bet · GI01FiU10 · 1995-02-23 00:00:00 — I ett sådant samhälle, med lågatransaktionskostnader, optimeras möjligheterna för ekonomisk tillväxt.Utskottet anser liksom motionärerna att dessa fakta bör lyftas fram på etttydligare sätt i regeringens ekonomiska dokument. Utskottet tillstyrkermotionerna Fi203 (kds) och Fi216 (kds) yrkande 4.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följande lydelse:7. beträffande etikens och institutionernas betydelse för den långsiktigaekonomiska utvecklingenatt med bifall till motionerna 1994/95:Fi203 och 1994/95:Fi216yrkande 4 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,15. Etikens och institutionernas betydelse för den långsiktiga ekonomiskautvecklingen (mom. 7, motiveringen)(), (), (), (), () och () anser att den del av utskottetsyttrande under rubriken institutionernas betydelse för denlångsiktiga ekonomiska utvecklingen som börjar med "Utskottet vill" ochslutar med "som räknas" bort ha följande lydelse:Att goda normer är betydelsefullt för utvecklingen i samhället är enligtutskottets mening självklart. Tydliga spelregler i ekonomin och enincitamentsstruktur som främjar arbetsmoralen och viljan att investera ärnödvändigt för ett samhälles ekonomiska tillväxt. Insikt om detta måstegenomsyra varje regering och avspeglas i dess ekonomiska dokument. Omregeringen, som den nu sittande, brister i insikt om vikten av ovan nämndavärden är det poänglöst för att genom tillkännagivanden tvinga framuttalanden som bara får tjäna som retoriska utsmyckningar.16. Åtgärder för att motverka stora löneskillnader (mom. 8)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken föratt motverka stora löneskillnader börjar med "Med anledning av motionen" ochslutar med "motion Fi215 (s)" bort ha följande lydelse:Med anledning av motionen vill utskottet anföra följande. Som framhållits iden publicerade långtidsutredningen finns det tecken som pekar på atten ojämn inkomst- och förmögenhetsfördelning hämmar tillväxten. Insikterna omdetta har också börjat sprida sig i industrin, där ledande företrädarekritiserar matematiskt fastställda bonussystem för styrelser och VD, s.k.tantiem, just för att de kan leda till allmänt kraftigt höjda lönekrav ochdärmed till stigande kostnader för produktionen.De är dock svårt att veta vilken effekt sådana självsanerande åtgärder kanfå. Det kan därför också vara bra om statsmakterna prövar olikaekonomisk-politiska medel att motverka de ökade löneskillnaderna på sätt somframhålls i motion Fi215 (s).Utskottet tillstyrker med det anförda motion Fi215 (s).dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande åtgärder för att motverka stora löneskillnaderatt med bifall till motion 1994/95:Fi215 hos regeringen hemställerom en utredning med uppgift att föreslå medel att motverka storalöneskillnader,17. Åtgärder för att motverka stora löneskillnader (mom. 8, motiveringen)(), (), (), (),() och () anser att den del av utskottetsyttrande som under rubriken för att motverka stora löneskillnaderbörjar med "Med anledning av motionen" och slutar med "motion Fi215 (s)" bortha följande lydelse:Med anledning av motionen vill utskottet anföra följande. Lönesättningen iföretagen och allmänt på arbetsmarknaden är inte en fråga för . MotionFi215 (s) bör därför avslås av riksdagen.18. Lönepolitik i offentlig sektor (mom. 9)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken offentlig sektor börjar med "En huvuduppgift" och slutar med "och Fi209(v)" bort ha följande lydelse.En huvuduppgift för statsmakterna är att sanera de offentliga finanserna. Fördetta krävs måttliga löneökningar i offentlig sektor, vilket i sin turförutsätter att också löntagarna på den privata sidan visar återhållsamhet isina lönekrav. Men det är inte möjligt att åstadkomma detta om högre chefer ochstyrelsemedlemmar i bolag och offentliga institutioner får orimligt stora löneroch arvoden.Lönerna skall i princip sättas genom förhandlingar mellan arbetsmarknadensparter. Men