bet · GI01FiU20 · 1995-05-30 00:00:00 — Om möjligheterna till privatföretagande på det område som varit förbehållet kommunalaförvaltningar eller bolag ökar kan det dels leda till lägre kostnader förkommunerna, dels uppmuntra nyföretagande.En bättre fungerande arbetsmarknadDen borgerliga regeringen genomförde ett antal strategiska förändringar iarbetsrätten av särskild betydelse för de mindre företagen. Dessa besluttillhör dem som revs upp i den socialdemokratiska återställarpolitiken hösten1994. har regeringen nu i praktiken medgivit att arbetsrätten intefungerar tillfredsställande i och med att en korporativt sammansatt nyarbetsrättskommitté tillsattes för sedan.Utskottet föreslår att de regler som den borgerliga regeringen drev igenomutan dröjsmål återinförs. Rätten till visstidsanställningar -- som kan gemånganya jobb -- bör således utvidgas från 6 . Detsamma skall gällarätten till provanställningar. Den fackliga vetorätten mot entreprenaderavskaffas. Arbetsgivaren bör också få undanta två nyckelpersoner frånturordningsreglerna.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla vikten av att lönebildningenfungerar väl i den nu pågående starka uppgångsfasen. Det öppnar möjligheterförökade arbetstillfällen. Förutsättningen är emellertid att löneutvecklingenståri samklang med produktivitetsutvecklingen inom skilda verksamheter och påskilda arbetsplatser. Om höga lönekrav skulle drivas igenom med åtföljandekompensationskrav i andra sektorer finns stor risk att uppgången bryts iförtidav inflationstendenser. Det dåliga arbetsmarknadsläget borde motverkauppkomsten av sådana krav, men lönebildningen måste även vid en starkt växandesysselsättning bidra till fortsatt låg inflation. Även i detta sammanhangfinnsdet anledning att vara orolig för de samlade återverkningarna av den nuvarandeinriktningen av skattepolitiken. Det hade varit mindre risker för störningaroch kompensationskrav om budgetsaneringen fått en, även från dennautgångspunkt, bättre sammansättning. Det ställer stora krav på löntagarnasansvarskänsla att kunna förena sjunkande ersättning efter skatt avförvärvsarbete med kraftigt stigande sysselsättning.Det är även viktigt att flexibiliteten på arbetsmarknaden ökar.Lönebildningen måste främja rekrytering av ny arbetskraft men också karriärocharbetsbyten. Lönesättningen måste vara sådan att unga människor har störremöjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Avregleringen på arbetsmarknadenmåste fortsätta med bl.a. reformering av arbetsrätten.För att öka sysselsättningen och pressa tillbaka arbetslösheten krävs enbättre fungerande arbetsmarknad med god rörlighet, både geografiskt ochyrkesmässigt. Utskottet avvisar därför den av regeringen och Centernföreslagnaminskningen av starthjälpen (flyttstödet).Riksbankens ställning och konvergensprogrammetNär det gäller penningpolitiken vill utskottet framhålla vikten av attRiksbankens självständighet förstärks. En ökad självständighet för Riksbankenskulle sannolikt minska trycket på de långa räntorna och därmed behovet av atthöja de korta.Den 1 januari 1994 gick EU in i den andra förberedelsefasen inför denekonomiska och monetära unionen (EMU). Redan under innevarande fas ställs kravpå den och att sträva efter att uppnå vissa mål,de s.k. konvergenskriterierna. ställer upp tak för denoffentliga sektorns finansiella underskott respektive bruttoskuld, för delångaräntorna, inflationen och växelkurssvängningarna. Som utskottet ser det måsteSverige ha ambitionen att uppfylla samtliga dessa kriterier. Motdenna bakgrund ställs det därför nu stora krav på att regeringen utarbetar ettväl genomtänkt konvergensprogram.Sammanfattningsvis innebär utskottets ställningstagande till riktlinjernaför den ekonomiska politiken att utskottet avstyrker propositionensriktlinjer.Vad utskottet har anfört om riktlinjer för den ekonomiska politiken medanledning av motionerna Fi31 (m), Fi32 (fp), Fi35 (kds) och Fi40 (m) börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Som utskottet ser det lämnas i motionerna Fi33 (v) yrkande 1 och Fi34 (mp)yrkandena 1 och 3 inte några väsentliga bidrag till hur riktlinjerna för denekonomiska politiken bör utformas. Med hänvisning härtill avstyrks dessamotionsyrkanden.