bet · GI01SoU15 · 1995-03-30 00:00:00 — Rådet skall informera omkunskapsläget och om aktuell forskning.Den ämnesmässiga bredden i forskningen är stor och täckersamtliga de problemområden som aktualiseras av motionerna.Exempel på aktuella satsningar av SFR är högre forskartjänsterbeträffande socialpolitik med inriktning mot fattigdoms- ochfördelningsfrågor samt arbetslöshet.Forskningsprojekt med anknytning till välfärdsfrågor pågårockså vid universiteten och vid är i många länder allt svårareatt uppnå på grund av den begränsade ekonomiska tillväxten.Detta har stimulerat den forskning som belyser välfärdensutveckling och socialpolitiken som ett instrument att påverkadenna utveckling. Centrala frågor för forskning om och förvälfärd är levnadsvillkorens fördelning i befolkningen ocheffekten av socialpolitiska åtgärder inom arbetsmarknad,socialförsäkring, socialtjänst, barnomsorg och äldreomsorg,insatser för handikappade osv.Svensk välfärdsforskning är av hög kvalitet och har gottinternationellt anseende. Den internationella forskningenuppmärksammar också i ökande grad välfärdsfrågor. Ett avsärprogrammen inom EU:s fjärde ramprogram för forskning därSverige deltar är inriktat mot socialt utanförskap och socialintegration.I Folkhälsorapport behandlas bl.a. frågor omsambanden mellan arbetslöshet och ohälsa. Där sägs bl.a. (s.143) att den kunskap som finns om arbetslöshetens hälsoeffekterbygger på studier av en annorlunda arbetslöshet än den som råderi dag. Man har framför allt studerat vad som händer manligamedelålders arbetare vid företagsnedläggningar. Kvinnors,tjänstemäns, ungdomars och äldres arbetslöshet är sämre belyst.Mycket av den kunskap som finns kommer från undersökningar iUSA, där andra kulturella, ekonomiska och politiska förhållandengör det svårt att direkt översätta forskningsresultaten.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det behövs merkunskap och forskning på en rad områden för att få enhelhetsbild av hur de samlade effekterna av de senaste årenshöga arbetslöshet och försämrade ekonomi men även andraförändringar i samhället och i vår omvärld påverkar människorslevnadsvillkor.Bättre underlag behövs för kommande politiska beslut omvälfärdspolitiken. Det behövs enligt utskottet mer kunskap ombl.a. de sociala trygghetssystemen, arbetsmarknaden, familjernassituation och boendet. Mer kunskap behövs också om hur hot omutslagning och segregering bör mötas. S.k. framtidsstudierbehövs också för att fånga mångfalden av de preferenser som dennuvarande ungdomsgenerationen har och kommer att ha till2000-talets välfärdssystem.Utskottet delar även uppfattningen att det är viktigt mednationell forsknings- och utvecklingsverksamhet vid lokala ochregionala center.Utskottet instämmer i regeringens uttalanden ibudgetpropositionen i dessa delar. Utskottet ställer sig ocksåbakom huvudlinjerna i de motioner som behandlats och anser attregeringen bör beakta dessa synpunkter i det fortsatta arbetetmed frågor som rör den allmänna välfärden. Vad utskottet anförtbör ges regeringen till känna med anledning av motionerna So225(fp), So232 (fp), So233 (s), So250 (v) yrkandena 1 och 7, So256(s), So261 (v), So267 (s), So271 (s), So276 (s), So277 (s),So278 (m), So286 (s), So290 (s), So292 (s), So293 (c) yrkandena1--3, 5 och 7--9, So601 (fp) yrkandena 3, 5 och 6, So613 (s),Ju809 (c) yrkande 2, Sf635 (fp) yrkande 8, Kr1 (s) och A472 (fp)yrkande 4.FamiljepolitikenMotionerI motion So209 av m.fl. (m) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom inriktningen av en politik för ökad valfrihet i välfärden(yrkande 1). Motionärerna anför att familjen och denenskilde individen måste ges huvudansvaret för besluten om denegna välfärden, oavsett om det gäller barnomsorg, läkare,äldrevård eller skola. I den borgerliga regeringsförklaringen1991 betonades att välfärden skulle förbättras genom att envalfrihetsrevolution skulle inledas. Syftet med förändringarnavar att öka den enskildes möjligheter