bet · GI01SoU23 · 1995-05-09 00:00:00 — Inriktningen borde varaatt undersökningarna så långt som möjligt genomfördes inomhälso- och sjukvården.Utskottet förordade också att vad som anförts om psykiatrisktvångsvård i samband med rättspsykiatrisk undersökning och omnödvändigheten av ett snabbt överförande till sjukvården avpersoner som vid rättspsykiatrisk undersökning befunnits vara ibehov av psykiatrisk vård borde ges regeringen till känna.Vidare angav utskottet att vid en avvägning mellan de skäl somtalar för att behålla möjligheten att ge tvångsvård på enundersökningsenhet även efter avslutad undersökning och de skälsom åberopas i propositionen anser utskottet att det finns fogför att välja den utformning av bestämmelserna som valts ipropositionen. Utskottet betonade således att de patienter somav domstol överlämnas till rättspsykiatrisk vård skyndsamt måstetas om hand inom sjukvården.I proposition 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvård m.m.föreslogs att begreppet allvarlig psykisk störning skulleersätta begreppen psykisk sjukdom och jämställd psykiskabnormitet i LSPV. Begreppet skulle också träda i stället förbegreppen sinnessjukdom och sinnesslöhet samt det s.k.jämställdhetsbegreppet i . Beträffande begreppetallvarlig psykisk störning uttalade socialutskottet i sittyttrande 1990/91:So6y Psykiatrisk tvångsvård m.m. att den ipropositionen (1990/91:58) föreslagna begreppsbildningen kundeläggas till grund för den nya lagstiftningen om psykiatrisktvångsvård och om den straffrättsliga behandlingen av psykisktstörda lagöverträdare. Utskottet framhöll att begreppetallvarlig psykisk störning var avsett att vara något snävare änbegreppet psykisk sjukdom i LSPV och att införandet av begreppetoch avskaffandet av jämställdhetsbegreppet i avsågsleda till en viss begränsning av den grupp som omfattades av denstraffrättsliga särregleringen, vilket utskottet tillstyrkte.Justitieutskottet uttalade i betänkandet 1990/91:JuU34 ompsykiskt störda lagöverträdare följande.Utskottets utgångspunkt är således att samma sjukdomsbegreppbör väljas i BrB och i vårdlagstiftningen. I propositionen(1990/91:58) föreslås att det begreppet skall vara psykiskstörning och att det för ett tvångsingripande skall krävas attdet handlar om en kvalificerad störning; det skall vara fråga omen allvarlig psykisk störning. Enligt propositionen ansluterbegreppet psykisk störning till vedertagen medicinskterminologi. Utskottet har inga invändningar mot att detanvänds.Riksdagen följde justitieutskottet (rskr. 1990/91:330).Beträffande länsrätternas tillgång till psykiatrisk kompetensangavs i socialutskottets betänkande 1990/91:SoU13 att dennakompetens kan tillföras domstolen genom förordnande avsakkunniga som tillhandagår domstolen med yttranden och som ävenkan höras vid den muntliga förhandlingen. Utskottet anslöt sigsålunda till förslaget i propositionen. följdeutskottet (rskr. 1990/91:329).När socialutskottet behandlade följdlagstiftningen medanledning av den nya lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvårdm.m. (1991/92:SoU10) uttalade utskottet att detvar medvetet om att det vid införandet av en omfattande nylagstiftning som den nu aktuella kunde uppkommatillämpningsproblem. Utskottet utgick från att regeringen ochberörda myndigheter noga följer tillämpningen av de nyabestämmelserna och vidtar de åtgärder som kan visa sigbehövliga.I december 1993 redovisade sitt uppdragatt utvärdera tillämpningen av den psykiatriskatvångsvårdslagstiftningen. Utvärderingen skulle besvara fråganom syftet med reformen uppnåtts och lagarna fått avsedd effekt.I rapporten anges följande.Socialstyrelsen har i en tidigare delrapport pekat påsvårigheterna att utvärdera om rättssäkerheten stärkts ochsamhällsskyddet ökat. Den utredning som genomförts hartydliggjort dessa svårigheter och ger inte underlag för attbedöma lagstiftningens effekter fullt ut. kandock konstatera att lagstiftningen bidragit till att skapaförutsättningar för en fortsatt minskning av tvångsanvändningen,stärkt rättssäkerhet och ökat samhällsskydd.För att kunna bedöma om lagstiftningen fått avsedda effekterpå rättssäkerhet och samhällsskydd krävs forskningsinsatserunder . -- -- --Utvärderingen visar också att tillämpningen av lagstiftningeninneburit en del svårigheter som bör kunna åtgärdas genom enintensifierad information och tillsyn. En fortsatt dialog mellanberörda myndigheter, organisationer och verksamhetsområden är idet sammanhanget viktig.Fängelseutredningen överlämnade sittslutbetänkande Kriminalvård och psykiatri (SOU 1994:5). En delav utredningens förslag rörande behandlingen av de psykisktstörda inom kriminalvården -- bl.a. i fråga om inrättande avs.k. stödavdelningar och förslag om att varjekriminalvårdsanstalt genom avtal mellan kriminalvården ochlandstingen knyts till en viss vårdinrättning -- behandlas i nuföreliggande proposition. övriga förslagbereds inom Justitiedepartementet.Beträffande frågan om i vilken utsträckning psykiskt stördalagöverträdare bör dömas till fängelse eller rättspsykiatriskvård anger justitieutskottet i anledning av en rad motioner frånden allmänna motionstiden i sitt betänkande 1994/95:JuU16Anslag till kriminalvården m.m. att utskottet kommer attbehandla frågan om påföljd för psykiskt störda lagöverträdaresenare i år.Regeringen tillkallade en särskild utredare för