bet · GI01SoU26 · 1995-04-20 00:00:00 — I betänkandet behandlas ett fyrtiotal motionsyrkanden från denallmänna motionstiden om olika socialtjänstfrågor. Till betänkandet har fogats 13reservationer. 1994/95:Ju601 av och andre vice talman () vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att ersättning för lidande och kränkninginte skall räknas som inkomst enligt socialtjänstlagen.1994/95:Ju801 av m.fl. (m) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om § 12-hemmen,1994/95:Ju802 av m.fl. (m) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om paragraf 12-hemmen.1994/95:Ju806 av m.fl. (fp) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om våldtagna kvinnors rätt till stöd,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vikten av tvärvetenskaplig forskning föratt förstå bakomliggande orsaker till våld mot kvinnor,1994/95:Ju809 av m.fl. (c) vari yrkas7. att hos regeringen begär förslag om ändring isocialtjänstlagen i enlighet med vad i motionen anförts,25. att hos regeringen begär utredning omkristerapiverksamhet för brottsoffer i enlighet med vad somanförts i motionen,1994/95:Sf635 av m.fl. (fp) vari yrkas13. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utbildning av personal vid de statligaungdomshemmen.1994/95:So206 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om metodutvecklingen inom ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om samordning mellan normerna isocialtjänstlagen och miniminivåerna i andra generella system,3. att hos regeringen begär förslag om villkoratbistånd i enlighet med vad som anförts i motionen,1994/95:So208 av m.fl. (m) vari yrkas5. att beslutar ändra lagen om vård av unga ienlighet med vad som anförts i motionen,6. att beslutar ändra lagen om vård av missbrukare ienlighet med vad som anförts i motionen,10. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om anlitande av ideella organisationer ivårdarbetet,1994/95:So213 av Elisebeht () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utvecklat skyddat boende för kvinnor ochbarn.1994/95:So215 av och () vari yrkasatt beslutar att möjlighet skapas att kontrollerautgående försändelser från LVM-hem för särskilt noggrann tillsyni enlighet med vad som anförts i motionen.1994/95:So223 av m.fl. (fp) vari yrkas17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ideella organisationers förebyggandeinsatser och vård av alkoholmissbrukare,18. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kommunernas ansvar för missbrukarvården,20. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behandling av alkoholmissbrukare i öppnavårdformer,22. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om anpassning av alkoholmissbruksvården tillkvinnors behov,26. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vård och behandling avnarkotikamissbrukare,1994/95:So226 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom socialtjänstlagens inriktning.1994/95:So238 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till en lagstiftning omen kooperativ företagsform enligt vad i motionen anförts ommöjligheter att ta sociala hänsyn i verksamheten.1994/95:So250 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att socialtjänstlagen bör omarbetas rättighetslag,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att en riksnorm för socialbidrag börinföras i enlighet med framlagt förslag frånSocialtjänstkommittén,4. att hos regeringen begär förslag tillgenomförandet av betänkanden (SOU 1993:30och SOU 1994:139) enligt vad i motionen anförts om barns rätt,myndighetsbegreppet, system för ersättningar mellan kommuneretc.,1994/95:So257 av och (m, c) variyrkas att hos regeringen begär en översyn avsocialtjänstlagen i syfte att undanröja oklarheter i enlighetmed vad som anförts i motionen.1994/95:So262 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en översyn vad