bet · GI01JuU25 · 1995-06-01 00:00:00 — Enligt rapporten finns det knappast någon åtgärd avorganisatorisk eller annan natur som kan vidtas för attåstadkomma ett bättre samarbete än i dag.Som exempel på förekommande samordning mellanmyndigheter på central nivå kan nämnas följande.Som en följd av ovan redovisade tillkännagivandenär det gäller polisens organisation för bekämpande av ekonomiskbrottslighet uppdrog regeringen åt Riksåklagaren,och , att under ledning avRiksåklagaren, utarbeta ett förslag till ett väsentligtfördjupat samarbete mellan för speciellamål, och berörda delar avskatteförvaltningen och exekutionsväsendet.De berörda myndigheterna överlämnade enidéskiss (ÅD 375-94) med förslag om upprättandet av en centralenhet för bekämpning av ekonomisk brottslighet. Enligt förslagetskall för speciella mål samlokaliserasmed och viss personal frånskatteförvaltningen och exekutionsväsendet. Det operativaledningsansvaret för enheten skall åvila överåklagaren vidStatsåklagarmyndigheten för speciella mål. Enheten skall ha somhuvuduppgift att handlägga särskilt omfattande, tidskrävande ochjuridiskt komplicerade ärenden som rör ekonomisk brottslighet.Den skall också fungera som en föregångsmyndighet ochkunskapsresurs för andra myndigheter samt allmänt verka förutvecklingen när det gäller bekämpningen av ekonomiskbrottslighet. Enheten brukar benämnas ekobrottskommandot ellerriksenheten mot ekobrott (). Arbetet med att organiseraekobrottskommandot pågår nu och enheten skall påbörja sittarbete . skall stödjautvecklandet av samarbetet och därvid bl.a. se till att dencentrala utredningsverksamheten i fråga om ekobrott på lämpligtsätt knyts samman med verksamheten vid iövrigt (jfr prop. 1994/95:100 bil. 3 s. 27). harRiksåklagaren, och tillregeringen redovisat de återstående utredningsfrågorna omekobrottskommandot, nämligen dels enhetens samarbete med andramyndigheter på central och regional nivå, dels enhetenskompetensförsörjning avseende ekonomer.Här bör också nämnas den särskilda utredningsgruppenRiksåklagarens specialoperation (RÅSOP). Bakgrunden till dennautredningsgrupp är följande. I en skrivelse till regeringen inovember 1992 hemställde Riksåklagaren om extra resurser för atttillskapa en särskild utredningsgrupp som ,, skulle ta sig an undersökningar i ärenden omkvalificerad ekonomisk brottslighet riktad mot banker ochfinansinstitut. Till den särskilda gruppen skulle knytas någrahögt kvalificerade åklagare och ett par ekonomiskt utbildadepersoner. Arbetet med att bilda en sådan utredningsgrupppåbörjades . Gruppen knöts administrativttill för speciella mål och ställdesdärigenom under ledning av överåklagaren vid denna myndighet.Riksåklagaren avgav och i juni 1994delredovisningar av den verksamhet som fram till den 1 april1994 bedrivits i utredningsgruppen, och överåklagaren förspeciella mål har i en rapport (1995:1) ocksådelredovisat arbetet i RÅSOP. Av den sistnämnda rapportenframgår att det arbetar fyra åklagare, trerevisorer och två administrativa befattningshavare på heltidinom RÅSOP. Det bedrivs förundersökning i ett trettiotal ärendenoch ytterligare några ärenden kan komma att bli föremål förförundersökning. Enligt överåklagarens mening behöververksamheten i RÅSOP fortgå under resten av detta år och understörre delen av . De ärenden som därefter återstårbedöms kunna hanteras inom ramen för Statsåklagarmyndighetensför speciella mål allmänna verksamhet.Utskottet har på eget initiativ gjort en uppföljning avarbetet inom RÅSOP (jfr rapport ).I årets budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 3 s. 41)anför regeringen att verksamheten inom RÅSOP bör fortgå.På initiativ av Riksåklagaren tillsattes ocksåytterligare en arbetsgrupp (Rubicon) bestående av representanterför Riksåklagaren, , kronofogdemyndigheterna,polismyndigheterna, . Arbetsgruppen har avlämnaten rapport med ett antal förslag när det gäller förbättraderutiner vid brottsutredningar i samband med konkurser. Förslageninnebär