bet · GJ01SoU2 · 1995-10-26 00:00:00 — I betänkandet behandlas ett drygt femtiotal motionsyrkanden från denallmänna motionstiden om olika äldrefrågor. Samtliga motionsyr-kanden avstyrks främst med hänsyn till pågående utrednings- och utvärde-ringsverksamhet. Till betänkandet har fogats 11 reservationer. 1994/95:So204 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om demensutredningar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behandling av demenssjuka,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om forskning kring demens,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vårdens anpassning till de demenssjuka,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om demenssjukdomar i utbildningen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stöd till anhöriga till demenssjuka.1994/95:So206 av m.fl. (m) vari yrkas5. att hos regeringen begär förslag om lagstadgad rätt till val-frihet för de äldre i enlighet med vad som anförts i motionen.1994/95:So207 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om alternativ i äldrevården,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om Ädelreformen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om avgifter för sjukhemsboende,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett samlat läkaransvar på sjukhemmen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett samlat kommunalt ansvar för äldrevården,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om "VDN"-märkning av äldreboendet,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om konkurrens i vården,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om små väl fungerande vårdhem,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om sjukhem,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om sjukhusvård,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om vård av de riktigt gamla,14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om vård i livets slutskede,16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om att ta till vara de äldres arbetsvilja.1994/95:So217 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att godkänner de riktlinjer för trygghet för äldre som redo-visats i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna att de riktlinjerför trygghet som redovisats i motionen bör beaktas i samband med pågå-ende översyn av samt hälso- och sjukvården, liksom vid deöverläggningar staten har med företrädare för kommuner och landsting,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om våld mot äldre,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om flyttning av äldre,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om läkemedelsbehandling av äldre.1994/95:So219 av m.fl. (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en äldreombudsman för att bevaka och ta till vara intressen förde gamla,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vikten av geriatrisk verksamhet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en fast läkarkontakt,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vården i livets slutskede,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vid den kommande behandlingen av Socialtjänstkommitténsbetänkande ta i beaktande vikten av att anhörigstödet ges samma lagstift-ningsstöd i socialtjänstlagen som hemtjänst och färdtjänst,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om äldre invandrare och äldrekultur.1994/95:So221 av My () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utreda behovet och inrättandet av en statlig äldreombuds-man.1994/95:So244 av och () vari yrkasatt hos regeringen begär sådan lagändring att personalen inomäldreomsorgen samt inom andra utsatta grupper, t.ex. utvecklingsstörda,blir skyldiga att anmäla övergrepp.1994/95:So251 av andre vice talman och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om äldreboende på landsbygden,2. att hos regeringen begär att får i uppdrag attutvärdera och utveckla äldreboende på landsbygden.1994/95:So253 av och () vari yrkas1. att beslutar att ekonomisk ersättning bör ges till barnkoope-rativa föräldrahem enligt vad i motionen anförts,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att vid vård av anhörig ekonomisk kompensation motsvarandeanställning inom skall utges som ersättning för inkomstbort-fallet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att behovet av anhörigvård prövas enligt samma principer sombehovet av hemtjänst.1994/95:So274 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att kartlägga anhörigvårdarnas arbetssituation och behovet