gäller denpsykiatriska vården i anslutning till institutionsbehandling.1994/95:So265 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom bättre skydd för befattningshavare inom socialtjänsten.1994/95:So284 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av uppföljning och utvärdering av vården vid § 12-hemsamt den vård som följer efter en sådan vistelse.1994/95:So289 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om konkurrenssituationen för den kooperativaomsorgsverksamheten.1994/95:So405 av m.fl. (m) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om alkohol- och narkomanvården,1994/95:A472 av och () variyrkas10. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vistelsebegreppet i socialtjänstlagen.1994/95:A802 av m.fl. (fp) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förbättra kunskaperna om metoder föratt upptäcka sociala missförhållanden samt metoder för attutveckla behandlingsinsatserna för kvinnor med missbruksproblem,11. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kvinnor och barn som utsätts för sexuellaoch andra övergrepp.1994/95:A807 av m.fl. (c) vari yrkas42. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ökad forskning om kvinnovåld,46. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kvinnocentrum, handlingsprogram vidsjukhusbesök och kostnader för psykoterapi,47. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ändring av socialtjänstlagen.1994/95:A820 av m.fl. (kds) vari yrkas20. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att separata vårdhem bör inrättas förmissbrukande kvinnor,21. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att vård och behandling av missbrukareskall vara inriktade på hela familjen,22. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att kvinnomisshandelns orsaker, symtom ochmöjliga behandling skall ingå i den reguljära utbildningen igrundskola, gymnasieutbildning samt i utbildningar till olikavårdyrken,23. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att och hälso- ochsjukvårdens personal bör ha gemensam fortbildning omkvinnomisshandelns och barnmisshandelns orsaker och konsekvensersamt hur de kan förebyggas. SocialtjänstlagenI motion Ju601 av och ()yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att ersättning för lidande och kränkninginte skall räknas som inkomst enligt socialtjänstlagen(yrkande 7). Motionärerna påpekar att många människor somhar utsatts för brott inte klarar av att återgå till studiereller arbete direkt efter brottet. Vissa brottsoffer blirberoende av bistånd enligt socialtjänstlagen. Skadestånd tillbrottsoffer för lidande och kränkning bör enligt motionärernainte räknas som inkomst vid prövningen av rätt till biståndenligt socialtjänstlagen.I motion So206 av m.fl. (m) hemställs attriksdagen ger regeringen till känna vad i motionen anförts omsamordning mellan normerna i socialtjänstlagen ochminiminivåerna i andra generella system (yrkande 2), och vadsom anförts om villkorat bistånd (yrkande 3). I dagensekonomiska läge är det helt nödvändigt att se över de olikagenerella trygghetssystemen. Vid denna översyn är det angelägetatt en besparing inom de generella statligt finansieradesystemen inte medför ökade kostnader för den kommunalasocialtjänsten. Även normerna i socialtjänstlagen måste anpassastill miniminivåerna i andra generella system. Motionärerna anseratt regeringen måste vidta åtgärder för att komma till rätta meddessa samordningsproblem. Vidare anser motionärerna attmöjligheten till s.k. villkorat bistånd skall anges isocialtjänstlagen. Erfarenheten har visat att det ärotillfredsställande att lagen inte ger socialnämnderna möjlighetatt ställa krav på motprestationer från den enskilde. Regeringenbör återkomma till med ett sådant förslag.I motion So226 av () hemställs om etttillkännagivande om vad i motionen anförts om inriktningen