bl.a. att konkursförvaltaren skall anmälabrottsmisstankar till åklagaren tidigare än , att åklagarenskall kunna använda konkursförvaltaren som biträde samt attfortlöpande dialog under utredningen skall hållas mellanåklagare, tillsynsmyndighet och konkursförvaltare. Det föreslåsockså lagöversyner exempelvis i fråga om borgenärsbrott ochstyrelselösa aktiebolag. De flesta av förslagen, anförs det, iRubicon-rapporten kan genomföras inom ramen för gällandelagstiftning. Det som behövs är att myndigheter ochkonkursförvaltare anpassar sitt samarbete i enlighet med vadRiksåklagaren och föreslagit.Förutom den nu nämnda övergripande samordningen förekommer pålokal och regional nivå, bl.a. i och , olikasamverkansprojekt kring konkreta fall av misstänkt ekonomiskbrottslighet. I de flesta län finns informellasamverkansgrupper där polis, skattemyndighet m.fl. deltar. IStockholms län finns exempelvis en samverkansgrupp medföreträdare för både statliga och kommunala myndigheter och medlandshövdingen som ordförande. Gruppen är paraplyorgan förgemensamma kontrollaktioner som ochkontrollinsatser beträffande den yrkesmässiga trafiken. Isammanhanget kan nämnas att alla länsstyrelser numera, förtillsynen av restaurangbranschen, fått ett regeringens uppdragatt samordna myndighetsinsatserna på det regionala planet(; S94/II77/IFO). Länsstyrelserna skallsenast till regeringen redovisa åtgärderoch erfarenheter av uppdraget.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet har tidigare behandlat motioner om utökat samarbetemellan myndigheterna för att effektivisera insatserna mot denekonomiska brottsligheten. Senast behandlades fråganav utskottet (1993/94:JuU19 s. 21 f). Utskottet hänvisade dåtill sitt tidigare uttalande om att ett nära samarbete mellanolika myndigheter m.fl. är en förutsättning för ett effektivtbekämpande av den ekonomiska brottsligheten. Utskottet avstyrktebifall till motionen och hänvisade vidare till sitt ibetänkandet gjorda uttalande om organisationen avekobrottsbekämpningen (jfr ovan).Regeringens skrivelseRegeringen aviserar i skrivelsen en systematisk ochmålmedveten utveckling av myndigheternas arbetsformer på allanivåer. Enligt regeringen måste myndigheterna utvecklagemensamma strategier för sitt arbete, i vilket ligger, anförsdet, bl.a. att gemensamt rikta in arbetet exempelvis mot vissaföreteelser eller mot vissa utsatta branscher och att dragemensamma slutsatser på grundval av myndigheternas sammantagnakunskaper inom området. Detta innebär, anförs det, attmyndigheterna i samverkan måste utveckla funktioner förunderrättelseverksamhet, analys och informationsutbyte.Verksamhetsplaneringen i fråga om bekämpning av ekonomiskbrottslighet måste ske gemensamt och med utgångspunkt från ettstrategiskt tänkande. Enligt regeringen skall myndigheternautveckla ett problemorienterat arbetssätt. Gemensammakontrollaktioner skall vara ett ordinarie inslag imyndigheternas verksamhet. Myndigheterna måste vidare utvecklaformer för att snabbt och smidigt kunna göra gemensammapunktinsatser allt eftersom behov uppstår. Som exempel anförsbildandet av tillfälliga projektorganisationer för att ingripamot en viss brottslig företeelse som börjat bli vanlig ellerhelt enkelt för att arbeta ned en ärendebalans. Punktinsatserbör vidare, anförs det, kunna sättas in successivt mot olikaområden för att störa brottsliga aktiviteter över hela fältet avekonomisk brottslighet.För att åstadkomma en sådan utveckling av samordningen mellanmyndigheterna krävs det, enligt regeringen, bl.a. ensamverkansorganisation på ledningsnivå, både centralt ochregionalt, för att utarbeta gemensamma strategier, ta initiativtill gemensamma kontrollaktioner, utvärdera gjorda insatser etc.Vidare krävs en nära samverkan i konkreta ärenden, exempelvis ifasta arbetsgrupper eller i projekt där alla berörda myndigheterdeltar. Det krävs vidare, anförs det, ett utvecklatinformationsutbyte där myndigheterna i största möjligautsträckning har direkttillgång till