bet · GJ01LU5 · 1995-11-21 00:00:00 — Ändrade regler om bärgning I betänkandet behandlar utskottetproposition /96:16, Ändrade reglerom bärgning. I propositionen föreslåsatt godkänner en nykonvention om bärgning ,som är avsedd att ersätta en konventioni samma ämne . Genom dennya bärgningskonventionen har man velatuppmuntra räddningsföretag som hindrareller begränsar skador på miljön. Blandnyheterna märks regler om särskildersättning till bärgare som hindrareller begränsar en miljöskada.Ersättningen skall betalas av fartygetsägare och skall motsvara bärgarenskostnader.Propositionen innehåller också förslagtill erforderliga ändringar i sjölagen(1994:1009). Den nya lagstiftningenföreslås i vissa delar träda i kraftden och i övrigt den dagregeringen bestämmer.I en med anledning av propositionenväckt motion begärs tillkännagivandenom olika åtgärder i syfte att skyddaden miljön.Utskottet tillstyrker bifall tillpropositionen och avstyrker bifall tillmotionen.Till betänkandet har fogats enreservation. I proposition 1995/96:16 föreslårregeringen () attriksdagendels godkänner 1989 årsinternationella konvention om bärgningmed den reservationen att Sverigeförbehåller sig rätten att intetillämpa konventionens bestämmelser närden egendom som berörs ärsjöfartskulturell egendom avförhistoriskt, arkeologiskt ellerhistoriskt intresse och finns påhavsbotten,dels godkänner att regeringen får sägaupp internationella konventionrörande fastställande av vissagemensamma bestämmelser i fråga omassistans och bärgning.I propositionen föreslår regeringenvidare - efter hörande av Lagrådet -att antar de i propositionenframlagda förslagen till1. lag om ändring i sjölagen(1994:1009),2. lag om ändring i lagen (1995:1081)om ändring i sjölagen (1994:1009),3. lag om ändring i sjölagen(1994:1009),4. lag om ändring i luftfartslagen(1957:297).Lagförslagen har intagits som bilagatill betänkandet.Motionen1995/96:L9 av och (mp) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att utökamiljöskadebegreppet i sjölagen till attomfatta även det öppna havet,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka föratt miljöskadebegreppet i konventionenom bärgning skall omfatta det öppnahavet,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om internationellt regelverkför oljeplattformar,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att förbud mot dumpning avmilitära skrov införs i sjölagen,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka förett internationellt förbud mot dumpningav militära skrov. De civilrättsliga reglerna i 16 kap.sjölagen (1994:1009) om bärgning avfartyg och gods bygger huvudsakligen på1910 års internationella konvention medvissa bestämmelser om assistans ochbärgning, den s.k. Brysselkonventionen.Syftet med reglerna är att uppmuntratill bärgning av fartyg och last, dvs.att hindra värdeförstöring. Dettagäller särskilt reglerna om bärgarlön.Såväl sjölagen som Brysselkonventioneninnebär att bärgarlön skall betalasbara då bärgningsföretaget har lyckatshelt eller delvis. Rätten tillbärgarlön utgår från en sjörättsligprincip, som på engelska brukarsammanfattas med uttrycket no cure -no pay . Om bärgaren inte lyckas räddanågon egendom av värde utgår det hellerinte någon ersättning. När bärgarlönenbestäms har man således enligt 16 kap.2 § att beakta bl.a. i vad månbärgningsföretaget lyckats och vilketvärde den bärgade egendomen har. 3 § framgår att bärgarlönen intefår sättas högre än värdet av detbärgade.Efter ett antal uppmärksammadefartygsolyckor komBrysselkonventionens regler ombärgarlön att ifrågasättas. Kritikernamenade bl.a. att ersättningsreglernaminskade bärgarnas benägenhet att räddaskadade fartyg med miljöfarligt godsombord. Vidare anfördes att reglernainte gav bärgarna någon egentliganledning att