avsocialtjänstlagen. Motionären är kritisk till socialtjänstlagensnuvarande utformning och anför att lagen i princip ger alla rättatt leva på "samhällets" bekostnad och att ringa ansvar läggs påden enskilde. Vidare skapar fastställda bidragsnormer ochdomstolarnas praxis problem för kommunerna.Socialtjänstkommitténs förslag innebär inget nytänkande. Någotförslag om att kommunerna skall få rätt att ställa krav påmotprestation från dem som mottar socialbidrag finns t.ex. inte.Motionären är också kritisk till att skallbedriva uppsökande verksamhet för att informera om alla debidrag och förmåner som står till buds och till förslaget om attriksdagen skall fatta beslut om nivån på socialbidragen, vilketenligt motionären innebär ytterligare ingrepp i den kommunalasjälvbestämmanderätten. Kommunerna böri stället få rätt att bestämma om socialbidragens nivå.I motion So250 av m.fl. (v) begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts om attsocialtjänstlagen bör omarbetas till en rättighetslag (yrkande2) och vad som anförts om att införa en riksnorm försocialbidrag i enlighet med förslag(yrkande 3). Motionärerna anför att socialtjänstlagen är enramlag som inte klart anger vad den enskilda människan har rättatt kräva. Den uttalar rätten till "skälig levnadsnivå" utan attange var denna nivå ligger. I knappa tider väljer kommunerna atttolka lagen restriktivt, och resultatet blir att många beslutöverklagas. har föreslagit enhetliganormer för socialbidragen. Motionärerna ställer sig bakom dettaförslag. Motionärerna ställer sig även bakomSocialtjänstkommitténs förslag om ökat skydd för barn, åtgärderbeträffande vistelsebegreppet, ett tydligare myndighetsbegreppm.m. och hemställer att begär förslag tillgenomförandet av betänkanden SOU 1993:30och 1994:139 (yrkande 4).I motion So257 av och (m, c)hemställs att hos regeringen begär en översyn avsocialtjänstlagen i syfte att undanröja de oklarheter som anförsi motionen. Motionärerna vill att en översyn av reglerna omsocialbidrag till hyreskostnader kommer till stånd.I motion A472 av och ()hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vistelsebegreppet i socialtjänstlagen(yrkande 11). Motionärerna framhåller att ett allvarligtproblem för många skärgårdskommuner är att de tvingas betalat.ex. hemtjänst också för människor som inte är skrivna ikommunen utan bara bor där . Äldre ochhandikappade skall självfallet ha möjlighet att vistas i sinafritidshus när de så önskar, men det vore rimligt att derashemkommun betalar för den eventuella service som krävs för attgöra detta möjligt, menar motionärerna. Det finns också en riskatt kommuner med ekonomiska problem utnyttjar andra kommunergenom att sända sina äldre och handikappade dit över sommaren.Skälet till detta är att en persons vistelseort bestämmer vilkenkommun som skall stå för eventuell hemtjänst.Tidigare behandlingUtskottet har sedan tillsattes medhänvisning till kommitténs arbete avstyrkt motioner med liknandeinnehåll som de nu aktuella (bet. 1991/92:SoU2, 1992/93:SoU2,1993/94:SoU8). I betänkandet 1993/94:SoU8 uttalade utskottetföljande.De frågor som tas upp i motionerna har behandlats avSocialtjänstkommittén i delbetänkandet SOU 1993:30. Utskottet anser att regeringenskommande förslag på detta område inte bör föregripas. (För en utförlig redogörelse för gällande rätt på området ochde förslag presenterat i delbetänkandetRätten till bistånd inom , SOU 1993:30,hänvisas till utskottets betänkande 1993/94:SoU8. )Även behandlade utskottet i betänkande1993/94:SoU31 ett flertal motioner om bistånd enligtsocialtjänstlagen. Utskottet vidhöll sin inställning. Motionernaavstyrktes.Motionsyrkande om att socialtjänstlagen bör omarbetas till enrättighetslag behandlades i förra årets budgetbetänkande ochavstyrktes med samma motivering (bet. 1993/94:SoU20 s. 23, 33).När det gäller samordning mellan normerna