bet · GJ01FöU1 · 1995-11-23 00:00:00 — En tredjefråga rör behovet avförfattningsändringar.Utskottet förutsätter, i likhet medvad som anförts beträffande detmilitära försvaret, att det avregeringen initierade underlagsarbetetskall klarlägga utestående frågor och iett avvägt förslag redovisa behov,uppgifter, utbildning och organisation.Vad som utskottet här har anförtinnebär att flera av defrågeställningar som berörs i de bådapartimotionerna Fö1 (m) yrkande 24 ochFö8 (fp) yrkande 14 torde blibehandlade i underlagsarbetet fram tillhösten 1996. bör därför avslådessa båda motionsyrkanden.Utskottet vill sammanfattningsvis idenna del poängtera nödvändigheten aven helhetssyn på ianspråktagandet avtotalförsvarspliktiga, på devolymmässiga behoven och på vilkenutbildning som krävs för uppgifterna.Det finns olika sätt att tillgodosebehoven - uttagning med plikt ochgrundutbildning, uttagning medtjänsteplikt utan behov avgrundutbildning samt frivillighet.Utskottet uppfattar propositionensredovisning som inriktande och därmedsom en grund för att i det fortsattaarbetet närmare pröva och konkretiseraolika idéer och förslag. Denna processkan också komma att påverka avvägningenmellan uppgifter för militärt ochcivilt försvar och därmedsammanhängande finansiering. Vidare kanmöjligheterna till anpassning skiljasig åt beroende på olika val när detgäller personalförsörjningen. Ävendetta bör klarläggas. I avvaktan på ettfördjupat underlag vill utskottetsålunda inte binda sig för i närtiderforderliga utbildningsvolymer. Med depåpekanden som framgår av det anfördaföreslår utskottet att riksdagengodkänner vad regeringen förordar omplikttjänstgöring (avsnitt 7.1 ipropositionen). Utskottet föreslårvidare att avslår motionernaFö1 (m) yrkandena 16, 19 i denna del,22 - 24, Fö5 (v) yrkande 4, Fö6 (mp)yrkande 8 samt Fö8 (fp) yrkandena 13 -15.Motioner om disciplinansvar och rasismUtskottet har här valt att behandla tvåmotionsyrkanden som rör personalfrågormen som inte har någon direktanknytning till propositionensbedömningar eller förslag.Miljöpartiet de gröna anför i sinkommittémotion Fö6 (mp) att Försvars-makten bör arbeta för enattitydförändring så att medbestämmandeskall genomsyra det dagliga arbetet.Lagen (1994:1811) om disciplinansvarinom totalförsvaret ochmedinflytandeförordningen bör ses övertillsammans med företrädare för detotalförsvarspliktiga (yrkande 9).Översynen bör bl.a. inriktas på attstraff inte får drabba olika beroendepå ekonomisk status samt attutegångsförbud tas bort som påföljd.I samma motion förordas attFörsvarsmakten skall åläggas att aktivtarbeta mot rasism ochfrämlingsfientliget ute på förbanden.Ger en officer uttryck för rasistiskaeller främlingsfientliga åsikter bördenne avstängas från attutbilda totalförsvarspliktiga. Vidareföreslås att arbetslagstiftningen sesöver så att möjligheter skapas för attkunna säga upp personal som följd avrasistiska och främlingsfientligaåsikter. Vad som i motionen anförts omåtgärder mot rasism ochfrämlingsfientlighet bör somsin mening ge regeringen till känna(yrkande 15).UtskottetUtskottet konstaterar att lagen(1994:1811) om disciplinansvar trätt ikraft så som den 1 juli 1995.Utskottet ser nu inget skäl för attföreslå någon ändring i denna lag.I frågan om medinflytande förtotalförsvarspliktiga har utskotteterfarit att regeringen under våren 1995utfärdat förordningen (1995:808) ommedinflytande för värnpliktiga.Förordningen trädde också i kraft den 1juli 1995. Vidare har regeringen gettUtredningen om totalförsvarspliktigassociala och ekonomiska situation m.m.