bet · GJ01UU4 · 1995-12-12 00:00:00 — Svenskt deltagande i fredsstyrka i f.d. Utskottet tillstyrker i detta betänkanderegeringens förslag (prop. 1995/96:113)att ställa en väpnad styrka om högst 870personer till förfogande som ett svensktbidrag till en multinationellfredsstyrka, IFOR, när Förentanationernas säkerhetsråd beslutat att geen sådan styrka i uppdrag att medverkatill genomförandet av denfredsöverenskommelse som ingåtts mellanparterna i konflikten i f.d.Jugoslavien. Den svenska insatsen avsesingå i en i huvudsak nordisk brigad ochkommer att ställas till förfogande förungefärligen en tolvmånadersperiod.Kostnaderna för insatsen beräknas uppgåtill 656 miljoner kronor.Utskottet behandlar även ett antalmotioner som väckts med anledning avpropositionen. Motionerna tar bl.a. uppförutsättningarna för den svenskamedverkan i IFOR, relationerna mellan FNoch NATO samt deltagande i denmultinationella fredsinsatsen. Utskottetbesvarar eller avstyrker samtligamotioner.Utskottet konstaterar attöverenskommelsen om fred i f.d.Jugoslavien bara är början på en möjligfredsprocess, i vilken detinternationella militära bidraget i formav IFOR är en viktig, inledandeförutsättning. Den stora uppgiften bliratt genom återuppbyggnadsarbete gefredsprocessen ett reellt innehåll. Detär först och främst parterna i f.d.Jugoslavien som ansvarar för att vändafientlighet och förstörelse i försoningoch fred. Omvärldens stöd kommer intedesto mindre att bli väsentligt och börförenas med tydliga villkor i syfte attförmåså att de mottagande staternatvingas visa att de vill och förmår demottagande staterna att bygga införaöppna och demokratiska samhällenbaseradebyggda på rättsstatensprinciper.Till betänkandet har fogats 3reservationer och ett särskilt yttrande. Regeringen förslår i proposition1995/96:113 att medger attregeringen ställer en väpnad styrka omhögst 870 personer till förfogande somett svenskt bidrag till enmultinationell fredsstyrka, när Förentanationernas säkerhetsråd beslutat att geen sådan styrka i uppdrag att medverkatill genomförandet av denfredsöverenskommelse som ingåtts mellanparterna i konflikten i f.d.Jugoslavien. 1995/96:U13 av m.fl. (v)vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om relationenmellan det svenska bidraget till denmultinationella fredsstyrkan , NATOoch VEU under ,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om den svenska insynen och detsvenska inflytandet när det gäller denmultinationella fredsstyrkansbefälsordning i avsnittet Villkor ochförbehåll,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om deltagande i denmultinationella fredsstyrkan i avsnittetFredsstyrkans sammansättning,4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om finansieringen av Sverigesbidrag till den multinationellafredsstyrkan under rubrikenFredsstyrkans finansiering.1995/96:U14 av m.fl.(fp) vari yrkas att bemyndigarregeringen att vid behov ställa ettstörre antal personer än 870 tillförfogande för den multinationellafredsstyrkan i f.d. Jugoslavien.1995/96:U15 av () variyrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att preciserafrivillighetsaspekten i samband med desvenska FN-soldaternas deltagande i dennyuppsatta fredsstyrkan i f.d.Jugoslavien, IFOR.1995/96:U16 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionenanförts om förutsättningarna för detsvenska förbandets användning under enövergångsperiod.1995/96:U17 av m.fl. (mp)vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ledningen av FN:s insatserför fred i f.d. ,2. att hos regeringen begärförslag till en tydlig svensk policy förframtida svenska militärainternationella insatser i enlighet medvad som anförts i motionen.Yttrande från annat utskott m.m.Utrikesutskottet har berettförsvarsutskottet tillfälle att yttrasig över propositionen jämte motioner ide delar som har samband med utskottetsberedningsområde. Försvarsutskottetsyttrande (1995/96:FöU2y) återfinns sombilaga till betänkandet.Särskilda föredragningar har lämnats