avriktlinjer för ersättning till anhörigvårdare,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av utbildning och kontinuerlig avlastning för anhörig-vårdare, bl.a. genom växelvårdsmöjligheter.1994/95:So285 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om den medicinska kompetensen i särskilda boendeformer,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om stöd till anhöriga.1994/95:So412 av m.fl. (kds) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om vården för äldre,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om värdig vård i livets slutskede.1994/95:So468 av m.fl. (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skyndsamt överväga åtgärder för en utbyggnad av hospice-verksamheten i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att palliativa enheter med ansvar för utbildning och informa-tion, , skall finnas i anslutning till alla universitetssjukhus,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utökade möjligheter för sjuksköterskor att få kompletterandeutbildning i vård i livets slutskede, gärna med stöd av erfarenheter frånLund,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att överväga införande av medicinsk specialitet i palliativ vård,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att sprida information om betydelsen av dessa frågor till kom-muner, landsting, organisationer och sjukvårdspersonal.1994/95:So489 av m.fl. (v) vari yrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om översyn av rehabiliteringen av de äldre,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om utbyggnad av kommunala vårdplatser,12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om högkostnads-skydd. Valfrihet och trygghet inom äldreomsorgenI motion 1994/95:So206 av m.fl. (m) yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag om lagstadgad rätt till valfrihet för de äldre ienlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 5). Motionärerna anseratt pensionärernas valfrihet vad gäller hemtjänst, dagverksamhet och sär-skilda boendeformer skall vara lagstadgad. I motionen anförs att social-tjänsten, utifrån de bestämmelser som gäller inom kommunen eller enligtsocialtjänstlagens biståndsbestämmelser, skall göra bedömningen av beho-vet av serviceinsatser. Därefter skall den enskilde själv välja. Den kommu-nala ekonomiska ersättningen skall grundas på liknande principer som denborgerliga regeringens barnomsorgslag, anser motionärerna.I motion 1994/95:So207 av m.fl. (m) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om alter-nativ i äldrevården (yrkande 1) och om Ädelreformen (yrkande 2). Vidarehemställs om ett tillkännagivande om vad i motionen anförts om ett samlatkommunalt ansvar för äldrevården (yrkande 6), om VDN-märkning aväldreboendet (yrkande 7) och om konkurrens i vården (yrkande 8). Motio-närerna anför att även de svårt sjuka och handikappade måste få bestämmaöver sin vardag genom att på lika villkor få välja mellan olika former avservice, vård och boende. Alternativ äldrevård och äldreomsorg som upp-fyller rimliga kvalitetskrav skall ges rätt till samma stöd från det allmännasom motsvarande offentligt bedrivna verksamhet. tredjeutvärdering av Ädelreformen visar på brister i vård och omsorg. Ädelre-formen löste inte heller de organisatoriska problem som hängde sammanmed gränsdragningen mellan huvudmännen. Motionärerna föreslår attfinansieringsansvaret för äldrevården skall hållas samman och skiljas frånverksamhetsansvaret. Huvudmannaskapet för vården skall ses som ettyttersta ansvar för att alla har tillgång till nödvändig vård eller omsorg,men verksamheten skall kunna bedrivas av många olika vårdgivare. Etthuvudmannaskap utformat på detta sätt skall ligga hos primärkommuner-na, anser motionärerna. Motionärerna föreslår vidare en VDN-märkning aväldreboendet. I korthet innebär det att man i förväg skall veta vad varjeboendeform _ , ålderdomshem och gruppboende _ innehåller.Den kommunala och landstingskommunala vården och omsorgen skall,enligt motionärerna, utsättas för konkurrens. Alternativen kan och börfinnas på alla områden som , ålderdomshem, sjukhem och hem-tjänst. Motionärerna framhåller att genom mångfald nås såväl sociala somekonomiska fördelar.I motion 1994/95:So217 av m.fl. (fp) hemställs att riksda-gen godkänner de riktlinjer för trygghet för äldre som redovisats i motio-nen (yrkande 1) och att som sin mening ger regeringen till kännaatt de riktlinjer för trygghet som redovisats i motionen bör beaktas i sam-band med pågående översyn av samt hälso- och sjukvården,liksom vid de överläggningar