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med avslag på proposition 1994/95:150 bilaga 1 yrkande 1 ochmotionerna 1994/95:Fi33 yrkande 1 och 1994/95:Fi34 yrkandena 1 och 3 och medanledning av motionerna 1994/95:Fi31 yrkandena 1 och 20, 1994/95:Fi32yrkande 1, 1994/95:Fi35 yrkande 1 och 1994/95:Fi40 yrkandena 1 och 2godkänner vad utskottet anfört och som sin mening ger regeringen detta tillkänna,2. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken till inriktning av den ekonomiska politiken börjar med "De flesta"och slutar med "samt Fi40 (m) yrkandena 1 och 2" bort ha följande lydelse:InledningVid fastläggandet av inriktningen av den ekonomiska politiken i januari i årframhävde regeringen "tre hörnstenar" för den ekonomiska politiken: saneringavstatsfinanserna, bekämpning av arbetslösheten och en rättvisfördelningspolitik. I finansplanen betonades också att dessa hörnstenar hängerihop. Om inte arbetslösheten sjunker ordentligt kommer statsfinanserna attvarautsatta för ett fortsatt starkt negativt tryck; om intebudgetsaneringspolitiken upplevs som rättvis kommer den ekonomiska politikenoundvikligen att misslyckas -- den vinner ingen acceptans hos människor, ochdåkommer alla prognoser om privat konsumtion, privat sparande och tillväxt attgåom intet. Utskottet vill understryka att de "tre hörnstenarna" ävenfortsättningsvis gäller. Politiken bör ha som riktmärke att utifrån rättvisafördelningsprinciper sanera statsfinanserna, minska arbetslösheten ochbefordraen uthållig ekonomisk utveckling. Den absolut viktigaste uppgiften är att fåner arbetslösheten.Förutsättningarna för den ekonomiska politiken har förbättrats. Den realaekonomin blir allt starkare, trots turbulensen på finansmarknaderna. Detgälleremellertid att utnyttja de möjligheter som erbjuds på ett korrekt sätt. Denpolitik som regeringen presenterar i årets kompletteringsproposition är enligtutskottets uppfattning otillräcklig och på avgörande punkter direkt felaktig.Den utan jämförelse allvarligaste bristen i regeringens proposition ärfrånvaron av åtgärder för att få bort massarbetslösheten.De kommunala frågorna behandlas i betänkande 1994/95:FiU19. Utskottet villemellertid här framhålla att den indragning av kommunpengar som en uteblivenkompensation för egenavgifternas effekter innebär, är ett angrepp på den"välfärdsstatens kärna" regeringen själv sagt sig vilja slå vakt om. Åtgärdenär därtill ett hårt slag mot kvinnojobben. Det är häpnadsväckande att en sådanpolitik presenteras av en regering som säger sig stå för en avanceradjämställdhetspolitik.Utskottets förslag till inriktning av den ekonomiska politikenDet primära målet för den ekonomiska politikenDen inriktning av politiken som krävs måste framför allt inriktas på attfå ner arbetslösheten till anständiga nivåer, så snabbt som möjligt under 5 %.Enligt utskottets uppfattning står det utom allt tvivel att det ärsysselsättningspolitiken som inrymmer nyckeln till en långsiktigt hållbartillväxt, sundare statsfinanser och en rättvisare fördelning. Inriktningen avpolitiken kan inte bygga på ett forcerat konvergensprogram, med sikte påsvenskt deltagande i , som sätter prisstabilitet och höga räntor framförökad sysselsättning och ökad produktion.Finans- och penningpolitikenUtskottet gör bedömningen att någon ytterligare åtstramning avfinanspolitiken, utöver vad beslutade med anledning av åretsbudgetproposition, inte nu är nödvändig. Det betyder att de ytterligarebudgetförstärkningar som regeringen föreslår inte är nödvändiga. De