bet · GJ01JoU8 · 1995-11-14 00:00:00 — Det behövs en samlad studie av vilket alternativ som är bäst för deolika PVC-produkterna. Det har också framgått av vårt remissvar att viämnar göra en sådan i vårt samlade avfallsarbete under de kommande åren.Sven Wejdling, : Prognosen i världen för PVC är tillväxtmed . Man räknar med att världsproduktionen fram tillår 2002 har ökat med ungefär 8 miljoner årston. Det motsvarar hela pro-duktionen i . Behovet av byggnadsmaterial, hygienmaterial, systemför vatten och elektricitet är mycket stort i världen, och faktiskt väldigtstort i vår närmaste omvärld.Återvinning av kadmiumhaltigt PVC försiggår i . Man har därhaft fönsterbågar som suttit i 40 till . De har inte gjort någon mil-jöskada som fönsterbågar under den tiden. När de nu blir fönsterbågar igenär miljöskadan inte större, men man sparar naturligtvis material. Återvin-ning av i och för sig olämpligt kadmium förlänger livstiden utan att skadamiljön.Ingvar (): Jag ställde en fråga om rören. I ettsenare svar på en annan fråga säger UlrikaRasmuson att rör i marken är ett sätt att sprida bly i miljön.Jag kan inte nöja mig med detta. Här tarvas det ett bättre svar från bäggesidor, dels från , dels från tillverkarna, som har enhelt annan uppfattning, enligt det svar jag fick nyss.Ulrika , : Om man gräver ner röri marken som består av PVC med blystabilisatorer och inte har för avsiktatt gräva upp dem igen och ta hand om dem menar vi att man har sprittPVC med blystabilisatorer på ett okontrollerat sätt till miljön.Vi har hört när det gäller deponering att man inte riktigt vet hur ned-brytningsprocesserna kommer att se ut. Vad vi vet är att förr eller senarekommer polymeren att brytas ner, om man ser det på mycket lång sikt, ochdå frigörs de ämnen som finns tillsatta till materialet.Ingemar : Om jag kan lägga på en overheadbild kan jag visanågra siffror på detta.För att se problemets storlek kan vi titta på blyanvändningen i Sverige.Vi använder bly varav merparten till ackumulatorer. Vianvänder t.ex. bly som vi sprider i skogarna när vi jagar älg. Vianvänder bly för att tillverka ett årsbehov av PVC-rör.Vi vet att blyet i PVC:n ligger stabilt och att det inte förs över till mar-ken på kort sikt. Men det är alldeles riktigt att vi har använt dessa rör i 40år och att ingen kan säga vad som händer i ett tusenårsperspektiv.Det finns utredningar gjorda i en av den naturliga blyhaltsom finns i mark. Ett antal värden från olika länder visar att vi normalt harungefär bly per kilo jord. Då kan man fråga sig: Vad skullehända om man fick en nedbrytning?Vi har gjort en beräkning på detta. Vi tar det vanligaste PVC-röret, 110mm:s rör, som utgör av alla PVC-rör vi har i marken, och räknar medatt ytskiktet på röret bryts ned och att det blyet tillförs omgivande jord. Dåkommer blyhalten att öka i jorden beroende på hur långt det sprids.Vi kan göra en räkneövning, och säga att det sprids . I så fall ökarblyhalten med per kilo jord. Sprider det sig en halvmeter är vi nere i0,, att jämföra med de som finns. Skulle hela röret brytasned, om vi tar ett 100 perspektiv, skulle vi få en ökning på de 50cm jord som är närmast röret med per kilo jord.Vi tycker inte att detta är något stort miljöproblem. Men rörindustrin ar-betar för att finna ersättningsmedel. Vi vill ta vårt ansvar. När samhälletarbetar på att man skall bort från bly skall vi också göra det. Det finnsersättningsmedel för bly, och vi jobbar på de alternativen.Vi delar och Kemikalieinspektionens syn att vi måsteveta att vi byter till någonting som är bättre och inte sämre.Sinikka (): Jag skulle vilja återkomma till livsmedelsförpackning-ar, som delvis berörde. Kemikalieinspektionen sade i sittanförande att det fanns en del livsmedelsförpackningar där man inte un-dersökt tillsatserna.Jag vill först och främst fråga er: Vilken typ av förpackningar är det?Vad använder man dem till? Den frågan är ganska viktig om man tänker påkretsloppet vad gäller källsortering i hushållen. Är det någonting somhamnar där? Finns