avtjänstemän i ochFörsvarsmaktens högkvarter, av chefenför samt av ställföreträdandechefen för 2. Sammanfattning av propositionenBakgrundKriget i f.d. har pågått imer än . Stora ansträngningar hargjorts för att en förhandlingslösningskall kunna nås. haromfattande insatser vidtagits för attförebygga konfliktens spridning och föratt lindra civilbefolkningens lidande.I syfte att stödjafredsansträngningarna och möjliggöra dehumanitära hjälpinsatserna beslutadeFN:s säkerhetsråd attinrätta en skyddsstyrka för f.d.Jugoslavien, United Nations ProtectionForce (UNPROFOR). Styrkans mandat ochgeografiska verksamhetsområde hardärefter successivt utvidgats avsäkerhetsrådet. medgav attregeringen, som ett svenskt bidrag tillde av beslutadeinsatserna, ställde en väpnad styrka omhögst ca 1 000 personer till FN:sförfogande (prop. 1992/93:254, bet.1992/93:UU35, rskr. 1992/93:429). Iföreliggande proposition redovisasutförligare UNPROFOR:s huvuduppgifteroch de överväganden som regeringen ochriksdagen tidigare gjort med anledningav den svenska insatsen.De svenska FN-soldaterna i , i tidigare jugoslaviskaRepubliken och i ärSveriges största bidrag till insatsernai f.d. räknat både ipersonal och i anslagna resurser.Förutom att bidra med svensk FN-truppdeltar också aktivt i detdiplomatiska arbetet såsom medlem av FN,Organisationen för säkerhet ochsamarbete i (), Europeiskaunionen (EU) och förJugoslavienkonferensen, ICFY.Riksdagsledamoten uppdragsom EU-ordförande för innebärsärskilda insatser för svensk del.Sverige ger omfattande humanitär hjälp() och gerdärutöver särskilt stöd till demokrati-och försoningsinsatser (50 miljonerkronor) och till insatser avåteruppbyggnadskaraktär (150 miljonerkronor). Ca 80 000 flyktingar från f.d.Jugoslavien har fått permanent iSverige.Vidare bidrar med civilpoliseroch militärobservatörer samt till olikaövervakningsinsatser i regionen.Den 21 november 1995 paraferades enallomfattande fredsöverenskommelse förBosnien-Hercegovina av presidenterna iBosnien-Hercegovina, ochFederativa Republiken (). Iöverenskommelsen, vars karaktär ochsyften redovisas utförligare ipropositionen, anmodas FN:s säkerhetsrådatt ge ett mandat till en multinationellfredsstyrka (Peace Implementation Force,IFOR), att medverka till genomförandetav överenskommelsen. IFOR, som beräknasuppgå till ca 50 000-60 000 man, kommeratt stå under ledning av () och beståav trupper från såväl NATO som icke-NATO-stater. Enligt planerna kommer IFOR attbestå av tre divisioner ledda avFrankrike, och . Ennordisk brigad, inkluderande en svenskbataljon, planeras ingå i denamerikanska divisionen. Utöver Sverigeväntas bl.a. , och Norgedelta i den i huvudsak nordiskabrigaden.IFOR:s primära uppgifter enligtfredsöverenskommelsen är att vid behovseparera parternas militära styrkor, attupprätta separationszoner samt attövervaka dessa. I fredsöverenskommelsenger parterna sitt uttryckliga medgivandetill att IFOR placeras i området.Uppdraget kommer därigenom att liknatraditionell fredsbevarande verksamhet.En skillnad är dock att IFOR:s mandatkommer att grunda sig på en resolutionantagen av med stöd avkapitel VII i . Enligt vad somanförs i propositionen betyder detta attstyrkan, i syfte att genomföra sittmandat, vid behov kommer att habefogenhet att tillgripa militäratvångsmedel som går utöver striktsjälvförsvar. En hänvisning till kapitelVII i skedde även närsäkerhetsrådet gav UNPROFOR:s mandatatt, i självförsvar, vidta erforderligaåtgärder (inklusive användning av våld)bl.a. som svar på beskjutning mot defredade områdena eller på väpnat intrångi dessa (resolution 836). Ipropositionen redovisas andra såvällikheter som skillnader mellan IFOR:smandat och andra militära operationersom genomförts med stöd av kapitel VII iFN-stadgan. På basis av säkerhetsrådetsmandat kommer enhetligauppträdanderegler, Rules of Engagement,att fastställas för IFOR. Dessa skiljersig från dem som gällt för UNPROFOR ochkommer att ge möjlighet till ett merkraftfullt militärt uppträdande.Efter