kraftfullainsatserna och våren för att sanera budgeten har fått önskadeffekt på budgeten. De har emellertid inte avspeglats i en sjunkande räntenivåoch en stärkt kronkurs. Det förklaras av att utvecklingen på finansmarknadernahar en mycket svag koppling till den realekonomiska utvecklingen.Finans- och penningpolitiken präglas av en svår balansgång mellan önskemålenom snabb budgetförstärkning å ena sidan och ökad aktivitet på hemmamarknaden åandra sidan. I den mån ytterligare budgetförstärkningar inte har negativaåterverkningar på aktiviteten på hemmamarknaden eller negativa socialaeffekterbör de naturligtvis genomföras för att minska statsskulden ochräntebelastningen. tillkommer en ökning på inkomstsidan i statsbudgeten --utöver vad som antogs i budgetpropositionen -- motsvarande drygt 32 miljarderkronor för innevarande budgetår och för kommande budgetår.Uppgången i den reala ekonomin stärker statens finanser. Mot den bakgrundenföreslår utskottet, i likhet med vad som framförs i motion Fi33 (v), enutformning av finanspolitiken som ger en mer expansiv effekt än den avregeringen föreslagna politiken, dels via en mer aktiv fördelningspolitik somstärker köpkraften hos grupper med hög konsumtionsbenägenhet, dels genomriktade stimulanser till bl.a. tjänstesektorn motsvarande ca 10 miljarderkronor.Den ekonomiska politiken störs ständigt av oron på finansmarknaderna.Realräntan är för hög och kronan för svag. En mer balanserad utveckling avsvensk ekonomi förutsätter en sjunkande realränta. Enligt utskottets mening ärdet emellertid inte möjligt att uppnå denna målsättning med den penningpolitiksom bedrivs . högräntepolitik bidrar till att skapaförutsättningar för kontinuerligt stigande långräntor. Den nuvarandeinriktningen av penningpolitiken kan inte accepteras. Utskottet återkommerlängre fram i betänkandet till frågan om vilka krav som måste ställas påpenningpolitiken.En politik för låg inflationUtskottet delar regeringens uppfattning att prisutvecklingen måste hållasunder kontroll. En höginflation snedvrider ekonomin och får negativafördelningspolitiska konsekvenser. Men den uppfattning om inflationensbetydelse för långsiktig tillväxt som presenteras i propositionen är alldelesför förenklad. Den ekonomiska politiken måste ta hänsyn till vissamålkonflikter mellan tillväxt och sysselsättning å ena sidan samt valuta- ochprisstabilitet å andra sidan. Inflationen bör inte långsiktigt överstiga dennivå som motsvarar ett genomsnitt för våra viktigaste handelspartners.Tillfälliga avvikelser måste emellertid tolereras. En ekonomisk politik sominte tar hänsyn till detta bidrar till stora kostnader i form av bortfallenproduktion och social utslagning av grupper med små materiella resurser.Erfarenheten från våra grannländer i är att den typ av prisstabilitetsom regering och riksbank förespråkar är oförenlig med arbetarrörelsenssysselsättningsambitioner.Den antiinflationspolitik som utskottet förordar och som står iöverensstämmelse med vad som sägs i motion Fi33 (v), tar i stället sikte påatt prisökningar kan hållas tillbaka om vi underlättar för produktionsökningarpå marginalen, förenklar och förbilligar sysselsättningsökningar, raderarflaskhalsar vad gäller arbetskraftsutbudet och skapar tillgång på kompetensochriskvilligt kapital i små och medelstora företag. måste satsa mer påframtidsnäringarna -- på informationsteknologi, på miljöteknik och nyenergiteknik. måste vi bättre utnyttja våra komparativa fördelar:kvalificerad arbetskraft, rörlighet och en välutvecklad teknisk och socialinfrastruktur. En sådan inriktning på prispolitiken är förenlig med fullsysselsättning och höga sociala anspråk på offentlig verksamhet ochtransfereringar.SysselsättningspolitikenSom nämnts ser utskottet det som ett oavvisligt krav att arbetslöshetenpressas ner ordentligt. I motion Fi33 (v) föreslås i detta sammanhang intebara