bet · GI01NU21 · 1995-05-09 00:00:00 — Istället bör regeringen kunna föreskriva att tillstånd tillkärnteknisk verksamhet skall förenas med sådana villkor sombehövs för att de begränsade skyldigheter skall uppfyllas somföljer av försörjningsreglerna. Det föreslås att bestämmelsentas in som en ny 8 a § i kärntekniklagen.Regeringens förslag avvisas i motion 1994/95:N10 (m).Tillståndsgivningen för kärnteknisk verksamhet skulle medregeringens förslag komma att vara beroende av agerandet i enhelt annan verksamhet som styrs av försörjningsreglerna iEuratomfördraget, anför motionärerna. Tillståndsgivningen förkärnteknisk verksamhet skulle därigenom komma att vila på enosäker grund. På energipolitikens område är det särskilt viktigtmed tydliga spelregler och maximal trygghet för såvälproducenter som konsumenter, anser motionärerna. De menar attdet inte finns någon anledning att anknyta försörjningsreglernai Euratomfördraget till tillståndsgivningen i kärntekniklagen.Fördraget omfattar inte kärnteknisk verksamhet, ochkärntekniklagens tillämpningsområde innefattar inteförsörjningsfrågorna. Euratom Safeguard Directorate (ESD) ochEuratoms försörjningsbyrå utövar, enligt motionärerna, äventillsyn av företag och anläggningar som inte omfattas avkärntekniklagen. Exempel på sådan verksamhet är utarmat uran somanvänds som balansvikt i flygplan och vid porslinstillverkning.Genom att anknyta till kärntekniklagen säkerställs inte att ESDkan utöva kontroll även inom dessa områden, sägs det. Reglerna iEuratomfördraget gäller som lag inom EU, varför nationelllagstiftning, enligt motionärerna, inte är nödvändig för attreglerna skall gälla också i . Lagstiftning som motsvararförslaget till 8 a § kärntekniklagen saknar också därförmotsvarighet i övriga EU-länder, hävdar motionärerna.Svensk Kärnbränslehantering AB (), ochVattenfall AB har vid remissbehandlingen av den promemoria (Ds1994:124) som har legat till grund för propositionen framförtliknande synpunkter, nämligen att den föreslagna nya paragrafenkommer att leda till orimliga konsekvenser. Genom att knyta anregeln som ett villkor för tillstånd enligt kärntekniklagenskulle alla sådana tillstånd kunna komma att dras in, anfördessa remissinstanser. I propositionens specialmotivering(s. 27) anges emellertid beträffande 8 a § att brott motvillkor som uppställs i paragrafen inte kan läggas till grundför återkallelse av tillstånd enligt 15 § kärntekniklagen.Som nämnts anförs i motionen att utarmat uran som används sombalansvikt i flygplan och vid porslinstillverkning inte berörsav reglerna i kärntekniklagen. Även utarmat uran omfattas dockav bestämmelserna i kärntekniklagen. Enligt 1 c § i denna lagär hantering av kärnämne kärnteknisk verksamhet. I 2 § 2 aanges att uran är kärnämne. All hantering av uran är såledeskärnteknisk verksamhet, vilken regleras i kärntekniklagen.Statens kärnkraftinspektion utövar med stöd av 3 §kärnämneskontroll beträffande den aktuella hanteringen avutarmat uran.Utskottet delar regeringens bedömning att det inte behövsnågon mer omfattande lagstiftning med anledning avförsörjningsreglerna i Euratomfördraget. Den modell somregeringen har valt och som innebär att en ny paragraf, 8 a,förs in i kärntekniklagen anser utskottet vara ett lämpligt sättatt åstadkomma den erforderliga anpassningen till Euratom på detaktuella området.När det gäller farhågorna i den här aktuella motionen om atttillståndsgivningen skulle komma att vila på en osäker grund,vill utskottet hänvisa till det som sägs i propositionensspecialmotivering. Som tidigare redovisats anges däruttryckligen att brott mot villkor som uppställs i paragrafeninte skall kunna läggas till grund för återkallelse avtillstånd.