ta hänsyn till miljön närräddningsföretaget genomfördes, trotsatt sådana insatser från allmänsynpunkt är mycket angelägna. År 1978uttalade ,(), att det behövdes en översyn avbärgningsreglerna. Ett arbeteigångsattes, och vid endiplomatkonferens i år 1989antogs en ny konvention om bärgning.Den nya konventionen utgår från deerfarenheter som har vunnits inomsjöfarten under de senaste årtiondena.Den viktigaste nyheten är att skyddetför den miljön lyfts fram som encentral omständighet vid utformningenav bärgningsreglerna. I konventionensägs att bärgaren skall ha rätt till ensärskild ersättning av fartygsägaren,om han hindrar eller begränsar enmiljöskada men inte lyckas rädda fartygeller last. Om bärgaren dessutom lyckasrädda egendom utgår bärgarlön. Även dåskall skyddet för miljön vägas in.Enligt en ny föreskrift i konventionenskall bärgarlönen bestämmas med hänsyntill bl.a. bärgarens skicklighet ochansträngningar i fråga om att hindraeller begränsa skador på miljön. Vidsidan av miljöfrågorna innehåller dennya konventionen ett antal ändringar avsaklig eller redaktionell natur. Desakliga ändringarna gäller bl.a.bärgningsavtal, utförande avbärgningsföretag och bärgarnasrättigheter. Flera av de nya reglernasyftar till att stärka bärgarnasställning, i synnerhet de bärgare somarbetar yrkesmässigt medspecialutrustade fartyg.Sverige undertecknade den nyakonventionen . Undertecknandetskedde med förbehåll för riksdagensgodkännande. Konventionen träder ikraft efter den dag då 15 staterhar uttryckt sitt samtycke till attvara bundna av den. Under sommaren 1995vann konventionen tillräckliganslutning.I förevarande proposition föreslås attriksdagen skall godkänna den nyakonventionen och att regeringen fårsäga upp Brysselkonventionen. Enligtregeringens mening bör dock Sverigeutnyttja möjligheten att inte tillämpaden nya konventionen på visssjöfartskulturell egendom. Här bör istället den inhemska lagstiftningengälla, bl.a. lagen (1988:950) omkulturminnen m.m.Propositionen innehåller bl.a. förslagtill ett nytt 16 kap. i sjölagen, somär anpassat till den nya konventionen.Samtidigt föreslås ytterligare någraändringar i sjölagens regler ombärgning och en konsekvensändring iluftfartslagen (1957:297). Lagförslagenhar tillkommit i nära samarbete medDanmark, och Norge.Enligt 17 kap. sjölagen gäller de s.k.York-Antwerpenreglerna 1974 i fråga omfördelningen av haveri på fartyg, fraktoch last, i den mån ingenting annat äravtalat. Fördelningen omfattar bl.a.utgifter för bärgning. York-Antwerpenreglerna har ändrats undersenare tid, . Reglernahar därvid anpassats till den nyabärgningskonventionen och tillförändringar i affärslivet. Ipropositionen föreslås att sjölagenshänvisning till York-Antwerpenreglernaskall avse lydelse.Reglerna om särskild ersättning vidbegränsning av miljöskada föreslåsträda i kraft . Iövrigt föreslås lagstiftningen träda ikraft den dag regeringen bestämmer.I likhet med regeringen anserutskottet att bör tillträda dennya konventionen och attBrysselkonventionen därmed kan sägasupp. Utskottet kan inte finna annat änatt den nya konventionen innebärväsentliga förbättringar. Isammanhanget kan nämnas att Danmarkingår bland de stater som redanratificerat konventionen. Även Finlandoch avser, enligt vad somupplyses i propositionen, att anslutasig till den. Genom ett svenskttillträde kommer således rättslikheteninom att upprätthållas.Utskottet har inte heller någonerinran mot de framlagda lagförslagenoch tillstyrker således propositionen.Utskottet övergår därmed till attbehandla motion L9 av (båda mp). Imotionen begärs tillkännagivanden frånriksdagens sida om attmiljöskadebegreppet i sjölagen skallutvidgas till att omfatta även detöppna havet (yrkande 1), att Sverigeskall verka för att miljöskadebegreppeti den nya