attutreda vissa frågor inom den allmänna straffrätten(). Av direktiven framgåratt det enligt (BrB) inte föreligger något hindermot att fälla den som begått brott under påverkan av allvarligpsykisk störning till ansvar. Enligt 30 kap. 6 § BrB får denpsykiskt störde emellertid inte dömas till fängelse. Mångagånger överlämnas han i stället till rättspsykiatrisk vårdenligt 31 kap. 3 § BrB. Den som är tillfälligt sinnesförvirradutan egen skuld går emellertid normalt fri från ansvar. Denordning som gäller på området är enligt utredningsdirektivenbehäftad med flera svagheter. I direktiven anges vidare attverkningarna av reform när det gäller de psykisktstörda lagöverträdarna måste beaktas. Ett övergripande syfte medöversynen skall vara att genom de allmänna reglerna omavgränsningen av det straffbara området dels främjaförutsättningarna för en effektiv lagföring av straffvärdaförfaranden, dels ytterligare befästa legalitetsprincipen inomstraffrätten. Utredningen beräknas avge sitt slutbetänkandesenast den 1 juli 1996.Utskottets bedömningI motion So40 (v) yrkande 5 hemställs att hosregeringen begär förslag om återinförande av ett statligt ansvarför den rättspsykiatriska verksamheten. Utskottet vidhåller sintidigare inställning att ansvaret för den rättspsykiatriskavården enligt den s.k. normaliseringsprincipen bör ankomma påhälso- och sjukvården. Huvudmannaansvaret för denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten ligger dock påstaten medan själva utförandet av de rättspsykiatriskaundersökningarna skall kunna ske såväl vid de statligarättspsykiatriska enheterna som inom hälso- och sjukvården.Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Utskottet tillstyrker den ipropositionen föreslagna ändringen i lagen om rättspsykiatriskundersökning.I anledning av motionerna So39 (m), So40 (v) yrkandena 6 och 7samt Ju509 (v) yrkande 1 konstaterar utskottet attStraffansvarsutredningen har i uppgift att utreda vissa frågorinom den allmänna straffrätten. Ett övergripande syfte medöversynen är att genom de allmänna reglerna om avgränsningen avdet straffbara området dels främja förutsättningarna för eneffektiv lagföring av straffvärda förfaranden, dels ytterligarebefästa legalitetsprincipen inom straffrätten. Utredningen skallockså beakta verkningarna av reform när det gäller depsykiskt störda lagöverträdarna. Regeringen har vidare ifebruari gett i uppdrag att genomföra ennationell översyn av innehåll och kvalitet i den psykiatriskavården. skall beskriva och avgränsa denspecialiserade psykiatrins uppgifter i förhållande till andraverksamheter, t.ex. primärvården, ochkriminalvården. Detta ger enligt regeringen ökadeförutsättningar för att klarlägga ansvarsfördelningen mellanhälso- och sjukvården och kriminalvården. Vidare avserregeringen som tidigare konstaterats att tillsätta enparlamentarisk kommitté med uppgift att se över tillämpningen avden psykiatriska tvångsvårdslagstiftningen. Utskottetförutsätter att erfarenheterna av den nya lagstiftningen i dehänseenden som tas upp i motionerna beaktas i utredningsarbetet.Något initiativ från behövs inte enligt utskottet.Utskottet tillstyrker de i propositionen föreslagna ändringarnai lagen om rättspsykiatrisk vård och avstyrker motionerna.I motion So40 (v) yrkandena 1--4 tas också upp frågor rörandebehandlingsplanering, konvertering, stödperson och länsrätternaspsykiatriska kompetens. Utskottet utgår från att den ipropositionen aviserade utredningen kan behandla dessa frågor.Utskottet avstyrker motionsyrkandena. beträffande ansvaret för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamhetenatt avslår motion 1994/95:So40 yrkande 5,res. - (v)2. beträffande förslaget till lag om ändring i lagen(1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökningatt antar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning,3. beträffande förslaget till lag om ändring i lagen(1991:1129) om rättspsykiatrisk vårdatt med avslag på motionerna 1994/95:So39,1994/95:So40 yrkandena 6 och 7 samt 1994/95:Ju509 yrkande 1antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,4. beträffande ytterligare utredningsinsatseratt avslår motion 1994/95:So40 yrkandena 1--4.Stockholm den 9 maj 1995På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit:Sten (), (), (),(), (), (),(), (), (), (), (), (),(), (), (),() och (). Ansvaret för den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten(mom. 1)() anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 12 som börjar med"Utskottet vidhåller" och slutar med "avstyrker motionsyrkandet"bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening medför ett delat ansvar förundersökningsverksamheten risker för att kvaliteten påundersökningarna försämras och att bedömningarna blir mindreenhetliga. De rättspsykiatriska undersökningarna bör såledesutföras endast vid de statliga rättspsykiatriska enheterna.Utskottet förutsätter att frågan om huvudmannaansvaret för denrättsmedicinska verksamheten tas upp i den aviseradeutredningen. Vad utskottet nu anfört bör som sinmening ge regeringen till känna med anledning av motionen.dels att utskottet under mom. 1 bort hemställa:1. beträffande ansvaret för den rättspsykiatriskaundersökningsverksamhetenatt med anledning av motion 1994/95:So40 yrkande 5som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.I propositionen framlagda lagförslag