i socialtjänstlagenoch miniminivåerna i andra generella system redovisas iSocialtjänstkommitténs rapport, SOU 1994:46, en studie översambandet mellan samhällsekonomi, transfereringar ochsocialbidrag. I huvudbetänkande Nysocialtjänstlag, SOU 1994:139, (s. 25 f.), sägs följande.Allt fler människor har hänvisats tillsocialbidrag för att klara sin försörjning. En jämförelse mellanår 1982 och visar att antalet bidragshushåll ökat från228 000 till 374 000 som kostnaderna -- räknat i1982 års priser -- ökat från ca 1,8 till 4,4 miljarder kronor.Orsakerna till den kraftiga ökningen av antalet bidragshushållfinns att söka i andra faktorer än kommunernas tillämpning avsocialtjänstlagen. Den beror framför allt på de förändringar sominträffat på arbetsmarknaden i kombination med en ökadinvandring.Bidragshushållens fördelning på ålder och olika hushållstyperuppvisar dock en stabil bild under perioden.En betydande andel av socialbidragstagarna är människor som ärdåligt förankrade på arbetsmarknaden och som i många fall intekan få sin försörjning ordnad genom andra försörjningssystem,t.ex. arbetslöshetsförsäkring, kontant arbetsmarknadsstöd ochsjukförsäkring. Som exempel kan nämnas ungdomar, vissa grupperav invandrare, hemarbetande kvinnor och personer med olika typerav arbetshandikapp. Dessa grupper drabbas i allmänhet hårt viden försämring av arbetsmarknadsläget.Men det är inte bara arbetslöshet och invandring som påverkarsocialbidragsutvecklingen. Även förändringar itransfereringssystemen kan leda till att människor i ökadutsträckning blir beroende av socialbidrag för att klara sinförsörjning. Vi vill därför framhålla betydelsen av atteventuella effekter på socialbidragssystemet analyseras innanman tar beslut om förändringar i andra bidrags- och stödsystem.Även möjligheterna att ge vissa grupper stöd i annan form ängenom socialbidrag bör undersökas i ett sådant sammanhang.Metodutveckling m.m. inom socialtjänstenI motion So206 av m.fl. hemställs attriksdagen ger regeringen till känna vad i motionen anförts ommetodutvecklingen inom (yrkande 1). Enligtmotionärerna har inte lyckats när det gäller attuppnå vissa viktiga mål. I många fall är det uppenbart attinsatser t.ex. inom individ- och familjeomsorgen satts in försent. En ingående analys måste enligt motionärerna göras när detgäller metodfrågorna inom . Arbetet medmetodutveckling måste ges hög prioritet.I motion Ju809 av m.fl. (c) hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag om ändring isocialtjänstlagen i enlighet med vad i motionen anförts(yrkande 7). Motionärerna anför att socialtjänstlagen,som ålägger ett ansvar för att de som bor ochvistas i en kommun får det stöd och den hjälp de behöver, gesett huvudansvar för att samordna skilda myndigheters insatsernär det gäller brottsförebyggande arbete. Detta ansvar börregleras i socialtjänstlagen.BakgrundSocialtjänstens framtida inriktning och organisation i huvudbetänkandet Nysocialtjänstlag (SOU 1994:139). I betänkandet föreslås attsocialtjänstens skyldighet att samverka med andra myndigheter,organisationer och enskilda skall ges uttryckligt lagstöd.Vidare föreslås en bestämmelse om att i sittarbete särskilt skall beakta behovet av tidiga insatser. Medtidiga insatser avses sådana insatser som riktar sig till barn,ungdomar och vuxna i riskmiljöer för att förhindra ellerbegränsa en ogynnsam utveckling, som exempel angesrådgivningsverksamhet och uppsökande verksamhet. Syftet medförslaget är att förebygga och förhindra behov av mer omfattandeoch akuta insatser bl.a. i form av vård utanför det egna hemmet.Socialtjänstkommittén föreslår en lagfäst skyldighet försocialtjänsten att till kommunfullmäktige rapportera tendensertill ogynnsam utveckling som kräver samordnade insatser inomkommunen men också mellan kommunen och andra aktörer. Ävensocialtjänstens roll i den kommunala