en resolution i FN:s säkerhetsrådbör de första IFOR-styrkorna kunna varapå plats inom . Denstörsta delen av planeringen ochsamordningen mellan de deltagandestaterna har, anförs det ipropositionen, sålunda skett och sker iförväg utifrån vissa antaganden. I dettaavseende är i samma situationsom övriga stater vilka anmält sittintresse att medverka i IFOR. Detta göratt ärendet har beretts skyndsamt ochatt förslag kan kommamåste attföreläggas redan innanfredsöverenskommelsen undertecknats ochresolution från FN:s säkerhetsrådföreligger. Ärendet medför ingenlagstiftning och regeringens förslag harinte remissbehandlats.Regeringens överväganden och förslagDet finns enligt regeringen starka skälför ett svenskt deltagande i denmultinationella fredsstyrkan. Detfrämsta är att det nu finns en verkligmöjlighet att skapa fred i f.d.Jugoslavien. Den multinationellafredsstyrkan kommer att vara en delav en sammanhållen politik som syftartill att bidra till långsiktig fred ochstabilitet i området. Den militära delenav fredsprocessen går hand i hand medden civila och bör så göra.I propositionen framhålls behovet avomfattande internationella insatser föråteruppbyggnad av det civila samhället if.d. Fredsöverenskommelsensstadganden om demokrati, respekt förmänskliga rättigheter och rätt förflyktingar att återvända måste omsättasi handling för att freden skall blistabil och bestående. Tillöverenskommelsen kopplas därför ettinternationellt program för bl.a.materiell återuppbyggnad och uppbyggnadav demokratiska och ekonomiskastrukturer. Dessutom måste pågåendehumanitära insatser fortsätta under enövergånsperiod. EU, , UNHCRsamt kommer att ha centrala rolleri uppfyllandet av olika delar avfredsöverenskommelsens stadganden ochinom återuppbyggnadsarbetet. Deinternationella insatserna har somcentralt mål att bidra till försoningmellan olika folkgrupper och integrationmellan de skilda delarna av . I ett längre perspektiv ärnärmare integration också mellanstaterna i regionen och mellan regionenoch övriga en viktig strävan.En förutsättning för att de civiladelarna av överenskommelsen skall kunnagenomföras är att tillräcklig säkerhetoch stabilitet snabbt kan uppnås. Dettakräver att fredsöverenskommelsensmilitära delar, i första hand i form avtruppseparering, omgående genomförs. Enav IFOR:s huvuduppgifter blir att säkraatt så sker. kommeratt utse en s.k. hög representant somfår ett koordinerande ansvar, i närakontakt med IFOR, för genomförandet avde civila delarna avfredsöverenskommelsen.Sverige är redan på många olika sätt -bl.a. genom deltagande i UNPROFOR ochomfattande biståndsinsatser - starktengagerat i fredsansträngningarna i f.d.Jugoslavien. I propositionen anförs attett svenskt deltagande i IFOR emellertidockså bör ses i ett vidare perspektiv. Igenomförandet av fredsöverenskommelsensätts vilja och förmåga attsolidariskt skapa fred och säkerhet påvår kontinent på prov. Denmultinationella fredsstyrkan och detåteruppbyggnadsarbete som den är ett ledi kan bli ett avgörande steg på vägenmot ett säkrare och mersamarbetsinriktat . Med hänvisningtill bl.a. vad tidigareuttalat angående deltagande i deteuropeiska samarbetet efter det kallakrigets slut (bet. 1991/92:UU19)framhålls i propositionen att Sverigesmedverkan i den typ avsäkerhetspolitiskt samarbete som IFORutgör inte står i strid med den militäraalliansfriheten och är förenlig med deninriktning av den svenskasäkerhetspolitiken som slagitfast. Vidare är medverkan iIFOR också helt i linje med den storavikt som regeringen lägger vidsäkerhetspolitikens internationelladimension i proposition 1995/96:12Totalförsvar i förnyelse. Det är motdenna bakgrund naturligt för attnu erbjuda sig att bidra med trupp i enblivande nordisk brigad inom IFOR.Av propositionen framgår attregeringen, i förberedelserna för ettsvenskt deltagande i den multinationellafredsstyrkan, angivit ett antalförutsättningar. Den viktigaste av dessadr att genom enresolution fattar det grundläggandebeslutet innehållande