att välja. Inomfamiljepolitikens ram infördes vårdnadsbidraget och rätt tillskatteavdrag för barnomsorgskostnader. Enskild barnomsorg somuppfyllde kvalitetskraven gavs rätt att få offentligt stöd.Syftet med reformerna var att skapa valfrihet, men också attskapa rättvisa i familjepolitiken. Även de föräldrar som valtatt inte använda sig av den offentliga barnomsorgen skulle gesett ekonomiskt stöd. Avdragsrätten för barnomsorgskostnaderskulle öka möjligheten att utveckla den form av barnomsorg sompassar familjen bäst. Motionärerna anser att den nya regeringensavskaffande av vårdnadsbidraget och stoppet för enskildbarnomsorg inte endast innebär att en lagstadgad valfrihet tasbort utan också att trycket på den offentliga barnomsorgen ökareftersom barnomsorgsgarantin står kvar. Mot bakgrund av dettayrkar motionärerna att beslutar att återinföraavdragsrätten för styrkta barnomsorgskostnader (yrkande 2)och återinföra vårdnadsbidraget (yrkande 3) i enlighet medvad som gällde före . Vidare yrkas attriksdagen beslutar om möjlighet till enskild barnomsorg ienlighet med beslut enligt betänkande 1993/94:SoU11(yrkande 4).Även i motion So605 av m.fl. (m) hemställsom att avdragsrätten för barnomsorgskostnader återinförs(yrkande 2) liksom vårdnadsbidraget (yrkande 3), samtatt beslutar ge möjlighet till enskild barnomsorg ienlighet med beslut enligt betänkande 1993/94:SoU11(yrkande 4). Vidare begärs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts ombarnomsorgsgarantin (yrkande 1) och om inriktningen av denframtida familjepolitiken (yrkande 5). Motionärerna anföratt de förändringar de föreslår innebär ett stort steg mot ökadrättvisa och valfrihet. Långsiktigt måste en viktig grund förvalfriheten vara att man kan leva på sin lön. För att dettaskall bli möjligt krävs bl.a. skatt efter bärkraft ochförsörjningsbörda. Härav följer att behovet av bidrag minskar.Stödet till barnomsorgen skall vara helt neutralt i förhållandetill barnomsorgsform, och stödet skall gå direkt tillföräldrarna. Barnomsorgslagen bör ändras i enlighet medvad som gällde före . Förslagen innebär attbåde valfriheten och rättvisan ökar och föräldrarna kan väljasåväl graden av förvärvsarbete som inriktningen av barnomsorgen.För att öka familjens trygghet är det angeläget att varje familjkan spara och ha tillgång till eget grundkapital. Att kunna ägasin bostad är också en trygghetsfaktor och den möjligheten skallges inom ramen för både enfamiljs- och flerfamiljsboende.Också i motion A816 av Per m.fl. (m) begärstillkännagivanden till regeringen om valfrihet ifamiljepolitiken (yrkande 2) och om återinförande avvårdnadsbidraget (yrkande 3). Motionärerna anför att statensuppgift är att stödja familjernas och individernas möjligheteratt fungera på det sätt som de själva anser rätt och riktigt.Vårdnadsbidraget som infördes av den borgerliga regeringen varett steg på vägen mot valfrihet. Det innebar större rättvisa ioch med att åtminstone något offentligt bidrag till barnomsorgutgick till alla barn oavsett barnomsorgsform. Det öppnade ocksåmöjlighet för föräldrarna att anordna sin barnomsorg i andraformer än dem som den kommunala barnomsorgen erbjuder och gavockså större möjligheter för dem som så ville att själva varahemma och ta hand om sina egna barn. Motionärerna framhållerslutligen att eftersom daghemsplats är den i särklass dyrastetillsynsformen hade vårdnadsbidraget också blivitsamhällsekonomiskt lönsamt.I motion So607 av () yrkas attbarnomsorgsgarantin avskaffas (yrkande 1). Motionären menaratt förutsättningen för barnomsorgsgarantin var justvårdnadsbidraget samt lika villkor för privat och offentligomsorg. Att behålla barnomsorgsgarantin utan vårdnadsbidrag kanleda till att situationen i kommunerna blir ohållbar, att köernatill daghemmen ökar och att kommunens ekonomi inte klararkostnaderna.I motion Sf227 av () yrkas att riksdagenbeslutar att avskaffa barnomsorgslagen (yrkande 2).Motionären anför att barnomsorgslagen innebär att