(dir. 1995:61) i uppdrag att bl.a.utvärdera hur de totalförsvarspliktigasmedinflytande fungerar. Härutöver kannämnas att förtotalförsvarspliktiga (1994:648) vidsina besök på förband och skolor ocksåföljer upp hur medinflytandet fungerar.Mot bakgrund av vad som här haranförts anser utskottet att riksdageninte bör bifalla kommittémotion Fö6(mp) yrkande 9.Utskottet anser att rasim och andraformer av främlingsfientlighetextremism är en allvarlig företeelseoch därför aktivt bör motarbetas medalla de medel som är förenliga med vårdemokrati och vårt rättsväsende. Inomtotalförsvaret gäller detta självfalletoavsett var det rasistiska beteendetförekommer - hos anställda eller hostotalförsvarspliktiga. Den som medutgångspunkt i rasistiska ellerfrämlingsfientliga handlingar i övrigtextrema åsikter eller beteenden visarsig uppenbart olämplig för sin tjänstbör självfallet med lagliga medel kunnaskiljas från tjänsten.Utskottet har erfarit att det inomFörsvarsmakten aktivt bedrivs ettarbete mot rasism ochfrämlingsfientlighet. Detta är bra. Motbakgrund av frågans allvar anserutskottet att regeringen bör informerariksdagen om problemets omfattning, omvilka åtgärder som initierats elleravses vidtas samt om det finns behov avändrad lagreglering. Utskottet avsersenare att ta upp etikfrågorna inomförsvaret ur ett bredare perspektiv.Vadsom här anförts med anledning avkommittémotion Fö6 (mp) yrkande som sin mening ge regeringentill känna.Anställda vid inomyrkesofficerskåren svarar enligtregeringens mening inte motverksamhetens långsiktiga behov.Obalansen består huvudsakligen i attdet finns för få yngre yrkesofficerareför krigs- och fredsorganisationen ochför många äldre. Behovet av godtillgång på unga instruktöreraccentueras också av kravet på attkunna utöka krigsorganisationen om detsäkerhetspolitiska läget skulle krävadetta.För att rätta till den åldersmässigaobalansen bör enligt regeringen sy-stemet för kompetensförsörjning sesöver. Under alla omständigheter bördetta bygga på en jämn och balanseradutbildning och rekrytering av yrkes-officerare.Kriterierna för yrkesofficerarnastjänstbarhet bör vara flexibla medhänsyn till bl.a. ålder ochindividuella förutsättningar. Behovenkan även påverkas av om det finns andrasätt att tillgodose dem än medyrkesofficerare. Exempelvis bör detprövas om inte reservofficerare,totalförsvarspliktigt befäl ochpersonal ur de frivilligaförsvarsorganisationerna i ökadomfattning skulle kunna användas iförbandsproduktionen.Det minskande antalet yngreyrkesofficerare förutsätter attreservofficerare övertar vissauppgifter i krigsorganisationen. Detbör också enligt regeringen varamöjligt att i vissa funktioner ersättayrkesofficerare med civilaspecialister.Utbildningen av yrkes- ochreservofficerare samt civil personalDen s.k. nivåhöjande utbildningen föryrkesofficerare omfattar 4-6,5 år.Enligt regeringen bör denna utbildningses över för att med fortsatta krav påkvalitet frigöra yrkesofficerare tillförbandsproduktionen. Former förmeritvärdering av utbildningen börockså ingå, liksom åtgärder för attunderlätta yrkesväxling till arbetenutanför Försvarsmakten.I det föregående angavs attreservofficerare i högre utsträckningbör användas i förbandsproduktionen. Debör kunna anställas i perioder upp tillnågra år. Denna nya roll förreservofficerare måste därför ocksåbeaktas i utbildningen.Den civila personalen kommer att ha enviktig roll i det framtida militäraförsvaret. Enligt regeringensuppfattning kommer också delvis nyakrav att ställas på de civila i dettotalförsvar med vidgade uppgifter somtidigare beskrivits. Det är ocksåviktigt att den civila personalenskompetens tas till vara i grund- ochkrigsorganisationen. Detta måste mötasmed en adekvat utbildning ochutveckling.PersonalrörlighetRegeringen konstaterar att mångayrkesofficerare ofta placeras i s.k.karriärbefattningar än treår vilket negativt påverkareffektivitet, kompetensuppbyggnad ochkontinuitet. Det finns ocksåpersonalpolitiska nackdelar.Enligt regeringen bör Försvarsmaktendärför ges i uppdrag att redovisaåtgärder som kan bidra till en bättrelångsiktighet i bemanningsarbetet ochhur detta påverkar den enskildeyrkesofficeren. Behovet av författnings-ändringar skall också anges.Kvinnor i det militära försvaretRegeringen redogör för de viktigasteförslagen som framkom vid en konferensför kvinnliga officerare och aspirantervåren 1995 och anför bl.a.:Försvarsmakten bör vidta åtgärder föratt