den information de behöveroavsett hos vilken myndighet informationen finns.Regeringen har för avsikt att driva utvecklingen i dennariktning med utgångspunkt från de riktlinjer som dras upp iskrivelsen. Utvecklingsarbetet kan, anförs det, krävaregeländringar och organisationsändringar. Här aviseras bl.a.det arbete som härvidlag skall ske av regeringensekobrottsberedning. Beredningen skall bl.a. utreda frågan om denframtida myndighetsstrukturen när det gäller den ekonomiskabrottsligheten. Vidare skall beredningen göra en undersökning avom det finns sekretessregler som onödigt hindrarinformationsutbyte mellan myndigheter i fråga om ekonomiskbrottslighet och som därigenom försvårar ett effektivtmyndighetssamarbete. Regeringen har vidare för avsikt attutfärda riktlinjer för myndigheterna om utveckling avsamverkansformerna. Detta kommer att ske i planeringsdirektiv,regleringsbrev och andra instrument som styr myndigheternasverksamhet. Sådana riktlinjer har redan utfärdats iplaneringsdirektiv för polisen och i myndighetsspecifikadirektiv för arbete med fördjupadanslagsframställning.Regeringen kommer med anledning av den ovan nämndaRubicon-rapporten att ge de berörda myndigheterna i uppdrag attaktivt verka för att brottsutredningar i samband med konkurseffektiviseras så som föreslagits i rapporten.Utvecklingsarbetet skall bedrivas under samverkan medföreträdare för konkursförvaltare och revisorer. I uppdragetligger bl.a. att utarbeta gemensamma arbetsrutiner och att tafram en plan för utbildning av dem som berörs. Arbetet skallutvärderas och redovisas till regeringen. Regeringensekobrottsberedning skall nära följa utvecklingsarbetet.I fråga om den regionala nivån anser regeringen att åtgärderbör vidtas redan på kort sikt för att få till stånd enutveckling av myndigheternas samverkan. Ett ställningstagandetill en mera permanent lösning kan dock, anförs det, göras försti samband med den i skrivelsen aviserade strukturutredningen.Regeringen skall nu utfärda regler om regionalmyndighetssamverkan mot den ekonomiska brottsligheten. Reglernakommer att innebära att det i varje län skall finnas ettregionalt samverkansorgan i form av en arbetsgrupp på chefsnivå.Landshövdingen skall vara ordförande i gruppen med hänsyn tilldennes ställning direkt under regeringen och för att ge ökadpolitisk tyngd åt ekobrottsfrågorna på regional nivå. I gruppenskall vidare ingå bl.a. överåklagaren, länspolismästaren,länsskattechefen och länskronodirektören. Också kommunalaföreträdare och andra skall kunna delta i gruppens arbete. Deberörda myndigheterna skall inom ramen för det regionalasamverkansorganet utarbeta en gemensam strategi för kampen motden ekonomiska brottsligheten i länet, ta initiativ tillgemensamma kontrollaktioner och utvärdera gjorda insatser. Enårlig rapport om den ekonomiska brottsligheten i länet skallredovisas till regeringen och till de centrala myndigheterna.Regeringens ekobrottsberedning skall följa upp utvecklingen avmyndigheternas regionala samverkan och erfarenheterna frånarbetet skall tas till vara i det ovan berörda långsiktigastrukturarbetet.Utskottets övervägandenSom regeringen anför är en nära samverkan mellan myndigheternödvändig för ett effektivt förebyggande och ingripande motekonomisk brottslighet. Närmast berörda är skattemyndigheter,åklagare, polis, tullmyndigheter och kronofogdemyndigheter.Också myndigheter med uppgifter i fråga om tillsyn, tillståndeller förmedling av bidrag har en roll i sammanhanget. Somexempel kan nämnas , länsstyrelserna ochkommunerna. Regeringens strategi innebär att myndigheternaväsentligt skall fördjupa sitt samarbete för att effektiviserakontroll, utredning och lagföring för att i ökad utsträckningkunna förebygga ekonomisk brottslighet. Samverkan skall, enligtskrivelsen, omfatta såväl statliga som kommunala myndigheter.