bet · GI01AU18 · 1995-05-30 00:00:00 — Enligt fattade beslut (prop. 1994/95:158,bet. AU9, rskr. 336) skall , Institutet förarbetslivsforskning och den verksamhetsutförande delen avArbetsmiljöfonden fr.o.m. samorganiseras i en nyforskningsutförande myndighet, (FoU). Utskottet tar i detta betänkande upp den isamband med behandlingen av proposition 158 uppskjutna frågan omvilken ledningsform som bör väljas för myndigheten.Utskottet förordar att den nya myndigheten, i stället för attledas som ett enrådighetsverk som regeringen förordat iproposition 1994/95:158, skall ha en styrelse som delar ansvaretöver verksamheten med myndighetens chef.Ställningstagandet innebär att ett motionsyrkande frånVänsterpartiet i allt väsentligt tillgodoses. InledningRiksdagen (bet. 1994/95:AU9, rskr. 336) har pågrundval av regeringens proposition 1994/95:158 inom arbetslivsområdet m.m. beslutat omen samorganisering av myndigheterna på arbetslivsforskningensområde.I ett avseende, nämligen när det gäller vilkenledningsform som bör väljas för den föreslagna nyaforskningsutförande myndigheten, ansåg att ettställningstagande till propositionen och den av Vänsterpartietväckta motionen 1994/95:A26 (yrk. 2) tills vidare borde anstå.Riksdagens bedömning i frågan grundade sig på att regeringen ikompletteringspropositionen avsåg att lägga fram förslag när detgäller förvaltningsmyndigheternas ledning och om omprövning avde riktlinjer antagit våren 1994.Regeringen har till avlämnatkompletteringsproposition 1994/95:150, vilket föranlederutskottet att väcka frågan om vilken ledningsform som lämpligenskall väljas för den föreslagna nya forskningsutförandemyndigheten.Proposition 158Förslaget i proposition 1994/95:158 Ny myndighetsorganisationinom arbetslivsområdet innebar sammanfattningsvis attArbetsmiljöinstitutet, ochArbetsmiljöfonden läggs ned fr.o.m. och att deverksamhetsutförande delarna av myndigheterna samorganiseras ien ny forsknings- och utvecklingsmyndighet, Institutet förFoU. Myndigheten skall ha till uppgift att bl.a. bedrivaforskning, utbildning, kompetens- och arbetslivsutveckling inomarbetslivsområdet. Institutet föreslogs enligt propositionenorganiseras som ett enrådighetsverk med en av regeringen utseddgeneraldirektör som chef. Vid institutet skulle det vidareinrättas ett särskilt insynsråd med representanter för bl.a.arbetsmarknadens parter.Förslaget innebar vidare att Arbetsmiljöfondensmedelsbeviljande funktion förs över till ett nytt råd förforskning och utveckling, Rådet för FoU. Myndigheten skallha till uppgift att bevilja medel till forskning och utvecklingpå arbetslivsområdet. Rådet skall ha en styrelse som utses avregeringen. Under styrelsen skall rådet ledas av en avregeringen utsedd chef.De båda nya myndigheterna skall enligt förslaget finansierashelt via statsbudgeten. Den medelsfond som finns knuten tillArbetsmiljöfonden avvecklas.Motion väckt med anledning av proposition 158Vänsterpartiet framhåller i kommittémotion A26 (yrk. 2)att institutet bör ledas av en stark styrelse som är brettförankrad bland arbetslivets aktörer och i forskarvärlden.Förslaget att samla arbetslivsforskningen i ett institut kanannars enligt motionärerna medföra att forskningens perspektiv"smalnar in" och blir likriktat.Val av ledningsform för för förvaltningsmyndigheternas ledningm.m.Frågan om förvaltningsmyndigheternas ledning behandlades avriksdagen med anledning av förslag från dendåvarande regeringen i proposition 1993/94:185.Riksdagen (bet. 1993/94:KU42, rskr. 381) godkände därvidriktlinjer som främst innebar att centralaförvaltningsmyndigheter skall styras som s.k. enrådighetsverk,om det inte finns vägande skäl som motiverar annan ledningsform.Det är då främst fråga om styrelseledning.Proposition 185 innehöll en översiktlig redogörelse för vilkatyper av myndigheter som borde ledas av en styrelse. Förforskningsmyndigheterna gällde enligt propositionen attstatsmakterna beslutade om anslag och allmän inriktning avforskningen. Det ankom sedan på myndigheten att fritt prövavilka olika forskningsprojekt som den skall bedriva