kortsiktiga arbetsmarknadspolitiska insatser utan också mer omfattandeinvesteringsprogram för gröna jobb och riktade arbetsgivaravgiftssänkningar.Att minska skatten på arbete och öka skatten på miljöskadlig verksamhet är ettsteg på vägen mot skatteväxling. Utskottet tillstyrker denna inriktning avsysselsättningspolitiken.Arbetsmarknadspolitiken kan inte ensam bära ansvaret för att upprätthållasysselsättningsnivåerna; till det krävs också en övergripande ekonomiskpolitikoch en långsiktig strategi för en hållbar ekonomisk utveckling. Ingredienser ien sådan långsiktig ekonomisk-politisk strategi är bl.a.bostadssaneringsinsatser, skatteväxling, riktade arbetsgivaravgiftssänkningarför att stimulera sysselsättningen i delar av tjänstesektorn ochavslutningsvisstörre utbildningssatsningar. Utskottet föreslår vidare att en framtidsfondinrättas, finansierad med vinstavsättningar från det privata näringslivet. Ensådan framtidsfond skall framför allt utnyttjas för kompetensutveckling avarbetskraft, för att trygga jobben och höja produktiviteten. När det gällermerkortsiktiga insatser bör, som också föreslås i motion Fi33 (v), bl.a. åtgärdervidtas som begränsar och fördyrar de omfattande övertidsuttagen ochobligatoriska ungdomspraktikantplatser i större företag.Arbetstiderna måste ingå som en integrerad del i diskussionerna om hurarbetslöshetsfrågan kan lösas och hur framtidens arbetsliv kommer attgestaltas. Som utskottet ser det bör arbetstiden få sjunka för att ge utrymmeför fler jobb, rikare liv och högre produktivitet. Staten måste på olika sättstimulera och underlätta företags och institutioners försöksverksamhet medkortare arbetsdag. En rimlig målsättning är att vi skall kunna uppnå sjutimmars arbetsdag 1997.Ett omfattande program för gröna investeringar med en total volym påca för bättre förutsättningar för att bygga upp detuthålliga samhället bör genomföras. är det naturligtvis en radförändringar som måste komma till stånd om vi skall uppnå detkretsloppsbaserade samhället, bl.a. när det gäller lagstiftning, ekonomiskastyrmedel och forskningspolitik.Vad utskottet här framfört innebär en god överensstämmelse med utformningenav de riktlinjer för den ekonomiska politiken som redovisas i motion Fi33 (v).I motion Fi34 (mp) framförs synpunkter på miljöpolitiken som utskottet imånga avseenden kan dela. Förslag i motionen till lösning av den nu aktuellakrisen i den svenska ekonomin saknar emellertid enligt utskottets meningrealism.Det förslag till inriktning av den ekonomiska politiken som framförs ipropositionen och i motionerna Fi31 (m), Fi32 (fp), Fi34 (mp) ochFi35 (kds) avvisas av utskottet.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med avslag på proposition 1994/95:150 bilaga 1 yrkande 1 ochmotionerna 1994/95:Fi31 yrkandena 1 och 20, 1994/95:Fi32 yrkande 1,1994/95:Fi34 yrkandena 1 och 3, 1994/95:Fi35 yrkande 1 och 1994/95:Fi40yrkandena 1 och 2 godkänner vad som förordats i motion 1994/95:Fi33 yrkande 1och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken till inriktning av den ekonomiska politiken börjar med "De flesta"och slutar med "samt Fi40 (m) yrkandena 1 och 2" bort ha följande lydelse:Den ekonomiska politiken måste underställas ekologiska, sociala, kulturellaoch demokratiska målsättningar. Utskottet vill i detta sammanhang särskiltframhålla vad som anförs i motion Fi34 (mp) och även vad anfördei anslutning till utskottets behandling av budgetpropositionen(1994/95:FiU10 s. 98--99).Den ekonomiska krisen måste angripas på ett både djupare och bredare sätt änvad som sker . Statens nuvarande ekonomiska problem beror bl.a. påföljande sex orsaker: (1) en fastlåsning vid en felaktig struktur på t.ex.pensions-, arbetstids- och skatteområdena, (2) en underfinansieradskattereform, (3) avsaknad av tillräckliga spelregler för den snabbt växandeinternationella penning- och valutamarknaden, (4) en