bet · GI01NU17 · 1995-03-23 00:00:00 — 1994/95NU17ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1994/95:100 bilaga 8() littera D (vissa centrala myndigheter)punkt 3, littera F (och åtgärder för att stärkadet finansiella systemet) och littera I (övriga ändamål)punkt 6,dels -- helt eller delvis -- 18 motioner från allmännamotionstiden.Skatteutskottet har avgivit yttrande (1994/95:SkU5y) i ärendet(se bilaga). Utskottet tillstyrker regeringens förslag när det gälleranslag till och . Motionermed krav på bankgarantiavgift avstyrks av utskottet, eftersom ensådan avgift kan förväntas dels avskräcka nyetableringar påbankmarknaden, dels få betalas av bankkunderna. Utskottetförordar att återvinning av bankstödet i stället skall ske genomavyttring av Nordbanken samt av de tillgångar som förvaltas avSecurum och Retriva. I tre reservationer (fp, kds; c; v) begärsatt regeringen skall återkomma med förslag till olikautformningar av en bankgarantiavgift.Något nytt initiativ av beträffande den föreståendeförsäljningen av Nordbanken är enligt utskottets uppfattninginte erforderligt. Vikten av en sådan privatisering betonas i enreservation (m, fp, kds), där statens dubbla roller somlagstiftare och ägare kritiseras. I två andra reservationerförordas en stegvis försäljning av Nordbanken (c) resp. attNordbanken skall vara kvar i statens ägo (v, mp).Utskottet avstyrker även motionsförslag om att Nordbankenskall användas för att påverka konkurrensen på bankmarknaden.Härvid hänvisas till de generella åtgärder för att främjakonkurrensen som redan har vidtagits och till att regeringen haraviserat om ytterligare åtgärder. Vidare anför utskottet att detankommer på och ledning att svara för dennärmare utformningen av bankens verksamhet. I en reservation (v,mp) förordas att Nordbanken skall ges i uppdrag att aktivtkonkurrera med räntevillkor och kreditgivning.Mot bakgrund av att regeringen planerar att tillsätta enutredning om bankkrisen och att vidtagit enrad åtgärder på området avstyrker utskottet även motioner omstyrelsens ansvar, vårdslös kreditgivning och bankernasinternkontroll. Krav på förändringar av reglerna för bankernasförlustavdrag avvisas med hänvisning till att bankerna bör hasamma regler som övriga företag och att det ankommer påFinansinspektionen att ge föreskrifter om hur bankerna skallvärdera sina tillgångar. I proposition 1994/95:100 bilaga 8 ()framlägger regeringen förslag om anslag m.m. under sjundehuvudtiteln för /96. Under här angivna rubrikerföreslås följande:D 3. (s. 92)att till för /96anvisar ett ramanslag på 150 463 000 kr.F. och åtgärder för att stärka detfinansiella systemet (s. 126)att godkänner inriktningen av de besparingsåtgärderinom området och åtgärder för att stärka detfinansiella systemet för budgetåren 1997 och 1998 som regeringenförordat i avsnittet Inledning.F 1. (s. 133)att riksdagen1. godkänner att den övergripande målsättningen förverksamheten inom ansvarsområde skall vara ienlighet med vad regeringen förordar i avsnittet Slutsatser,2. till för /96 anvisar ettramanslag på 16 500 000 kr.F 2. Åtgärder för att stärka det finansiella systemet(s. 136)att till Åtgärder för att stärka det finansiellasystemet för /96 anvisar ett förslagsanslag på1 000 kr.I 6. Statliga ägarinsatser m.m. i Nordbanken (s. 150)att till Statliga ägarinsatser m.m. i Nordbanken /96 anvisar ett förslagsanslag på . De motioner som behandlas här är följande:1994/95:Fi208 av () såvitt gäller yrkandena attriksdagen2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ett system med normränta och buffertfondatt användas i samband med lån i hypoteksinstitut,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inte sälja Nordbanken,4. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att använda Nordbanken till att få ned räntan,5. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att i Nordbankens regi inrätta en räntefrisparlåneverksamhet.1994/95:Fi211 av m.fl. (fp) såvitt gälleryrkandet (18) att hos regeringen begär förslag ombankgarantiavgift i avvaktan på ikraftträdande av eninsättarförsäkring enligt vad som anförts i motionen.1994/95:Fi216 av m.fl. (kds) såvitt gälleryrkandet (16) att i enlighet med vad i motionenanförts beslutar om bankavgift.1994/95:Fi219 av m.fl. (c) såvitt gälleryrkandena att riksdagen20. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om försäljning av Nordbanken,21. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om införande av en återbetalningsplan i form av enbankavgift.1994/95:N202 av m.fl. (mp) såvitt gälleryrkandet (8) att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av bankkrediter tilllöpande verksamheter.1994/95:N206 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omförändringar i banklagstiftningen.1994/95:N208 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett samlat grepp över internkontrollen inombanker m.fl. finansinstitut.1994/95:N210 av och (båda mp) variyrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att Nordbanken bör förbli i statlig ägo,2. beslutar att ägardirektiv till Nordbanken skall vara attverka för lågt räntegap och låg ränta.1994/95:N226 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen1. hos regeringen begär förslag om hur stor del som kaninbetalas till statskassan av de vinster bankerna haft genomstatens garanti,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en utredning om bankernas förlustavdrag påfastigheter,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om användandet av Nordbanken i konkurrenshöjande syfte.1994/95:N227 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om återvinning av bankförluster.1994/95:N248 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom återkrav av bankstödet och försäljning av Nordbanken samt omförändring av bankstrukturen.1994/95:N257 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om insättargaranti för bankkunder.1994/95:N272 av m.fl. (v) såvitt gälleryrkandet (7) att hos regeringen begär att dettillsätts en utredning om Nordbankens kreditgivning enligt vadsom anförts i motionen.1994/95:N273 av m.fl. (fp) såvitt gälleryrkandet (4) att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att öka konkurrensen ibanksektorn.1994/95:N275 av m.fl. (v) såvitt gälleryrkandet (6) att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kapitalförsörjningen.1994/95:N278 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omutredning om kunskapskrav.1994/95:N295 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om bankernas ansvar ochåtervinnande av skattemedel.1994/95:N296 av () vari yrkas att riksdagen1. hos regeringen begär förslag till skärpt lagstiftninggentemot oförsvarlig långivning,2. hos regeringen begär förslag till skärpt lagstiftning ombevarande av underlagsmaterial vid beslut om långivning. Bakgrund om den finansiella krisenInledningUnder har finansiella systemgenomgått en allvarlig kris. Beskrivningar av krisens bakgrundoch förlopp har lämnats i flera olika sammanhang. Denförutvarande regeringen har i propositioner och i särskildaskrivelser till redogjort för kreditmarknadensutveckling, för hur olika banker påverkats av krisen och för deåtgärder som vidtagits för att stärka det finansiella systemet(prop. 1992/93:135, skr. 1993/94:61, prop. 1993/94:100 bil. 8,skr. 1993/94:238). Statliga utredare samt fristående forskareoch skribenter har också publicerat rapporter om finanskrisen.