riksdag och regering har en viktig opinionsbildande roll förlönebildningen. Det borde vara möjligt att stadfästa normer för högsta lön ioffentlig verksamhet och därmed också indirekt påverka normerna förlönesättning i den privata sektorn. När det gäller besluten om styrelsearvodeni statliga företag har regeringen också i sin egenskap av ägarföreträdare påbolagsstämmor ett direkt ansvar. Eftersom det är dessa styrelser somfastställer individuella löner för vissa chefer har regeringen därmed också ettindirekt -- men påtagligt -- ansvar för dessa.Utskottet tillstyrker med det anförda Fi205 (v) och Fi209 (v). Därmedtillgodoses i huvudsak motion Fi206 (s).dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följande lydelse:9. beträffande lönepolitik i offentlig sektoratt med bifall till motionerna 1994/95:Fi205 och 1994/95:Fi209samt med anledning av motion 1994/95:Fi206 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,19. Lönepolitik i offentlig sektor (mom. 9, motiveringen)(), (), (), ()och () anser att den del av utskottets yttrande som underrubriken i offentlig sektor börjar med "Med tanke på" ochslutar med "politiska nivån" bort utgå.20. Skapandet av en ekonomisk och monetär union (mom. 10)() och () anserdels att det före den del av utskottets yttrande som under rubrikenSkapandet av en ekonomisk och monetär union börjar med "I motion K224" bortinföras ett stycke med följande lydelse:Även i motion om roll och uppgifter i EU (motionK218), som remitterats till , krävs att bör verkaför att övervägs i sin helhet. I stället bör ett frivilligtväxelkurssamarbete och åtgärder mot spekulation genomföras. Vidare bör Sverigeinom EU föra fram krav på att mellanstatliga program utarbetas mot arbetslöshetoch för räntesänkningar.dels att den del av utskottets yttrande som under rubriken aven ekonomisk och monetär union börjar med "har" och slutar med"motionen avstyrks" bort ha följande lydelse:Riksdagen har tidigare i samband med antagandet avEU-avtalet uttryckt uppfattningen att vill delta i den framväxandeekonomiska monetära unionen. betonades att skall avgöra omSverige skall gå med i den s.k. tredje fasen av EMU som bl.a. medför gemensamvaluta och centralbank. Denna bestämda svenska inställning noterades också tillförhandlingsprotokollet om medlemskap i unionen. I den svenska folkomröstningenom medlemskap i unionen förutsattes också att tills vidare stannarutanför den monetära unionens tredje fas.Utskottet anser för sin del, i likhet med vad som anförs i Miljöpartietspartimotion U502, att skall verka för att den tredje fasenav EMU inte genomförs. Varje medlemsland i europeiska unionen bör ävenfortsättningsvis ha sin egen ekonomiska politik, egna valuta och egencentralbank. Samarbetet inom unionen bör inte drivas så långt att i praktikenen ny superstat bildas, vilket utskottet anser skulle bli fallet om tredjefasen av EMU verkligen genomfördes.Utskottet tillstyrker med det anförda motion U502 (mp) yrkande 7 ochavstyrker motionerna K224 (kds) yrkandena 7 och 8 samt Fi207 (c) yrkande 2.dels att utskottets hemställan under 10 bort ha följande lydelse:10. beträffande skapandet av en ekonomisk och monetär unionatt med bifall till motion 1994/95:U502yrkande 7 samt med avslag på motionerna 1994/95:Fi207 yrkande 2 och1994/95:K224 yrkandena 7 och 8 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,21. Offentliggörande av IMF:s ekonomiska rapporter (mom. 13)(), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubrikenOffentliggörande av IMF:s ekonomiska rapporter börjar med "Utskottet delar"och slutar med "motion Fi201 (m)" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att fördelarna överstigernackdelarna av att offentliggöra de sammanfattande synpunkterna, s.k.concluding remarks, i IMF:s ekonomiska rapporter. "pressure", eller påsvenska grupptryck från kolleger, är ett viktigt inslag i mellanstatligtekonomisk-politiskt samarbete. Det gäller i , i EU och mellanmedlemsländerna i