storaekonomiska resurser knyts upp i kommunerna utan att familjernahar några reella alternativ att välja mellan. Barnomsorgslagenvar en del i en större kompromiss som bl.a. innefattadevårdnadsbidraget och viss avdragsrätt från inkomsten förkostnader för vård av barn. När delar av kompromissen avskaffasfinns det, enligt motionären, inte anledning att stå kvar vidbeslutet om barnomsorgslagen.I motion So623 av m.fl. (kds) yrkas attvårdnadsbidraget (yrkande 2) och avdragsrätten för styrktabarnomsorgskostnader (yrkande 3) återinförs i den form dehade före . Vidare hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts delsom rätt till ledighet för vård av barn (yrkande4), dels om direktiven till den översyn som aviserats angåendefamiljepolitiken (yrkande 6). Motionärerna anför attfyrpartiregeringen inledde en förnyelse av familjepolitiken. Detförsta steget var avskaffandet av . Det andra varbeslutet om barnomsorgslagen, som innebar att kommunerna åladesatt erbjuda plats i privat eller barnomsorg åt allabarn i åldern . Det tredje steget var införandet avvårdnadsbidraget. Syftet med vårdnadsbidraget var att utjämna deorättvisor som fanns mellan olika barnfamiljer genom att endastde som utnyttjade offentligt finansierad barnomsorg ficksamhällets stöd. Vårdnadsbidraget bidrog också till att hållanere kommunernas kostnader för barnomsorg. Motionärernaframhåller att kommunernas kostnader för barnomsorgen kommer attöka dramatiskt om alla som har rätt till det skulle kräva enkommunal daghemsplats. Mot bakgrund av detta anser motionärernaatt såväl vårdnadsbidraget som rätten till avdrag förbarnomsorgskostnader bör återinföras liksom rätten till tre årsledighet för vård av barn. Motionärerna anför att förslaget omrätt till ledighet inte belastar statskassan, men harstor betydelse för småbarnsfamiljerna.Slutligen framhåller motionärerna att harförordat en översyn av det familjepolitiska stödet för att få enöverblick över familjernas verkliga ekonomiska situation.Samhället betalar ifamiljepolitiskt stöd om kommunernas barnomsorgskostnadermedräknas. När besparingar görs måste det ske på ettfördelningspolitiskt acceptabelt sätt. Att ta ställning till ettbidrag i taget kan ge en felaktig helhetsbild. Syftet medöversynen bör vidare vara att ge föräldrar och vårdnadshavarestörre inflytande över hur resurserna används.Motionärerna begär också tillkännagivanden till regeringen omvad i motionen anförts om familjernas möjlighet att väljabarnomsorg (yrkande 11) och om statens och kommunernasuppgift att anpassa sig till familjernas val (yrkande 12).De anför att framtidens moderna familjer kommer att kräva frihetatt få välja vilken barnomsorg de vill ha. Framtidensfamiljepolitik måste ge familjerna makt så att deras egnaönskemål och barnens behov sätts i centrum.I motion A820 av m.fl. (kds) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nödvändigheten av att kunna välja en välfungerande barnomsorg (yrkande 4). För att kvinnor och mänskall ges samma möjlighet att välja mellan, eller kombinera,hemarbete, förvärvsarbete eller studier är det nödvändigt med enväl fungerande barnomsorg, anför motionärerna. De framhåller attför att skapa valfrihet och rättvisa fordras ett varierat utbudav olika barnomsorgsformer som tar hänsyn till barnens ochföräldrarnas behov och önskemål. Barnomsorg skall kunna erbjudasi eller enskild regi och omfatta såväl föräldrarnasomsorg i det egna hemmet som daghem, fritidshem, familjedaghem,föräldrakooperativ och andra alternativa former, anförmotionärerna. Målsättningen måste vara att kvinnans val är ett iverklig mening fritt val och inte ett val dikterat av politikeroch arbetsgivare eller av villkoren i olika trygghetssystem.I motion So602 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att införa ett familjestöd, barnkonto,fr.o.m. Motionärerna anför attvårdnadsbidraget var ett första steg till en reformering avfamiljestödet. Med beslutet att riva upp det harsocialdemokraterna