Även i årets budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 1 och 8)samt långtidsutredning (SOU 1995:4) behandlas dessafrågor. Vidare har gett ut skriftenUt ur krisen, som innehåller en redovisning av 1990-taletsfinanskris och regeringens bankpolitik. Mot denna bakgrundbegränsar sig utskottet här till att lämna en översiktligbeskrivning av krisen och de åtgärder som vidtagits.Fram till mitten av 1980-talet var de svenska kredit- ochvalutamarknaderna föremål för omfattande regleringar. Deavregleringar som därefter genomfördes sammanföll med enlångvarig internationell högkonjunktur under vilken hadehögre inflation och räntenivå än flertalet jämförbara länder.Realräntan var negativ, och i förening stimulerades en kraftigexpansion av kreditgivningen. Hushållens sparkvot sjönkbetydligt, och konsumtionen var ca 5 %högre än de disponibla inkomsterna. Kreditinstitutens utlåninguppgick till av bruttonationalprodukten föratt ha ökat till , vilket motsvarade en ökning medca . En betydande del av utlåningen gicktill fastighetssektorn i storstadsregionerna. Priserna påkommersiella lokaler i mer än fördubbladesunder andra . Utlåningen baserades i storutsträckning på förväntningar om fortsatt stigande priser ochinte på den avkastning som fastigheterna gav.Då de sista delarna av valutaregleringen avskaffades år 1989dämpades prisuppgången på inhemska fastigheter eftersomfastighetsbolag och institutioner i ökad utsträckning köptefastigheter utomlands. började priserna definitivtatt vända nedåt. Prisfallet förstärktes av ökade drift- ochkapitalkostnader till följd av skattereformen i kombination medstigande realräntor i takt med att inflationen dämpades.Samtidigt drabbades av en djup lågkonjunktur, vilketdels minskade efterfrågan på lokaler ytterligare, delsförsämrade låntagarnas betalningsförmåga. Nedgången i ekonominvar resultatet av en rad faktorer såväl inom landet somutomlands. De höjda räntorna i till följd avåterföreningen fick särskilt stor betydelse. De stiganderäntorna förvärrade den finanskris som utlösts av de fallandefastighetspriserna. Priserna mer än halverades på kommersiellalokaler i t.ex. Stockholm.Bankernas stora exponering mot fastighetssektorn ledde tillomfattande kreditförluster då fastighetsvärdena sjönk. Desammanlagda förlusterna beräknas tillca . Fram hadekreditförlusterna i moderbankerna under en följd av år legatunder av utlåningen, men ökade sedan snabbt för att åren1992 och 1993 uppgå till av utlåningen. Förlusternavarierade dock kraftigt mellan bankerna. Nordbanken, inkl. GotaBank, och svarade för ungefär två tredjedelarav de totala kreditförlusterna. För bankväsendet som helhetavser ungefär hälften av förlusterna fastighetsrelateradekrediter. Förlusterna urholkade kapitalbasen, och vid utgångenav hade flertalet banker en kapitaltäckningsgrad somendast med några tiondelar översteg det lagstadgade kravet på8 %. redovisade bankerna negativarörelseresultat efter kreditförluster på sammanlagt ca 70miljarder kronor.Statsmakternas åtgärderUnder gjordes bedömningen att kreditförlusternahotade att leda till allvarliga störningar i betalningssystemetoch kreditförsörjningen. Staten utfärdade då en garanti medinnebörd att banker och vissa andra kreditinstitut skulle kunnafullgöra sina förpliktelser i rätt tid. Garantin innebärdärigenom ett skydd för insättare och andra långivare tillinstituten. Alla förpliktelser utom riskkapital i form avaktiekapital och eviga förlagslån omfattas av garantin (prop.1992/93:135, bet. I samband med beslutet om den generellagarantin bemyndigade regeringen att vidta de åtgärderi form av t.ex. garantier, lån och kapitaltillskott somerfordras för att vidmakthålla eller stärka kapitalbasen iberörda kreditinstitut. Regeringen bemyndigades vidare attrekonstruera eller avveckla institut samt att besluta omavveckling av statligt ägande som kan uppkomma i samband med attåtgärder vidtas för att stärka det finansiella systemet. Vidarebemyndigades regeringen att inrätta med uppgiftbl.a. att bereda frågor om statligt stöd.Med utgångspunkt från bemyndigande har regeringenoch beslutat om statliga stödåtgärder i form avdirekta stöd och garantier till olika institut på sammanlagt88 miljarder kronor. Av dessa har betalatsut till instituten. Nordbanken inkl. har erhållit40 miljarder kronor och inkl. Retriva 24 miljarderkronor. Som ett led i de rekonstruktioner som bedömts varanödvändiga beträffande Nordbanken och har statenövertagit samtliga aktier i dessa banker. Statens ägarfunktion inumera sammanslagna Nordbanken/samt i ochRetriva utövas av Bankstödsnämnden.Utöver nu nämnda företag har sparbanksstiftelserna, som ärhuvudägare till , erhållit statligt stöd iform av räntesubventioner på . Vidare har statengaranterat lån på . För detta erläggerstiftelserna en garantiavgift. genomfördeunder en nyemission vilken tillförde banken2,2 miljarder kronor.