bet · GJ01JoU10 · 1995-12-07 00:00:00 — Inom , FN ochandra internationella organ pågår ettintensivt arbete för att förmedla densvenska synen på hur kemikaliekontrollbör bedrivas. Som ett exempel blandmånga kan nämnas att förnärvarande har ordförandeposten iIntergovernmental Forum for ChemicalSafety (jfr även 1993/94:JoU23 s. 15f.). I angivna betänkande finns enutförlig redovisning av detinternationella kemikaliearbetet. Iskrivelse 1994/95:120 Miljön - vårtgemensamma ansvar understrykerregeringen vikten av detinternationella kemikaliearbetet i EU,och Nordiska ministerrådet.Insatserna mot för att ökakunskapen om kemikaliers risker ochegenskaper samt om lagstiftning angessom angelägna. Utskottet ser såledesingen motsättning mellan yrkandena 16och 17 i motion Jo687 och deninriktning av arbetet som förordats ochtillämpas på detta område.Utskottet avstyrker motion Jo687yrkande 19 om obligatoriskmiljövarudeklaration med hänvisningtill att Kretsloppsdelegationen har iuppdrag att föreslå en strategi förkretsloppsanpassning inom varusektorn(dir. 1995:23). Som exempel påstyrmedel för denna anpassning angesbl.a. miljövarudeklarationer.Yrkanden angående vissa kemiskaprodukter m.m.Allmänna synpunkter påansvarsfördelningen inom kemikaliekon- trollenI ett antal motioner som behandlas idet följande framställs yrkandenrörande en lång rad kemiska produkteroch varor. I några fall ställspreciserade krav på förbud utanundantag för angivna produkter eller att befintligadispensmöjligheter enligt gällanderegeringsförordningar ochmyndighetsföreskrifter inte skalltillämpas.Utskottet vill inledningsvis framhållaatt det av hälso- och miljöskälgivetvis är angeläget att åtgärdervidtas mot samtliga de produkter somräknas upp i motionerna. I samband medutfrågningen med Kemikalieinspektionenframgick det dock att inget av deangivna ämnena undgått inspektionensuppmärksamhet. På grund härav och medhänvisning till att i 12 §lagen om kemiska produkter (LKP) gettregeringen och Kemikalieinspektionen denödvändiga statsrättsligabefogenheterna att ingripa med förbudoch restriktioner mot kemiska produkterhar utskottet inte ansett detnödvändigt att därutöver föreslå någrasärskilda uttalanden angående vissa,specificerade produkter. Skulleriksdagen utan att beakta de angivnaomständigheterna ändå göra en lång radtillkännagivanden om de aktuellaprodukterna kan det möjligen leda tillvissa miljövinster på motsvarandeområden. Detta förutsätter dock attmyndigheten har tillräckliga resurserför uppgiften och att åtgärderna ärpraktiskt realiserbara, vid sidan avallt det arbete som bedrivs på övrigaområden av kemikaliekontrollen. Enviktig omständighet som bör påpekas ärnämligen att det utöver de motionsvägenaktualiserade produkterna finns andraproblemområden som är väl så viktigaatt uppmärksamma i kemikaliekontrollen.Enbart inom ramen för detbegränsningsuppdrag somKemikalieinspektionen erhållit har sommålsättning beslutats att 2550 nyabegränsningsplaner skall utarbetasunder en femårsperiod. mening finns det således enrisk att en politisk detaljstyrning avmyndighetsarbetet kan leda tilllåsningar och bristande flexibilitetsom på minskareffektiviteten i det viktiga arbetetmot hälso- och miljöriskerna i dagensindustrisamhälle. Det bästa resultatettorde uppnås om regeringen ochKemikalieinspektionen som hittillsarbetar med högsta möjligaambitionsnivå inom ramen för de merövergripande beslut som riksdagenfattar om mål och riktlinjer förkemikaliekontrollen.Det bör tilläggas att några av de imotionerna föreslagna insatsernaförutsätter resurser och arbetsmetodersom är svåra att förena med utskottenskaraktär av politiska beslutsorgan medbegränsade personalresurser. Dessafrågor har utförligt redovisats iRiksdagsutredningens betänkandeReformera riksdagsarbetet (1993/94:TK1s. 98 f.). Inom kemikaliekontrollen kandet t.ex. i många fall vara nödvändigtatt hålla överläggningar med berördabranscher, att inhämta vetenskapligdokumentation och annan information omtillgängliga