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag idenna del och avstyrker motion 1994/95:N10 (m).Säkerhetskontroll av klyvbart materialEuratomfördragets regler om säkerhetskontroll (safeguards)motsvaras av de svenska bestämmelserna i kärntekniklagen,påpekas det i propositionen. De föreskrifter som kan behövas kanbeslutas med stöd av de bemyndiganden som redan finns i denlagen, anser regeringen. För att säkerställa att sanktionerenligt artikel 83 i Euratomfördraget kan genomföras och attuppgifter lämnas enligt reglerna om rapporteringskrav i enförordning (Euratom nr 3227/76) föreslår regeringendock tillägg till 18 och 27 §§ kärntekniklagen.Utskottet tillstyrker det här aktuella lagförslaget.Kravreglerna i kärntekniklagenRiksdagen bör anmoda regeringen att göra en översyn avkravreglerna i kärntekniklagen, anförs det i motion 1994/95:N12(mp). Kravnivån i denna lag måste vara minst lika hög som imiljöskyddslagen (1969:387), anser motionären.I kärntekniklagen anges de olika krav som ställs på enreaktorinnehavare. Enligt 10 § skall den som har tillstånd tillkärnteknisk verksamhet svara för att de åtgärder vidtas sombehövsför att upprätthålla säkerheten,för att på ett säkert sätt hantera och slutförvara iverksamheten uppkommet kärnavfall eller däri uppkommet kärnämnesom inte används på nytt,för att på ett säkert sätt avveckla och riva anläggningar ivilka verksamheten inte längre skall bedrivas.Säkerhetskraven vid verksamhet på kärnenergiområdet är, enligtvad som sades i den proposition som låg till grund för beslutetom lagen (prop. 1983/84:60), inriktade på att förebyggaradiologisk olycka som kan uppkomma genom fel vid konstruktion,utförande eller drift. Till detta säkerhetskrav hänförs ävenåtgärder för skydd av anläggningar och transporter, fysisktskydd samt säkerställande av kärnenergins fredliga användningvid innehav, import eller export av kärnämne och använtkärnbränsle. En tillståndsinnehavare skall svara för att alla deåtgärder vidtas som, med hänsyn till verksamhetens art och deförhållanden under vilka den bedrivs, krävs för att upprätthållasäkerheten.Enligt lagen skall vidare varje reaktorinnehavare upprättaeller låta upprätta ett program för den allsidiga forsknings-och utvecklingsverksamhet och de övriga åtgärder som behövs föratt det kärnavfall som uppkommer i verksamheten skall kunnahanteras och slutförvaras på ett säkert sätt och för attanläggningen skall kunna avvecklas och rivas på ett säkert sätt.Säkerheten vid de svenska kärnkraftverken och övrigakärntekniska anläggningar övervakas av Statenskärnkraftinspektion (SKI). Den grundläggande förutsättningen förSKI:s verksamhet är att de som har tillstånd att bedrivakärnteknisk verksamhet också har det fulla och odelade ansvaretför säkerheten. SKI skall övervaka hur tillståndsinnehavarnalever upp till detta ansvar genom att skapa sig en egenvälgrundad bild av säkerhetsläget vid anläggningarna och avkvaliteten i tillståndsinnehavarnas säkerhetsarbete.Statens strålskyddsinstitut övervakar strålskyddet vid dekärntekniska anläggningarna och kontrollerar att utsläpp tillluft och vatten under normaldrift hålls inom fastställdagränser.Enligt bedömning är de krav som enligtkärntekniklagen ställs på den som har tillstånd till kärntekniskverksamhet mycket höga. Detta gäller också i jämförelse medannan miljölagstiftning.Utskottet anser att mycket höga krav måste ställas på densom har tillstånd till kärnteknisk verksamhet. Kärntekniklagenhar ett sådant innehåll och en sådan utformning somöverensstämmer med denna ståndpunkt. Något behov av en allmänöversyn av kravreglerna i lagen kan utskottet inte se. I motion1994/95:N12 (mp) utvecklas inte heller någon argumentering förden begärda översynen. Motionen i berörd del avstyrks avutskottet.Konvention om kärnsäkerhetI regeringens skrivelse 1994/95:116 ges en redovisning av denkonvention om kärnsäkerhet som undertecknade vid detinternationella atomenergiorganet i , , i september1994.Konventionen omfattar kärntekniska anläggningar medbegränsning till landbaserade civila kärnkraftverk. Syftet medkonventionen är att den skall utgöra en mekanism för de anslutnaparterna att kontinuerligt förbättra säkerheten vidkärnkraftverken. Målen för konventionen