planeringsprocessenbehandlas liksom ansvar för att socialakonsekvensanalyser kommer till stånd (SOU 1994:139 s. 22 f.,40 f.).Vidare sägs att metoder för uppföljning ochutvärdering behöver förbättras. Det behövs också metodutvecklingför att tidigt kunna upptäcka människor med begynnande missbrukoch motivera dem att göra någonting åt sin situation (SOU1994:139 s. 29).Utskottets bedömningNär det gäller principer för hänsynstagande till inkomster ochtillgångar vid beräkning av socialbidrag har iAllmänna råd om socialbidrag, 1992:4 uttalat bl.a. följande.Vid beräkning av socialbidraget läggs normalt normbeloppet förde familjemedlemmar som ingår i hushållet ihop till ettbruttobehov. Förutom de budgetposter som ingår i normentillkommer den faktiska nettobostadskostnaden och övrigautgifter som godkänts som skäliga vid behovsbedömningen.Därefter dras familjens alla inkomster från denna summa varefterfamiljens nettobehov täcks genom socialbidrag.-- Lön eller annaninkomst efter skatt avräknas från det belopp som anses skäligtför perioden. Detta innebär att även sjukpenning,föräldrapenning och eventuell pension avräknas, liksom andrainkomster, t.ex. räntor, arvoden, underhållsbidrag ochbidragsförskott. Livränta från arbetsskadeförsäkring räknasockså som inkomst och avräknas från bruttobehovet.Som inkomst räknas enligt de allmänna råden även utdömtskadestånd till den del det inte utgör ersättning för extrakostnader för vård och behandling. Detsamma gäller de delar avhandikappersättning, vårdbidrag för vård av handikappat barn ochhemsjukvårdsbidrag som inte utgör ersättning för merkostnader pågrund av handikappet eller sjukdomen.Socialtjänstkommittén har i delbetänkandet SOU 1993:30 (s.217) inte funnit anledning att föreslå någon ändring när detgäller de principer för hänsynstagande till inkomster ochtillgångar som finns angivna i allmänna råd.Delbetänkandet bereds fortfarande i Socialdepartementet.Utskottet anser att regeringens kommande förslag bör avvaktasinnan utskottet tar något initiativ i den fråga som tas upp imotion Ju601 (c) yrkande 7. Motionen avstyrks.Även de frågor som tas upp i övriga motioner har behandlats avSocialtjänstkommittén i delbetänkandet SOU 1993:30 eller ihuvudbetänkandet SOU 1994:139. Huvudbetänkandet remissbehandlasför närvarande. Utskottet anser att regeringens kommande förslagpå detta område inte bör föregripas. Motionerna So206 (m)yrkandena 1, 2 och 3, So226 (m), So250 (v) yrkandena 2, 3 och 4,So257 (m, c), Ju809 (c) yrkande 7 och A472 (fp) yrkande 10avstyrks.Skydd för personalI motion So265 av () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom bättre skydd för befattningshavare inom . Imotionen betonas det angelägna i att personalen inomsocialtjänsten får möjlighet att erhålla biträde av polis ivissa situationer såsom vid hembesök och dylikt.BakgrundSamverkan mellan polis och socialtjänst regleras genom olikabestämmelser. Enligt 3 § polislagen skall polisen samarbetamed socialvårdsmyndigheterna och ofördröjligen underrätta sådanmyndighet när polisen får kännedom om förhållanden som kanföranleda åtgärd av myndigheterna. I 43 § LVU och 45 § LVManges i vilka fall polismyndigheten är skyldig att på begäranlämna socialnämnden biträde. Utskottet framhöll underbehandlingen av den första LVM-propositionen, proposition1981/82:8, att biträde av polismyndighet inte bör begärasannat än då en åtgärd inte kan genomföras på något annat sätt(SoU 1981/82:22). Även i propositionen anges att befogenhetenatt påkalla polishandräckning skall användas med försiktighet.Enligt Arbetarskyddsstyrelsens kungörelse medföreskrifter om åtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön(AFS 1993:2) skall arbetsgivaren utreda de risker för våld ochhot om våld som kan finnas i arbetet samt vidta de åtgärder somkan föranledas av utredningen (2 §). Vidare skall arbetet ordnasoch