det redan några ersättningsmaterial på marknaden?Jag skulle i samma ämne vilja fråga ICA: Hur får ni veta om vad eraförpackningar innehåller, och hur för ni den kunskapen vidare till oss somär kunder? Det handlar om informationssamhället och information omkretsloppet.Jag riktar alltså främst frågan till Kemikalieinspektionen: Vad är det förlivsmedelsförpackningar som ni inte har undersökt?Eva Dietrichson, Kemikalieinspektionen: Det vi tittat på i det här arbetet äradditiven. Jag nämnde att vi primärt hade studerat DEHP och vissa andraftalater. Vad vi inte har studerat är polymera mjukgörare som används ilivsmedelsförpackningar, bl.a. för att de migrerar mindre än DEHP.Vad jag ville antyda är att detta är en mjukgörare som möjligen, det ären fråga som får ställas till tillverkarna, skulle kunna användas som alter-nativ. De andra detaljerna i frågan måste riktas till dem som kan förpack-ningsmaterial bättre.Lisbeth Kohls, ICA-handlarna: går ut och frågar våra leverantörer enrad saker för att säkra det vi köper in. PVC är ett sådant material. Vi vet nuatt det finns i en hel del leksaker, slangar, kablar i hushållsapparater, plasthandskar, osv. inom området icke-livs.På livsmedelsområdet finns det kvar i en del förpackningar runt tätning-ar, t.ex. i flaskor och burkar, för att ha ett riktigt säkert slutet system. Definns kvar i en del tråg och framför allt i sträckfilm, där branschen harjobbat i för att hitta alternativ, men inte riktigt har lyckats medet än.Allteftersom handeln också utvecklar sitt system för att ställa frågor ochsäkra kvaliteten bakåt får vi också bättre svar. Man kan lugnt säga att dethar varit relativt outvecklat under . Men i samband med att vårkunskap ökar får vi också allt bättre information.Du ställde en fråga om hur vi talar om vad vi gör. Vi samlar in mycketkunskap. Det gör vi för att materialet redan innan det kommer ut till kun-derna skall säkerställas. Den kunskapen är vi kanske inte alltid så bra på attföra ut. Men vi försöker sprida kunskap så gott vi kan med hjälp av kon-sumentinformation, med fakta till våra handlare och framför allt till vårainköpare.Jag kan ge dig exempel på hur vi gör det, bl.a. med informationsmaterialsom vi också sprider till lokala myndigheter och andra som skall hjälpa tillmed övervakningen.Marie Wilén (c): Jag skulle vilja ställa en följdfråga till frånICA-handlarna. Det gäller märkningen. Du nämnde litet grand om den förett tag sedan.Jag undrar om ni är beredda att underlätta för konsumenten så att mankan välja mellan PVC-fria produkter och sådana med PVC. Det underlättarför en konsument att vara aktiv i miljöarbetet.Lisbeth Kohls, ICA-handlarna: vi själva ser att det är problemmed de kortlivade produkterna går vårt arbetsprogram ut på att vi skallverka för att avveckla PVC i kortlivade produkter. Det finns som sagtfortfarande, t.ex. i en liten leksaksbil. Man kan då fråga sig om det ärmöjligt att ersätta, vilket vi tror. Det är ett arbete som vi nu håller på med.När det gäller förpackningar verkar vi för att få i gång ett märknings-system. Men vi tror fortfarande att det är svårt att få in kortlivade för-packningar med PVC i återvinningen. Därför arbetar vi för att få bort deförpackningarna.Allt är inte lösbart på en gång, och det får ta litet tid. När det gällersträckfilmen för t.ex. köttförpackningar är det svårt att få bra funge-rande alternativ. Den informationen finns i butikerna. Det är viktigt förkonsumenterna att fråga om man är osäker.Vi gör vad vi kan för att förbättra just den informationen. Det kommeratt vara väldigt viktigt nu när genomslaget av producentansvar för för-packningar skall komma i gång i allt fler områden av redan underdetta år, för att var fullt utbyggt till 1997. Då är märkningen mycket viktig.Jag tror att mycket av förpackningsmaterialet med PVC då är borta förkortlivade produkter.Alf (): nämnde här att det hade ställt PVC i relation tillandra material, om jag uppfattade det rätt. Det har här under förmiddagentalats väldigt mycket om