohol- och tobaks-politik, opinionsbildning mot dopning och alkoholmissbruk inom EU ochett aktivt EU-samarbete för att bekämpa droger av alla slag (yrkandena 6och 7). Motionärerna anser att aktivt skall verka för att EU inomramen för sin legala kompetens skärper sin kamp mot dopning, alkohol-,tobaks- och drogmissbruk. Vidare vill motionärerna att samarbetet för attminska narkotikaproblemen skall intensifieras inom EU. I detta samarbetekan Europol komma att spela en viktig roll liksom förstärkningen av deyttre gränskontrollerna. bör bilda koalitioner med andra länder föratt bekämpa den mera tillåtande attityd till narkotika som man kan finna ivissa enskilda medlemsländer. bör också tillsammans med likasin-nade inom EU bilda opinion för en striktare alkoholpolitik. WHO:s målom minskad alkoholkonsumtion skall vara vägledande också sedan Sveri-ge inträtt i gemenskapen.BakgrundRiksdagen har vid ett flertal tillfällen uttalat att målet för den svenskanarkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafritt samhälle. I budgetpropo-sitionen 1994/95:100, bil. 6 sägs att syftet är att skapa ett samhälle utandroger, ett samhälle där alla har rätt till ett värdigt liv. Vidare uppges attSveriges ansträngningar att bekämpa narkotikamissbruket även fortsätt-ningsvis skall bygga på en kombination av målinriktade förebyggandeinsatser, ett varierat utbud av behandlingsformer och fortlöpande kon-trollinsatser. Denna politik måste enligt regeringen förverkligas på såvällokal som nationell nivå. De olika insatserna bör samordnas kommunaltoch regionalt på ett sätt som finnes vara lämpligt och i enlighet med deriktlinjer som fastlagts av . I första hand bör förebyggande insat-ser riktade till unga människor betonas. Narkotikapolitiken skall ocksåligga till grund för internationella engagemang. Målet är att på ettglobalt plan utveckla insatserna för att möta narkotikahotet. kom-mer aktivt att motarbeta alla försök till nedrustning av narkotikakontrollen.I budgetpropositionen sägs vidare att tillgången på narkotika i världen ärmycket stor. Produktionen av illegal narkotika ökar, som denillegala handeln blir alltmer välorganiserad och svårbekämpad. De politis-ka och ekonomiska förändringarna i Öst- och har ökat ris-kerna för att narkotika skall spridas såväl inom regionen som till andraländer.Regeringen är medveten om att många människor hyser en oro för attslopandet av de inre gränskontrollerna inom EU skall leda till en ökadtillgång på narkotika. För att uppväga borttagandet av systematiska gräns-kontroller för varor och personer kommer regeringen att vidta ett flertals.k. deltar idiskussioner kring utformningen av de insatser som skall motverka negati-va effekter av slopandet av de inre gränskontrollerna. De svenska gräns-kontrollerna kommer att finnas kvar i sin nuvarande form till dess att dekompensatoriska åtgärderna är fullt utbyggda.De grupper i som förespråkar en avkriminalisering av använd-ningen av i första hand cannabis men även andra typer av narkotika harenligt gjorda opinionsundersökningar inget stöd bland befolkningarna iallmänhet. Ingen regering i något europeiskt land har uttalat stöd för ensådan politik. Tvärtom har en del länder kraftfullt avvisat varje tanke pålegalisering, vilket lett till att legaliseringsförespråkarna förlorat mark ochdebatten har i stället kommit att inriktas på hur de förebyggande insatsernaskall kunna stärkas.Utgångspunkten för EU:s narkotikapolitik är att narkotikahandeln ochmissbruket är ett problem som kräver åtgärder inom en rad olika samhälls-sektorer och politikområden. En framgångsrik strategi måste inriktas på attminska både utbud och efterfrågan, sägs det i propositionen. Unionsför-draget öppnar nya möjligheter för en samordnad narkotikastrategi inriktadpå minskad efterfrågan, bekämpning av narkotikahandeln och påverkan påtredje land genom ett internationellt agerande. En särskild global hand-lingsplan som omfattar samtliga dessa delar har presenterats av . har yttrat sig över kommissionensförslag och handlingsplanen bereds nu i olika rådsarbetsgrupper. Därefterskall behandla frågan.Vidare har EU beslutat att inrätta ett särskilt narkotikaobservatoriummed säte i . Syftet är att samla och bearbeta information om dro-ger och om drogberoende i medlemsstaterna. deltar i observatori-ets verksamhet.Sverige deltar mycket aktivt i det internationella samarbetet mot narkotikainom FN och . Pompidougruppen, som är sam-arbetsgrupp i narkotikafrågor, har beslutat att genomföra ett särskilt ut-bildnings- och träningsprogram för personal som är verksamma inomförebyggande arbete, vård och behandling i . Sveri-ge ingår i den särskilda styrgrupp som inrättats för detta projekt och kom-mer att aktivt delta också i det praktiska genomförandet.