Även i förhållande till har staten utfärdat engaranti. Denna uppgår till och utgör ettskydd för bankens kapitaltäckning. Även betalaren garantiavgift. genomförde under hösten 1993en nyemission. Utfallet blev att aktier tecknades för3,4 miljarder kronor.Nyemissioner har också genomförts i ,och , varvidägarna tillskjutit , 5,3 miljarder kronorresp. 270 miljoner kronor.De kreditförluster som uppkommit i bankerna har i vissutsträckning samband med ekonomisk brottslighet. I riktlinjernaför bankstödet angavs att stödet inte omfattar förpliktelser somuppkommit på ett lagstridigt sätt eller är oförenliga med ensund bankverksamhet. I syfte att utreda om brott begåtts inomden finansiella sektorn bildades ensamarbetsgrupp med representanter för ,och . Ett stort antalkreditärenden har överlämnats till åklagare för ytterligareutredning. har beslutat om särskilda tillskott avresurser till arbetet mot ekonomisk brottslighet. Regeringenavser enligt uppgift att presentera en samladstrategi för samhällets åtgärder på detta område.Bankstödsnämnden m.m.I budgetpropositionen (bil. 8 s. 133) anförs attåterhämtningen i den finansiella sektorn har gått snabbare änvad som kunnat förutses och att läget synesstabilt.Det övergripande målet för verksamhet är attgenom stödåtgärder till banker och vissa andra kreditinstitutverka för att stabiliteten i betalningssystemet garanteras ochatt kreditförsörjningen tryggas. Eftersom perioden med aktivastödinsatser bedöms vara passerad bör nämndens verksamhet ,enligt regeringen, inriktas på att sköta ägarfrågorna iNordbanken, och Retriva på ett sådant sätt att så mycketsom möjligt av det stöd som utbetalats kan återvinnas.Nämndens förvaltningskostnader skall täckas genom årligaavgifter från berörda institut. Till följd av verksamhetensminskade omfattning och de generella sparkraven när det gällerstatlig konsumtion föreslår regeringen ett reducerat anslag kommande budgetåret, nämligen 16,5 miljonerkronor. Även för budgetåren 1997 och 1998 föreslås besparingarpå det aktuella anslaget med per år.Anslaget Åtgärder för att stärka det finansiella systemetbelastas med kostnaderna för bankstödet samt med de kostnadersom kan uppstå till följd av att staten måste infriagarantiåtaganden gentemot StatensBostadsfinansieringsaktiebolag, . Även inkomster i form avgarantiavgifter m.m. bokförs på anslaget. Eftersom det inte nugår att bedöma belastningen på anslaget föreslås ett formelltbelopp på 1 000 kr.Utskottet tillstyrker regeringens förslag när det gällerden övergripande målsättningen för verksamhet,anslaget till kommande budgetåret, inriktningenav de framtida besparingarna samt anslaget till åtgärder för attstärka det finansiella systemet.BankgarantiavgiftI flera motioner framförs förslag om någon form avbankgarantiavgift eller bankskatt.I motion 1994/95:Fi219 (c) betonas att staten bör tillse atten betydande del av de direkta kostnaderna för bankstödet kanåterföras till statskassan. I princip borde alla institut inombank- och finanssektorn omfattas av en skyldighet att erlägga enbankavgift. Enligt motionärerna bör avgiften inte understiga 1miljard kronor, och den bör anpassas till strävan att åstadkommaett sänkt ränteläge och krympande räntemarginaler. Motionärernaföreslår att regeringen ges i uppdrag att utreda huråterbetalningsplanen närmare bör utformas.I motion 1994/95:Fi211 (fp) begärs förslag om införande av enbankgarantiavgift i avvaktan på ikraftträdandet av eninsättningsgaranti. Enligt