är enligt artikel 1 attuppnå och vidmakthålla en hög nivå av kärnsäkerhet över helavärlden, att upprätthålla och vidmakthålla effektivt skydd ikärnenergianläggningar mot möjliga strålningsfaror samt attförhindra olyckor med skadliga strålningsverkningar och attbegränsa sådana verkningar om de skulle inträffa.Konventionen innehåller bl.a. ett krav på att de anslutandeparterna skall etablera och vidmakthålla ett system med lagaroch bestämmelser för hur säkerheten vid de kärntekniskaanläggningarna skall styras. Det åligger varje ansluten part attrapportera till övriga parter om hur man uppfyller deförpliktelser som angivits i konventionen samt de åtgärder somvidtagits för att förbättra säkerheten. Rapporteringen skall skeungefär . Konventionen förutsätter vidare att ettsekretariat tillskapas. har påtagit sig denna roll.Den kärnsäkerhetskonvention som öppnats för anslutning fårses som ett viktigt framsteg, sägs det i skrivelsen. Regeringengör bedömningen att såväl det svenska säkerhetstänkandet som detsäkerhetsarbete som bedrivs avanläggningsinnehavarna och av de berörda myndigheterna är iöverensstämmelse med konventionens krav. Det föreligger såledesinget behov av ändringar i den svenska lagstiftningen eller idet reella säkerhetsarbetet för att skall kunnatillträda konventionen, anser regeringen. Det uppstår därförinte heller några ökade kostnader för det svenskakärnsäkerhetsarbetet.Regeringen avser att besluta om en svensk ratificering undervåren 1995. Konventionen beräknas kunna träda i kraft under år1996.Regeringen bör verka för att konventionen ändras så attbegreppet olycka definieras tydligare och kravnivån påbeslutsunderlag för tillstånd till kärnenergianläggningar höjs,anförs det i motion 1994/95:N9 (mp). Vidare begärs i motionenklargörande av begreppet godtagna förfaringssätt vid drift m.m.av kärnenergianläggningar, som förekommer i konventionen, ochett klarläggande av innebörden av sekretessreglerna ikonventionen.Det är oklart vad som i konventionen avses med begreppetolycka, hävdas det i motionen. Med hänsyn till att detta begrepphar ifrågasatts i svensk rätt är det angeläget att eftersträvaen klarare skrivning än vad konventionen erbjuder, anförmotionären. Hon anser därutöver att kravnivån på detbeslutsunderlag som skall finnas inför ett tillstånd tillkärnenergianläggning är alltför låg. Regeringen bör återkommamed förslag till lag med högre kravnivå, föreslår motionären.Hon erinrar vidare om att det i artikel 19 i konventionen angesatt drift, underhåll, inspektion och provning av enkärnenergianläggning skall utföras i överensstämmelse medgodtagna förfaringssätt. Det framgår dock inte vad som avses medbegreppet "godtagna förfaringssätt", menar motionären. Slutligenanser hon att sekretessreglerna i konventionen inte är förenligamed svensk rätt. Det framgår inte var gränsen skall gå mellanskydd av uppgifter och allmänhetens insyn, sägs det i motionen.En entydig definition av begreppet olycka föreligger inte,enligt uppgift från . Internationellt --framför allt inom ram -- har begreppet kärnenergiolyckadefinierats utifrån den aktuella händelsen, kopplad till desskonsekvenser. En internationell s.k. händelseskala, bestående avsju nivåer -- International Nuclear Event Scale () -- harantagits. INES-skalan används för att definieragraden av allvar i anslutning till en händelse. De lägstastegen, 0--3, betraktas som olika grader av händelser, medanstegen 4--7 klassificeras som olyckor. De internationelltaccepterade definitioner som ligger till grund för INES-skalanutgör också grund för olycksbegreppet i konventionen.Beträffande begreppet "godtagna förfaringssätt" som berörs idet andra yrkandet i motionen bör, enligt ,beaktas att den här typen av konventioner får ses som enkompromiss mellan de inblandade parternas prioriteringar.Konventionens främsta syfte är att förbättra säkerheten iverksamheter som karakteriseras av nationell suveränitet,nationellt ansvar och nationell