ellerstödja.Det låg enligt propositionen nära till hands att myndighetenleddes av en professionell styrelse med en sådan sammansättningatt verksamheten fick god förankring i forskarsamhället.Mot beslut att ställa sig bakom denämnda riktlinjerna reserverade sig de socialdemokratiskaledamöterna och förordade för sin del ett tillkännagivande tillregeringen om följande ordning:Den tidigare huvudregeln att statliga myndigheter jämteverkschefer leddes av valda lekmannastyrelser, som garanteradebåde den samhälleliga insynen och det medborgerliga inflytandet,borde gälla även . Ett absolut krav pålekmannastyrelse borde ställas inom forskningsområdet. Eftersomstatsmakterna medvetet valt att ge dessa verksamheter storfrihet är det av stort värde med styrelser inom detta område.Smärre myndigheter som sysslade med rutinärenden kunde däremotenligt reservanterna inrättas som enrådighetsverk underförutsättning av att någon typ av insynsorgan fanns.Arbetsmarknadsutskottet inhämtade under beredningen avproposition 158 yttrande över denföreslagna ledningsfunktionen för den nyamyndighetsorganisationen.Konstitutionsutskottet avgav i det sammanhanget ett yttrande,1994/95:KU5y, som fogas som bilaga även till förevarandebetänkande. I yttrandet gör utskottet följande bedömning:Riksdagens beslut om förvaltningsmyndigheternas ledninginnebär att ledningsformen enrådighetsmyndighet bör komma ifråga i första hand. När det gäller t.ex. forskningsmyndigheterbör dock enligt riksdagsbeslutet en styrelseledning övervägas.Beslutet ger således utrymme för båda ledningsformerna. Fråndessa utgångspunkter kan det finnas skäl att överväga enstyrelseledning för i stället för denenrådighetsledning som föreslås i propositionen.Förslag om nya riktlinjer i ledningsfråganI kompletteringsproposition 1994/95:150 bilaga 7 s. 114--121begär regeringen godkännande av nya riktlinjer förförvaltningsmyndigheternas ledning. Enligt vad utskottet erfarithar finansutskottet överlämnat ifrågavarande avsnitt ipropositionen till för behandling.Konstitutionsutskottets behandling väntas dock ske först underkommande höst.De föreslagna riktlinjerna i ledningsfrågan innebär följande.Verksamhetens art och regeringens behov av att styramyndigheten på visst sätt skall vara utgångspunkten vid val avledningsform.Som ledningsform för centrala förvaltningsmyndigheter skallregeringen välja enrådighetsverk eller styrelse.Såväl enrådighets- som styrelsemodellen bör vid behov anpassastill de särskilda förutsättningar som råder för den enskildamyndigheten.En styrelse kan ha ett helt eller ett med myndighetschefendelat ansvar för verksamheten inför regeringen.Riktlinjerna för val av ledningsform skall i princip tillämpasäven på länsmyndigheter under en central chefsmyndighet.I proposition 150 lämnar regeringen vidare en redovisningdepartementsvis av vilka myndigheter som regeringen avser att geny ledningsform genom ändringar i myndighetensinstruktion. Enligt redovisningen föreslås iöverensstämmelse med förslaget i proposition 158 ledas som ettenrådighetsverk med insynsråd.Följande principer anges ha varit vägledande vid prövningen avlämplig ledningsform.Ledningsformen enrådighetsverk bör enligt propositionenövervägas där det finns behov av en mer direkt och tydligstyrning av myndigheten och där politiska beslut måstegenomföras utan fördröjning. Modellen kan kompletteras med ettinsynsråd om det av allmänt intresse bedöms vara påkallatmed demokratisk insyn och kontroll.En ledningsform med styrelse med fullt ansvar förverksamheten kan, framhålls i propositionen, vara aktuell förmyndigheter som arbetar under affärsliknande förhållanden ellerhar en verksamhet som innebär stort finansiellt ochsjälvständigt ansvar.Den nuvarande styrelsemodellen med delat ansvar mellanstyrelsen och myndighetschefen kan enligt propositionen passaför myndigheter där bredd och mångfald är önskvärd och det intefinns skäl att närmare styra verksamheten. Modellen kan ävenväljas för myndigheter där insyn, råd och stöd har storbetydelse.Regeringen framhåller slutligen att det också kan varavärdefullt