alternativ. Men om vi skall ta bort ett ämne skallvi inte dra på oss ett annat miljöproblem.Jag vill ha litet mer belyst de alternativ som finns. Har man riktat blick-arna på dessa alternativa material på samma sätt som man har riktat demmot PVC, så att vi om vi nu skulle fatta ett beslut om att avveckla PVCinte skulle sitta här och diskutera alternativen på samma sätt?Den frågan skulle jag kunna rikta till , Kemikalieinspek-tionen och branschen.Inger Klöfver, : Det var ingen lätt fråga att svara kortfat-tat på. Alla material har sin miljöpåverkan. Jag skulle här vilja hänvisa tillden del i Kretsloppsdelegationens utredning där man har tittat på olikaalternativ för plastmappar.När man skall välja material är det väldigt viktigt att man specificerarvilka funktionskrav man har och sedan funderar kring alternativen. Därförsöker vi addera belastningen. Att göra generella bedömningar är egent-ligen omöjligt.Eva Dietrichson, Kemikalieinspektionen: Vår ingång i den här frågan äråterigen additiven. Jag skulle egentligen vilja bolla frågan vidare till till-verkarna. Det är naturligtvis de som har ansvaret att se till att tänkbaraalternativ är väl utredda och innebär mindre miljörisker. Det är en förut-sättning för att acceptera det.Ordföranden: skall se hur branschen vill svara på detta. Hur vill nibolla denna stund mellan Hydro Plast och PVC-forum? Jag tror också attvi har en representant för här. Är det riktigt?Magnus Rönnmark, : Vi kan även låta Stärkelsentala. Det har kanske bra svar när det gäller kortlivade produkter. Men PVCär framför allt för långlivade produkter.Det är svårt för oss i plastindustrin att helt behärska tekniken inom stål-industrin, när det gäller andra plaster och inom betongindustrin. Men detär sådana material som vi konkurrerar med.Vad vi däremot kan säga är att om energiåtgång och koldioxidutsläppblir intressanta finns det inget material som vi känner till som ifärdig produkt ger lägre energiåtgång och koldioxidutsläpp än PVC. Detutan att räkna med att PVC kan återvinnas. En del av alternativen kanalltså inte ens återvinnas.Maggi (): Jag vill återkomma till den miljon ton rör somligger nere i marken. Det måste vara ett visst problem med producen-tansvaret för en produkt som har en sådan lång livslängd. Hur ser ni frånbranschens sida på det? Vem skall ta ansvar för det som en gång skall skemed dessa rör? Eller tänker ni er att de skall ligga kvar i all evighet i mar-ken? Känner ni ert ansvar för det som grävdes ner ?Ingemar , Nordiska Plaströrsgruppen: Det är riktigt att det är ettproblem, eftersom det är så långlivade produkter. Där kan vi inom rörin-dustrin säga att vi är villiga att ta emot använda rör. Man köper rör ochgräver ner dem. Det har man nu gjort . De rör som vi har ersatt harvarit sämre än de rör vi har.Vi vet att de rör som vi nu har förmodligen håller . Hurskall vi kunna garantera att en brukare gräver upp sina rör? Det är vårtdilemma. Vad vi kan garantera är att vi är villiga att ta tillbaks produkten,och vi är villiga att göra nya rör av den.Det finns fabriker ute i där man tillverkar flera tusen rör av just använda rör som brukarna har lämnat tillbaka. Vi är villigaatt ta emot och återanvända.Gudrun (): Jag konstaterar tyvärr att representanten för Lycke-by Stärkelsen inte är här. Det var till den jag tänkte rikta min fråga. Jag fårförsöka att hitta på någonting annat i stället.Om man tittar på det schema som visade över materialflödetkan man se att det är en otrolig mängd föreningar som kommer ut vid olikatillfällen. Jag vill rikta mig till i första hand Kemikalieinspektionen, menkanske framför allt till Greenpeace.Vad jag förstår bildas både det ena och det andra om man har klor ochorganiska föreningar. Kan det vara så att detta bara är toppen på ett ?Det kan vara betydligt fler kemiska ämnen som bildas och om vilka vi egentligen vet ganska litet.Vet ni någonting om hur dessa föreningar reagerar med varandra? Denfrågan vill jag rikta till Kemikalieinspektionen. Många av dessa ämnen -trikloretan, tetrakloretan, osv. - är sådana ämnen som vi har sagt skallförsvinna från användningen i Sverige.Hur ser ni på att dessa ämnen kommer till vid framställning av PVC?Kommer ni att kräva att PVC-industrin förändrar processen på ett sådantsätt att dessa ämnen försvinner, när nu dessa produkter skall försvinna den1 ?Sedan vill jag också göra en kommentar. Jag är litet förvånad på Bello-na, som för det som från Det naturliga steget, och sominte är inbjuden, brukar kalla för lilleputtresonemanget: Finns det någotvärre skall vi inte diskutera det som är hemskt. Jag hoppas att den inställ-ningen är ganska ovanlig.Detta är naturligtvis en av de frågor som gäller kemikalieindustrin ochkemikaliehanteringen som vi skall diskutera. Jag hoppas att det inte är denenda hearingen. Det är möjligt att du har rätt i att vi naturligtvis också skalha en hearing om schampo. Det gör inte den här hearingen mindre viktig.Mats Knapp, : Frågan var om man känner till vilka föreningarsom bildas. Det gör man inte. Vid t.ex. processen i har manidentifierat ett trettiotal klororganiska föreningar. De mest välkända ärdioxiner, PCB, hexaklorbensen, som fanns på den lista som visade ibörjan. Vi återfinner väldigt höga halter i sedimenten utanför Stenung-sund. Det är faktiskt de högsta halterna i . De kommer från den härverksamheten.Ett av problemen med kloranvändningen över huvud taget är att klor ären oerhört reaktiv substans. Det bildar en väldig mängd olika klororganis-ka föreningar. Det är också det som ger problemen i hela livscykeln. Närdet gäller tillverkningen har man nu visat att otroligt stora mängder dioxi-ner bildas. Men också vid hantering av avfallet bildas dioxiner vid för-bränning.Något som över huvud taget inte har tagits upp här är: Vad händer vidnedbrytningen av själva polymeren? Polymeren är en klororganisk före-ning, dvs. själva plasten är en klororganisk förening. Den är ofarlig när detär väldigt långa kedjor. Men kommer även den att brytas ner.Det är bara en mycket liten bråkdel av all den PVC som finns ute i naturen.Du får en farlig klororganisk förening, och så har vi en katastrof på hän-derna bara utifrån den delen.Detta kan jämföras med freoner och PCB. Det är föreningar som vityckte var stabila, ofarliga och relativt ogiftiga på arbetsplatsen. De blevdärför oerhört populära och användes överallt. Sedermera visade det sig attfreonerna bröts ned uppe i stratosfären. Efter det att PCB ackumulerats inäringskedjorna dök problemen efter en mycket upp på helt andraställen än där det släpptes ut.Det är någonting att tänka på när det gäller PVC. Vi har här grunden tillsamma problematik.Eva Dietrichson, Kemikalieinspektionen: Jag skulle vilja bolla fråganvidare till . Bildning av klorerade ämnen i processenligger inom SNV:s område.Åke , : Det är riktigt som här sades att det inne ianläggningen produceras ett stort antal klorerade organiska ämnen. Detfinns säkert spårämnen eller spårkvantiteter som vi ännu inte har hittateftersom analyserna inte förmår att spåra dem.Under de senaste åren har i det omprövningsarbete som pågår ändåkartläggningen kommit ganska långt. Man har också identifierat ellerhåller på att identifiera de huvudsakliga processteg som man misstänkerför att vara de svåra fallen i syntesarbetet för de oönskade ämnena.Det viktiga för oss är i vad mån ämnena kan hanteras i anläggningen el-ler om de slipper ut. Det är det arbetet som vi koncentrerar oss på. Ävendär finns det kunskap kvar att bygga. Det finns också arbete på gång frånvår sida när det gäller att öka kraven på tillverkningen.När det gäller nedbrytning av plasten är det uppenbarligen så att detfinns olika uppfattningar. Det finns definitivt de som hävdar att plasteninte bryts ner, och det finns de som hävdar att det kan hända diverse ting,vilket hävdar.Den enda information som är någorlunda underbyggd som vi har setthittills är att det som bildas vid nedbrytning är väteklorid och inte de andraokända ämnena. Men hur väl underbyggt det är vet vi inte.Ordföranden: Då stannar vi där. Vi har arbetat oss igenom en diger för-middag. Jag hoppas att ni alla vill återvända hit . Då har vien och kvar för jordbruksutskottets ledamöter att ställafrågor till dem som har haft vänligheten att komma hit.Lunch.Ordföranden: skall fortsätta den utfrågning kring PVC-frågan somjordbruksutskottet genomför här . Välkommen tillbaka efter lunch.