Även enligt utskottets mening måste myndigheterna påtagligtförbättra samarbetet i kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Det gäller både i fråga om samarbetet med andra statligamyndigheter och i fråga om samarbetet med kommuner,konkursförvaltare, revisorer, näringsliv, organisationer ochallmänheten.Det handlar här inte bara om att effektivisera samarbetet ifråga om handläggning av enskilda utredningar och andra ärenden.Det är också av grundläggande betydelse att myndigheterna läggerupp gemensamma riktlinjer för arbetet med utgångspunkt frångemensamma strategier som vilar på en säker kunskap omverkligheten och en realistisk bedömning av den framtidautvecklingen. Inriktningen måste snabbt kunna anpassas när nyainslag i brottsligheten uppträder. För att uppnå detta kan detbehövas förändringar i fråga om organisationsstruktur ochstyrmekanismer, och utskottet välkomnar de åtgärder härvidlagsom aviseras i skrivelsen.Utskottet anser att de motioner som efterlyser ett fördjupatsamarbete m.m. mellan myndigheterna när det gäller denekonomiska brottsligheten får anses tillgodosedda genom vad somanförts i skrivelsen om de åtgärder som regeringen avser attvidta och som redovisats ovan. Utskottet avstyrker såledesbifall till motionerna Ju205, Ju221, Ju222 och Ju225 i nuberörda delar.När det gäller yrkandena i motion Ju21 om att de åtgärder omsamordning m.m. som aviseras i skrivelsen också bör gällamiljöbrottsligheten kan utskottet konstatera att det här inteföreligger någon oenighet. Som anförs i skrivelsen (s. 6) kanmiljöbrottslighet i nu aktuellt sammanhang också räknas till denekonomiska brottsligheten, och det krävs också samordning närdet gäller åtgärder mot ekobrottslighet i form av miljöbrott.Utskottet anser att motionen får anses tillgodosedd genom vadsom anförs i skrivelsen när det gäller miljöbrottsligheten. Härhar utskottet utgått från att berörda myndigheter erhållererforderlig information i frågan. Utskottet avstyrker bifalltill motion Ju21 i nu behandlade delar.Utskottet vill i anledning av yrkandet i motion Ju216 om attöverföra utredningsresurser från polisväsendet tillåklagarväsendet anföra att detta torde vara en fråga som kommeratt belysas i ekobrottsberedningens utredning om den framtidamyndighetsstrukturen när det gäller ekonomisk brottslighet.Utredningen bör inte föregripas och utskottet avstyrker bifalltill motion Ju216 i nu avhandlad del.Angående yrkandet i motion Ju221 om att arbetet medekobrottskommandot skall fullföljas anser utskottet att yrkandetfår anses tillgodosett genom vad som anförs i denna del iskrivelsen. Regeringen (s. 23) anför att arbetet med attorganisera ekobrottskommandot skall fortsätta, och att detarbetet kommer att ge erfarenheter som kan bidra tillövervägandena om det behövs en ny myndighetsstruktur för kampenmot den ekonomiska brottsligheten. De nya former förmyndighetssamarbete som håller på att utvecklas inomekobrottskommandot kommer, anförs det, med all säkerhet attbestå även om den organisatoriska ramen skulle förändras.Motionen avstyrks i nu berörd del.Vidkommande yrkandet i motion Ju221 om att regeringen noggrantbör följa arbetet inom RÅSOP anser utskottet även i denna delatt yrkandet får anses tillgodosett genom att regeringen dels ibudgetpropositionen anfört att verksamheten bör fortgå, dels iskrivelsen (s. 30) aviserat att en uppföljning av arbetet inomRÅSOP skall ske. Motionen avstyrks i nu behandlad del.Myndigheternas kompetensMotionernaI några motioner tas frågan om myndigheternas kompetensavseende bekämpning av den ekonomiska brottsligheten upp. Imotion Ju221 (m) begärs ett tillkännagivande om vikten av ettökat inslag av kvalificerad expertis och högre kompetens i detbrottsutredande arbetet. I motion N202 (mp) efterlyses bättreutbildning för rättsväsendet när det gäller ekonomiskbrottslighet och miljöbrottslighet. I motion Ju21 (mp)efterlyses mer kompetens hos myndigheterna i form av experternär det gäller miljöbrottslighet.Regeringens skrivelseRegeringen aviserar i skrivelsen (s. 26 f) en kraftfullsatsning för att höja myndigheternas kompetens i fråga omekonomisk brottslighet. Här