ersättningsämnen, attundersöka dispensmöjligheter ochdispensbehov samt över huvud taget attskaffa en överblick över de praktiskaeffekterna av vissa åtgärder motkemiska produkter och den lämpligaprioriteringsordningen mellan förbudoch restriktioner med stöd av 12 § LKP.Också av dessa skäl är det enligtutskottets mening mest ändamålsenligtatt frågorna hänvisas till den behörigamyndigheten, som byggtupp en betydande specialistkompetensoch värdefulla erfarenheter avtillämpningen av LKP.Utskottet redovisar i det följandesina kommentarer med anknytning tillvarje produkt eller produktområde somblivit föremål för motionsyrkanden.KadmiumMotionernaEnligt motion Jo625 (s) krävs det ökadeoch samordnade insatser mot spridningenav kadmium. Liknande synpunkterframförs i motionerna Jo669 (c, fp, v,mp) och Jo687 (mp) yrkandena 29 och 30.I fyrpartimotionen Jo669 redovisasutförligt de miljömedicinska problemsom är förenade med spridningen av dengiftiga tungmetallen kadmium. Enligtmotionen krävs ett helhetsprogram förförebyggande av kadmiumorsakade skadorpå miljö och hälsa. En nationellinstans bör utses som ytterst ansvarigför detta arbete. I motion Jo687redovisas särskilt problemen medkadmiumhaltiga batterier. Inga åtgärderhar satts in för att stoppa spridningenav kadmium i naturen från dessa varor,trots flera larm från miljörörelsen.Motionärerna yrkar att riksdagenbeslutar om förbud mot all försäljningav batterier innehållande kadmium frånden och förbud mot allförsäljning av varor och produkterinnehållande kadmium från den 1 januari1997.Utskottets övervägandenUtskottet delar motionärernas bedömningatt spridningen av kadmium är ettallvarligt problem från miljö- ochfolkhälsosynpunkt. Vid utfrågningenmed Kemikalieinspektionen framgick detatt spridningen av kadmium genommänsklig påverkan fortfarande kraftigtöverstiger den spridning som beror pånaturlig förekomst i miljön. Derestriktioner beträffande användningenav kadmium som beslutats finns ihuvudsak samlade i förordningen(1985:839) om kadmium. att kadmiumämne inte får användasför ytbehandling eller som stabilisatoreller som färgämne. Varor som harytbehandlats med ett kadmiumämne ellersom innehåller ett sådant ämne somstabilisator eller som färgämne fårinte yrkesmässigt saluföras elleröverlåtas. Varorna får inteyrkesmässigt importeras från länder sominte är medlemmar i unionen.Gödselmedel som innehåller högrekadmiumhalt än per ton fosfor fårinte saluföras eller överlåtas. Isamband med miljöpolitiskabeslut uttalades att utsläppen avkadmium bör minska kraftigt. har därefter fått iuppdrag att utvärdera effektiviteten avmiljöavgifter på kadmium ihandelsgödsel enligt lagen (1984:409)om avgift på gödselmedel. Uppdragetskall redovisas den 31 december 1995.Naturvårdsverket har i uppdrag att tillden föreslå utsläpps- ochreduktionsmål för olika ekosystem ochrecipienter för stabila organiskaämnen och metaller, bl.a. kadmium.I olika internationella sammanhangpågår ett arbete för att minska utsläppav tungmetaller, bl.a. inomGenèvekonventionen och de marinakonventionerna. Kemikalieinspektionendriver frågan i och EU medmålsättningen att få till ståndbegränsningar av användningen ochspridningen av kadmium.Utskottet delar också motionärernasuppfattning att det krävs ytterligareåtgärder mot spridningen av kadmium.Utskottet förutsätter att regeringenoch ansvariga myndigheter även ifortsättningen ägnar stor uppmärksamhetåt denna viktiga hälso- och miljöfråga.När det gäller administrationen avdetta arbete anser utskottet attNaturvårdsverket väl motsvarar kravenpå en instans med det samordnandeansvaret, på det sätt som anges imotion Jo669. I förordningen(1988:518) med instruktion förNaturvårdsverket anges att verket skallvara samlande och pådrivande imiljöarbetet, både nationellt ochinternationellt. I de bestämmelser somreglerar verkets särskilda uppgifteranges bl.a. att verket i förhållandetill sektorsmyndigheter samt regionalaoch lokala myndigheter skall arbeta medmål, vägledning, samordning