Åsa (): Jag har två frågor. Det har talats en hel del om blystabili-satorer, att man i stället skulle gå över till att använda tenn. Jag har läst imaterialet att det finns en utveckling mot andra kombinationer som skullevara mindre miljöfarliga, t.ex. kalcium, zink. Jag undrar: Hur tardet för branschen innan man helt kan byta ut bly och tenn, om nu dessaämnen bedöms så farliga?Om jag uppfattade representanten från rätt hävdade du attdioxinerna från PVC var det stora bekymret och att dioxiner bara kommerfrån PVC. Jag skulle gärna vilja höra vad t.ex. har förkommentarer till detta.Åke , : När det gäller dioxiner i PVC utgår manifrån en analys och ett prov som togs - underlagetkom fram . Om man räknar om till nordiska diox-inekvivalenter hittade man motsvarande 0,55 pikogram/gram PVC i pro-vet. tog man då prov på andra sorters PVC, men den här siffrangäller den svenska varan. Man analyserade också mängden PCB, och manhittade den grupp av plana PCB:er som har en dioxinlik effekt, dvs. har enmotsvarande giftverkan. Det finns ett första förslag till hur man skall räknaom även dessa till dioxinekvivalenter. Då hittar man drygt 0,6 pi-kogram/gram.Totalt skulle detta handla om 1,2 pikogram/gram PVC. Det besvärande idiskussionen är att det här rör sig om ett prov. Det är av 130 000ton som vi har analyserat. Det tarvas naturligtvis flera analyser. HydroPlast har då lämnat in ytterligare prover till analys. Men dessa analysergjordes på ett annat håll med sämre upplösning, så man kan inte uttala sigriktigt huruvida det fanns dioxiner eller inte, tyvärr.Om vi ponerar att detta är den typiska dioxinmängden i en PVC - fastdet vet vi ju egentligen inte - och multiplicerar med den producerademängden, finner vi att den totala mängden dioxiner i produkten är avsamma storleksordning, , som det samlade utsläppet frånfabriken enligt andra redovisningar som har kommit fram under det senas-te året. Detta är alltså den bild som vi kan få fram.Mats Knapp, : Det ingår egentligen flera delar i detta. vetvi att den absolut största dioxinproduktionen i över huvud tagetsker vid Hydro Plast. Det är alltså höga halter av dioxiner i processerna.Detta har medfört att man - som från säger- även har tittat på dioxiner i själva produkten. Där har man hittat högahalter av dioxiner i ett prov från Chemicals.Man har hittat de halter som redovisade i ett annat prov frånHydro Plast, och de är lägre. Precis som sade är det viktigt attpoängtera att det här bara rör sig om två prov. Det är en väldigt stor skill-nad på dessa prov när det gäller dioxinmängd. Antingen beror det på attolika mycket dioxin hamnar i slutprodukten beroende på de olika tillver-karna, eller också är det precis som i produktionsprocessen, att dioxinhal-ten varierar hela tiden.När man har tagit prover vid Hydro Plast har dioxinhalten varierat flerahundra gånger uppåt och neråt. Det är väldigt svårt att göra definitivauttalanden om hur stora mängder som produceras eller hur stora mängdersom släpps ut utifrån ett sådant här begränsat underlag. Men vad vi kan seär att dioxiner och PCB finns i produkten och kommer ut i samhället denvägen.Göte (): Min fråga har anknytning till detta. Det gäller Green-peace uppgifter om att Norsk Hydro var den största producenten. Men detskulle vara intressant att veta hur det är med utsläppen i anslutning tillproduktionen av PCB. Finns det någon här som skulle vilja kommenteradetta?