IMF. OECD-rapporterna är redan offentliga och även EU har ivissa lägen rätt att publicera rapporter angående medlemsländernas ekonomiskapolitik.Det finns visserligen en viss risk att vetskapen om att sammanfattningen avrapporten skall publiceras kan verka hämmande på regeringens och Riksbankensvillighet att lämna ut information till IMF:s experter. Denna risk skallemellertid inte överdrivas. Huvuddelen av diskussionerna med regeringen försmot bakgrund av sådant material som är offentligt, exempelvis finansplanen ochnationalbudgeten. Delar av innehållet i IMF:s rapporter läcker dessutom varjeår ut till pressen, kanske därför att det ligger i varje regerings intresse attfå stöd från utländsk expertis för förändringar som kan stöta på motstånd hosegna intressegrupper. Det vore mot denna bakgrund en fördel om media ochallmänhet kunde få ta del av de sammanfattande synpunkterna i oförvanskatskick.Utskottet delar sålunda de moderata motionärernas förslag att IMF-rapporternaskall offentliggöras och tillstyrker motion Fi201 (m).dels att utskottets hemställan under 13 bort ha följande lydelse:13. beträffande offentliggörande av IMF:s ekonomiska rapporteratt med bifall till motion 1994/95:Fi201 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,22. Offentliggörande av IMF:s ekonomiska rapporter (mom. 13)() anserdels att den del av utskottets yttrande under rubriken ekonomiska rapporter som börjar med "Utskottet delar" och slutarmed "motion Fi201 (m)" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att det finns skäl attoffentliggöra IMF:s ekonomiska rapporter. Hemlighetsmakeriet kring IMF:slandrapport för bidrar bara till att ge rapporten en tyngd och statussom den inte förtjänar. Utskottet tillstyrker därför motion Fi201 (m).dels att utskottets hemställan under 13 bort ha följande lydelse:13. beträffande offentliggörande av IMF:s ekonomiska rapporteratt med anledning av motion 1994/95:Fi201 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,23. Penningpolitiken (mom. 14)() anserdels att den del av utskottets yttrande under rubrikenPenningpolitiken som börjar med "Det finns" och slutar med "sida"bort ha följande lydelse:Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck i motion Fi218 (v)att bekämpningen av arbetslösheten bör vara överordnad prisstabiliseringsmålet.Penningpolitiken är alltför ensidigt inriktad på att bekämpa inflationen. Valetav prisindex för att mäta inflationen blir dessutom avgörande för politikensomfattning. De åtgärder som finanspolitiken kräver, skattehöjningar ochutgiftsnedskärningar, kommer att i sig påverka konsumentprisindex. Omkonsumentprisindex används som mått på inflationen kommer sannolikt Riksbankeni ett sådant läge att höja räntorna, vilket ökar statens räntekostnader. Detkommer att ställa än större krav på finanspolitiken. Det finns därmed risk föratt penningpolitiken och finanspolitiken kommer att motverka varandra. Såsomnämns i motion bör därför förändringar i nettoprisindextillsammans med bedömningar av arbetslöshetssituationen utgöra underlag för hurpenningpolitiken skall utformas. I det läge med hög arbetslöshet som vi nubefinner oss i är inflationsförväntningarna måttliga.Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi218 (v) yrkande som sin mening ge regeringen och fullmäktige i till känna.Utskottet avstyrker motion Fi219 (c) yrkande 3.dels att utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse:14. beträffande penningpolitikenatt med bifall till motion 1994/95:Fi218 yrkande 3 samt medavslag på motion 1994/95:Fi219 yrkande 3 som sin mening ger regeringen ochfullmäktige i till känna vad utskottet anfört,24. Regler för finans- och valutamarknaden (mom. 15)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken förfinans- och valutamarknaden börjar med "delar inte" ochslutar med "yrkande 8" bort ha följande lydelse:Finansutskottet delar motionärernas uppfattning att det krävs bättrespelregler för gränsöverskridande valuta- och