ochuppföljning som rör miljöarbetet. Iavvaktan på resultatet av denverksamhet som angetts ovan ärutskottet inte berett att precisera hurdet fortsatta arbetet mot spridning avkadmium bör bedrivas. Motionerna Jo626och Jo669 bör kunna anses delvistillgodosedda med det anförda och börinte föranleda någonriksdagens åtgärd.Av skäl som anförts tidigare ibetänkandet har utskottet intemöjlighet att i detalj överblickaförutsättningarna för och effekterna avett totalt försäljningsförbud motsamtliga produkter som innehållerkadmium från . Därmedavstyrks motion Jo687 yrkande 30.En viktig källa till spridning avkadmium är förbrukade miljöfarligabatterier. Frågan om åtgärder motmiljöfarliga batterier har vid fleratillfällen behandlats i riksdagen.Hanteringen av miljöfarliga batterierregleras i förordningen (1989:974) ommiljöfarliga batterier. Syftet medförordningen är att förhindra utsläpptill miljön av kadmium, kvicksilver ochbly från batterier. Regeringen harvåren 1995 tillkallat en särskildutredare med uppdrag att göra en samladöversyn av insamling ochomhändertagande m.m. av förbrukademiljöfarliga batterier. I direktiven(dir. 1995:64) redovisas bl.a. deproblem som uppstått i samband medinsamlingen av sådana batterier.Uppdraget skall redovisas senare underdetta riksmöte.Utskottet anser det lämpligt attavvakta resultatet av den ovannämndautredningen och föreslår att yrkande 29i motion Jo687 om förbud motkadmiumbatterier redan från den 1januari 1996 avslås.Kvicksilver och blyMotionenEnligt motion Jo687 (mp) bör riksdagenbesluta om förbud mot all användning avkvicksilver, utom iforskningssammanhang, från den 1januari 1998. Kommunerna bör åläggasatt svara för slutdeponi av lysrör,lampor och andra produkter sominnehåller kvicksilver från den 1 juli1994. Kvicksilvret är så farligt attnågon återanvändning ej kan tillåtas;det måste komma ur kretsloppet. Bly iammunition och som sänke för fiskemåste förbjudas från (yrkandena 3133).Utskottets övervägandenRiksdagen har i olika sammanhang, bl.a.i samband med miljöpolitiskabeslut, uttalat att användningen av blypå sikt bör avvecklas. Frågan om enmiljöriktig hantering av kvicksilverhar behandlats utförligt i samband medregeringens förslag om bättre kontrollöver miljöfarligt avfall respektiveriktlinjer för en fortsattkretsloppsanpassning av samhället(1993/94:JoU16 och 1993/94:JoU23).Därvid har bl.a. understrukits attdiffus spridning av kvicksilver intehör hemma i ett kretsloppssamhälle.Användningen av amalgam i tandvårdenskall avvecklas . Övriganvändning av kvicksilver skallavvecklas (JoU23 s. 24).I sistnämnda betänkande riktades etttillkännagivande till regeringen omåtgärder mot internationell handel medkvicksilver. I skrivelse 1994/95:120(s. 31) anförs att arbete pågår med ettåtgärdsprogram för insamling avuttjänta varor och produkterinnehållande kvicksilver. En plan förslutförvaring av upparbetatkvicksilverhaltigt avfall börfastställas.Från har nyligenmeddelats att man arbetar för att fåbort allt kvicksilver ur kretsloppet.För detta ändamål har verket delat ut3,till olikakvicksilverinsamlingar.Bestämmelser om kvicksilverhaltigavaror finns bl.a. i förordningen(1991:1290) om vissa kvicksilverhaltigavaror och i KIFS 1992:7 och 9.I samband med miljöpolitiskabeslut uttalades att blyanvändningen påsikt bör avvecklas genom i huvudsakfrivilliga åtgärder. I enlighet med dekonventioner anslutit sig tillhar lagt fast målet attSveriges utsläpp av bly skall minskasmed över tidsperioden 19851995. föreskrifter SNFS1994:3 har förbud meddelats motanvändningen av blyhagel i vissavåtmarksområden.Från Kemikalieinspektionen harmeddelats att inspektionen arbetar fören avveckling av kvicksilver- ochblyanvändningen, inkl. bly i ammunitionoch sänken.Utskottet avstyrker motion Jo687yrkandena 3133 i den mån motionen ejtillgodoses genom vad som anförts ovan.I den del motionärerna yrkar ettriksdagsuttalande om kommunalt ansvarför kvicksilverhaltigt avfall från den1 måste utskottet konstateraatt