överkonsumtion som pågåttunder och särskilt under den senaste högkonjunkturen, (5) det grovamisstaget att knyta kronan till ecun och i samband därmed det orimligaförsvaret av den fasta växelkursen och (6) felaktig inriktning avinvesteringar inom både näringsliv och offentlig sektor, vilket bl.a. letttillatt framtidsbranscher är underutvecklade och företagandet otillräckligt.Den ekonomiska politiken måste vid utformningen av åtgärder utgå frånmarknadsekonomiska principer och synsätt. Men utskottet vill understryka attdetta aldrig får innebära att en regering i sin politik helt styrs avmarknadskrafterna. Leder marknadskrafterna oss bort från de mål som härangivits måste åtgärder sättas in för att korrigera marknaden. Detmarknadsekonomiska systemet får inte, som det ofta hävdas i den ekonomiskadebatten, upphöjas till ett högre väsen som alltid har rätt.Inriktningen av den ekonomiska politiken har varit, och är i huvudsakfortfarande -- med den politik som förordas i kompletteringspropositionen --att ensidigt åstadkomma en snabb ekonomisk tillväxt i traditionell mening. Ensådan inriktning av politiken leder med stor sannolikhet till ökadmiljöförstöring och avvisas därför av utskottet.Det är utskottets uppfattning att finanspolitiken måste inriktas på attsnabbt sanera statens finanser och skapa förutsättningar för en växande privatsektor med fler små, medelstora eller kooperativa företag. Detta skall ske påett sådant sätt att ett resurs- och energieffektivt produktionssätt främjasochså att sysselsättningen ökar. Arbetslösheten medför mycket stora kostnader församhället, staten och de drabbade. Bekämpningen av arbetslösheten måste därförvara en viktig del i finanspolitiken.Mot denna bakgrund föreslår utskottet en skatteväxling där skatt på arbeteersätts med skatt på energi och miljö. Därigenom stimuleras tjänste- ochmiljörelaterade sektorer av ekonomin. Med hänsyn till miljösektornsförhållandevis snabba tillväxt internationellt sett och att såväl miljö- somtjänstesektorn i är förhållandevis underutvecklade, bör en sådanskatteväxling medföra ett ökat företagande och en ökad sysselsättning.Utformningen av det konkreta förslaget till skatteväxling framgår av densammanfattning av partimotion som tidigare redovisats ibetänkandet.Utskottet vill vidare understryka vikten av att företagandet gynnas så attfler arbetstillfällen skapas. Inriktningen måste vara ökad miljöanpassning ochett mänskligare samhälle. måste den alltmer nödvändigaarbetstidsförkortningen genomföras, vilket i sig ger ytterligarearbetstillfällen. En sådan utveckling förbättrar också skatteunderlaget ochgeren starkare finansiering av välfärdsprogrammen inom den offentliga sektorn. Denya jobben bör komma inom små och medelstora samt kooperativa företag. Dettaförutsätter en politik som underlättar företagande både vad gäller regelverkoch beskattning. Kvinnligt företagande liksom företagande bland invandrareskall på olika sätt stimuleras. Utskottet delar även den uppfattning somframförs i motion Fi34 (mp) att riktade stimulansåtgärder bör vidtas för attpåskynda utvecklingen av näringslivet inom miljö- och energisektorerna.Finanspolitiken måste vidare, på grund av den svåra situation som den svenskaekonomin hamnat i, inriktas mot ökade besparingar i den offentliga sektorn.Utskottet vill dock här understryka att välfärdens kärnområden -- vård, omsorgoch skola -- måste undantas för att klara sådana övergripande mål som socialrättvisa, livskvalitet och hög sysselsättningsnivå. Besparingarna bör iställetinriktas mot bl.a. de mycket höga utgifterna för ett militärt försvar somnumera framstår som helt omotiverade och mot bidrag och ersättningar tillenskilda och företag som kan klara sig ändå. Utskottet återkommer senare ibetänkandet till de nödvändiga besparingarnas sammansättning.De ökande klyftor som skulle bli följden av regeringens förslag