antalet kvinnor ikrigsorganisationen skall bli betydligtstörre. Rekryteringen bör därför blimer aktiv liksom attantagningsprövningen bättre böranpassas till kvinnors förutsättningaroch till de många olika uppgifter somyrkesofficerare har att lösa. Vidarebör introduktionen till officersyrketförbättras. Aktiva åtgärder bör ocksåvidtas för att behålla de kvinnor som finns i yrket.Regeringen anmäler att den avser attäven ordna denna typ avkonferens.Härutöver anser regeringen attFörsvarsmakten bör medverka till attkvinnor som tjänstgör där, efter norskförebild, kan bilda nätverk för utbyteav erfarenheter och för att ge varandrahjälp och stöd. Regeringen anser idetta sammanhang det vara viktigt attkvinnliga förebilder skapas inomFörsvarsmakten.Regeringen nämner att Försvarsmakteninlett ett projekt benämnt Den kreativaolikheten. Detta arbete bör fullföljasoch erfarenheterna tas till vara, bl.a.i utbildningen vid officershögskolorna.Regeringen föreslår att riksdagengodkänner vad regeringen förordar omvid Försvarsmakten anställd personal(avsnitt 7.3 i propositionen).MotionernaEn kompetent befälskår är vid sidan avfortsatt hög materiell kvalitet denviktigaste förutsättningen för godkrigsduglighet och hög försvarseffektenligt Moderata samlingspartietspartimotion Fö1 (m). Inskränkningar iförbandsutbildning ochrepetitionsövningar, vilka varitvanliga , sägs utgöradet allvarligaste hotet mot befäletskompetens och därmed mot försvaretspersonella funktionsduglighet.Motionärerna anser att propositionenendast i förbigående berörofficerskårens betydelse.Motionärerna påminner om att utskottetnyligen (bet. 1994/95:FöU14 s. 131)förutsatte att frågan ombefälsordningen - för såväl reserv- somyrkesofficerare - bereds på ett sådantsätt att resultatet blir ensammanhållen syn på frågorna.Regeringens förslag sägs tvärtom varafokuserade på enskildheter och inte påde stora avgörande problemen. För atttillgodose vad utskottet förutsatt bördärför enligt motionärernas mening enutredning om befälsordningen för såvälyrkes- som reservofficerare snarasttillsättas (yrkande 25).I liberalernas partimotionFö8 (fp) anser motionärerna att detfinns skäl att ha ett visst överskottav yrkesbefäl. Därmed har man enmöjlighet att vid behov utökaorganisationen utan att behöva väntaden tid som det tar att utbilda t.ex.nya kompanichefer. Dettabefälsöverskott ger också ökademöjligheter att ha svenskt befäl ute iFN-tjänst utan att detta inverkarmenligt på värnpliktsutbildningen.Dessa behov gäller främst yrkesbefälunder . Enligt motionärerna voredet därför en stor fördel om försvaretkunde få ett system där en betydandedel av officerarna slutar senast vid 40år. Att föryngra officerskåren sägsvara en av de viktigaste åtgärderna föratt höja kvaliteten och bygga in en braåtertagningsförmåga i försvaret, vilketriksdagen bör ge regeringen till känna(yrkande 16).UtskottetRegeringen konstaterar i propositionenen åldersmässig obalans inomyrkesofficerskåren och föreslår attsystemet för kompetensförsörjning sesöver. Härvid bör bl.a. prövas omreservofficerare, och också civila,skulle kunna utnyttjas mer iutbildningsverksamheten.Långsiktigheten bör bli bättre ibemanningsarbetet och andelen kvinnoröka i det militära försvaret.Utskottet har i dessa delar ingenerinran mot vad regeringen anför ochvill understryka betydelsen av vad somi propositionen sägs om åtgärder föratt öka antalet kvinnor i försvaret.Utskottet vill vidare understryka vadregeringen och partimotion Fö8 (fp)anfört om att ha fler officerare än vadkrigsorganisationens behov motiverar.Utskottet anser för sin del att detfinns främst två skäl för detta. Detena är kravet på att vid en förändringav det säkerhetspolitiska läget kunnautöka krigsorganisationen. Kompani- ochbataljonschefer måste härvid harekryterats innan de nyaförbanden sätts upp. En anpassning sominnebär en höjning av krigsduglighetenvid befintliga förband kan vidarebehöva befäl och instruktörer utövernormalläget för att klara en forceradutbildning. Det