mandatet föroperationen. En annan förutsättning äratt utplaceringen av IFOR grundas på eningången fredsöverenskommelse mellanparterna i konflikten och på derassamtycke. Vidare betonar regeringenvikten av att säkra fortsatt nordisksamverkan. Regeringens avsikt är att detsvenska deltagandet i IFOR i huvudsakskall utgöras av den styrka som redanfinns i inomUNPROFOR:s ram. Styrkan skall ävenfortsättningsvis utgöra en del avFörsvarsmaktens utlandsstyrka. Den börav såväl säkerhets- ocheffektivitetsskäl som av rent praktiskaoch ekonomiska skäl grupperas så attdess högkvarter i kanbibehållas.En ytterligare förutsättning, enligtpropositionen, är att ledningen för IFORkommer att använda de underställdaenheterna på ett sätt som är förenligtmed varje förbands utrustning och gradenav samövning. Detta betyder för detsvenska förbandet att det inte kommeratt användas för att genomföraregelrätta anfallsföretag. Sådana bedömsheller inte behöva bli aktuella motbakgrund av bl.a. det förhållandet attIFOR grundas på en fredsöverenskommelsemellan parterna.En utgångspunkt är vidare att Sverigemåste ges god insyn i och ett inflytandeöver såväl den politiska och denmilitära planeringen som övergenomförandet av operationen. Dettainnebär kontakter med NATO på politisknivå och närvaro på hög militär nivå ide viktigaste stabernas löpande arbetepå strategisk, operativ och taktisknivå. deltagande i IFOR kommeratt regleras i ett s.k. deltagandeavtal(Participation Agreement) mellan Sverigeoch NATO. I ett sådant avtal kommer ävenatt regleras den rättsliga statusen förIFOR:s personal gentemottruppmottagarländerna samt det internaförhållandet mellan NATO och de icke-NATO-stater som ingår i IFOR. Formernaför dessa avtal är ännu inte heltklarlagda. Härutöver kommer en ellerflera överenskommelser att behöva ingåsangående den närmare regleringen avvissa praktiska frågor.I propositionen anförs att derelaterade förutsättningarna hardiskuterats med NATO samt att regeringenhar rönt förståelse för dem. Ett näranordiskt samråd har fortlöpande ägt rum.Sverige har vidare inom EU och i andrasammanhang understrukit vikten av attfredsöverenskommelsens civila ochmilitära delar, de kommande valen ochdet långsiktiga återuppbyggnadsarbetetmåste vara delar av en helhet. Ipropositionen framhålls som väsentligt isammanhanget att en rad , utöver , har uttryckt envilja att delta i IFOR. En preliminäruppgörelse om ryskt deltagande har redanträffats.I propositionen redovisas utförligtlikheter respektive skillander mellanIFOR:s uppdrag och UNPROFOR:shittillsvarande mandat. Bl.a. framhållsatt IFOR, till skillnad från UNPROFOR, imilitärt avseende kommer att organiserasav NATO och stå under NATO-ledning.Samtidigt påpekas att IFOR:s uppdrag harett klarare fredsbevarande syfte änUNPROFOR, eftersom det ju nu föreliggeren fredsöverenskommelse mellan parterna.Regeringen gör den sammantagnabedömningen att det för svensk truppsdeltagande i IFOR, i likhet med dettidigare deltagandet i UNPROFOR, behövsett medgivande av enligt 10kap. 9 § första stycket 1regeringsformen. Ett sådant medgivandeger regeringen en konstitutionell rättatt besluta om användning av en svenskväpnad styrka för det aktuellaändamålet. Vidare gör regeringenbedömningen att några lagstiftningsåtgärder inte är påkallade medanledning av de straffrätttsliga frågorsom kan aktualiseras av svensktdeltagande i IFOR.Kostnaden för ett svenskt deltagande omhögst 870 personer i IFOR har beräknatstill för tolvmånader, eller utövervad det nuvarande svenska engagemanget iBosnien-Hercegovina med trupp om ca 1030 personer kostar. Kostnadsberäkningenredovisas utförligare i propositionen.Riksdagen har i statsbudgeten /96 under tredjehuvudtiteln anvisat ettreservationsanslag på 1 352 808 000 krtill Fredsbevarande verksamhet (prop.1994/95:100 bil. 4, bet. 1994/95:UU14,rskr. 1994/95:216; prop. 1994/95:150bil. 4, bet. 1994/95:UU26, rskr.1994/95:418). Anslaget skall möjliggöraför regeringen att på begäran av FN,enligt beslut