bet · GJ01FöU1 · 1995-11-23 00:00:00 — Regeringen börges i uppdrag att mycketförutsättningslöst analysera fördelaroch nackdelar med ett kommunaltövertagande av även den fysiska delenav befolkningskyddet.Riksdagens revisorer föreslår attriksdagen ger regeringen till känna vadrevisorerna anfört om- behovet av ett nytt planeringssystemför det fysiska befolkningsskyddet somomfattar hela befolkningen i områdensom bedöms bli särskilt utsatta ihändelse av krig,- behovet av en förutsättningslös analysav fördelar och nackdelar med ettkommunalt övertagande av även denfysiska delen av befolkningsskyddet.MotionernaI motion 1994/95:Fö12 (fp) erinras omatt liberalerna i ettdecennium pläderat för en omläggning avdet svenska skyddsrumsbyggandet iområden utan sannolika mål för enangripare. Enligt motionen harskyddsrumsbyggandet inte styrts avrimliga hotbilder för framtiden. Därförär det angeläget att tillstyrkaförslaget från revisorer omatt bör begära att regeringenutformar tydliga kriterier förskyddsrumsbyggandet och att dessa börredovisas för inför detförsvarspolitiska beslutet 1996.Statens utgifter kan minska. Skyddettill människor kan bli mer rationellt.Riksdagens intentioner måste enligtmotionen äntligen få genomslag på dettaområde, där myndigheternas konservatismoch revirtänkande haft så olyckligaeffekter.I motion 1995/96:Fö8 (yrkande 12) tarFolkpartiet liberalerna åter upp fråganom skyddsrumsbyggandet. Motionenhänvisar till ingåendebehandling av frågan i sin motion1994/95:Fö12 i anledning av Riksdagensrevisorers förslag 1994/95:RR11 omskyddsrumsbyggandet. Enligt motionenbör den kommunala planeringen syftatill att separera bostadsbyggandet ochuppförandet av anläggningar som kanantas bli utsatta för fientligbekämpning. Det bör därför vara möjligtatt högst väsentligt dra ner påanslagen för byggande av skyddsrum. Demedel som frigörs bör användas t.ex.för att finansiera den ökadeutbildningen av pliktpersonal ochfrivilliga inom den civila delen inomtotalförsvaret. Vidare finns det enligtmotionen anledning att ifrågasätta attstaten direkt betalar allainvesteringar i skyddsrum. Därför bördet göras en översyn av principernaför finansiering av skyddsrum.I motion 1994/95:Fö13 av . (kds) erinras om attbefolkningsskyddet ochkrigsräddningstjänsten fr.o.m. den 1juli 1995 är en uppgift ävenunder beredskap och krig. Kommunernaskall bestämma inom vilka områden detskall finnas skyddrum och skyddadeutrymmen. Enligt motionärerna (yrkande1) bör det göras en analys överkonsekvenserna vid ett kommunaltövertagande av det fulla ansvaret förden fysiska delen avbefolkningsskyddet. Vidare erinrarmotionärerna om bristen påskyddsrumsplatser och den tid som detskulle ta att bygga bort denna. Därförär det viktigt (yrkande 2) att utarbetaen nationell plan över hur helabefolkningen skall skyddas i händelseav krig. I motionen föreslås även(yrkande 3) att det bör göras enöversyn av nuvarande planerings- ochfinansieringssystem för attstatsmakterna bättre skall kunna följaupp och styra skyddsrumsbyggandet.UtskottetUtskottet delar revisorersmening att det behövs tydligarekriterier än förskyddsrumsbyggandet. Ett tydligarehänsynstagande till det lokala behovetav skyddsrum - eller andra former avskyddade utrymmen - bör enligutskottets mening göras för attutformningen av det fysiska skyddetinom befolkningsskyddet skall kunnagöras effektivare och billigare i fred.Även regeringen framhåller ipropositionen att produktionen avskyddsrum i fred börbegränsas till de mest utsattaområdena. Möjligheterna att i störreutsträckning bygga s.k. skyddadeutrymmen bör enligt regeringens meningtas till vara. Utskottet ställer sigbakom regeringens uppfattning.Därmed, bedömer utskottet, skapasförutsättningar för att sänkautgifterna för byggandet av skyddsrumoch avväga dessa utgifter mot andraangelägna totalförsvarsändamål.Liknande uppfattningar förs fram imotionerna 1994/95:Fö12 (fp) och1995/96:Fö8 (yrkande 12) av Folkpartietliberalerna.Utskottet konstaterar sålunda attregeringens, revisorers