andra skälet är attkunna bemanna de förband som skall lösainternationella fredsfrämjande insatserutan att den normala grundutbildningenallvarligt störs på grund avbefälsbrist. Utan att vara ettdimensionerande krav erfordrasytterligare officerare igrundorganisationen för att kunnastödja frivilligorganisationerna ideras arbete och för att ersätta de somär elever och lärare vid olika skolor.Utskottet har inhämtat attFörsvarsmakten fått i uppdrag attredovisa vilka åtgärder som bör vidtasför att komma till rätta med obalanseni åldersstrukturen hosyrkesofficerarna. Försvarsmakten skalldärvid särskilt redovisa hur andrapersonalkategorier än yrkesofficerare iökad utsträckning skulle kunnautnyttjas i utbildningen. Behovet avrättslig reglering skall belysas.Utskottet har vidare erfarit attregeringen avser att uppdra åtFörsvarsmakten att göra en översyn avreserv- och yrkesofficerarnasutbildning.Utskottet erinrar om att det i sambandmed budgetbehandlingen vid föregåenderiksmöte (bet. 1994/95:FöU4, s. 131)förutsatte att frågan ombefälsordningen - för såväl reserv- somyrkesofficerare - bereds på ett sådantsätt att den resulterar i ensammanhållen syn påpersonalförsörjningen med anställda. Isammanhanget betonade bl.a. utskottetden stora betydelse somreservofficerarna har för att förseFörsvarsmaktens krigsorganisation medchefer och kvalificeradestabsmedlemmar. Den nu föreligganderedovisningen behandlar endast olikadelfrågor. Den fyller sålunda enligtutskottets mening inte kraven på ensamlad syn. Utskottet förutsätterdärför att resultatet från nämndautredningsuppdrag skall ge erforderligtunderlag för att regeringen skall kunnagöra den efterfrågade redovisningentill . Med dennaförutsättning torde de frågor somaktualiseras i partimotionerna Fö1 (m)yrkande 25 och Fö8 (fp) yrkande 16 ihuvudsak komma att bli behandlade.Motionsyrkandena bör sålunda intebifallas av riksdagen.Med av utskottet här anfördapreciseringar föreslår utskottet attriksdagen godkänner vad regeringenförordar om vid Försvarsmakten anställdpersonal (avsnitt 7.3 i propositionen).Försvarets materielförsörjningFör att samordna behandlingen av vissaförslag i propositionen har, somtidigare nämnts, utrikes- ochförsvarsutskotten bildat ett gemensamtutskott - sammansatta utrikes- ochförsvarsutskottet. Detta utskottbehandlar i ett eget betänkande tilldel frågor som rör försvaretsmaterielförsörjning, nämligenvapenexport och internationelltsamarbete. Det sammansatta utskottetbehandlar också partimotionerna Fö1 (m)yrkande 26 delvis och Fö5 (v) yrkande5, kommittémotion Fö6 (mp) yrkandena 10delvis och 11 samt motion Fö10 (m)delvis.FörsvarsuUtskottet behandlar här vadregeringen i propositionen (s. 131-140) har anfört om försvaretsmaterielförsörjning utom de delar sombehandlas av det sammansatta utskottet.Försvarsutskottet behandlar ocksåmotionerna Fö1 (m partimotion) yrkande26 delvis, Fö6 (mp) kommittémotionyrkande 10 delvis, Fö7 (s) yrkande 4och Fö8 (fp partimotion) yrkande 10,Fö10 (m) delvis och Fö11 (kdskommittémotion) yrkande 16 samt motion1994/95:N276 (s), vilken överlämnatsfrån näringsutskottet.Näringsutskottet har (1995/96:NU2y)yttrat sig över proposition 1995/96:12jämte motioner, såvitt rörnäringsutskottets beredningsområde.Betydelsen av en svenskförsvarsindustri. PrioriteringarRegeringenRegeringen slår inledningsvis fast attden svenska försvarsindustrins förmågaatt leverera högteknologiska produktertill det svenska försvaret har ettstort försvars- och säkerhetspolitisktvärde. Regeringen konstaterar samtidigtatt den säkerhetspolitiska utvecklingeni vår omvärld, den minskandekrigsorganisationen och de ökandekostnaderna för försvarsmateriel harbidragit till att behovet av ochmöjligheterna till en heltäckandesjälvständig försvarsindustri haravtagit. Inhemsk kompetens ochtillverkningskapacitet riskerar såledesatt försvinna inom flera områden.Regeringen anser därför att enlångsiktig strategi bör utarbetas såatt de mest värdefullateknologiområdena kan behållas. Vidareter