knappast kan besluta i ensådan fråga med retroaktiv verkan.Utskottet anser sig inte heller haberedningsunderlag för att föreslåpreciserade förbud för all användningav kvicksilver från den 1 januari 1998respektive användning av bly iammunition och sänken från den 1januari 1996.NonylfenolMotionernaI motion Jo629 (mp) yrkande 1 redovisasutförligt de miljö- och hälsoproblemsom är förenade med nonylfenol. Dettaär ett bioackumulerande miljögift sombl.a. ingår i tvättmedel och plaster.Det har visat sig att nonylfenol harsamma verkningar som östrogen. Det kanäven påverka mannens spermier negativt.Ämnet har lett till att det föds pojkarmed missbildade könsorgan, och inomdjurvärlden har bl.a. krokodiler ocholika fiskarter drabbats. Enligtmotionen bör substitutionsprincipentillämpas för att ersätta nonylfenol.I motion Jo687 anförs liknandesynpunkter (yrkande 36). Där yrkasatt får i uppdrag attföreslå lämpliga åtgärder så attanvändningen av nonylfenol minskar ochpå sikt upphör.Utskottets övervägandenI samband med miljöpolitiskabeslut uttalades att användningen avnonylfenol bör minska till år2000. Detta sker genom frivilligaåtaganden och genom tillämpning avsubstitutionsprincipen. Den användningsom återstår får endast ske omrisken för spridning i miljön är mycketliten. bör all användningupphöra. ochKemikalieinspektionen har i uppdrag attfölja utvecklingen och vid behovföreslå ytterligare åtgärder. Detanförda innebär att uttalatsig för en tillämpning och enmålinriktning som överensstämmer medbåda motionerna och att berördamyndigheter har den uppgift somefterlyses i motion Jo687. Motionernaär således tillgodosedda utanytterligare åtgärder från riksdagenssida.Grön dieselMotionenI motion Jo646 (mp) yrkas attförsiktighetsprincipen bör gälla vidmärkning av dieselolja med den grönafärgblandning som tillsammans med oljankallas den gröna dieseln. En utredninghar visserligen visat attfärgblandningen är ofarlig, men envädjan är ändå enligt motionen att härlåta försiktighetsprincipen gälla, närämnet nu tillåts.Utskottets övervägandenUtskottet erinrar om att utredningen ommärkningssystemet för vissaoljeprodukter lagt fram ett betänkandemed - miljö- ochhälsorisker (SOU 1995:3). I betänkandetgörs en noggrann genomgång av deifrågasatta riskerna. Enligtsammanfattningen i betänkandet måsteriskerna ur miljömedicinsk ochekotoxikologisk synvinkel bedömas somutomordentligt små både på kort ochlång sikt när de aktuella ämnenaanvänds för avsett ändamål.Utskottet erinrar vidare om att dens.k. försiktighetsprincipen har kommittill uttryck i olika lagar påmiljöområdet, bl.a. lagen om kemiskaprodukter (LKP) och miljöskyddslagen. Idetta sammanhang torde den förstnämndalagen ha störst intresse. I 5 § LKPhar principen uttryckts så att detåligger den som hanterar ellerimporterar en kemisk produkt att vidtade åtgärder och iaktta deförsiktighetsmått i övrigt som behövsför att hindra eller motverka skada påmänniskor eller i miljön. Regeln omförsiktighetsmått riktar sig till allasom på ett eller annat sätt befattarsig med hanteringen av en kemiskprodukt i den mening detta begrepp harenligt 2 § LKP och till alla somimporterar kemiska produkter. Regelnomfattar således även användning ikonsumentledet samt privat import.Av ordalydelsen i motionen förefallerdet som om motionärens uppmaning attiaktta försiktighetsprincipen riktarsig till en obestämd krets av individereller företag som på något sätthanterar s.k. grön diesel. Motionen ärsåledes inte tillräckligt preciseradför att kunna bifallas av riksdagen.Utskottet avstyrker motion Jo646.Lösningsmedel - trikloretylen,metylenklorid och perkloretylen m.m.MotionernaI motion Jo661 (mp) anförs att förbudetmot metylenklorid inte får urholkasgenom dispenser tillläkemedelsindustrin (yrkande 1). Vidareförordas ett tillkännagivande omutsläpp av metylenklorid (yrkande 3).