motionärerna är en bankgarantiavgiftmotiverad dels för att det är rimligt att statliga garantierkostar pengar, dels för att detta är ett sätt att återvinna endel av bankstödet. Regeringen har aviserat förslag om eninsättningsgaranti, men det är oklart när den kommer attinföras, sägs det i motionen.Regeringen bör återkomma med förslag om hur stor del bankernakan betala in till statskassan av de vinster som de fått genomstatens garanti, anförs det i motion 1994/95:N226 (v). Tillstatens kostnader på för bankkrisen måsteläggas de ökade kostnader som drabbat låntagare och de lägreintäkter som kommit sparare till del genom de högaräntemarginalerna, framhåller motionärerna. Enligt oberoendebedömare har bankernas intäkter ökat med 65 miljarder kronortill följd av räntemarginalerna, sägs det. Motionärerna anseratt en återföring av 1--av dessa medel kangöras under det närmaste budgetåret. Återbetalning borde skeäven från de banker som inte fått direkt penningstöd.I motion 1994/95:Fi216 (kds) föreslås -- utan närmaremotivering -- att skall besluta om en bankavgift somger staten intäkter på 1 miljard kronor.Det är angeläget att så snabbt som möjligt återvinna de pengarsom staten slussat in i bankväsendet, sägs det i motion1994/95:N257 (s). är det viktigt att förebygga nyakriser. Motionärerna föreslår att regeringen därför ges iuppdrag att skyndsamt utreda hur bankstödet kan återvinnas ochhur en insättningsgaranti skall utformas.Det direkta ansvaret för bankkrisen faller i stor utsträckningpå bankernas styrelser och ledningar, understryks det i motion1994/95:N295 (s). För att förankra den krispolitik som ärnödvändig måste regering och riksdag, enligt motionärerna,förklara för svenska folket på vilket sätt de i bankerna insattaskattemedlen kommer att återvinnas. Regeringen bör i en s.k.vitbok på ett enkelt och lättfattligt sätt förklara bankkrisensbakgrund samt klargöra hur ansvaret kommer att utkrävas frånberörda institut, menar motionärerna.I motion 1994/95:N227 (c), slutligen, konstateras att statenskostnader för bankkrisen är knutna till Nordbanken (inkl. GotaBank) och . Nordbanken har enligt motionärerna blivitöverkapitaliserad och kan sannolikt betala tillbaka1--tills det är lämpligt med enförsäljning. Även borde göra någon form avåterbetalning. I motionen föreslås vidare att de institut somdragit nytta av statens garanti --1994 skallbetala en garantiavgift om på kreditvolymen. Detta skulleenligt motionärerna ge staten årliga intäkter på 5 miljarderkronor per år.Enligt de av beslutade riktlinjerna skall bankstödetutformas så att statens insatser så långt möjligt kanåtervinnas. En avgift skall tas ut för de garantier som lämnas.Detta är reglerat i lagen (1993:765) om statligt stöd tillbanker och andra kreditinstitut.Under /94 inbetalades sammanlagt ca 295miljoner kronor i garantiavgifter från (),() och Retriva (). underinnevarande budgetår har betalats in frånFöreningsbanken och Retriva. Även kan kommaatt betala avgift, men det är beroende av när de lån som statenhar garanterat kan lösas.Samtliga institut som omfattas av den generella statligagarantin, 115 stycken, betalar avgifter för att täckaBankstödsnämndens förvaltningskostnader. Instituten betalaravgift i förhållande till sin andel av den sammanlagdabalansomslutningen för alla institut.Utskottet har behandlat frågor omåtervinning av bankstödet. avvisade påförslag av utskottet ett motionsyrkande om avgift för dengenerella bankgarantin. Utskottet hänvisade bl.a. till attgrunderna för stödet inte bör ändras och till att ettinsättarskydd förbereddes (bet. 1993/94:NU18).I december 1994 behandlade utskottet i ett yttrande tillfinansutskottet (1994/95:NU3y) ett yrkande liknande det somfinns i motion 1994/95:Fi219 (c). instämde imotionärernas uppfattning att staten bör eftersträva attåtervinna så mycket som möjligt av bankstödet. Däremot ansågutskottet inte att en begäran om en återbetalningsplan skulle