staten har med företrädare för kommuneroch landsting (yrkande 2). Motionärerna anser att även om viktiga förbätt-ringar har skett känner många äldre att de inte vågarlita på att deras behov av trygghet kommer att tillgodoses. Motionärernaanser att det är angeläget att stärka de äldres ställning genom att upprättaen trygghetsgaranti för äldre. En trygghetsgaranti innebär enligt motionä-rerna att äldre får veta vilken service de kan räkna med av äldreomsorgenoch sjukvården. I socialtjänstlagen bör också tydligare slås fast vilka skyl-digheter kommunerna har gentemot de äldre, anser motionärerna.Frågor om valfrihet och självbestämmande inom äldreomsorgen har be-handlats tidigare av utskottet. Utskottet har då uttalat att de gamla måsteges ökade möjligheter att själva kunna påverka sin situation och att det ärviktigt att detta kommer till uttryck både när det gäller valet av boende-form och hur de konkreta vårdinsatserna skall utformas.Socialutskottet behandlade ett antal motioner om äldreomsorg i sitt betän-kande 1993/94:SoU20 Socialpolitik _ inriktning och anslag. Utskottetuttalade att vård och omsorg skall erbjudas på lika villkor och med rättvisfördelning. Utskottet delade den dåvarande regeringens uppfattning att denenskildes valfrihet och inflytande måste öka och att alternativ och kom-plement till den offentliga tjänstesektorn måste kunna erbjudas. Utskottetavstyrkte bl.a. ett motionsyrkande om att äldreomsorgen skall finansierasgemensamt och styras demokratiskt. följde utskottet (rskr.1993/94:248).I budgetpropositionen (1994/95:100, bil. 6) anges målen för äldreomsor-gen vara dels att äldre människor med behov av service, omsorg och vårdskall få sina behov tillgodosedda, dels att äldre skall ges möjlighet attsjälva bestämma över sin livssituation och det sätt på vilket omsorgen ges.Mot bakgrund av de dramatiska förändringar som skett inom äldreomsor-gen det både vad avser befolkningsutveckling, resursut-byggnad, struktur- och organisationsförändringar säger sig regeringen viljabetona behovet av en fortsatt utveckling och förbättring av äldreomsorgensorganisation och kvalitet. Vidare anges i budgetpropositionen att Ädelre-formen kan sägas ha gett större valmöjligheter genom att det nu samladekommunala resursutbudet blivit rikare och mer omfattande och att kom-munerna förfogar över både medicinsk och social kompetens i det särskil-da boendet. Ett huvudmannaskap ger nu förutsättningar att anpassa vårdoch omsorg efter den boendes och inte organisationens behov.Inom ramen för projekt styr- och driftsformerinom äldre- och handikappomsorgen har styrelsen gett ut tre rapporter _1994:24 En kartläggning, 1995:11 Valfrihet ochSoS-rapport 1995:17 Uppföljning, utvärdering och avtal.I rapporten kartläggning framhålls att en betydelsefull bakomliggan-de orsak till expansionen av entreprenadverksamheten är den förändradepolitiska inriktningen att konkurrensutsätta offentlig verksamhet. En annanbidragande orsak är kommunernas utökade ansvar för sjukhemsboendeoch hemsjukvård efter Ädelreformen. Andelen entreprenader inom äldre-och handikappomsorgen ökar också inom , framför allt beträf-fande kvälls- och nattpatrullering samt bevakning av trygghetslarm.I rapporten belyser styrelsen tre frågor, hur statsmakterna de-finierat ordet valfrihet, omständigheter som begränsar valfriheten samtvalmöjligheter för den enskilde i praktiken. I rapporten anges att det motbakgrund av omständigheter som begränsar valfriheten för den enskilde,övergripande restriktioner och inskränkningar i utbudet på valmöjligheterinom äldreomsorgen kan framstå som mer adekvat att tala om vissa val-möjlighter inom denna sektor, snarare än om valfrihet i en mer generellmening.Socialtjänstkommittén redogör i sitt slutbetänkande SOU 1994:139 (s. för dels de skyldigheter kommunerna ålagts i och med Ädelreformen,dels för de särskilda regler i socialtjänstlagen som rör kommunernas an-svar för omsorger om gruppen äldre. Kommittén menar att kommunernabör ha en fortsatt stor frihet att utforma äldreomsorgen efter lokala förut-sättningar och behov. Det finns enligt kommitténs bedömning inte någonanledning att i sak föreslå några nya lagbestämmelser inom äldreområdet.På några punkter föreslås dock förtydliganden av bestämmelser som redanfinns i lagen. Förslagen syftar närmast till att slå fast kommunernas ansvarför färdtjänst, hemtjänst, dagverksamheter och särskilda boendeformer,som tillsammans bildar en modell för en flexibel äldreomsorg. Det över-lämnas till varje kommun att själv balansera behovet av hemtjänst