arbetsplatserna placeras, utformas och utrustas så att riskför våld eller hot om våld så långt som det är möjligt förebyggs(3 och 6 §§). I 7 § stadgas att arbetstagarna skall ha möjlighetatt kalla på snabb hjälp vid en vålds- eller hotsituation.Arbetsgivaren skall bl.a. se till att det finns larmutrustningdär så krävs för säkerheten, att det finns fastställda rutinerför vem som skall ta emot larm och för åtgärder som skall vidtasnär larm utlösts.Polisutredningen har bl.a. haft i uppdrag att studerabestämmelserna om polisens handräckning och överväga om reglernaär konsekvent och ändamålsenligt utformade. I delbetänkandetPolisens rättsliga befogenheter (SOU 1993:60) föreslårutredningen att det införs vissa regler om handräckning ipolislagen. Den första bestämmelsen innehåller en definition avbegreppet handräckning, den andra beskriver hur man begärhandräckning och den tredje reglerar när polisen är skyldig attlämna handräckning och när en begäran får avslås. Utredningenföreslår också vissa regler om polisens befogenhet att ingripamed anledning av att en ansökan om handräckning har beviljats.Som allmänna förutsättningar för handräckning sägs att oavsettvad för slags handräckning det är fråga om bör polisens åtgärderbegränsas till sådana som den handräckningssökande myndighetensjälv inte har befogenhet att företa. Betänkandet harremissbehandlats och bereds iJustitiedepartementet.Tidigare behandlingI betänkandet 1993/94:SoU8 behandlade utskottet en motion(c) om behovet av en utredning av skyddsförutsättningarna försocialtjänstens personal. Utskottet uttalade bl.a. att det varangeläget att personal kan arbeta under tryggaförhållanden och att arbetsgivarna har ansvaret för attarbetsförhållandena blir sådana att riskerna för våld och hot omvåld minimeras. Utskottet hänvisade vidare tillArbetarskyddsstyrelsens föreskrifter och anordnade temadagar omvåld och hot som arbetsmiljöproblem samt till Polisutredningensbetänkande. Utskottet ansåg att det inte behövdes någotinitiativ från med anledning av motionen som därvidavstyrktes. följde utskottet.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning när det gällerskydd för befattningshavare inom och avstyrkermotion So265 (s).Social verksamhet i kooperativ formI motion So238 av m.fl. (v) hemställs attriksdagen begär förslag till lagstiftning om en kooperativföretagsform i enlighet med vad som anförts i motionen.Motionärerna anför att den kooperativa företagsformen röner alltstörre intresse inom det sociala området. Utomlands finns s.k.sociala kooperativ som arbetar med människor som har svårt attkomma ut på den reguljära arbetsmarknaden. Fråga är omarbetskooperativ som säljer varor och tjänster på marknaden.Kooperationerna vänder sig till omsorgstagare, människor medallvarliga psykiska problem, fysiskt handikappade, f.d. fångarsamt missbrukare. Motionärerna nämner att kooperativ är enspeciell lagreglerad företagsform i . Där finns också ensärskild lagstiftning som reglerar de sociala kooperativensverksamheter. Exempelvis måste ett socialt kooperativ ha minst40 % "arbetshandikappade" som kooperatörer. I har denkooperativa verksamheten fått en annan inriktning ochutformning. Vi har producentkooperativ, konsumentkooperativ ochbrukarkooperativ, t.ex. daghem, samt sociala kooperativ iterapisyfte, ofta i anslutning till den psykiatriska vårdeneller till omsorgsverksamhet. De sociala kooperativen innebärenligt motionärerna ett nytänkande inom den psykiatriskarehabiliteringen och har uppvisat fina resultat ochökad livskvalitet för dem som ingått i kooperativen, dessutomtill en lägre kostnad än traditionella behandlingsmetoder.I motion So289 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om vad som i motionen anförts omkonkurrenssituationen för den kooperativa omsorgsverksamheten.Motionären anför att arbetsgivaravgiften har höjts med 1,5 %fr.o.m.