sig en ökad fredstida samverkanfrån svensk försvarsindustri iinternationella sammanhang inte baranaturlig och önskvärd utan ocksånödvändig. Inom vissa områden är detdock av mycket stor säkerhetspolitiskbetydelse, och också nödvändigt, attbehålla egen kompetens inom landet,exempelvis när det gällertelekrigföring och krypto.Regeringen framhåller att det är engrundläggande uppgift - enbeställarroll - för Försvarsmakten att på det mestkostnadseffektiva sättet tillgodoseFörsvarsmaktens långsiktigamaterielbehov. Materielanskaffningaroch teknologisatsningar skallsäkerställa en kompetens som gör attanskaffade system kan utnyttjasrationellt under såväl fred som i krisoch krig. Tydliga förutsättningar iform av materielplaner ochprioriteringar underlättar för densvenska försvarsindustrin attsjälvständigt anpassa sig tillförändrade villkor.Regeringen har analyserat nyttan meden inhemsk försvarsindustri ur olikaaspekter. Den har därvid funnit att tvåförsvarspolitiska urvalsgrunder ärviktigare än andra när det gäller attmed särskilda åtgärder säkerställainhemsk kapacitet. Den ena är förmåganatt göra det möjligt för attutnyttja redan anskaffad materiel utanatt vara beroende utifrån, den andra äratt hålla en kompetens inom områden därvi inte kan anskaffa materiel utomlandsoch som är väsentlig för vår operativaeffekt.Regeringen har också studeratmöjligheten till forceradförsvarsindustriell produktion i krisoch krig. Regeringen anför i dennafråga att det under loppet av några årär troligt att man kan förstärkaFörsvarsmaktens materieltillgångargenom att öka leveranstakten i pågåendeproduktion och genom att modifierabefintlig materiel. Detta förutsätterdock god tillgång på importeradekomponenter och delsystem, vilketmedför stora osäkerheter. Möjlighetentill forcerad försvarsindustriellproduktion bör därför enligt regeringeninte utgöra en grund förFörsvarsmaktens planering eller engrund för prioritering.Om ett läge skulle uppstå i framtidenmed en långsiktigt ökande rustning iomvärlden, kan försvarsmateriel bli enbristvara och svårtillgänglig, särskiltför en alliansfri mindre stat.Regeringen framhåller att en inhemskförsvarsindustri med ett brettutlandssamarbete då kan underlättaförsvarets materielförsörjning.Regeringen anser att deförsvarspolitiskt viktigaste delarna avdet teknologiska kunnandet utgör enstrukturoberoende baskompetens somåterfinns i industrin, hostotalförsvarsmyndigheter och viduniversitet och högskolor. Den börsäkerställas inom områdena- telekrigteknik (medel och motmedelinklusive sensorteknik),- avancerad signaturanpassningsteknik(mot upptäckt och identifiering),- undervattensteknik (för svenskaförhållanden),- flygteknik (för vidmakthållande av JAS39 på ) och- underhåll och vidmakthållande av desystem som ingår i krigsorganisationen.Även andra teknologiområden kan varaviktiga för att underlättaFörsvarsmaktens långsiktiga anpassning.Denna fråga bör enligt regeringenytterligare övervägas, varvid detinternationella samarbetet böruppmärksammas.Likaså anser regeringen att det behövsytterligare överväganden när det gällerammunitionsindustrins villkor.Regeringen betonar att satsningarna påbaskompetensen måste ske långsiktigtoch kostnadseffektivt, i första handgenom beställningar av utveckling ochproduktion av försvarsmateriel menockså genom statliga uppdrag om s.k.teknikutveckling.Regeringen pekar också på möjlighetenför försvarets myndigheter att tillregeringen hemställa om undantag frånlagen (1992:1528) om offentligupphandling om det är nödvändigt föratt säkerställa baskompetensen. I vissafall får även Försvarets materielverkfatta beslut om undantag. Regeringenskrav på industriell samverkan samtandra former av kompensationsåtagandenskall dessutom i första hand riktas motde prioriterade områdena. Likaså börFörsvarsmaktens forsknings- ochteknologisatsningar tillvaratamöjligheterna att bevara prioriteradkompetens.