ochdagverksamheter mot behovet av särskilda boendeformer. Kommunen ärockså fri att fastställa egna regler för färdtjänst. Kommunernas frihet inomäldreomsorgen begränsas dock av reglerna om rätt till bistånd, som garan-terar den enskilde "en skälig levnadsnivå".Kommitténs betänkande bereds i Socialdepartementetefter remissbehandling.Utskottets bedömningÄldreomsorgen är enligt utskottet en gemensam angelägenhet som skallfinansieras solidariskt och styras offentligt. Kommunerna har ansvar föromsorgen. Resurserna skall fördelas efter behov. Verksamheten skallockså präglas av trygghet och kontinuitet och skall i så stor utsträckningsom möjligt utformas efter de äldres behov och önskemål. Ett av målen föräldreomsorgen är sålunda att äldre skall ges möjlighet att själva bestämmaöver sin livssituation och det sätt på vilket omsorg ges.Socialstyrelsen har presenterat en rapport om valfriheten inomäldreområdet. Styrelsens uppföljning och utvärdering av Ädelreformenkommer att avslutas och en slutrapport avges under våren1996. har i sitt slutbetänkande behandlat frågor omkommunernas ansvar för de äldre och frågor om valfrihet. Kommitténsförslag bereds i regeringskansliet.Något tillkännagivande om alternativ inom äldreomsorgen med anled-ning av motion So207 (m) yrkandena 1, 2, 6, 7 och 8 behövs inte. Yrkan-dena avstyrks.Även motion So206 (m) yrkande 5 om valfrihet avstyrks.Utskottet anser inte att regeringens kommande förslag beträffande frågorom ansvar och trygghet för äldre bör föregripas och avstyrker därför mo-tion So217 (fp) yrkandena 1 och 2.Äldreboende och hemtjänst för äldreI motion 1994/95:So207 av m.fl. (m) hemställs att riksda-gen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omavgifter för sjukhemsboende (yrkande 4). Vidare hemställs i motionen attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom (yrkande 9), om små väl fungerande vårdhem (yrkande10) samt om sjukhem (yrkande 11). Motionärerna anför att kommunerna,som i och med Ädelreformen tog över ansvaret för sjukhemmen, iblandsätter orimligt höga avgifter för de boende där. Det går inte att jämföra ettboende på sjukhem med ett boende på eller ålderdomshem,menar motionärerna. Kommunerna måste hitta mer flexibla lösningar förhemtjänsten. Självkänslan hos den som behöver hjälp i hemmet stärks omvederbörande själv får bestämma utformningen och tiden för insatserna.Med små arbetslag där schema och arbetstider läggs efter de äldres behovuppnås detta. Det skall också vara möjligt att anställa en granne eller an-hörig efter samma taxa som gäller i övrigt inom . Också andragrupper som t.ex. kyrkor, samfund, pensionärsföreningar och enskilda kani större utsträckning med samma stöd från det allmänna engageras i hem-vårdsarbetet. Motionärerna menar vidare att onödiga personalbyten måsteundvikas inom . Hemvårdspersonalens arbetsuppgifter ställerkrav på både praktiska färdigheter och mognad. Utbildning kan krävas ochär viktig. Motionärerna anser att den utveckling som pågått, där mångamindre enskilda väl fungerande sjuk- och vårdhem lagts ned utifrån prin-cipen om avinstitutionalisering, är fel. I motionen sägs att även om en goddag- och hemsjukvård kan ge många möjlighet att bo hemma och ävenmed väl fungerande ålderdomshem kommer behovet av långvård i någonform att finnas kvar. Motionärerna anser att patienterna måste erbjudas enmer hemliknande miljö, främst genom mindre sjukhem med god omvård-nad och bra behandling och utan den institutionsprägel som stora lång-vårdskliniker eller sjukhus har.I motion 1994/95:So217 av m.fl. (fp) hemställs att riksda-gen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omflyttning av äldre (yrkande 4). I motionen sägs att ett bostadsbyte för äldrekan få både positiva och negativa effekter. Motionärerna anser att ut-gångspunkten vid en flyttning är att individen själv får bestämma. De utfärdade re-kommendationerna för flyttning bör enligt motionärerna utvärderas.I motion 1994/95:So251 av och () hem-ställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om äldreboende på landsbygden (yrkande 1) samt att riksdagenhos regeringen begär att får i uppdrag att utvärdera ochutveckla äldreboendet på landsbygden (yrkande 2). Motionärerna anför attdet är mycket viktigt för en gammal människa att få bo kvar i ett områdesom han är van vid. Lokal vård ger också lokala arbetstillfällen som i sintur bidrar till en levande landsbygd, menar motionärerna. Vidare får anhö-riga tillfälle att träffa de äldre oftare och de kan lättare hjälpa till med debehov som uppstår. Kommunen torde, enligt motionärerna, få