tagit flera steg tillbaka. Ibudgetpropositionen anförs nu att den utredning omfamiljepolitiken som aviserades i den ekonomisk-politiskapropositionen enbart skall se över fördelningspolitiskakonsekvenser av de förslag som regeringen presenterat och somriksdagen skall fatta beslut om . Motionärernaanser att detta är en felaktig ordning. Det tidigare aviseradeutredningsarbetet bör genomföras inom ramen för enparlamentarisk beredning och detta innan beslut om besparingartas. föreslog att familjestödet skullereformeras. Motionärerna återkommer med förslag om att ettsamlat familjestöd införs fr.o.m. , ett s.k.barnkonto. Förslaget innebär en sammanslagning av de nuvarandestöden till barnfamiljerna till ett system: ett beskattatbarnkonto, lika för alla barn i åldrarna 0--, som skallersätta föräldraförsäkringen och barnbidraget för åldersgruppen.Uttag från barnkontot måste ske med ett lägsta belopp varjemånad . Den del av barnkontot som överstigerdetta lägsta månadsuttag disponeras fritt under de sex årenefter brukarnas önskemål. Barnkontot bör vara beskattat ochpensionsgrundande. Det bör vidare kombineras med en förlängningav rätten till full ledighet för vård av barn till det attbarnet fyllt och förkortad arbetstid till barnet fyllt 8år. Genom att på detta sätt överlämna åt familjerna att fördelaresurserna och ledigheten utifrån den egna situationentillgodoses behovet av ökad valfrihet och flexibilitet, enligtmotionärerna.Föräldrarna skall avgöra om familjestödet skall användas tillkommunalt daghem, föräldra- eller personalkooperativt daghem,privat daghem, barnvårdare, minskad egen arbetstid eller för attsjälv vårda barnet i hemmet. Barnkontot ger föräldrarnamöjlighet att aktivt påverka inte bara valet avbarnomsorgsalternativ utan även innehåll och kvalitet.Motionärerna räknar med att avgifterna kommer att höjas inombarnomsorgen som en följd av finansieringen av barnkontot.Därför skall barnomsorgskostnaderna vara avdragsgilla.Avdragsrätten knyts till de faktiska barnomsorgskostnaderna ochmaximeras till det faktiska uttaget från barnkontot.Kostnaden för barnkontot föreslås finansieras medföräldrapenningen i dess nuvarande form och barnbidraget föraktuell åldersgrupp. Den återstående finansieringen hämtas frånstatsbidragen till kommunerna. Kostnaden för avdragsrätten förbarnomsorgskostnader beräknas kunna balanseras mot den ökadeskatteinkomst som uppstår då en del av barnbidraget blirbeskattat barnkonto.För barn mellan skall barnbidraget, enligtmotionärerna, ligga kvar på sin nuvarande nivå. Motionärernasäger således nej till sänkningen av barnbidragen.I motion Sf266 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ett nytt famljestöd,barnkonto, för föräldrar med barn i åldern 0--att införasfrån i enlighet med vad i motion So602 samt idenna motion föreslås (yrkande 11). Motionärerna anser attdet nuvarande stödet gynnar höginkomsttagare och missgynnarföräldrar med låga inkomster. anser att alla barn ochalla föräldrar bör få en lika stor del av statens stöd.Barnkontot uppfyller detta mål.I motion Ju809 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätt till tjänstledighet (yrkande 3). Motionärerna anför att barn har rätt att kännatrygghet under barndomen. För att ge barnen bästa möjligauppväxt krävs en familjepolitik som underlättar för föräldrarnaatt ta sig att vara med sina barn. Det måste, enligtmotionärerna, skapas bättre förutsättningar försmåbarnsföräldrar att flexibelt planera så att barnens behov avsina föräldrar kan tillgodoses.Arbetslivets förståelse för småbarnsföräldrarnas situation måsteöka, och därför behövs en förlängd rätt till ledighet.I motion So615 av m.fl. (fp) yrkas attriksdagen dels beslutar att 18 § socialtjänstlagen från den 1januari 1996 skall ges den lydelse som paragrafen hade fram tillden (yrkande 5), dels att lagen (1987:442) omförsöksverksamhet med tillståndsprövning skall återfåden lydelse som gällde före riksdagsbeslutet med anledning avproposition 