Åke , : Det sker alltså utsläpp ifrån verksamheten,dels ifrån en brännugn, dels via vatten, dels - som vi diskuterade -genom produkten, som alltså är ett väldigt diffust utsläpp. Det totala ut-släppet ligger på nivån /år enligt de analyser som har gjorts.Gudrun (): Jag har uppfattat det så - men det kanske är fel -att det stora dioxinproblemet inte är det som blir kvar i produkten utan detsom kommer ut vid tillverkningen. Är det fel uppfattat? Är det mera dioxini produkten än som restprodukt vid tillverkningen?Åke , : I och för sig är det underlag som vi harbräckligt. Det finns en svensk analys av produkten, som det går att räknapå. Men om vi accepterar det underlaget hittar man ungefär samma mängdi det som i övriga utsläpp.Sedan är det riktigt som säger, att inne på tomten, inne ianläggningen, i olika avfallsströmmar finns det mycket mer dioxiner. Mendet finns också hjälputrustning för att kunna ta hand om dessa flöden.Såvitt vi kan mäta slipper inte mer än dessa ut.Göte (): Jag har en kort följdfråga. Det låter ju mycket när mansäger att Norsk Hydro är den största producenten av dioxiner i Sverige.Därför vore det viktigt att få ytterligare klarlägganden när det gäller fråganom hur mycket av detta som verkligen är utsläpp i anslutning till processenoch som inte är kontrollerbart i förhållande till uppgiften att det är denstörsta källan.Alf (): Hur stort är det totala dioxinutsläppet i ?Jag vill minnas att det finns ett par hundra olika dioxiner varav tolv ärgiftiga. Vilka typer av dioxiner handlar det här om?Peter (): Det här handlar om utsläpp i Stenungsund.Det är ju bara där som råmaterialet produceras. Sedan sker det en bearbet-ning och en sekundärproduktion ute i olika fabriker i landet. Hur serdioxinutsläppen och övrig miljöpåverkan ut vid dessa industrier?Åke , : När det gäller totalen vet jag inte om detfinns någon aktuell siffra. Man håller på att jobba med en uppdatering.Totalen tenderar att krympa allteftersom kunskapen växer. Men vad denaktuella siffran är, är svårt att säga.Utsläppen från förbränningsanläggningar var , räknatsom ekvivalenter. 1993, , låg de under . Med teknikenslandvinningar så går det åt rätt håll. Jag undrar om inte det här bättre och kanske också kan diskutera typerna.Mats Knapp, : Den senaste sammanställningen som gjordes avNaturvårdsverket gjordes 1991. Där finns i och för sig inte alla källorsammanställda. Men med gammalt material och med det som samman-ställdes 1991 rör det sig om i storleksordningen av kändautsläppskällor. Siffran kan vara något lägre eller något högre.Om vi återgår till produktionen av dioxiner ligger siffran på ett hundratalgram i Norsk Hydros fabrik i . När det gäller utsläpps-sidan kan man se att det är just dessa typer av dioxiner som produceras.Och när man räknar ekvivalenterna, räknar man bara på de giftiga dioxi-nerna. Varje gång vi talar om ekvivalenter är det bara de giftigaste dioxi-nerna som inräknas.När vi tittar på just de dioxiner som finns ute i sedimenten utanförStenungsund är det exakt samma dioxiner som produceras. Fingeravtrycketav dioxinerna inne i fabriken stämmer överens med fingeravtrycket ute isedimenten.Rune : Jag är miljöchef på den senaste kartläggningen som vi har gjort av dioxiner som bildas ivåra processer räknar vi med - och det har vi också redovisat till - att de utsläpp som sker, sker både till luft och till vatten.Sedan hamnar också en del dioxiner i det slam som vi deponerar.De utsläpp som sker till luft är av storleksordningen /år och tillvatten /år. Sedan hamnar /år i avfall som depone-ras på området. Det rör sig mest om slam från reningsverket men också omen del andra avfall.Enligt vår uppfattning är detta en relativt liten dioxinkälla i . Vianser själva att det som släpps ut till luft, dvs. /år, är så passmycket att vi skall gå vidare med åtgärder för att försöka att begränsa dessautsläpp. Vi har planerat försök med ny teknik för att minska utsläppen. Omvi lyckas väl kan de minskas . Det är min förhoppning att detskall gå.Stellan : Jag kommer från , avdelningen förmiljökemi. Jag skall visa några overheadbilder.När det gäller utsläppsmängder av dioxiner i har vi och gjort två olika typer av sammanställningar. Det är inte så lättatt göra en sådan här sammanställning.