anförs vidare att också bekämpningenav miljöbrottslighet ställer särskilda kompetenskrav. Måletskall, enligt regeringen, vara att myndigheterna skall hatillgång till minst lika god expertis som de som är föremål förkontroll eller utredning. Härför krävs, anförs det, en radåtgärder, såsom gemensamma utbildningsprogram där myndigheternassamfällda kompetens i fråga om ekonomisk brottslighet utnyttjas.Nuvarande ordning för rekrytering och utbildningsorganisationkan därför, anförs det, behöva omprövas. Regeringen har föravsikt att ge berörda centrala myndigheter i uppdrag att planeraoch genomföra kompetensutveckling inom domstolsväsendet,åklagarväsendet, polisen, , skatteförvaltningen ochexekutionsväsendet i fråga om bekämpning av ekonomiskbrottslighet. Åtgärderna skall planeras så att myndigheternassamlade resurser och kompetens effektivt tas till vara.Polishögskolan skall här användas som en gemensam resurs förmyndigheternas kompetensutveckling.Utskottets övervägandenSom regeringen anför ställer bekämpning av ekonomiskbrottslighet särskilda krav på kunskaper och kompetens hos deberörda myndigheterna. Det handlar bl.a. om kvalificeradekunskaper i företagsekonomi, affärsförhållanden inom olikabranscher samt internationella förhållanden. I juridiska frågorbehövs bl.a. omfattande kunskaper i civilrättsliga frågor av ettslag som de flesta myndigheter annars inte kommer i beröring medi någon större utsträckning. Också bekämpningen avmiljöbrottslighet ställer särskilda kompetenskrav, och här harutskottet noterat den utbildning om miljörelaterad brottslighetsom genomförts för poliser. Utskottet välkomnar de iskrivelsen aviserade åtgärderna för att höja kompetensnivån hosberörda myndigheter och anser att nu aktuella yrkanden imotionerna Ju21, Ju221 och N202 härigenom får ansestillgodosedda. Motionerna avstyrks.Forskning m.m. om ekonomisk brottslighetMotionenI motion Ju222 (c) begärs tillkännagivanden om dels ökadforskning när det gäller organiserad ekonomisk brottslighet,dels att myndigheterna skall bedriva ett intensivt utvecklings-och utvärderingsarbete när det gäller sådan brottslighet.Regeringens skrivelseRegeringen aviserar (s. 38) att forskningen rörande denekonomiska brottsligheten skall öka. En ordning skall skapas föratt varaktigt tillgodose behovet av forskning inom detta område.Ett regeringsuppdrag har lämnats åt () att genomföra viss faktainsamling, utvärdering av åtgärderm.m. som led i en informationssatsning mot ekonomiskbrottslighet. Regeringen avser vidare att tillkalla en särskildutredare för att se över behovet av forskning om ekonomiskbrottslighet. Målet med översynen skall vara att också på längresikt få till stånd en forskning som kan bidra till atteffektivisera kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Översynen skall belysa hur resurser som satsas på detta områdebäst skall användas för en verksamhet av hög vetenskapligkvalitet och samhällsrelevans.I skrivelsen (s. 40) aviserar regeringen vidare en effektivarestyrning och uppföljning av myndigheternas verksamhet. Detkrävs, anser regeringen, ett utvecklings- och utredningsarbetehos myndigheterna i enlighet med preciserade uppdrag somregeringen har gett eller kommer att ge när det gäller kampenmot den ekonomiska brottsligheten. Vid sidan härav kan, anförsdet, myndigheterna i stor utsträckning själva effektiviserakampen mot den ekonomiska brottsligheten genom åtgärder som desjälva kan ta initiativ till och bestämma om. Regeringen anseratt det är mycket viktigt att myndigheterna sätter i gång ettsådant utvecklingsarbete där de inom ramen för sina befogenheterutvecklar och höjer sin effektivitet i fråga om ekonomiskbrottslighet. Regeringen kommer att ta in riktlinjer om detta iplaneringsdirektiv, regleringsbrev och andra instrument som styrmyndigheternas verksamhet.Utskottets övervägandenUtskottet delar den uppfattning som framförs i motionen och iskrivelsen om att samhällets kunskapsnivå när det gäller denekonomiska brottsligheten