1994/95:61 (yrkande 6). Motionärerna anför attden barnomsorgsgaranti som den borgerliga regeringen infördehade två bärande inslag. För det första skulle alla barn frånett till och med ålder få rätt till barnomsorg utanförhemmet. För det andra skulle kommunerna bli skyldiga att ge stödtill enskilda daghem och fritidshem, ett stöd som inte oskäligtfick avvika från kommunens kostnad per barn i motsvarandeverksamhet. Tanken var att de ekonomiska villkoren skulle varadesamma för kommunala och privata daghem. Föräldrarnas valskulle vara avgörande. Motionärerna föreslår nu dels attsocialtjänstlagen ändras, dels att lagen om försöksverksamhetmed kommunaltillståndsprövning ändras så att kommunerna endastfår fästa avseende vid sökandes lämplighet att bedrivaverksamheten och vid ändamålsenligheten av lokalerna.I motion So620 av och (båda fp)yrkas att hos regeringen begär en utredning omomläggningen av barnstödet enligt vad som anförts i motionen.Motionärerna anför att de allmänna barnbidragen är en viktig delav den generella välfärdspolitiken och syftar till att någotutjämna standarden mellan barnfamiljer och hushåll utan barn.Barnbidragen har setts som en del av skattesystemet,dvs. som ett medel att anpassa skatterna till olika familjersskattebörda. skedde denna omfördelning tillbarnfamiljerna genom avdrag på skatten. Motionärerna pekar påatt barnbidragen redovisas som en offentlig utgift ochökar omslutningen av budgeten med detta belopp. Hade utgiften istället utgått i form av en skatterabatt skulle både utgifteroch inkomster för staten varit motsvarande lägre. Uppgiften attskapa balans i de offentliga finanserna fokuseras, enligtmotionärerna, med rätta på de offentliga utgifterna. Dessa ärför närvarande räknat som andel avbruttonationalprodukten, BNP. För del blåses bådeutgifts- och skattekvoten upp av t.ex. tekniken med barnbidrag istället för skatterabatt liksom av det faktum att inkomster avsocialförsäkringar är skattepliktiga och således högre än om deutbetalats netto efter skatt. Motionärerna anför att det skullekunna vara till fördel att överväga förändringar iredovisnings- och utbetalningsteknik som sänker de redovisadeutgifts- och skattekvoterna. Många internationella publikationerredovisar utgiftskvoter som viktiga nyckeltal för olikaekonomier. Motionärerna anser också att det skulle vara svårareför regeringen att spara på barnbidragen om de utformades som enskatterabatt. Det skulle då bli tydligt att det innebar enriktad skattehöjning till barnfamiljerna, vilket ju är denfaktiska innebörden av minskat barnbidrag enligt motionärerna.I motion So618 av m.fl. (v) hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförs om införandet av sex timmars arbetsdag som ettled i familjepolitiken (yrkande 2). Motionärerna framhålleratt familjepolitiken är en del i den generellavälfärdspolitiken. Nya mål har tillkommit ifamiljepolitiken, som att öka möjligheterna att kombineraförvärvsarbete och familj. Utgångspunkten har varit att kvinnoroch män skall kunna förvärvsarbeta och ha familj på likavillkor. Föräldraförsäkringen, den utbyggda barnomsorgen,utvecklingen av äldreomsorgen m.m. spelar en viktig roll för attsvenska kvinnor förvärvsarbetar i nästan lika stor utsträckningsom män, men också föder nästan flest barn i hela , anförmotionärerna.I debatten har ibland jämställdheten mellan könen satts imotsatsställning till barnens bästa. Motionärerna anser att dettvärtom är så att de i högsta grad hänger ihop. Barn har rätttill båda sina föräldrar. Att kvinnor kan delta i samhällslivetpå samma villkor som män gynnar också barnen. Om inte kvinnorges möjligheter att dela makten i samhället och omsorgsansvaretmed männen, så tillvaratas inte heller barnens intressen påbästa sätt.Motionärerna framhåller att dagens familjer är hårt pressadeoch att kvinnor, som fortfarande ofta har huvudansvaret för barnoch hem, slits hårt av dubbelarbete. Sextimmarsdagen är detnaturliga steget för att skapa ett bättre