Även yrkande 3 tycks syfta på deutsläpp som följer av eventuell dispenstill läkemedelsindustrin (). Endispens efter äroacceptabel. I motion Jo687 (mp)yrkande 23 anförs att avvecklingen avklorerade lösningsmedel måste skesnabbare.Enligt motion Jo682 (m) bör reglernaom lösningsmedel (trikloretylen,metylklorid, perkloretylen)harmoniseras som ett led imedlemskapet. Ensidiga förbud i risk att ett stort antalarbetsplatser försvinner från landetoch etableras i en annan EU-nation.Utskottets övervägandenI samband med miljöpolitiskabeslut uttalades att metylenklorid ochtrikloretylen bör avvecklas helt tillutgången av år 1995.I förordningen (1991:1289) omklorerade lösningsmedel anges en radlösningsmedel som inte får saluhållaseller överlåtas till konsumenter förenskilt bruk resp. överlåtas elleranvändas för yrkesmässigt bruk. Enligtförordningen får Kemikalieinspektionenbesluta om undantag genom föreskriftereller i enskilda fall. För undantag ienskilda fall krävs synnerliga skäl.När undantag medges får inspektionen taut en avgift enligt 19 § lagen omkemiska produkter.I KIFS 1995:6 angesunder vilka förutsättningar kloreradelösningsmedel får användas trotsförbudet förordning.Reglerna innebär i korthet attgenerella undantag endast medges förforskning, utveckling och analysarbete.Under år 1996 får dessutomtrikloretylen användas för avfettningoch avvattning under vissa, noggrantangivna förutsättningar.Miljödepartementet anordnade den 20november 1995 en utfrågning om klor ochklorföreningar. Representanter för allaberörda parter såsom miljörörelse,myndigheter, forskare och industrideltog i utfrågningen.Den 21 november 1995 besvarademiljöministern en fråga angåendeklorerade lösningsmedel (prot.1995/96:26). I svaret hänvisas till debestämmelser (se ovan) som innebär attförbuden mot trikloretylen ochmetylenklorid som planerat träder ikraft . Med hänsyntill anpassningssvårigheter för vissaföretag får trikloretylen under vissaförutsättningar användas för avfettningoch avvattning under år 1996.Användning av metylenklorid är, somframgår av gällande förordning,tillåten endast efter dispens ienskilda fall om den individuellaprövningen visar att det finnssynnerliga skäl. I regeringskanslietundersöks möjligheterna att i deenskilda fallen och framåtsätta dispensavgifterna så högt attdetta bidrar till attt påverkaföretagen att snabbt genomföra enomställning.Som framgår av det anförda är fråganom dispens för användning avmetylenklorid en utprägladmyndighetsfråga, och utskottet hänvisarhärvidlag till vad som anförts i detföregående om rollfördelningen mellanriksdagen och ansvariga myndigheter.Utskottet kan självfallet inte gå in påen bedömning av enskilda fall därdispens från förbudet aktualiserats (se11 kap. 7 § regeringsformen). Utskottetavstyrker därmed motion Jo661 yrkande3, till den del yrkandet avser dispenstill läkemedelsföretaget avstyrker även yrkande 1 imotionen med hänvisning till dedispensregler som ovan redovisats.Likaså avstyrks motion Jo687 yrkande23 med hänvisning till redovisningenovan.Motion Jo682 avstyrks med hänvisningtill att Kemikalieinspektionen anförtatt man verkar inom ramen för EU:sarbete med begränsning av kemiska ämnenoch därvid försöker förmå EU att införasamma begränsningar av kloreradelösningsmedel som Sverige.Stabila organiska ämnenMotionernaI motion Jo679 (s) anförs attavvecklingen av de mest miljöfarligaämnena går långsamt. Som exempel nämnsbl.a. bromerade flamskyddsmedel,organiska tennföreningar och vissamjukgörare i plastindustrin. Entidpunkt för avvecklingen av deskadligaste ämnena bör fastställas avregeringen. Arbetet med att identifieraytterligare miljöfarliga stabilaorganiska ämnen måste intensifierasgenom att det s.k.begränsningsuppdraget påskyndas.Möjligheten att införa miljöavgifter påde angivna ämnena bör utredas.Utskottets övervägandenI samband med miljöpolitiskabeslut uttalades att utsläppen avstabila organiska ämnen bör begränsasså att de nått ensådan nivå att miljön inte tar skada.På sikt skall dessa ämnen inte fåförekomma i miljön. Frågan om åtgärdermot skadliga ämnen togs senast upp iskrivelse 1994/95:120 (s. 29 f.) i