bärgningskonventionen skallomfatta det öppna havet (yrkande 2),att det skall tillskapas ettinternationellt regelverk föroljeplattformar (yrkande 3), att ettförbud mot dumpning av militära skrovskall införas i sjölagen (yrkande 4)samt att skall verka för ettinternationellt förbud mot dumpning avmilitära skrov (yrkande 5).Vad först gäller frågan om ett ändratmiljöskadebegrepp i sjölagen (yrkande1) konstaterar utskottet att den nyakonventionen innehåller en särskilddefinition av detta begrepp. I artikel1 (d) definieras skada på miljön som väsentlig fysisk skada på mänsklighälsa eller på maritimt liv ellertillgångar i kustfarvatten eller inrefarvatten eller områden i omedelbarnärhet till sådana farvatten, orsakadav förorening, kontaminering, brand,explosion eller liknande allvarligahändelser . I lagförslaget (se 16 kap.12 § femte stycket lagförslag 1 resp.16 kap. 1 § 3 lagförslag 3) definierasmiljöskada på samma sätt. Om Sverigeskall tillträda konventionen, vilketmotionärerna i och för sig intemotsätter sig, måste godta dendefinition av miljöskadebegreppet somfinns i konventionen. När det sedangäller frågan om en utvidgning avkonventionens miljöskadebegrepp(yrkande 2) kan utskottet inte finnaatt det föreligger någrameningsmotsättningar mellanmotionärerna och regeringen. Ipropositionen (s. 45) anför regeringensärskilt att den nya konventionen intebehöver utgöra något slutmål försträvandena att skydda den marinamiljön. Det kan därför, enligtregeringens mening, finnas anledningatt ta upp miljöfrågorna på nytt ilämpligt internationellt sammanhang.Utskottet anser sig således på godagrunder kunna utgå från att man frånregeringens sida i dessa sammanhangkommer att verka för miljöintressena.Enligt vad utskottet erfarit har manfrån svensk sida redan ställt sigpositiv till förslag om en utvidgningav miljöskadebegreppet i enlighet medmotionärernas förslag. I avvaktan pådet forsatta arbetet kan idetta sammanhang inte ensidigt införanågon egen definition avmiljöskadebegreppet.I frågorna om ett internationelltregelverk för oljeplattformar (yrkande3) och ett internationellt förbud motdumpning av militära skrov (yrkande 5)vill utskottet erinra om att det redanfinns en mängd olika konventioner medinternationella regelverk som behandlarskyddet för den miljön. Isammanhanget kan särskilt nämnas FN:shavsrättskonvention (1982, UnitedNations Convention on the of Sea).I artikel 194 finns särskildabestämmelser om anläggningar somanvänds vid utvinning avnaturtillgångar på havsbotten och dessunderlag. Också frågor om dumpningbehandlas i konventionen. Av artikel210 framgår att staterna genomnationell lagstiftning skall motverka,minska och kontrollera förorening avden miljön som förorsakas avdumpning. Att göra sig kvitt fartygtill havs utgör dumpning enligtkonventionen. och den ekonomiskazonen eller på kontinentalsockeln fårinte genomföras utan kuststatensuttryckliga godkännande. Mot dennabakgrund saknas det enligt utskottetsmening skäl för att nu tainitiativ till ytterligareinternationella regelverk ellerkonventioner på detta område.Vad slutligen gäller motionsönskemåletom införande av ett förbud mot dumpningav militära skrov i sjölagen (yrkande4) vill utskottet erinra om att lagen(1971:1154) om förbud mot dumping avavfall i vatten - i enlighet med FN:shavsrättskonvention - innebär förbudmot att inom Sveriges sjöterritoriumoch ekonomiska zon göra sig kvitt bl.a.fartyg, luftfartyg, plattform och annananordning (se prop. 1992/93:54, s. 58).Det saknas därför anledning att införaförbud mot dumpning också i sjölagen,vars syfte är att reglera sjöfarten.Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion L9. beträffande godkännande av enny bärgningskonvention m.m.att med bifall tillproposition 1995/96:16dels godkänner 1989 årsinternationella konvention ombärgning med den reservationen attSverige förbehåller sig rätten attinte tillämpa konventionensbestämmelser när den egendom somberörs är sjöfartskulturell egendomav förhistoriskt, arkeologiskteller historiskt intresse och finnspå havsbotten,dels godkänner att regeringen fårsäga upp internationellakonvention rörande fastställande avvissa gemensamma bestämmelser omassistens och bärgning,2. beträffande lagförslagenatt antar regeringensförslag tilldels lag om ändring i sjölagen(1994:1009),dels lag om ändring i lagen(1995:1018) om ändring i sjölagen(1994:1009),dels lag om ändring i sjölagen(1994:1009),dels ock lag om ändring iluftfartslagen (1957:297),3. beträffande internationelltregelverk för oljeplattformar m.m.att avslår motion1995/96:L9 yrkandena 3 och 5,res. (mp)4. beträffande ytterligareåtgärder till skydd för den marinamiljönatt avslår motion 1995/96:L9yrkandena 1, 2 och 4.Stockholm den 21 november 1995På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), (m), (), (), TanjaLinderborg (v), (), (), YvonneRuwaida (mp), (),() och dePourbaix-Lundin (m). Internationellt regelverk föroljeplattformar m.m. (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 4 som börjar med I frågorna ochpå s. 5 slutat med motion L9 bort haföljande lydelse:När det sedan gäller frågan om ettinternationellt regelverk föroljeplattformar (yrkande 3) anserutskottet att de konventioner ochinternationella regelverk som behandlarskyddet för den miljön inte ärtillräckliga. I artikel 194 i FN:shavsrättskonvention (1982, UnitedNations Convention on the of Sea)finns visserligen bestämmelser omanläggningar som används vid utvinningav naturtillgångar på havsbotten ochdess underlag. Enligt utskottets meningär dessa regler klart otillräckliga föratt på ett effektivt sätt möta derisker och problem som kan uppstå isamband med utvinning av olja i havetfrån plattformar. Varje oljetransportoch borrning till havs innebärbetydande risker för miljöskador. utblåsning av en olje- ellergaskälla kan få förödande konsekvenser.Vid både provborrningar och kommersiellutvinning från oljeplattformarförekommer dessutom alltid ett visstspill. Utskottet föreslår mot dennabakgrund i enlighet med yrkande 3 imotion L9 ett tillkännagivande om attregeringen inom ramen för IMO skallverka för att ett internationelltregelverk för plattformar kommer tillstånd.Också beträffande frågan om ettinternationellt förbud mot dumpning avmilitära skrov anser utskottet att FN:shavsrättskonvention är otillräcklig. Avartikel 210 framgår att staterna genomnationell lagstiftning enbart skallmotverka, minska och kontrolleraförorening av den miljön somförorsakas av dumpning. Någotuttryckligt förbud mot dumpning avt.ex. militära skrov till havs kanutskottet inte finna. Enligt utskottetsmening bör regeringen verka för att ettsådant internationellt förbud kommertill stånd. Som framhålls i motionenkan problemen med dumpning av militäraskrov i havet beskrivas som en tickandemiljöbomb, varför omedelbarainternationella åtgärder oundgängligenär påkallade.Vad utskottet sålunda anfört börriksdagen med bifall till motion L9yrkandena 3 och 5 som sin mening geregeringen till känna. I övrigt börmotion L9 inte föranleda någrariksdagens vidare åtgärder.dels att utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse:3. beträffande internationelltregelverk för oljeplattformar m.m.att med bifall tillmotion 1995/96:L9 yrkandena 3 och 5som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.Propositionens lagförslag1 Förslag till lag om ändring isjölagen (1994:1009)2 Förslag till lag om ändring i lagen(1995:1081) om ändring i sjölagen(1994:1009)3 Förslag till lag om ändring isjölagen (1994:1009)4 Förslag till lag om ändring iluftfartslagen (1957:297)Gotab, 1995