anserutskottet kommer att leda till en rad negativa konsekvenser för samhället.Balans och harmoni i samhället är en grund för ett effektivt samhälle där bådemänskliga och andra resurser används på ett bra sätt. Med ökande klyftor ökarockså känslan av utanförskap. Delaktigheten i samhällsbygget minskas, våld ochdrogmissbruk ökar. Arbetslösheten är i detta perspektiv något som med olikamedel måste åtgärdas. Den långtgående skatteväxling som utskottet föreslårtillsammans med sänkt normalarbetstid är en framkomlig väg att både minskaarbetslösheten, öka jämställdheten och komma till rätta med sociala ochekologiska problem.Utskottet tillstyrker med det anförda yrkandena 1 och 3 i motion Fi34 (mp).Därav följer att den i propositionen föreslagna inriktningen av den ekonomiskapolitiken avstyrks. Detsamma gäller motionerna Fi31 (m) yrkandena 1 och 20,Fi32 (fp) yrkande 1, Fi33 (v) yrkande 1, Fi35 (kds) yrkande 1 ochFi40 (m) yrkandena 1 och 2.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med avslag på proposition 1994/95:150 bilaga 1 yrkande 1 ochmotionerna 1994/95:Fi31 yrkandena 1 och 20, 1994/95:Fi32 yrkande 1,1994/95:Fi33 yrkande 1, 1994/95:Fi35 yrkande 1 och 1994/95:Fi40 yrkandena 1och 2 godkänner vad som förordats i motion 1994/95:Fi34 yrkandena 1 och 3 ochsom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. Miljö och ekonomi (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken börjar med "Enligt utskottets" och slutar med "yrkandet avstyrks"bort ha följande lydelse:Utskottet instämmer i vad som sägs i motion Fi34 (mp) yrkande 2 attmiljöskulden inte skall tillåtas öka. Tvärtom bör den minskas till ettminimum. Den motsättning som finns mellan detta krav och den traditionelltensidiga målsättningen att maximera tillväxten, förtjänar att uppmärksammasbetydligt mer än vad som görs . Det måste ses som mycket anmärkningsvärtatt miljöskulden fortsätter att öka med i stort sett oförändrad takt, trots deändå betydande miljöpolitiska insatser som gjorts . Dettatorde bl.a. bero på att den övergripande ekonomiska politiken inte itillräcklig utsträckning tar hänsyn till förslitning av natur och miljö ochdendärav växande miljöskulden.Vad utskottet här anfört om den växande miljöskulden bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande miljö och ekonomiatt med bifall till motion 1994/95:Fi34 yrkande 2 och med avslag påmotion 1994/95:Fi32 yrkande 4 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,5. Penningpolitiken (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubrikenPenningpolitiken börjar med "Utskottet delar inte" och slutar med "avstyrksav utskottet" bort ha följande lydelse:Utskottet instämmer i den kritik mot högräntepolitik som framförsi motion Fi33 (v). De successiva räntehöjningarna driver upp priserna ochskapar förväntningar om ytterligare höjningar. Höjningarna under förstakvartalet har fått genomslag på boendekostnaderna i konsumentprisindex ochvar den främsta orsaken till att priserna passerade i årstakt. Deuppdrivna korta räntorna medför höga räntekostnader, framför allt för statenmen också för små och medelstora företag som är beroende av kortfristigakrediter för sin verksamhet. Detta dämpar aktivitetsnivån.Riksbanken bortser helt från de sysselsättningsmässiga konsekvenserna av sinpolitik. Enligt utskottets mening bör bekämpningen av arbetslösheten varaöverordnad prisstabiliseringsmålet. Det är en orimlig tanke att ett statligtorgan enbart skall inrikta sig på en storhet, prisstabiliseringsmålet, ochbortse från alla andra som ur välfärdssynpunkt är minst lika viktiga. Detmotverkar möjligheterna att föra en stram finanspolitik eftersom de successivaräntehöjningarna driver upp underskottet i statsfinanserna.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi33 (v) yrkande 57 anserutskottet att som sin mening bör ge regeringen ochriksbanksfullmäktige till känna.