om någon form av intresserepresentation istyrelsen för vissa myndigheter främst inomarbetsmarknadsområdet åter kan införas i syfte att främjaintresseavvägning och samförstånd mellan arbetsmarknadensparter. Frågan behöver, sägs det i propositionen, utredasytterligare.I proposition 150 framhåller regeringen att man delar dengrundtanke som den dåvarande regeringen förde fram i proposition185 i ledningsfrågan, nämligen att myndigheterna skall ha enklar och tydlig ledningsfunktion, där det inte råder någontvekan om var det yttersta ansvaret ligger.Regeringen säger sig däremot inte helt dela den slutsatsbeträffande val av ledningsform som den dåvarande regeringendrog. Regeringen förordar, med hänvisning till de skiftandeverksamheter det är fråga om, en mer flexibel tillämpning avolika ledningsformer än vad som gäller, då enrådighetsverkskall väljas "i första hand".I propositionen sägs vidare bl.a. följande.Utgångspunkten bör i stället vara att regeringen vid val avledningsform utgår från myndighetens verksamhet och mål sådanade är fastlagda av och regeringen och därefter väljeren ledningsform med den grad av styrning som bäst bedöms gagnaverksamheten och de uppställda målen.Vid val av ledningsform bör inte ett statiskt synsätttillämpas. Vi måste vara beredda på att inriktningen av deenskilda myndigheternas verksamhet kan behöva ändras relativtsnabbt -- inte minst med tanke på internationaliseringen ochmedlemskapet i EU. Ändrade förutsättningar kan medföra att ävenledningsformen behöver ändras. En myndighet kan således ha olikaledningsform under olika perioder av sin utveckling. Växling avledningsform bör naturligtvis inte ske ofta och utan välgrundadeorsaker. Det bör ske när det finns vägande skäl för enförändring ur ett effektivitets- och styrningsperspektiv.Enrådighetsverk -- med eller utan ett av regeringen tillsattråd med insyn som främsta uppgift -- och styrelse bör vara detvå huvudalternativ som regeringen väljer mellan. Dessa böremellertid också kunna modifieras och anpassas till skildaförutsättningar. Nämnda proposition -- prop. 185, utskottetsanm. -- pekar t.ex. på att enrådighetsmodellen kan kompletterasmed att regeringen vid behov kan inrätta ett särskiltbeslutsorgan för beslut i vissa avgränsade frågor. Denna modellavser vi införa t.ex. vid Kammarkollegiet.Enligt vår mening bör även styrelsemodellen kunna anpassastill olika förutsättningar, så att styrelse med fullt ansvar förverksamheten inte blir den enda formen av styrelse. Som redannämnts har vi funnit skäl att behålla nuvarande styrelseform ien del fall. Att statliga myndigheter leds av en myndighetscheftillsammans med en lekmannastyrelse garanterar både densamhälleliga insynen och det medborgerliga inflytandet.Användningen av en sådan form av styrelse bör därför inte varautesluten. Modellen kan t.ex. vara att föredra där bredd ochmångfald är önskvärd i verksamheten eller där samordning medandra myndigheter och organisationer är viktig. Vi vill dockframhålla att där denna styrelsemodell väljs skallansvarsfördelningen mellan myndighetens chef och styrelsen görastydlig i myndighetens instruktion.Utskottets bedömningArbetsmarknadsutskottet tillstyrkte vid behandlingen avproposition 158 den ledningsform -- styrelse med fullt ansvar --som regeringen föreslagit för Rådet för FoU. Riksdagenföljde utskottet.Vid val av ledningsform för det föreslagna Institutet förFoU är bredd och mångfald viktiga aspekter. Behovet avomfattande styrning av institutet från regeringens sida ärdäremot inte särskilt stort. Den ledningsform som i dagtillämpas för och Institutet förarbetslivsforskning, dvs. ett delat ansvar mellan styrelse ochmyndighetschef, är enligt utskottets bedömning att föredraframför modellen enrådighetsverk med insynsråd.Det är särskilt angeläget att styrelsen ansvarar föratt bidra till forskningens kvalitativa utveckling och till attforskningen får en sådan inriktning att den kommer till praktisknytta och förbättrar förhållandena på arbetsplatserna. Dettainnebär att såväl forsknings- som arbetslivserfarenhet börfinnas företrädd