lägre inves-teringskostnader genom ett boende i mindre skala. Ett boende organiseratunder andra former än den direkt kommunala ökar mångfalden och främjareffektiviteten.I motion 1994/95:So489 av m.fl. (v) hemställs att riksda-gen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omutbyggnad av kommunala vårdplatser (yrkande 11). I motionen föreslås enutbyggnad av antalet kommunala vårdplatser så att var och en som vill kanfå ett eget boende (rum) på sjukhemmen.I motion 1994/95:So253 av och () hem-ställs att beslutar att ekonomisk ersättning bör ges till barnko-operativa föräldrahem enligt vad i motionen anförts (yrkande 1). Enligtmotionärerna kan det finnas en grupp vuxna som vill och kan satsa någontid regelbundet för att ordna kooperativ och påverka vården av de gamla.Till detta skall kunna utgå samma statsbidrag som för ålderdomshem ochservicehus, anser motionärerna.Ett syfte med Ädelreformen var att ge kommunerna ekonomiska och or-ganisatoriska förutsättningar att förverkliga målen om valfrihet, trygghetoch integritet i vård och omsorg. För att bl.a. kunna göra en kraftfull sats-ning på utbyggnad, upprustning och utveckling av särskilda boendeformerför äldre anvisades medel inom en sammanlagd ram på 3 miljarder kronorför perioden 1991 till 1996.I budgetpropositionen (1994/95:100, bil. 6) anger regeringen att ett viktigtsyfte med Ädelreformen är att undvika flyttningar av äldre mellan huvud-männen och mellan olika boende- och vårdformer i den s.k. vårdtrappan.Det betonas att service och vård skall flytta till den äldre. Vidare angerregeringen att statsbidragen för nybyggnad och ombyggnad av särskildaboendeformer har resulterat i ett nettotillskott av ca 7 000 bostäder vilkettillsammans med tidigare års nytillskott torde ha skapat goda förutsättning-ar för kommunerna att tillgodose behovet av särskilt boende. En kraftfullutbyggnad av särskilda boendeformer får dock inte ske på bekostnad avmöjligheterna till kvarboende i det egna hemmet. Tillgången till hemtjänst,hemsjukvård och hjälpmedel av god kvalitet måste säkras, liksom en godtillgänglighet i bostaden, menar regeringen.I utvärdering av Ädelreformen (Årsrapport ) angesatt merparten av tillskottet av äldreboende har utgjorts avgruppbostäder. Styrelsen anger dock att det saknas aktuellakunskaper om boendeformens utbredning, platsantal, boendestandard ochvårdinnehåll. För att få en mer samlad kunskap har dock Socialstyrelsentagit initiativ till en rikstäckande kartläggning av gruppboendet som boen-de- och vårdform.I utvärdering av Ädelreformen (Årsrapport ) angesatt den utveckling som kännetecknat äldreomsorgen , dvs.att en allt större del av resurserna koncentrerats till de mest hjälpbehövan-de, tycks bestå. Inom fortsätter utvecklingen som tidigare,med färre hjälptagare år för år. Utvecklingen inom särskilt boende ser dockannorlunda ut än i . Det har tillkommit åtskilliga platser inomdet särskilda boendet . Detta kan tolkas som en utvecklingmot en ökad institutionalisering av äldreomsorgen, dvs. relativt mer resur-ser har satsats på äldrevård i slutna former jämfört med vård i hemmet.Består en sådan trend, innebär detta att svensk äldrevård i praktiken fjär-mar sig från sin officiella inriktning på vård i hemmet. Det finns såledessärskilda skäl att granska balansen mellan slutna och öppna vårdformerinom äldreomsorgen, menar Socialstyrelsen.Socialstyrelsen har även i uppgift att beskriva särskilda boendeformer,hemtjänst och färdtjänst för äldre och handikappade och hur detta påver-kas av nedskärningar. Uppdraget skall vara genomfört i och med utgångenav år 1996.Utskottets bedömningUtskottet har tidigare uttalat dels att människor som så önskar skall kunnavälja att bo hemma även när de har mera omfattande behov av service ochvård, dels att ett varierat utbud av särskilda boendeformer skall finnas, såatt människor när så behövs har alternativ till att kvarbo i hemmet. Deutvärderingar av Ädelreformen som gjorts visar att det, bl.a. genomde statsbidrag som utgått, har skapats goda förutsättningar för kommuner-na att tillgodose behovet av särskilda boenden för äldre. antyderutvärderingarna vissa problem i omsorgen i form av en ökad institutionali-sering och ett minskat antal äldre med hemtjänst. Detta kan bero på denomständigheten att antalet äldre ökar som fler äldre är friska pågrund av medicinska landvinningar och bättre boende.En kontinuerlig uppföljning och utvärdering av äldreboendet sker inomSocialstyrelsen. Styrelsen har också i uppgift att kartlägga de kommunalaavgifterna bl.a. inom äldreomsorgen.