av eller EU ellerannat bilateralt eller mellanstatligtorgan, ställa personal till förfogandeför konfliktförebyggande, fredsbevarandeoch annan fredsfrämjande verksamhet.Regeringen gör bedömningen att detsvenska bidraget för IFOR, medutnyttjande av en ingående reservationfrån /95, kommer attrymmas inom den av beviljaderamen för fredsbevarande verksamhet.Sammanfattning av motionernaI motion U13 beklagasatt omständigheterna är sådana att enmer noggrann och omsorgsfull behandlingav ärendet i inte kan ske. Detär vidare olyckligt att behandlingenmåste ske då det ännuinte föreligger någon slutligtundertecknad fredsöverenskommelse.Risken finns självklart, menarmotionärerna, att det slutgiltigaavtalet avviker från det som paraferatsi Dayton.Att en fredsöverenskommelse uppnåtts,om än sent och efter långt lidande, ärnaturligtvis mycket välkommet, anförsdet vidare i motionen. Den jugoslaviskatragedin vittnar likväl om en lång seriemisslyckanden när det gällt att skapafred. När det sker är det påett sätt som knappast kan godtas förframtiden som någon sorts internationellpraxis. Frågan om krig och fred ivärlden kan inte regleras av ett FN somdomineras och försvagas av stormakter,eller där vissa stormakter sätter sigsjälva i FN:s ställe.Jugoslavienkonflikten har, enligtVänsterpartiet, klart och tydligt visatatt vi behöver ett starkare ochsjälvständigare FN. En varaktig ochstabil fred i f.d. kan barabyggas på en omsorgsfull återuppbyggnadav materiellt tryggade förhållanden förbefolkningen, demokratiska politiskaförhållanden och förhållanden värdiga enrättsstat.För är det viktigt attunderstryka, anförs det vidare i motionU13, att bidrag till denmultinationella fredsstyrkan inte är ettförsta steg in i NATO eller VEU. En delformuleringar i propositionen är enligtmotionärerna, mot denna bakgrund,glidande och vaga, bl.a. formuleringarnaom en ny europeisk säkerhetsordning.Sveriges bidrag till en multinationellfredsstyrka byggd på NATO-styrkor, om änmed ett FN-mandat som grundval, måsteutgöra ett specialfall i svenskutrikespolitik; ett undantag och intenågon regel (yrkande 1).I motionen ges ytterligare exempel påformuleringar i propositionen som ansesförvånande. Dit hör regeringensresonemang om förutsättningarna förSveriges deltagande i IFOR, bl.a.villkoren för hur delar av denmultinationella fredsstyrkan skalloperera, förhållandet mellan FN och NATOsamt det svenska inflytandet och insyneni NATO. I motionen begärs ett riksdagenstillkännagivande om att regeringen måsteskapa klarhet på denna punkt innanoperationen sätter i gång (yrkande 2).Vänsterpartiet menar vidare, medhänvisning bl.a. till de partiledaröverläggningar som föregåttpropositionen, att ett ryskt deltagandei den multinationella styrkan är ettviktigt villkor för att operationenskall uppfattas som legitim. Etttillkännagivande med denna innebördbegärs (yrkande 3).Slutligen anser att allafredsbevarande styrkor, i sin egenskapav styrkor med uppgift att försvarafreden, skall hänföras till försvaretshuvudtitel när det gällerfinansieringen. Den kostnadsökning på 40miljoner som beslutet medför föreslåsdärför belasta försvarsanslaget (yrkande4).Ingen kan känna annat än oerhördlättnad över att kriget i Bosnien nutycks vara över, anförs det iFolkpartiets motion U14. avfolkmord och folkfördrivning har fredenfått en chans. Det uppnådda fredsavtaletär ändå inte en rättvis fred. Väpnadaggression och etnisk rensning har lönatsig. Världssamfundet var inte berett attge Bosnien det stöd en sådan fred hadekrävt. Omvärlden måste nu också ihandling visa sig ha vilja och fasthetatt slå vakt om Bosnien som en odeladstat, om möjligheten för flyktingar attåtervända hem samt om att ansvarigakrigsförbrytare ställs till svars.Motionärerna tar fasta på regeringensuppfattning att den nu aktuellafredsstyrkan inte kräver någrasärvillkor för svenskt deltagande. Vissaformuleringar i propositionen anses dockvara oklara och motsägelsefulla,särskilt den passus som diskuterar regelrätta anfallsföretag .eliminerarmöjligheten att den svenska truppenskulle komma att användas för offensivaoperationer.Propositionens förslag att den väpnadestyrkan skall omfatta högst 870 personerkan enligt vara rimligt iett utgångsläge. Frågan omfredsöverenskommelsens genomförandepräglas dock fortfarande av storosäkerhet och personalbehovet kan öka.Det är även oklart om de länder som idagarna får den officiella förfrågan ommedverkan sammantaget kommer att bidramed de 60 000 man som anses behövas.Regeringen föreslås mot denna bakgrundbemyndigas att vid behov snabbt kunnautöka det svenska deltagandet ifredsstyrkan utan att ånyosamlas.I motion U15 (kds) redovisas i korthetbakgrunden till det nu ingångnafredsavtalet. Det svenska beslutet attställa en styrka på omkring 1 000 mantill UNPROFOR:s förfogande hade, anförsdet, fulla stöd. Ävenom den optimala lösningen hade varit attföreta mera förebyggande åtgärder ochatt tidigare sätta in FN-åtgärder villKristdemokraterna uttrycka storuppskattning för de stora insatser ifredens tjänst som de närmare 7 000svenska kvinnor och män har bidragit medunder FN-flagg i f.d. Jugoslavien.Med fredsöverenskommelsen i ,, finns skäl att hysa en försiktigoptimism , menarmotionären. delarregeringens uppfattning till fullo attdet är ett svenskt intresse att delta iIFOR. I motionen görs gällande att detdock finns en oklarhet i propositionenbeträffande de villkor enligt vilka detsvenska manskapet skall delta. Etttillkännagivande begärs om attregeringen skall precisera frivillighetsaspekten i samband med de svenska FN-soldaternas deltagande i IFOR. Med tankepå att det svenska manskapet tjänstgör iBosnien i enlighet med ett kontrakt somskrevs utifrån UNPROFOR:s villkor, ansesdet rimligt att ett nytt kontrakt skrivsför deltagande i den svenska enheteninom IFOR.Även i motion U16 (c) anförs attoklarhet råder om de nuvarande svenskasoldaternas villkor och förutsättningar.Enligt motionären är det osäkert vilketförband som övergångsvis kommer att ståtill förfogande för insatser i enlighetmed FN-mandaten, det nuvarande och/ellerdet förväntade. Mot denna bakgrundföreslås att som sin meningskall ge regeringen till känna behovetatt klargöra förutsättningarna för detsvenska förbandets användning under enövergångsperiod.Enligt motion U17 (mp) inrymmerfredsavtalet för ,trots stora fel och brister, ändåförhoppningen om ett slut på kriget ochen bestående fred. Behovet avåteruppbyggnadsinsatser betonas även idenna motion. anser attSverige skall fortsätta att efterförmåga understödja FN:s insatser iområdet.De militära insatser som krävs till enbörjan aktualiserar en del viktigaprincipiella frågeställningar, anförsdet vidare i motionen. Motionärernasgrundläggande och principiella hållningär att regionala stormakter ellermilitära allianser inte skall tillåtasagera världspolis. En internationellrätt som accepteras av flertalet ochgrundas på något annat än den starkesrätt kan inte etableras om vi intesamtidigt låter breda internationellainstitutioner som FN utgöra fundamenteti det internationella samarbetet.Behovet av att mot denna bakgrund stärkaoch reformera FN framhålls.Motionärerna instämmer i regeringensåsikt att ett antal förutsättningarmåste bli uppfyllda för att Sverigeskall kunna delta i IFOR. FörMiljöpartiet är den avgörande frågan attdet nu aktuella fallet inte får handlaom en renodlad NATO-insats. För att detskall vara möjligt med ett svensktdeltagande krävs att flera andra länderutanför NATO deltar på ett aktivt sätt.Sverige måste också ha god insyn i denmilitära planeringen.Med hänvisning till bl.a.generalsekreterarens tillägg till AnAgenda for Peace påpekasrisken att överlåta mer krävandeuppgifter på grupper ledda avstormakter. Risken för attgeneralsekreterarens farhågor besannaskan dock vara större om neutrala staterstår vid sidan av. Mot denna bakgrundstöder motionärerna propositionen i sinahuvuddrag. De vill dock betona att deser den nu aktuella insatsen som enengångsföreteelse utifrån en uniksituation.