finansmarknader. Förslaget attinföra någon form av friktionsavgift kan vara en framkomlig väg. Därigenomskulle en viss tröghet byggas in i systemet, utan att de fria kapitalrörelsernaskulle förhindras. De värsta avarterna av mycket snabba och stora valutaflödeni spekulativa syften skulle då kunna undvikas. De nackdelar som den numeraavskaffade valutaregleringen hade skulle därmed minska. För att enfriktionsavgift skall vara ändamålsenlig krävs internationellaöverenskommelser. Dessa bör träffas på två plan, dels inom europeiska unionen,dels i ett större internationellt sammanhang. Utskottet vill också isammanhanget påtala behovet av genomlysning av valuta- och finansmarknaderna.Därvid bör den betydligt mer öppna och tydliga hanteringen av aktier kunna varaen förebild.Utskottet anser att regeringen i olika internationella sammanhang skall verkaför att friktionsavgift för gränsöverskridande valuta- ellerpenningöverföringar skall införas. En expertutredning skall tillsättas för attgranska olika tekniska utformningar av t.ex. friktionsavgifter som medel föratt öka trögheten på marknaden. Regeringen skall också verka för atttröghetsskapande åtgärder för kapitalflöden mellan medlemsländerna i europeiskaunionen skall vidtas. Regeringen bör också uppmärksamma behovet av bättregenomlysning och regler för valuta- och finansmarknader i övrigt.Utskottet tillstyrker med det anförda vad som har yrkats i motionerna Fi202(mp) och U502 (mp) yrkande 8. Motion Fi208 (s) avstyrks.dels att utskottets hemställan under 15 bort ha följande lydelse:15. beträffande regler för finans- och valutamarknadenatt med bifall till motionerna 1994/95:Fi202 och 1994/95:U502yrkande 8 samt med avslag på motion 1994/95:Fi208 yrkande 1 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,25. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen (mom. 17), , och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken till budgetpolitiska riktlinjer börjar med "Mellan riksdagspartierna"och slutar med "i finansplanen" bort ha följande lydelse:Den borgerliga regeringen hade som strategi att uppnå en högre långsiktigticke-inflationistisk tillväxt genom strukturreformer. Denna strategi byggdebl.a. på två fundamentala inslag, nämligen att balans i statsbudgeten skulleuppnås genom en neddragning av de offentliga utgifterna och att ekonominsfunktionssätt skulle förbättras genom skattesänkningar och avregleringar.Det budgetförslag som den socialistiska regeringen redovisar är en återgångtill högskattepolitik och regleringar. Av finansplanen kan man utläsa attmellan innevarande budgetår och de tolv månaderna 1995/96 ökar statensutgifter med , medan statens inkomster under samma periodstiger med . Självfallet bromsar detta tillväxten, inteminst inom den privata sektorn där nu alla tycks vara ense om att expansionenmåste ske.Regeringens förutsägelse att statsskulden som andel av BNP skall nå sintoppunkt 1997 bygger på för statsskuldsutvecklingen mycket fördelaktigaantaganden om de närmaste årens tillväxt. Det gäller särskilt den förutspåddaökningen av den privata konsumtionen, vilken förutsätter en kraftig neddragningav hushållens sparande, samt den förväntade sysselsättningsökningen som ibetydande utsträckning sammanhänger med en relativt låg produktionstillväxt.Enligt Handelns utredningsinstituts senaste prognos beräknas den privatakonsumtionen sjunka att jämföra med regeringens prognos omoförändrad privat konsumtion. Skulle det visa sig att utvecklingen i någoteller några avseenden inte blir så som regeringen räknar med får detta stortgenomslag på statsfinanserna.Såsom framhålls i den moderata motionen Fi210 är den totala omfattningen avregeringens saneringsåtgärder inte tillräcklig. Därtill kommer att avvägningenmellan olika åtgärdstyper är olycklig. Bara har det fattatsbeslut om skattehöjningar . Tillsammans med deåterregleringar som sker inom bl.a. arbetsrättens område måste detta bromsatillväxten och därmed också försämra möjligheterna att