i styrelsen. Enligt utskottets mening är detalltså mer ändamålsenligt om myndigheten, i stället för ettinsynsråd, har en styrelse som besitter bred erfarenhet ellerdjup kunskap inom myndighetens verksamhetsområde och som verkarför denna utveckling och inriktning.Styrelsen bör utses av regeringen, och det får ankomma påregeringen att i myndighetens instruktion, med utgångspunkt frånvad utskottet nu sagt, reglera ansvarsförhållandena mellanstyrelsen och myndighetens chef.Enligt utskottets mening skulle det från flera utgångspunktervara värdefullt med intresserepresentation av parterna påarbetsmarknaden i styrelsen.Utskottets ställningstagande i ledningsfrågan torde tillgodoseintentionerna bakom motion A26 i aktuell del.Vad utskottet nu anfört bör som sin mening geregeringen till känna. Utskottet hemställerbeträffande val av ledningsform för med anledning av motion 1994/95:A26 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast enbordläggning.Stockholm den 30 maj 1995På arbetsmarknadsutskottets vägnarJohnny AhlqvistI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), PerErik (), (), (),(), (), (),(), (), (), (), () och BertilBorglund (mp).Särskilt yttrandeKent , , och (alla m) anför:Vi anser att regeringens ambition att minska antaletmyndigheter på arbetslivsforskningens område genom ensammanslagning av de verksamhetsutförande delarna avArbetsmiljöinstitutet, ochArbetsmiljöfonden i och för sig är lovvärd. Enligt våruppfattning har emellertid den av beslutadesamorganiseringen fått en inriktning som strider mot viktigaprinciper inom forskningspolitiken. Beslutet riskerar att ledatill en isolering av den sektorsbedrivna forskningen från övrigforskning och utveckling. Dessutom saknar den beslutadeorganisationsmodellen nödvändiga incitament för att säkraforskningens kvalitet.Vi anser att ett skallbildas med såväl forsknings- som utbildningsuppgifter.Institutet bör integreras i universitets- och högskoleväsendet.Medel till merparten av den forskning institutet skall utföraskall tilldelas institutet i konkurrens med andra institutionersom bedriver likartad forskning.Som följd av vår uppfattning om att den sektorsbedrivnaarbetslivsforskningen bör inordnas i universitets- ochhögskoleväsendet finner vi det mindre lämpligt att styrelsen fördet nybildade institutet skall utses av regeringen. Ledningenbör enligt vår mening utses av det universitet eller denhögskola som institutet knyts till och bestå av personer medbred kompetens och erfarenhet av olika aspekter påarbetslivsområdet.Konstitutionsutskottets yttrande1994/95:KU5y Ny myndighetsorganisation inom arbetslivsområdet m.m.Till arbetsmarknadsutskottetArbetsmarknadsutskottet har beslutat inhämtayttrande från över proposition1994/95:158 Ny myndighetsorganisation inom arbetslivsområdetm.m, såvitt avser ledningsfunktionen av den nyamyndighetsorganisationen. Ledningsfunktionen tas upp i motion1994/95:A26 (v), (yrk. 2), vari hemställts att myndigheten förFoU skall ledas av en styrelse.PropositionenI propositionen föreslås en ny organisation för forskning ochutveckling inom arbetslivsområdet. Syftet är att uppnå en bättresamordning och en klar uppdelning mellan utförande verksamhetoch medelsbevillning. Regeringen föreslår således att det inomarbetslivsområdet bildas dels en , dels ettmedelsbeviljande råd för forskning och utveckling.Den förstnämnda myndigheten skall bedriva forskning,utbildning, kompetens- och arbetslivsutveckling. Detta institutbör enligt propositionen inrättas som ett enrådighetsverk med engeneraldirektör som chef. Regeringen anser vidare att det börinrättas ett särskilt råd vid institutet med representanter förbl.a. arbetsmarknadens parter och med uppgift att säkerställa enfortlöpande insyn i verksamheten.Den andra myndigheten -- ett råd med uppgift att bevilja medeltill forskning och utveckling -- skall enligt propositionenledas av en styrelse som utses av regeringen.MotionenI motion 1994/95:A26 framhålls att arbetslivsforskningensperspektiv kan smalna in och bli mer likriktat närarbetslivsforskningen samlas i ett institut. Det