lagstiftning. Begreppet"godtagna förfaringssätt" bör ses i relation till de olikaförutsättningar som ryms inom de enskilda ländernasinfrastruktur, lagstiftning och valda tekniska lösningar.Konventionens syfte är härvidlag att åstadkomma en störreharmonisering av ländernas individuella säkerhetsarbete iriktning mot internationellt accepterade säkerhetsriktlinjer ochatt arbeta för en höjning av säkerhetsnivåerna i alla länder menfrämst i de länder som släpar efter i detta avseende.Sekretessreglerna i konventionen -- som tas upp i det tredjeyrkandet i motionen -- är, enligt , inte helti överensstämmelse med svensk sekretesslagstiftning. Även pådenna punkt bör konventionens formulering ses som resultatet aven kompromiss mellan de olika parternas prioriteringar. Densvenska traditionen att visa största möjliga öppenhet, framförallt när det gäller kärnkraften, har inte anammats avandra länder med kärnkraftsproduktion. Det bör noteras att dennuvarande svenska sekretesslagstiftningen självfallet fortsätteratt gälla i Sverige.Utskottet anser att det är bra att en konvention omkärnsäkerhet nu öppnats för anslutning. har sedan längevarit aktivt engagerat i det internationella arbetet med attförstärka säkerheten i den kärntekniska verksamheten. mening har konventionen främst betydelse för attsäkerhetstänkandet kan förbättras i sådana länder, som ännu intehar kommit så långt i detta avseende.De synpunkter som framförs i motion 1994/95:N9 (mp) och somalla rör önskemål om högre krav och ytterligare preciseringar ikonventionens texter anser utskottet inte bör föranleda någonåtgärd av . Som tidigare redovisats måste man beaktaatt den här typen av konventioner framkommer som ett resultat avkompromisser mellan olika länder. Det viktiga är därvid att enhöjning av säkerhetsnivån åstadkoms i de länder som ligger efterpå detta område. Med det anförda avstyrker utskottet den nämndamotionen. Regeringens skrivelse bör läggas till handlingarnautan ytterligare åtgärd.Uranimport m.m.Frågan om den svenska uranimporten tas upp i två motioner,1994/95:N422 (kds, c, v, mp) och 1994/95:N430 (mp).I den förstnämnda motionen föreslås att skall göraett uttalande om att den som importerar uran skall åläggas attöppet redovisa var och under vilka former råvaran har utvunnitsoch hanterats. Vidare begär motionärerna en utredning omuranimportens externa kostnader och om hur svenskkärnkraftsindustri skall kunna täcka dessa kostnader. Enanledning till det svenska, låga elpriset kan vara att en del avkostnaderna för svensk elproduktion betalas av befolkningen iandra länder, menar motionärerna. De hänvisar till uppgifter somtyder på att speciellt den ryska uranhanteringen medföroacceptabla miljö- och hälsokonsekvenser. Det krävs förnärvarande ingen redovisning, från den som importerarkärnbränsle, av formerna för uranbrytningen och vilka miljö- ochhälsokonsekvenser denna brytning har förorsakat, sägs det. Detär dessutom ofta svårt för myndigheter eller allmänheten att fåupplysningar om var uranet har brutits. Denna situation gör detomöjligt att bedöma kärnbränslets externa kostnader, anförmotionärerna och menar att dessa kostnader får betalas avbefolkningen i uranbrytningsområden i andra länder i form avförsämrad hälsa och livsmiljö. har, heter det vidare, enmoralisk skyldighet att se till att inte skador av denna typuppstår i andra länder på grund av verksamheter som initieratsav aktörer i Sverige.Riksdagen bör anmoda regeringen att låta utreda de ekologiska,ekonomiska och hälsomässiga effekter som drabbar de områden somSverige importerar uran ifrån, anförs det i motion 1994/95:N430(mp). I avvaktan på denna utredning bör all svensk uranimportavbrytas, anser motionärerna. De föreslår vidareriksdagsuttalanden avseende redovisningen av energitillförselnav uran och om att exploatering av befolkning och naturi andra länder skall stoppas. Det uran som importerarbryts på orter som är hårt drabbade av den radioaktivahanteringen, anför