hanågon större effekt. I stället är det nödvändigt att regeringeni budgetpropositionen eller i annat sammanhang för riksdagenredovisar de åtgärder som vidtagits och som planeras föråtervinning av bankstödet, anförde utskottet. Finansutskottetinstämde i näringsutskottets uppfattning och avstyrkte motionen(bet. 1994/95:FiU1). beslutade i enlighet medutskottens förslag. En reservation (c) avgavs till stöd förmotionen. Även i en annan reservation (fp) redovisades förslagom införande av en bankgarantiavgift. Motsvarande reservationerhar fogats till finansutskottets avgivna betänkande omden ekonomiska politiken och budgetregleringen (bet.1994/95:FiU10).Redan i mitten av 1980-talet rekommenderade EG sinamedlemsländer att införa insättningsgarantier. EU antog våren1994 ett direktiv om system för garanti för insättningar.Medlemsländerna skall ha införlivat direktivet senast den 1 juli1995. Genom direktivet kommer en viss harmonisering att ske avde olika nationella systemen för insättarskydd. Direktivetinnebär att ett eller flera system för insättningsgarantierskall finnas i varje land, att det skall vara obligatoriskt förett kreditinstitut som tar emot insättningar att ansluta sigtill ett garantisystem, att systemen skall uppfylla vissaminimikrav och att vissa regler skall följas i samband med attsystemet tas i anspråk.Förslag till ett svenskt system för insättningsgaranti, somuppfyller kraven i EG-direktivet, har lagts fram avFinansdepartementet i departementspromemorian Insättningsgaranti(Ds 1995:3). Promemorian remissbehandlas , ochregeringen har aviserat att en proposition skall presenteras förriksdagen . Garantin avses träda i kraftsenast . Det nu presenterade förslagetinnebär att insättningar på konto upp till 20 000 ecu (ca185 ) per insättare och bank skall omfattas av garantin.Bankerna skall svara för finansieringen genom avgifter på0,15--0,av den garanterade inlåningen. Avgiftsuttagen avsesupphöra då de fonderade medlen uppgår till av den totalagaranterade inlåningen, vilket motsvarar ca10 miljarder kronor.Inledningsvis nämndes att nyligenpublicerat , som bl.a. innehåller enbeskrivning av regeringens bankpolitik. Där sägs att politikenär inriktad bl.a. på att staten skall få tillbaka så mycket sommöjligt av de stödpengar som betalades ut under bankkrisen ochatt spararnas insättningar skall försäkras mot bankkonkurser.Återvinning av bankstödet avses ske genom försäljning avNordbanken och av de tillgångar som övertagits av ochRetriva. I skriften avvisas de förslag som väckts om att läggaen extra skatt eller avgift på bankerna. Det anförs att den baraskulle vältras över på kunderna i form av högre räntor.Skatteutskottet har beretts tillfälle att yttra sig över dehär aktuella motionerna. I sitt yttrande (1994/95:SkU5y) anförutskottet att återbetalningskraven inte bör drivas på ett sådantsätt att syftena med bankstödet helt eller delvis förfelas. Meden forcerad återbetalning finns det enligt skatteutskottetsuppfattning risk för att konkurrensförhållandena försämras ochatt gapet mellan in- och utlåningsräntor ökar. Det finns också,fortsätter utskottet, skäl att vara försiktig med åtgärder somkan leda till ökad osäkerhet om framtidsutsikterna inombankväsendet. anser mot den angivna bakgrundenatt det inte nu bör införas särskilda skatter eller avgifter isyfte att finansiera kostnaderna för bankkrisen. I en avvikandemening (m) hävdas att tydligare bör avvisa förslag ominförande av en särskild skatt eller avgift som inte kopplastill ett motsvarande insättarskydd. I andra avvikande meningar(c; fp; kds; v) förordas däremot olika former av bankskatter somkan ge staten i intäkter per år.Enligt näringsutskottets bedömning är uttalandena ibudgetpropositionen, i skriften om regeringens bankpolitik och ide olika motionerna uttryck för att det föreligger en bredpolitisk enighet om att staten skall återvinna så mycket sommöjligt av det stöd som betalats ut till bankerna.