ochmotionärernas uppfattningar ligger ilinje med varandra. Utskottet anser motden bakgrunden att de riktlinjer som nuligger till grund förskyddsrumsbyggandet bör ses över. Denya kriterierna bör redovisas förriksdagen i samband med förslaget tillförsvarsbeslut som läggs fram hösten1996.Utskottet vill även ta upp frågan omdet kommunala övertagandet av ansvaretför befolkningsskyddet ochräddningstjänsten under beredskap ikrig även bör medföra att ansvaret förfinansiering av skyddsrum förs övertill kommunerna.Behovet av en översyn av även denfrågan aktualiseras av Riksdagensrevisorer och i motion 1994/95:Fö12(fp) samt i 1995/96:Fö8 (yrkande 12).Liknande tankegångar förs även fram imotion 1994/95:Fö13. Där förordas enanalys av ett fullständigt kommunaltövertagande av ansvaret förbefolkningsskyddet (yrkande 1). Vidarepekas på behovet av en nationell planöver hur befolkningen skall kunnaskyddas (yrkande 2). Vidareaktualiseras en översyn av planerings-och finansieringssystemet förskyddsrumsbyggandet (yrkande 3).Utskottet anser vidare att det finnsskäl att frågan om hurskyddsrumsbyggandet skall finansierasm.m. bör övervägas i detta samladesammanhang. Möjligheten för regeringen- och ytterst - att närmarestyra produktionen m.m. av det fysiskaskyddet inom befolkningsskyddets rambör därvidlag uppmärksammas särskilt.Regeringens överväganden och förslagbör även de redovisas för riksdagenhösten 1996.Med anledning av regeringens förslag ipropositionen, revisorersförslag 1994/95:RR11 samt motionerna1994/95:Fö12 (fp), 1994/95:Fö13 (kds)och 1995/96:Fö8 (fp) (yrkande 12)föreslår utskottet att somsin mening ger regeringen till kännavad utskottet har anfört omskyddsrumsbyggandet.Försvarsmaktens internationella styrkaUtskottet behandlar här vad regeringeni propositionen (s. 106-107) har anförtom Försvarsmaktens internationellastyrka. Vad regeringen i övrigt haranfört om svensk ambitionsnivå förinternationella fredsfrämjande insatser(avsnitt 6.1.3 i propositionen), civilainternationella styrkor (avsnitt 6.3 ipropositionen) samt om internationellakontakter (avsnitt 6.5 i propositionen)jämte de motioner som är hänförligatill dessa avsnitt i propositionen harförsvarsutskottet hänskjutit tillgemensam beredning med utrikesutskotteti det Sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottet (UFöU). Utskottetbehandlar även motionerna Fö1 (mpartimotion) yrkande 21, Fö6 (mpkommittémotion) yrkande 4 (delvis) samtFö11 (kds kommittémotion) yrkande 8.RegeringenGenom att delta i fredsfrämjande ochhumanitära insatser kan bidratill fred och säkerhet. Sverigesförmåga, möjligheter ochförutsättningar i detta avseende börförbättras. Fredsbyggandet kräverinsatser från många olika delar avsamhället. Totalförsvarets del i dennaverksamhet avser främst defredsfrämjande och humanitärainsatserna. Regeringen anser attdeltagande i sådana insatser framgentskall vara en av totalförsvaretshuvuduppgifter.När det gäller ambitionsnivån förinternationella fredsfrämjande insatseranser regeringen att - utifrånett vidgat säkerhetspolitiskt synsätt -skall stärka sina bidrag i dettaavseende. Regeringen anser därför attambitionsnivån i totalförsvaretsutlandsinsatser skall höjas. Särskiltbör förmågan utvecklas att snabbt kunnaigångsätta verkningsfulla insatser.Regeringen anser att ambitionsnivånför de fredsfrämjande insatserna itotalförsvaret inte bara kan mätas ikvantitativa mått, utan t.ex. ävengenom den beredskap för medverkan somSverige är berett att upprätthålla.Försvarsmakten skall därför organiseraen särskild internationell styrka förfredsfrämjande insatser under mandat avFN eller Organisationen för säkerhetoch samarbete i ().Härutöver bör enligt regeringensmening organiseras särskilda civilainsatsstyrkor för humanitära insatser,vilka skall vara ett komplement tillandra svenska insatser inom ramen förinternationellt samordnade humanitäraaktioner.Enligt regeringen bör försvarsmaktensinternationella styrka organiseras meden chef och stab, personal och