samhälle i stort,enligt motionärerna, men framför allt skulle fördelarna kommaatt bli uppenbara på familjelivets område. En förkortadarbetsdag skulle ge tid för familj, arbete och studier för bådekvinnor och män. Först då skulle det gå att tala om reellvalfrihet, heter det. En förkortad arbetstid skulle också ledatill att många skulle må bättre på sina arbetsplatser och ihemmet. Den förändrade arbetsmarknadssituationen är vidare ettskäl till att arbeta för införandet av sextimmarsdagen enligtmotionärerna.Utskottets övervägandenUtskottet delar uppfattningen i propositionen attfamiljepolitikens mål bör vara att ge barnen en god start ilivet samt att ge båda föräldrarna möjlighet att delta iarbetslivet och rätt till nära och tidiga relationer med sinabarn. Detta förutsätter enligt utskottets mening en flexibelföräldraförsäkring, lika barnbidrag för alla barn,bostadsbidrag, utbyggd barnomsorg av god kvalitet och en braskola. Även rätten till deltidsarbete under småbarnsåren ärvärdefull. Denna familjepolitik ser både till barnens ochföräldrarnas bästa. Den främjar jämställdheten och ökarvalfriheten för både kvinnor och män.Det statsfinansiella läget har gjort det nödvändigt att minskautgifterna på en rad områden. Utskottet anser det riktigt att nuprioritera besparingar på transfereringarna framför ytterligarenedskärningar i de sociala verksamheterna, såsom t.ex.barnomsorgen. Utskottet anser också att det är angeläget att dengenerella karaktären av familjestödet bevaras.Hösten 1994 beslutade att slopa vårdnadsbidraget ochåterinföra garantidagarna i föräldraförsäkringen. Även rättentill avdrag för styrkta barnomsorgskostnader upphävdes. Beslutetinnebar en nettobesparing på budgeten med 2,3 miljarder kronor.Utskottet anförde vid sin behandling av förslaget att det varett steg i fel riktning både ur jämställdhetssynpunkt och medhänsyn till statsfinanserna att införa ett vårdnadsbidrag ochtillstyrkte därmed att detta avskaffades. Utskottet vidhållerdenna uppfattning. Utskottet ställer sig därmed bakom den avregeringen förordade familjepolitiken och avstyrker därmedmotionerna So209 (m) yrkandena 1--3, So605 (m) yrkandena 2 och3, So623 (kds) yrkandena 2 och 3 och A816 (m) yrkandena 2 och 3.I samband med att , , beslutade att införavårdnadsbidraget beslöts också att rätten till ledighet för vårdav barn skulle förlängas till . ,som yttrade sig över förslaget till socialutskottet, bedömde attförslaget om en förlängd föräldraledighet till bordeavvisas. Enligt utskottets mening var konsekvenserna av enförlängning av föräldraledigheten inte belyst i förslaget omvårdnadsbidrag. Utskottet pekade på ett stort antal frågor somborde ha belysts, såsom vilken effekt en utvidgadföräldraledighet har för de mindre företagen, hurvikariatsfrågan löses vid upprepade långa ledigheter, hur denenskilde anställde skall få del av kompetensutveckling och annanutbildning inom företaget, samt vilka effekter på lön ochmöjlighet att avancera inom företaget som en lång frånvaro frånarbetet leder till liksom konsekvenserna när det gällerlöneskillnader mellan kvinnor och män. Arbetsmarknadsutskottetansåg att dessa frågor borde utredas och en avvägning görasmellan olika intressen innan ett förslag om förlängd ledighetförelades . ansåg dock att omvårdnadsbidraget infördes borde en rätt till tre årsledighet införas. Detta blev också beslut.Vid behandling av förslaget att avskaffavårdnadsbidraget, , hänvisade arbetsmarknadsutskotteti sitt yttrande till socialutskottet till sitt tidigare yttrandeoch anförde vidare att möjligheten att kunna kombineraföräldraskap och förvärvsarbete var en viktig beståndsdel ijämställdheten mellan kvinnor och män. Utskottet såg en fara iatt långa perioder av frånvaro skulle komma att försvåramöjligheterna att behålla kontakten med arbetslivet ochutvecklingen där. Utskottet befarade också att det fanns en riskatt unga kvinnor skulle få svårigheter att över huvud taget tasig in på arbetsmarknaden.