skapa nya, riktiga jobbute i företagen.I det sparprogram på ca som regeringen nu presenterarsaknas på många punkter klart besked om detaljutformningen somprogrammet i andra avseenden är mycket valhänt sammansatt. Ett exempel på detsenare är det utgiftsdrivande förslaget att kombinera en sänkt enhetligersättningsnivå i sjukförsäkringen på med ett slopande avkarensdagen. Hur man över huvud taget i ett sparprogram kan förordaförändringar som sammantagna leder till utgiftsökningar med över 400 miljonerkronor är obegripligt.I finansplanen redovisas också ett handlingsprogram mot arbetslösheten somuppgår till sammanlagt . Huvuddelen av kostnaderna påstås hatäckts genom omfördelningar av befintliga anslag, men för /96leder programmet till tillfälligt ökade utgifter på ochminskade intäkter till statsbudgeten på . Regeringen avseratt finansiera denna merbelastning med engångsvisa åtgärder men redovisar intehur. Utskottet finner detta agerande mycket märkligt, eftersom det innebär attregeringen inte lever upp till en av de restriktioner man själv ställer upp förhur budgetpolitiken skall utformas. I finansplanen, bara någon sida före detarbetsmarknadspolitiska avsnittet, slår nämligen regeringen fast att ifortsättningen måste "utgiftsökningar och inkomstminskningar vara fulltfinansierade genom beslutade utgiftssänkningar ellerinkomstökningar".En budgetpolitik med denna inrikning kan enligt utskottets mening inte liggatill grund för den fortsatta saneringen av statsfinanserna.I den moderata motionen Fi210 redovisas ett budgetalternativ i vilket denstatsfinansiella saneringen är en integrerad del av en sammanhållen politik förmodernisering och förnyelse av . Besparingsförslagen för vidare destrukturella reformer som genomfördes och inleddes under den föregåendemandatperioden.Tre strävanden har varit centrala vid utformningen av den moderata planen.Den offentliga skulden skall inte bara begränsas utan gradvis närmas den nivåsom krävs för fullt svenskt deltagande i den europeiska monetära unionen.De långsiktiga och strukturella förutsättningarna för företagande,sysselsättning och tillväxt skall förbättras ytterligare.Existerande offentliga system bör inte brytas ner genom planlösautgiftsminskningar utan i stället byggas om så att de bättre svarar mot denmoderna individens och den ansvarstagande familjens behov.Utskottet delar den moderata uppfattningen att det är nödvändigt med enkraftigare sanering än den som regeringen föreslagit. Regeringensförslag saknar helt de säkerhetsmarginaler som behövs och kan i det någotlängre tidsperspektivet leda till en veritabel skuldexplosion om och när denekonomiska tillväxten försvagas. Om tillväxten blir bara 1/lägreper år kommer statskuldskvoten inte att stabiliseras till 1998 utan vara 4,5procentenheter högre än i regeringens alternativ enligt Industriförbundetsberäkningar.Enligt utskottets mening tillgodoser det moderata budgetalternativet på ettbättre sätt än regeringens de krav som bör kunna ställas på budgetpolitiken.Det förslaget ger, statiskt sett, ett underskott som är ca 17 miljarderkronor mindre än vad som framkommer i regeringens plan. Den reella skillnadentorde dock vara avsevärt större genom att den moderata planen med dess starkatillväxtinriktning har goda förutsättningar att ge klart lägre räntor och klarthögre sysselsättning än regeringens plan med dess starka betoning avskattehöjningar.