motionärerna. utnyttjarurbefolkningar eller förtryckta folk för att förse sig med uran,sägs det.Den svenska uranimporten uppgick till ca år 1993för att sedan öka till ca året därpå. Den störstadelen kom från -- resp. . Motsvarande andelar var för Australien27 % resp. . Den kraftiga ökningen av uranimporten frånOSS-länder sammanhänger med Sverigesmedlemskap i . Inom EU pågår nämligen diskussioner om atttillämpa kvantitativa begränsningar avseende uranimport fråntredje land, dvs. i praktiken OSS-länderna.Miljöminister har under innevarande vidtre tillfällen besvarat frågor i om uranbrytning iRyssland och om importen av uran. Vid det första tillfället, idecember 1994, hade () frågat vilka åtgärderregeringen ämnade vidta för att bistå i arbetet med attminska effekterna av de miljö- och hälsoskador som uppstått pågrund av uranbrytningen. Statsrådet uttryckte i sitt svar (prot.1994/95:36) att det är oacceptabelt att sådana hälso- ochmiljöförhållanden som rapporterats i olika medier skall fåförekomma. Hennes uppfattning var att svenska kraftföretag nogabör ta reda på under vilka förhållanden som uranet produceras.Hon meddelade att i arbetsgrupper i och börjatdriva frågan om mer bindande miljökrav i samband meduranbrytning och att dessa strävanden skulle intensifieras.Vidare påpekades att undersökte möjligheternaatt ställa krav på de svenska kärnkraftverken när det gällerinköp av uran.I februari 1995 besvarade miljöministern en ny fråga av DanEricsson (kds) om vad som hade hänt när det gällerundersökningen av svenska kärnkraftverks inköp av uran. I sittsvar (prot. 1994/95:60) meddelade statsrådet att departementetsundersökning hade visat att det inte skulle varaomöjligt att införa krav på företagen att i förväg förvissa sigom att verksamheten hos en avsedd leverantör bl.a. uppfyllerinternationellt accepterade riktlinjer beträffande strålskydd,arbetarskydd och miljöskydd. En förutsättning för detta angavsdock vara att sådana krav får en bred internationell uppslutningoch acceptans. Miljöministern nämnde att de svenskakärnkraftsföretagen hade informerat om att de gemensamt bestämtsig för att i nya upphandlingskontrakt införa krav på attinternationella riktlinjer beträffande strålskydd och miljöuppfylls hos gruvföretag och leverantörer. Vidare meddelades attSverige internationellt kommer att fortsätta att driva frågan ommer bindande miljökrav i samband med uranbrytning, bl.a. inomIAEA och OECD.I mars 1995 besvarade miljöministern en fråga av RagnhildPohanka (mp) om regeringen ämnar studera vilka effekteruranbrytningen har för förhållandena för människor och natur iKrasnokamensk i . Statsrådet påpekade (prot. 1994/95:80)att planerar att besökaurangruvan i . Därvid avser SSI att -- i samarbetemed de svenska kraftföretagen -- diskutera frågor omarbetarskydd, avfallshantering och miljökonsekvenser med lokalaoch regionala myndigheter samt med ansvariga centralamyndigheter i . SSI kommer efter resan att lämna enrapport till Miljödepartementet.Beträffande yrkandet i motion 1994/95:N422 (kds, c, v, mp) omen utredning om uranimportens externa kostnader kan noteras attdet i (N 1994:04) uppgifter ingår bl.a. attanalysera de kostnader som kärnkraften medför.Utskottet anser att i olika internationellasammanhang, främst och , bör fortsätta att aktivt drivafrågan om mer bindande miljökrav i samband med uranbrytning.Detta är, som tidigare redovisats, också den linje sommiljöminister har förordat i riksdagen.Enligt utskottets mening skulle ett uttalande av ifrågan inte innebära någon förändring av sakläget. Som nämntsplaneras en resa -- i samarbete mellan SSI och de svenskakraftföretagen -- till den aktuella gruvan i kommer att ske till Miljödepartementet.Med det anförda avstyrker utskottet de båda motionerna1994/95:N422 (kds, c, v, mp) och 1994/95:N430 (mp), den senaresåvitt här är i fråga. beträffande avveckling av Euratomatt avslår motion 1994/95:N11 yrkande 2,res. 1 (c, v, mp)2. beträffande agerande avseende EU:s