förbandi beredskap, under utbildning eller itjänst utomlands i pågående operationerunder mandat av FN och . I styrkanbör även ingå Försvaretsinternationella centrum ().Styrkan skall - utöver skytteförband -även bestå av specialenheter för t.ex.ledning, fältarbeten, sjukvård ochtransporter. Möjligheten att ävenanvända specialenheterna i civila,humanitära insatser bör säkerställas.Styrkans sammansättning skall välåterspegla den internationellaefterfrågan.Personalen till den internationellastyrkan skall enligt regeringens meningrekryteras på frivillig väg. Om detuppstår rekryteringsmässiga svårigheterför att fullfölja sinaåtaganden är regeringen inte främmandeför att vid nyanställning av anställdpersonal till Försvarsmakten,föreskriva att anställningen kan kommaatt omfatta även tjänst ifredsfrämjande verksamhet i utlandet.Utbildning skall ske för att utvecklasamverkan mellan civila och militäraenheter inom ramen förmultifunktionella styrkor. Förbandenskall ha en hög utbildningsnivå och engod materiell standard. Hög skyddsnivå,modern materiel, effektiv sjukvård ochsäkra ledningsfunktioner ärgrundvillkor.I normalfallet räknar regeringen medatt 800-1400 personer skallkunna tjänstgöra utomlands. Underkortare tid bör insatsvolymen kunna gåutöver angiven nivå. En extra höginsatsberedskap bör därutöverupprätthållas för ett eller tvåkompanier. Dessa bör kunna insättasinom efter regeringensbeslut om svensk medverkan. Enrekognosceringsstyrka bör kunna sändastill området inom . Personaleni dessa enheter bör omfattas avsärskilda beredskapskontrakt. Enförbandssamordning med andra länder somställer liknande snabbinsatta förbandtill förfogande bör eftersträvas. Detnordiska samarbetet bör därvid utgöraen grund.Regeringen föreslår att riksdagengodkänner vad regeringen förordat omFörsvarsmaktens internationella styrka(avsnitt 6.2).MotionernaI motion Fö1 (m partimotion), yrkande21, framhåller Moderatasamlingspartiet att internationellainsatser är en naturlig del avförsvarets uppgifter. Deltagandet isådana är en viktig del av svensksäkerhetspolitik. Dagens ambitionsnivåför de internationella insatserna ärrimliga. Förslaget om ensnabbinsatsstyrka bör ses positivt menprövas ekonomiskt. När det gällerorganisationen för internationellainsatser bör man inte bygga uppdubbelkompetens utan basera insatsernapå existerande militära och civilastrukturer. Kostnaderna för enmateriell förslitning och hur dessaersätts samt kostnaderna försnabbinsatsstyrkan återstår attutreda. Motionärerna delar regeringensförslag om en särskild stab m.m., menser inget behov av storaorganisatoriska förändringar.I motion Fö6 (mp kommittémotion)anförs (yrkande 4 i denna del)) attSveriges internationella insatser börvara av övervägande humanitär,konfliktförebyggande och fredsbevarandekaraktär. bör bygga vidare pådet koncept för insatser under mandatav FN och som vi nu har, i ställetför att upprätta en militärinsatsstyrka.Kraft och resurser bör satsas på dencivila insatsstyrka som regeringenföreslår.I motion Fö11 (kds kommittémotion),framhålls (yrkande 8) attpersonalförsörjning, utbildning, högreinsatsberedskap, samverkan med andraländers stridskrafter och civilainsatsstyrkor kräver resurser sommedför ökade kostnader. Insatsernaskaraktär kräver att den allra bästamaterielen tas ur våramobiliseringsförråd. Det ansermotionärerna mot bakgrund av att det ärviktigt att priset för vårainternationella styrkor redovisas ochutvärderas kontinuerligt.Totalförsvarets internationellainsatser får inte urholkatotalförsvarets ekonomiska ramar ellerminska möjligheten att fullgörauppgifterna i det fredstida samhället.UtskottetSverige har medverkat i FN:sfredsbevarande insatser sedan slutet av1940-talet och därvid bidragit både medmilitära förband och enskilda. Sedannågra år tillbaka medverkar Sverigeäven i liknande insatser under mandatav Organisationen för säkerhet ochsamarbete i (). Det finnssåledes en lång och omfattandeerfarenhet inom Försvarsmakten attmedverka i internationellafredsbevarande