formav en mer allmän redovisning av mål ochriktlinjer och en lägesbeskrivning (seäven del II s. 21 i skrivelsen). Underde senaste årtiondena har halterna avDDT, toxafener, PCB, dioxinlika PCBoch dioxiner i vävnader sjunkit.Däremot ökar koncentrationerna av PBDEi sillgrissleägg. Ämnet finns iflamskyddsmedel. Utsläppen av kloreradeorganiska ämnen från massaindustrin harminskat väsentligt.Stabila organiska ämnen är en viktigämnesgrupp i det uppdrag somKemikalieinspektionen erhållit avseenderiskbegränsning av kemikalier. Sommålsättning gäller att 2550 nyabegränsningsplaner skall utarbetasunder en femårsperiod. Utskottetförutsätter att åtgärderna mot stabilaorganiska ämnen får hög prioritet i detfortsatta arbetet. Motion Jo679yrkandena 1 och 2 avstyrks i den mån deej tillgodosetts med det anförda.Frågan om miljöavgifter påmiljöskadliga ämnen har behandlats iolika sammanhang. Den allmännaprincipen att ekonomiska styrmedel böranvändas i ökad utsträckning imiljöpolitiken har vid fleratillfällen ställt sig bakom. Enomfattande genomgång av vilka styrmedelsom kan vara lämpliga för olikaprodukter och verksamheter gjordes avMiljöavgiftsutredningen i betänkandetSätt värde på miljön (SOU 1990:59).Utskottet är inte berett att nu föreslånågra särskilda åtgärder i dettaavseende beträffande stabila organiskaämnen. Yrkande 3 i motion Jo679avstyrks.Impregneringsmedel m.m.MotionenI motion Jo653 (mp) anförs att detfortfarande är tillåtet att i vissutsträckning använda miljöfarligaträskyddsmedel och virke som behandlatsmed sådana medel. och tillsynen enligt LKPfungerar dåligt . Enligt motionenbör man upphöra med att impregnera trämed arsenik, krom, kreosot, koppar ochtenn. Möjligheten att impregnera trämed ättiksyra bör utredas. Under enövergångstid, innan förbud trätt ikraft, bör träskyddsmedel beläggas medavgifter: per kg för arsenik,per kg för krom och lämpligaavgifter för kreosot, koppar och tenn.Utskottets övervägandenI samband med miljöpolitiskabeslut uttalades att användningen avarsenik och kromföreningar iträskyddsmedel måste minska kraftigt.Träskyddsmedlen är noga reglerade bl.a.i Kemikalieinspektionens författningKIFS 1990:10. Vidare har inspektionengett ut allmänna råd i anslutning tillföreskrifterna (1991:4). Beträffandeorganiska tennföreningar finnsföreskrifter om s.k.antifoulingprodukter i KIFS 1988:3 och1992:6. Inspektionen följer löpandeutvecklingen och undersöker lämpligaersättningsämnen. Ättiksyra är enligtinspektionen inte aktuellt somträskyddsmedel men har iutspädd lösning godkänts förogräsbekämpning som komplement tillandra preparat. Med hänvisning till detanförda och till vad utskottet ovananfört om rollfördelningen påkemikaliekontrollens område avstyrkerutskottet motion Jo653.Kemikalier i barns omgivning -allergierMotionenI motion So488 (mp) yrkandena 5 och 6framhålls att allergierna ökar iSverige, framför allt bland barn. Detär viktigt att identifiera vilkakemikalier i barns omgivning som börförbjudas. En utredning bör tillsättasmed detta syfte. Vidare bör riksdagenbesluta om förbud mot formalin i kläderoch lakan.Utskottets övervägandenEnligt uppgift frånKemikalieinspektionen är formalinhalteni textilier numera låg sedaninspektionen agerat motanvändning av formaldehyd i textilierm.m. Inspektionen har påbörjatett projekt om kemikalier i textilier.I projektet ingår inspektion avtextilimportörer och deras varor föratt förmå varje företag att ta sittansvar för att människor och miljö inteskadas. Projektet syftar också till attge underlag för överväganden om behovav och utformning av generella åtgärdermot kemiska ämnen i textilier, inkl.eventuella ytterligare åtgärder motformalin. Enbart ett nationellt förbudmot formalin är enligt inspektioneninte verkningsfullt på grund av denstora textilimporten.Socialutskottet har avgett ettbetänkande där problemen med allergierbehandlas på ett mer övergripande sätt(1995/96:SoU1). Där framgår att fleramyndigheter och organisationer haruppgifter inom folkhälsoarbetet.