måste höjas. är kunskapernaotillräckliga om exempelvis den ekonomiska brottslighetensformer och konsekvenser. För framtiden behövs det ett betydligtbättre underlag för att samhället fortlöpande skall kunna följautvecklingen av den ekonomiska brottsligheten och efter handsätta in lämpliga och effektiva motåtgärder. Utskottet välkomnardärför de i skrivelsen aviserade åtgärderna när det gäller ökadforskning. Utskottet anser att önskemålet härom i motion Ju222får anses tillgodosett. Motion Ju222 avstyrks i nu behandladdel.Såvitt gäller yrkandet i motionen om att myndigheterna skallbedriva ett intensivt utvecklings- och utvärderingsarbeterörande den ekonomiska brottsligheten anser utskottet i likhetmed motionärerna och regeringen att detta är en viktig fråga.Något särskilt uttalande från sida är emellertidenligt utskottets mening inte nödvändigt. Yrkandet får ansestillgodosett genom vad som anförts i skrivelsen om attregeringen har för avsikt att genom riktlinjer ge myndigheternai uppdrag att genomföra åtgärder i enlighet med regeringensstrategi. Motion Ju222 avstyrks även i nu berörd del.Revisorernas roll m.m.MotionenI motion Ju24 (m) begärs att det inte skall införas någonskyldighet för revisorer att till åklagare anmäla ekonomiskbrottslighet som förekommit i ett aktiebolag. I motionen begärsvidare att det bör övervägas att ge Patent- ochregistreringsverket förutsättningar att aktivt granska ochanmäla brott i anslutning till de förhållanden som revisornskall anmärka på i revisionsberättelsen. Inom verket bör fördetta ändamål finnas jurister med erforderlig utbildning.BakgrundRevisionsplikt åvilar i huvudsak aktiebolag, ekonomiskaföreningar, banker och försäkringsbolag samt vissa handelsbolag.Regler om aktiebolag finns in aktiebolagslagen (1975:1385;ABL). I aktiebolag som har ett aktiekapital överstigande enmiljon kronor skall finnas fyra bolagsorgan, nämligenbolagsstämma, styrelse, verkställande direktör och revisorer. Imindre bolag behöver inte verkställande direktör utses (8 kap.3 §). ABL:s kompetensfördelning mellan bolagsorganen äravsedd att åstadkomma en balans mellan bolagens olika organ samtmellan å ena sidan majoriteten bland aktieägarna och å andrasidan minoriteten och enskilda aktieägare. En närmareredogörelse för de olika bolagsorganens uppgifter och ansvarfinns i lagutskottets betänkande 1993/94:LU32 s. 15 f.För aktiebolag föreskrivs i aktiebolagslagen att minst en avbolagsstämman utsedd revisor skall vara auktoriserad ellergodkänd revisor. Större bolag och alla börsnoterade företagskall alltid ha en auktoriserad revisor. Ett auktoriserat ellergodkänt revisionsbolag kan utses i stället för auktoriseradrespektive godkänd revisor. Revisorerna har till uppgift attgranska styrelsens och verkställande direktörens förvaltning ochbolagets räkenskaper. Revisorerna utses normalt avbolagsstämman.Riksdagen har antagit nya regler för godkända ochauktoriserade revisorer. De nya reglerna innebär bl.a. enskärpning av kraven på utbildningstidens längd för att man skallkunna få auktorisation eller godkännande som revisor. Prövningenoch tillsynen av revisorerna sker i statlig regi, och en nymyndighet, , skall inrättas och ha hand omrevisorsfrågorna (prop. 1994/95:152, NU23, rskr. 315).Patent- och registreringsverket () är en avgiftsfinansieradcentral förvaltningsmyndighet för ärenden om bl.a. aktiebolagoch utländska företagsfilialer i samt enskildanäringsidkare, handelsbolag, kommanditbolag, ekonomiskaföreningar, bostadsrättsföreningar och näringsdrivande ideellaföreningar och stiftelser. Verket för även register övernäringsförbud och tillfälliga näringsförbud. I proposition1994/95:189 har föreslagits att det hos PRV skall föras ettcentralt register över fysiska personers och dödsbons konkurser.Vidare föreslås att uppgifter om konkursförvaltare ochtillsynsmyndighet i såväl fysiska som juridiska personerskonkurser registreras hos verket. Härigenom kommer en samladkonkursregistrering att finnas hos PRV.