operationer och andraliknande insatser. Försvarsmaktenorganiserar även rent civila resurserför humanitära insatser t.ex. isamband med katastrofer genomSwedrelief.Sveriges ambitionsnivå bör öka när detgäller att på olika sätt bidra ifredsfrämjande insatser. Regeringen hardärför föreslagit atttotalförsvarets uppgifter nu skallutvidgas till att även omfatta förmågaatt delta i internationellafredsfrämjande och humanitära insatser.Utskottet har tidigare i dettabetänkande ställt sig bakom förslagettill utvidgningen av uppgifterna.Regeringen föreslår mot den bakgrundenatt Försvarsmakten skall organisera ensärskild styrka inom Försvarsmakten. Ipropositionen lämnas vidare förslagtill styrkans organisation, utbildningoch insatsberedskap m.m. Regeringenbetonar betydelsen av att skallkunna delta i ett tidigt skede ifredsfrämjande insatser och attberedskapen för att göra detta börhöjas.Moderata samlingspartiet anser i Fö1(yrkande 21) att förslaget om eninsatsstyrka bör ses positivt menprövas ekonomiskt. I motion Fö6 (mpkommittémotion), yrkande 4 delvis,anser motionärerna att börbygga vidare på det koncept förinsatser som vi har , i stället föratt inrätta en militär styrka. Kraftoch resurser bör satsas på den civilainsatsstyrka som regeringen föreslår.Utskottet delar regeringens bedömningom behovet av att det nu inrättas ensärskild internationell styrka inomFörsvarsmakten. Mot bakgrund av denomfattning och bredd som deinternationella insatserna redan harinom Försvarsmakten, och med hänsyntill att ambitionsnivån i fleraavseenden skall utvidgas jämfört meddagsläget, anser utskottet detmotiverat med en särskild organisationför ändamålet. Den internationellastyrkan bör - under överbefälhavaren -ledas av en chef på hög nivå. Därmedunderlättas samordningen av alla deolika verksamheter inom Försvarsmaktensom blir nödvändig för att getrovärdighet åt att kunna bedrivaverksamheten med den omfattning ochambitionsnivå som regeringen förordar.Inte minst i olika internationellasammanhang är det viktigt attFörsvarsmakten representeras av entydligt utpekad ansvarig chef.Regeringen pekar på att utbildningskall ske för att utveckla samverkanmellan såväl militära som civilastyrkor i multifunktionella insatser.Utskottet delar regeringens bedömningom behovet av detta och understrykersamtidigt vikten av att en sådanutbildning organiseras i försvenska civila och militära enheter somkan komma att samarbeta i utlandet.Svenska enheter och ledande chefer börvara tränade för att verka inommultifunktionella fredsfrämjande ochhumanitära insatser. För att åstadkommaen sådan samverkansutbildning, t.ex. avSWEDINT, kan särskilda resurser behövaavsättas.Utskottet anser vidare att regeringenoch Försvarsmakten aktivt bör verka föratt fler officerare - och annanpersonal - än ges möjlighet tilltjänstgöring i FN:s olika organ som ärverksamma med att planlägga, utbildaoch leda fredsfrämjande operationer.Sveriges mångåriga erfarenheter inomområdet kan därmed tillgodogöras inomFN. Vidare ges svensk personalmöjlighet till insyn och påverkan idessa organ vilket enligt utskottetsmening är särskilt angeläget eftersomfredsfrämjande insatser inom bl.a. FN:sram blir en utvidgad uppgift förFörsvarsmakten.Moderata samlingspartiet framhåller iFö1 (yrkande 21) att kostnaderna förmateriell förslitning och hur dessaersätts samt kostnaderna för snabb-insatsstyrkan återstår att utreda. Imotion Fö11 (kds kommittémotion,yrkande 8, framhålls att det är viktigatt kostnaderna för vårainternationella styrkor redovisas ochatt dessa inte får urholkatotalförsvarets ekonomiska ramar.Utskottet har tidigare något berörtvissa budgetfrågor i sammanhanget.Utskottet delar motionärernas syn påvikten av en fullständig ochrättvisande budgetering samtuppföljning av samtliga kostnader förtotalförsvarets internationellainsatser. Utskottet har ingen annanmening än motionärerna och utgår frånatt regeringen i kommande budgetförslagoch årsredovisningar har detta somutgångspunkt. Därmed