Även på andra sätt än genom ett lägre underskott får man med den moderataplanen påtagligt bättre förutsättningar för att minska skuldbördan så att detblir möjligt med ett deltagande i den ekonomiska och monetära unionen. Liksommoderaterna uppskattar utskottet att det finns utrymme för privatiseringar avstatliga tillgångar i storleksordningen och att cirkahälften av detta belopp bör kunna användas för att direkt reducera statsskuldenunder den period som här diskuteras.Såsom framhålls i den moderata motionen är det viktigt att denstatsfinansiella saneringen förenas med åtgärder som långsiktigt stärkertillväxt- och utvecklingsmöjligheterna i . I det längre perspektivet ärdet förutsättningarna för företagande och tillväxt som avgör möjligheterna tillsysselsättning och välfärd.Utskottet ansluter sig sålunda till det moderata budgetalternativet som kansammanfattas på följande sätt.Sammanställning av Moderata samlingspartiets budgetalternativMiljoner kronor1995/96 1998(12 mån. )Inkomstförstärkningar i förhållandetill budget 500 4 500Avvisade ökade utgifter 10 659 599Ökade besparingar 33 860 61 839Förstärkningar i förhållandetill budget 45 019 66 938Avvisade besparingar -3 269 -4 764Ökade utgifter -2 900 -3 300Sänkta skatter -32 550 -44 350Minskat lånebehov i förhållandetill budget 6 300 14 524Minskade räntekostnader p.g.a.lägre lånebehov 529 2 304Total budgetförstärkning 6 829 16 828Utskottet tillstyrker med det anförda den inriktning av budgetpolitiken somförordas i motion Fi210 (m) yrkande 2. Denna inriktning har vissa likheter medvad som föreslås i motionerna Fi211 (fp) yrkande 2, Fi219 (c) yrkandena 2, 4och 16 samt Fi216 (kds) yrkande 2, men den avviker påtagligt från deninriktning som förordas i propositionen samt i motionerna Fi218 (v) yrkande 2och Fi212 (mp) yrkande 25. Dessa yrkanden avstyrks därför av utskottet.dels att utskottets hemställan under 17 bort ha följande lydelse:17. beträffande allmänna riktlinjer för budgetregleringen att riksdagenmed avslag på proposition 1994/95:100 bilaga 1 yrkande 2 samt motionerna1994/95:Fi211 yrkande 2, 1994/95:Fi212 yrkande 25, 1994/95:Fi216 yrkande 2,1994/95:Fi218 yrkande 2 samt 1994/95:Fi219 yrkandena 2, 4 och 16 godkännervad som förordats i motion 1994/95:Fi210 yrkande 2 och som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,26. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen (mom. 17)() anserdels att den del av utskottets yttrande som under rubriken till budgetpolitiska riktlinjer börjar med "Mellan riksdagspartierna"och slutar med "i finansplanen" bort ha följande lydelse:Statsfinanserna måste saneras. En sundare ekonomi ställer krav påsystemförändringar och modernisering av nuvarande välfärdssystem. Utskottetvill dock inte göra avkall på kravet att den nödvändiga förnyelsen avvälfärdssystemet måste göras med utgångspunkt i en rättvis fördelning ochgrundtrygghet.Regeringens förslag till förstärkning av de offentliga finanserna motverkarökad sysselsättning, eftersom det föreslagna skatte- och avgiftsuttaget iförsta hand koncentreras till arbetskraften. Dessutom ingår i budgeten förslagsom utskottet finner fördelningspolitiskt oacceptabla. som regeringenhävdar att programmet tar hänsyn till de mest utsatta grupperna påarbetsmarknaden läggs förslag fram som drabbar bl.a. ungdomar och barnfamiljermycket kraftigt, dvs. grupper med mycket smala ekonomiska marginaler.Utskottet finner det märkligt att regeringen i finansplanen ondgör sig överde senaste årens budgetpolitik som felaktigt beskrivs som alltför svag genomatt skatter skulle ha sänkts och utgifter ökats utan adekvat finansiering ochsamtidigt själv föreslår ofinansierade arbetsmarknadspolitiska satsningar påöver . Dessa ofinansierade satsningar anser sig regeringenkunna lägga fram trots att den själv i finansplanen slår fast att "ifortsättningen måste således utgiftsökningar och inkomstminskningar varafullt finansierade genom beslutade utgiftssänkningar ellerinkomstökningar".Enligt utskottets mening måste finanspolitiken ha en inriktning som möjliggörlägre räntor och låg inflation och därmed en låg realränta. Detta är i sin turmycket viktiga förutsättningar för ökad sysselsättning, tryggad välfärd och enstabil arbetsmarknad med lugna avtalsrörelser.Påståendet att en lägre inflation förutsätter geografisk rörlighet ärfelaktigt. För att skall komma till rätta med obalanserna i ekonominkrävs tvärtom att produktionsresurserna i hela landet utnyttjas. Jobben skallskapas där människorna bor. Hela landets produktionsförmåga måste tas tillvara.