är därför avstörsta vikt att institutet leds av en stark styrelse som ärbrett förankrad bland arbetslivets aktörer och i forskarvärlden.Konstitutionsutskottets bedömningVåren 1994 godkände vissa riktlinjer beträffande decentrala förvaltningsmyndigheternas ledning, vilka föreslagitsav regeringen i proposition 1993/94:185Förvaltningsmyndigheternas ledning.Konstitutionsutskottet framhöll vid behandlingen avpropositionen att ledningsformen enrådighetsverk -- somregeringen föreslagit -- borde väljas i första hand. Endast omvägande skäl motiverade det, borde en myndighet ledas på annatsätt, och då närmast av en styrelse (1993/94:KU42).Propositionens riktlinjer innehöll en översiktlig redogörelseför vilka typer av myndigheter som borde ledas av en styrelse.Dit hörde i huvudsak myndigheter som arbetar underaffärsliknande förhållanden eller som har en verksamhet sominnebär ett stort finansiellt ansvar samt chefsmyndigheter förregionala organisationer. En del myndigheter vars verksamhet ihög grad berör enskilda personers integritet kunde ocksåmotivera att de leddes av en styrelse. Även i en del andra fallborde styrelseformen övervägas. Dit hörde främst forsknings- ochkulturmyndigheter. För forskningsmyndigheterna gällde attriksdagen och regeringen beslutar om anslag och allmäninriktning av forskningen. Det ankom sedan enligt propositionenpå myndigheten att fritt pröva vilka olika forskningsprojekt somden skall bedriva eller stödja och vilka krav som skall ställasutifrån speciella forskningsaspekter. Här låg det enligtregeringens mening nära till hands att myndigheten leddes av enprofessionell styrelse med en sådan sammansättning attverksamheten fick god förankring i forskarsamhället.Mot beslut att ställa sig bakom dessariktlinjer reserverade sig de socialdemokratiska ledamöterna,som förordade ett tillkännagivande till regeringen med följandeinnebörd: Den dåvarande huvudregeln att statliga myndigheterjämte verkschefen leddes av valda lekmannastyrelser, somgaranterade både den samhälleliga insynen och det medborgerligainflytandet, borde gälla även . Ett absolut krav pålekmannastyrelser borde ställas inom forskningsområdet. Eftersomstatsmakterna medvetet valt att ge dessa verksamheter storfrihet är det av stort värde med styrelser inom detta område.Smärre myndigheter som sysslade med rutinärenden kunde däremotenligt reservanterna inrättas som enrådighetsverk underförutsättning av att någon typ av insynsorgan fanns.Från sida framhölls att det inte fanns någonanledning att ändra den dåvarande ordningen. En övergång tillenrådighetsverk skulle försvaga den demokratiska strukturen inommyndigheterna.I den nu aktuella propositionen Ny myndighetsorganisation inomarbetslivsområdet m.m. beskrivs den nya bl.a. påföljande sätt.De verksamhetsutförande delarna i ,och Arbetsmiljöfondensamorganiseras i den nya . Regeringen anser attdet är principiellt viktigt att de nya huvudverksamheter somskall ingå i den nya myndigheten organiseras och bedrivs på ettsådant sätt att de bidrar till att upprätthålla och stärkaforskningens kvalitet och relevans, å ena sidan, och till att ien vid betydelse föra ut och tillämpa forskningens resultat åandra sidan. Utbildningsinsatser, forskarstöddautvecklingsprojekt och informationsverksamheter är exempel påsådana verksamhetsåtaganden. Den nya myndighetens huvudsakligaverksamhet avses bestå i att bedriva forskning och utveckling.Konstitutionsutskottet gör följande bedömning.Riksdagens beslut om förvaltningsmyndigheternas ledninginnebär att ledningsformen enrådighetsmyndighet bör komma ifråga i första hand. När det gäller t.ex. forskningsmyndigheterbör dock enligt riksdagsbeslutet en styrelseledning övervägas.Beslutet ger således utrymme för båda ledningsformerna. Fråndessa utgångspunkter kan det finnas skäl att överväga enstyrelseledning för i stället för denenrådighetsledning som föreslås i propositionen.Stockholm den 18 april 1995På vägnarBirgit FriggeboI beslutet har deltagit: (), (), (), (), IngvarJohnsson (s), (), (m), ToneTingsgård (s), (), (),(), (), (), (), (), ()och ().