tordemotionärernas önskemål i detta avseendetillgodoses. När det gäller påverkan påtotalförsvarets ekonomiska ram och desseventuella konsekvenser, anserutskottet att den frågan bör prövas idet årliga budgetarbetet. Någotuttalande behövs sålunda inte nu.Mot bakgrund av vad utskottet nu haranfört föreslår utskottet att riksdagengodkänner vad regeringen förordat omFörsvarsmaktens internationella styrka(avsnitt 6.2.). Motionerna Fö1 (yrkande21), Fö6 (yrkande 4 i denna del) samtFö11 (yrkande 8) bör avslåsav riksdagen.PersonalförsörjningUtskottet behandlar här vad regeringeni propositionen (s. 115-130) har anförtom personalförsörjningen itotalförsvaret. Utskottet behandlarockså motionerna Fö1 (m partimotion)yrkandena 16, 19 i denna del, 22-25,Fö5 (v partimotion) yrkande 4, Fö6 (mpkommittémotion) yrkandena 8-9, 15 samtFö8 (fp partimotion) yrkandena 13-16.PlikttjänstgöringRegeringenPlikt för ett folkförsvar med vidgadeuppgifterRegeringen anför att det nyasäkerhetspolitiska läget och deföreslagna vidgade uppgifterna förtotalförsvaret på flera sätt ändrarförutsättningarna för att användapliktpersonal.Regeringen anser att inskrivning ochutbildning inom ramen för entotalförsvarsplikt i princip bör sketill totalförsvarets alla uppgifter.Alla tjänstbara män och kvinnor skallses som en resurs för totalförsvaret.En bred folklig uppslutning kringlandets säkerhets- och försvarspolitik,där var och en med personliga insatserbidrar med sin kunskap och sin förmåga,utgör en stor tillgång.Förutsättningarna för en sådanfolkförankring bör grundläggas redan iskolan och sedan vidareutvecklas genomplikttjänstgöring. Enligt regeringenbör skolan härvid lägga större vikt vidatt förmedla kunskaper omtotalförsvarets vidgade roll såvälnationellt som internationellt.Efter att ha redogjort förtotalförsvarspliktens omfattningkonstaterar regeringen atttotalförsvarstanken kommer till uttryckgenom att tjänstgöringen kan fullgörassom värnplikt, civilplikt eller allmäntjänsteplikt. Genom tillämpning av denallmänna tjänsteplikten kommer en stordel av arbetskraften, inte minstkvinnor, att under höjd beredskapfortsätta med sina ordinariearbetsuppgifter och därmed ingå itotalförsvaret.Med den breda säkerhetspolitiska synsom regeringen utgår från, och detillkommande fredstida uppgifter somtotalförsvaret föreslås få, finnstillkommer enligt regeringenytterligare ett antal nya angelägnabehov av pliktpersonal. När dessutomantalet förband i kommer att minska kanpliktpersonal användas för annat andrabehov inom totalförsvaret än demilitära behoven.Regeringen anser det synnerligenangeläget att kvinnor i störreutsträckning engageras itotalförsvaret. Det kan ske inom ramenför totalförsvarsplikten eller ifrivillig verksamhet. Det är ävenvärdefullt om fler kvinnor anställs sombefäl i Försvarsmakten och somutbildare vid skolor.Regeringen anser det vidare viktigtför försvaret, för samhället och förden enskilde individen att allamedborgare möts av samma positiva kravoch förväntningar. Medborgare medinvandrarbakgrund bör därför inte baraformellt utan också i realiteten ha enplats i totalförsvaret på samma sättsom alla andra. Totalförsvarspliktenbidrar därigenom inte bara till attskapa ett bra totalförsvar, utan ocksåtill integration mellan olikasamhällsskikt och delar avbefolkningen. Det breda nyttjandet avpliktpersonal, och engagemanget avfolkrörelser, säkerställer eninsyn och delaktighet som är nödvändig,dels för en öppen och informerad debattom totalförsvaret, dels förparlamentarisk styrning och kontroll.Regeringen framhåller också attplikttjänstgöringen lägger en grund förrekrytering till frivilligrörelsernaliksom till både militära och civilafredsfrämjande och humanitära insatseri utlandet.Regeringen anser det därför angelägetatt så många som möjligt av dem sommönstrat eller antagningsprövats ocksåges en längre grundutbildning föruppgifter i totalförsvaret. Även iframtiden kan det av olika skäl varanödvändigt att placera personer i enutbildningsreserv om de för tillfälletinte