energi- ochkärnkraftspolitik i övrigtatt avslår motionerna 1994/95:N11 yrkande 1,1994/95:N434 yrkande 42 och 1994/95:N446,res. 2 (c, v, mp)3. beträffande EU:s fond för kärnkraftsutvecklingatt avslår motion 1994/95:Jo685 yrkandena 14 och 15,res. 3 (mp)4. beträffande strålskydd och avfallstransporteratt antar de i proposition 1994/95:118 framlagdaförslagen tilla) lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220),b) lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhetsåvitt avser 5 a § tredje stycket,c) lag om ändring i lagen (1991:341) om strategiska produkter,5. beträffande förvaring och mellanlagring av utländsktanvänt kärnbränsle och kärnavfallatt med avslag på motionerna 1994/95:N12 yrkande 1,1994/95:N423 yrkandena 2 och 10 och 1994/95:N450 yrkande 1 antardet i proposition 1994/95:118 framlagda förslaget till lag omändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet såvitt avser5 a § i övrigt,res. 4 (mp)6. beträffande försörjning med kärnbränsleatt med avslag på motion 1994/95:N10 antar det iproposition 1994/95:118 framlagda förslaget till lag om ändringi lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet såvitt avser 8 a §,res. 5 (m)7. beträffande säkerhetskontroll av klyvbart materialatt antar det i proposition 1994/95:118 framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärntekniskverksamhet, i den mån det inte omfattas av utskottets hemställanunder momenten 4--6,8. beträffande kravreglerna i kärntekniklagenatt avslår motion 1994/95:N12 yrkande 2,res. 6 (mp)9. beträffande konvention om kärnsäkerhetatt riksdagena) lägger regeringens skrivelse 1994/95:116 till handlingarna,b) avslår motion 1994/95:N9,res. 7 (mp)10. beträffande uranimport m.m.att avslår motionerna 1994/95:N422 och 1994/95:N430yrkandena 1, 2, 6 och 7.res. 8 (c, v, kds)res. 9 (mp)den 9 maj 1995På näringsutskottets vägnarBirgitta JohanssonI beslutet har deltagit: (), BoFinnkvist (s), (), (), BarbroAndersson (s), (), (), DagEricson (s), (), (), (), (), (), (),(), () och (). Avveckling av Euratom (mom. 1)(), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 6 sombörjar med "När det" och slutar med "berörd del" bort haföljande lydelse:Som konstateras i både propositionen och motionerna ärEuratomfördraget i stora delar föråldrat. Fördragets roll inomEU stämmer -- som anförs i motion 1994/95:N11 (c) -- knappastöverens med den svenska ambitionen att avveckla den svenskakärnkraften . bör därför, enligt utskottetsmening, aktivt verka för att fördraget avvecklas i sin helhet.Det pågår visserligen, som tidigare redovisats, diskussionerinom EU om att slopa Euratomfördraget och i stället införa ettkapitel om energi i . Enligt utskottetsbedömning skulle dock ett uttalande av om att Sverigeaktivt skall verka för Euratoms avveckling innebära ettverkningsfullt bidrag härvidlag. bör sålunda göra ettsådant uttalande. Utskottet tillstyrker därmed motion1994/95:N11 (c) i berörd del.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande avveckling av Euratomatt med bifall till motion 1994/95:N11 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. agerande avseende EU:s energi- ochkärnkraftspolitik i övrigt (mom. 2)(), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 7 sombörjar med "Som tidigare" och slutar med "berörda delar" bort haföljande lydelse:Utskottet anser, i likhet med vad som anförs i motionerna1994/95:N11 (c), 1994/95:N446 (c) och 1994/95:N434 (mp), attSverige aktivt bör verka för att EU:s energi- ochkärnkraftspolitik får en utformning som står i överensstämmelsemed de svenska besluten på området. Denna politik bör inriktaspå avveckling av de icke förnybara energislagen, på skyddande avnaturresurser, på främjande av förnybara energislag inom EU ochockså i länder utanför EU samt påenergieffektiviseringsåtgärder. Regeringen bör därvid sökasamverkan med andra likasinnade länder. Vidare bör regeringenverka för att Euratomfördragets ansvarsområden överlämnas tillnationell nivå.