Övrig försvarsindustriell kompetensutgör enligt regeringen ensäkerhetspolitisk och teknologisktillgång. Upphandling skall emellertidske i konkurrens samt med beaktande avkompensationserbjudanden och behovet avprioriterad långsiktig teknologi- ochmaterielförsörjning.Internationellt materielsamarbete ochgemensam anskaffning är ett sätt att fåtillgång till ny teknik och nya systemtill en lägre kostnad än vid inhemskutveckling. Internationellt samarbeteinnebär emellertid ofta starkabindningar som kan vara svåra att brytaom försvarets materielbehov skulleförändras. Enligt regeringen bör därförgemensam anskaffning bara ske avmateriel där Försvarsmaktens behovbedöms kvarstå även vid förändradeförhållanden.Försvarsmakten bör enligt regeringenta tillvara möjligheterna att sparakostnader genom att använda civilakomponenter och tillämpningar.Primärt är det industrins uppgift attgenomföra den anpassning som nuförestår. Mot bakgrund av industrinsstarka beroende av politiskt grundaderestriktioner är det enligt regeringensuppfattning rimligt att staten sökerunderlätta industrins anpassning underdetta skede. Härvid bör industrinsmöjligheter till internationelltsamarbete aktivt underlättas. Härutöverkan olika generella politiska medelkomma att aktualiseras.MotionernaI Moderata samlingspartiets partimotionFö1 (m) betonas att svenskförsvarsindustri även i fortsättningenär en viktig säkerhetspolitisktillgång. Grunden förförsvarsindustripolitiken måste varaatt industrin får leverera den materielsom gynnar det svenskasäkerhetsintresset bäst. Regional- ocharbetsmarknadspolitiska skäl skall intefå avgöra. Enligt motionärerna talarallt för en fortsatt nedgång på denförsvarsindustriella marknaden. Dettatorde innebära att inte ens medstora tilläggsanslag kan behålla dennuvarande industrikompetensen. Ennödvändig omstruktureringsprocess harredan inletts. Den politiska uppgiftenär därvid att prioritera mellan olikakompetenser.Motionärerna delar regeringensbedömningar om behoven avbaskompetenser men anser att de områdensom redovisas är alltför snävttilltagna. För att i tillräcklig gradkunna stödja försvaret - och ytterst desäkerhetspolitiska målen - behövs högremålsättningar för denförsvarsindustriella kompetensen.Motionärerna tycker därför att det äranmärkningsvärt att avkrävsett helhetsbeslut när underlag saknasför avvägning mellan delarna. De storaprojekt som finns i planerna ärexempelvis nödvändiga för att kunnasäkerställa den materiella förnyelsesom är det viktigaste resultatet av1992 års försvarsbeslut. Vad som ipartimotion Fö1 (m) anförts ombetydelsen av svensk försvarsindustrioch prioriteringar bör sålundariksdagen som sin mening ge regeringentill känna (yrkande 26 i denna del).Miljöpartiet de gröna anser i sinkommittémotion Fö6 (mp) att enomställning av krigsmaterielindustrintill civil produktion måste inledassnarast (yrkande 10 i denna del).Folkpartiet liberalerna accepterar isin partimotion Fö8 (fp) denprioritering som görs i propositionenav vilka kompetensområden som i förstahand bör bevaras, även om avgränsningenär snävare än i tidigareförsvarsbeslut.Motionärerna pekar på att de storaneddragningarna av krigsorganisationeni olika länder gjort det möjligt attköpa modern begagnad försvarsmateriel.Detta, i kombination medlivstidsförlängning av materiel, göratt import av begagnad materiel är ettalternativ i många sammanhang.Motionärerna vill peka på ett exempeldär det finns anledning att studeramöjligheterna att söka få köpa begagnadmateriel nämligen attackhelikoptrar,vilket bör ge regeringen tillkänna (yrkande 10 i denna del).Med hänsyn till de antaganden som görsom ett framtida krigs karaktär, därstategiska insatsstyrkor utnyttjarkvalificerad militärteknik, är detenligt Kristdemokratiskasamhällspartiet viktigt att vi harförmåga att skydda våra mest vitalaområden, övervaka vårt territorium ochkunna leda stridskrafterna under mycketsvåra förhållanden. Den tekniska ochmateriella förnyelsen får därför inteavstanna. Exempelvis måste vi, enligtmotionärerna, ha möjlighet att bevaraoch utveckla vår kompetens påmissilområdet.