kan ges utbildning.Utbildningsreservens storlek måste dockbegränsas.Utbildningens karaktär och omfattningkommer att variera avsevärt med hänsyntill befattning. som det ärväsentligt att så gott som alla sommönstrat -, och som harförutsättningnar att fullgöra sinvärnplikt eller civilplikt -, gesutbildning för någon befattning itotalförsvaret, är det också viktigtatt hushålla med resurserna. Enligtregeringen uppfattning börgrundutbildningstiden för dem sommönstrat i allmänhet omfatta mer än 60dagar.Utbildning för traditionella uppgiftervid höjd beredskapRegeringen anser att pliktpersonal,liksom , bör utbildas förtotalförsvarets uppgifter i krig och iövrigt vid höjd beredskap. Härvid börinom det militära försvarettotalförsvarspliktiga, också liksomhittills, efter utbildnbingen i regelkrigsplaceras i allsidigt användbarafältförband. bör desedan föras över tillterritorialförsvaret med mer lokaltbundna uppgifter. Grundutbildningenhärför har omfattat minst 220dagar. Regeringen bedömer attutbildningen till de allsidigtanvändbara förbanden också i framtidenbehöver vara relativt omfattande.Likväl bör utbildningstiden för vissakategorier kunna understiga 220 dagar.En översyn bör därför göras i syfte attdifferentiera och anpassautbildningstiden till olikabefattningar.Sålunda bör enligt regeringenövervägas om den avslutandeförbandsutbildningen, liksomrepetitionsutbildningen, kan begränsaseller slopas för vissa förband.Kompletterande utbildning skulle då skeom och när det säkerhetspolitiska lägetså kräver. Vidare bör övervägas att förvissa förband övergå till en individvisomsättning.Å andra sidan, anför regeringen, kanden tekniska utvecklingen komma attställa krav på längre utbildning förvissa befattningar. Möjligheterna tillökad samordning mellan militär ochcivil totalförsvarsutbildning bör ocksåprövas. Med den nya lagen (1994:1809)om totalförsvarsplikt finns möjlighetatt grundutbilda även andratotalförsvarspliktiga än vapenfria fördet civila försvarets behov. Formernaför detta behöver utvecklas enligtregeringen. Härvid bör undersökasmöjligheterna att ytterligare avkortautbildningstiderna för de vapenfria.Utbildningen för krig och för andrauppgifter vid höjd beredskap bör,enligt regeringen, inom såväl militärtsom civilt försvar genomföras på ettsådant sätt att en frivilligrekrytering till internationellverksamhet underlättas.Utnyttjande av totalförsvarspliktenFörsvarsmakten har i sitt förslag tillregeringen i den aktuella ekonomiskanivån förutsatt en kraftig begränsdningav krigsorganisationen och enkoncentration till få men allsidigtanvändbara förband med hög materielloch personell kvalitet. För dennaorganisation behövs enligtFörsvarsmakten endast 22 000totalförsvarspliktiga , jämförtmed 33 000 . Det civilaförsvaret har för sina traditionellauppgifter anmält ett behov på mellan 2000 och 3 000 totalförsvarspliktiga perår.Enligt regeringens uppfattning måstedock frågan om hur mångatotalförsvarspliktiga som skallutnyttjas ses i ett vidare perspektiv.Det är nödvändigt att också väga in denstora säkerhetspolitiska ochsamhälleliga betydelse som en bredpliktutbildning har förfolkförankringen av försvaret. När detdessutom finns nytillkomna angelägnabehov inom såväl militärt som civiltförsvar bör, som en utgångspunkt,gälla, att en stor del av de män sommönstrar och de kvinnor som villgenomgå en längre grundutbildning,också få göra detta.Regeringen har översiktligt studeratnågra områden där behov finns av flertotalförsvarspliktiga.För Försvarsmakten vore detfördelaktigt med en snabbare omsättningav åtminstone vissa förband.Krigsdugligheten skulle då lättarekunna hållas hög, behovet avrepetitionsutbildning minska ochöverföring av personal tillterritorialförsvaret kunna öka. Ensådan lösning vore dock dyrbar.Som anförts i det föregående finns detett stort behov av att kunna bevakaolika skyddsobjekt. Det skulle därförvara en fördel om särskildabevakningssoldater kunde utbildas ochockså tas i anspråk redan i fredstidahotsituationer.