bet · GI01JuU22 · 1995-05-16 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslag omeffektiviseringar på delgivningsområdet. Bl.a. innebär förslagetutvidgade möjligheter att använda förenklad delgivning och attlägga delgivningsansvar på käranden i dispositiva tvistemål. Iärendet behandlas också en med anledning av propositionen väcktmotion. Utskottet tillstyrker bifall till propositionen ochavstyrker motionen.Två reservationer (m) har fogats till betänkandet. I proposition 1994/95:188 () harregeringen föreslagit att antar de i propositionenframlagda förslagen till1. lag om ändring i delgivningslagen (1970:428),2. lag om ändring i rättegångsbalken.Lagförslaget, som har granskats av Lagrådet, har fogats tillbetänkandet, se bilaga. 1994/95:Ju16 av m.fl. (m) vari yrkas1. att beslutar om utvidgat delgivningsansvar förkäranden, i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att beslutar om utvidgning avstämningsmannabehörighet till enskilda näringsidkare som driverdelgivningsverksamhet, i enlighet med vad som anförts imotionen. BakgrundDet finns i olika lagar och författningar regler om atthandlingar i vissa situationer skall delges en person, dvs.det skall i efterhand kunna styrkas att handlingen överlämnatstill den sökte. Detta gäller t.ex. stämning i tvistemål ochbrottmål, kallelser till förhandlingar i domstol m.m. Detförfarande som syftar till att åstadkomma bevis om attdelgivning skett regleras i delgivningslagen (1970:428).Det finns en rad olika former av delgivning. Reglerna innebäri huvudsak följande.Vid ordinär delgivning skickas den handling som skalldelges som lösbrev med posten med ett delgivningskvitto sommottagaren skriver under och returnerar. Ordinär delgivning kanockså ske som förenklad delgivning (3 § första stycket).Om det finns anledning att anta att ett delgivningskvitto inteskulle skickas tillbaka inom utsatt tid kan delgivning ske medsärskild postdelgivning. I detta fall anlitas posten som sertill att handlingen överlämnas till den sökte (3 § andrastycket).När det är lämpligt kan kallelser och andra handlingar sominte är omfattande eller annars svårtillgängliga läsas upp itelefon och därefter skickas med post, telefondelgivning(3 § tredje stycket).Om delgivning inte kan ske i enlighet med vad som hittillssagts får delgivning ske genom stämningsman eller vissa andra ilagen uppräknade personer, vars intyg om att delgivning skettutgör fullt bevis om delgivning, stämningsmannadelgivning (3§ fjärde stycket).Förenklad delgivning innebär att myndigheten sänder denhandling som skall delges med posten till den sökte under hanssenast kända adress och minst senare skickar ettmeddelande om att handlingen har sänts. Förfarandet kräver somregel att den sökte först delgetts upplysning om att förenkladdelgivning kan komma att användas i målet (3 a §).I vissa fall -- i första hand om den sökte är svåranträffbar-- är det också möjligt att lämna den handling som skall delgestill någon annan än den sökte, t.ex. en vuxen familjemedlem,arbetsgivaren eller en anställd varefter ett meddelande häromskickas med posten till den sökte (12 §).Om den sökte saknar känt hemvist och det inte går attklarlägga var han uppehåller sig sker delgivning genomkungörelse, kungörelsedelgivning. Sådan delgivning får ocksåanvändas även om den sökte har känt hemvist om det finnsanledning att anta att han har avvikit eller på annat sätthåller sig undan. I sistnämnda fall kan handlingen också lämnasi hans bostad eller där fästas på dörren (15 §).Kungörelsedelgivning sker genom att den handling som skalldelges hålls tillgänglig på myndighetens kansli eller på annanplats som myndigheten bestämmer och meddelande häromoffentliggörs, t.ex. genom annonsering i dagspressen (17 §).Det finns också särskilda regler för delgivning med juridiskapersoner.Möjligheten till förenklad delgivning infördes (prop.1990/91:11, JuU8, rskr. genomfördes en rad andraförenklingar i delgivningsförfarandet. Dessa har utvärderats,och en redovisning finns i (1993:6)Förenklad delgivning m.m. -- en utvärdering. Sammanfattningsvishar funnit att de nya reglerna i stort fungerartillfredsställande men att det finns utrymme för ytterligareförbättringar av delgivningsreglerna. Förslag om förbättringarhar också framförts från andra håll till Justitiedepartementet.Det i detta ärende aktuella lagförslaget bygger på de frågor somsålunda väckts och som behandlas i departementspromemorian (Ds1994:129) Vissa effektiviseringar på delgivningsområdet ochremissbehandlingen av den. Lagförslaget har som framgåttgranskats av Lagrådet.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås vissa ändringar av reglerna förförenklad delgivning. För att underlätta handläggningen framförallt vid tingsrätt av mål som inletts genom summarisk processvid kronofogdemyndigheten föreslås att svaranden i ett mål hoskronofogdemyndigheten om betalningsföreläggande eller vanlighandräckning skall kunna delges information om att förenkladdelgivning kan komma att användas vid tingsrätten -- ellerArbetsdomstolen eller -- om målet efterbestridande överlämnas dit. Vidare föreslås att informationen omförenklad delgivning inte skall behöva delges, om den lämnastill en part i nära anslutning till att denne gett in någonhandling i det aktuella målet.Övriga förslag i propositionen tar sikte på andradelgivningsformer än förenklad delgivning.Det föreslås utvidgade möjligheter att tillgripa husrannsakanför att kunna genomföra delgivning i brottmål.Vidare föreslås att utredning i ett delgivningsärende om attden sökte håller sig undan skall få användas vid bedömning av omhan håller sig undan även i ett senare delgivningsärende.Det förordas också utvidgade möjligheter att läggadelgivningsansvar på käranden i dispositiva tvistemål eftermönster från den summariska processen. I denna del innebärförslaget att om delgivning av stämning i ett dispositivttvistemål inte har kunnat ske, får rätten erbjuda käranden attta över delgivningen vid påföljd att stämningsansökan annarsavvisas.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1995.Allmänna utgångspunkterDelgivningssystemet har varit föremål förflera översyner, och lagändringar har företagits vid fleratillfällen. (se t.ex. prop. 1978/79:11, JuU 11, rskr. 36, prop.1984/85:109, JuU 23, rskr. 216 och prop. 1990/91:11, JuU8, rskr.90). Också revisorer har uppmärksammatdelgivningsverksamheten. Revisorerna föreslog (försl.1987/88:16) att delgivningsförfarandet vid domstolar ochstatliga myndigheter skulle bli föremål för en allomfattande ochförutsättningslös översyn. Detta förslag avvisades av utskotteti sitt av godkända betänkande (1988/89:JuU9) medhänvisning till arbete som redan pågick i Justitiedepartementetoch som resulterade i propositionen med förslaget omförenklad delgivning m.m. I ärendet gjordes ett tillkännagivandeom vikten av snabba förbättringar på delgivningsområdet, varvidrevisorernas förslag skulle beaktas.Syftet med det här översiktligt redovisade lagstiftnings- ochutredningsarbetet har genomgående varit att på olika sättförenkla och förbättra delgivningssystemet med bibehållande aven hög rättssäkerhetsnivå.ÖvervägandenUtskottet vill för sin del börja med att understryka attutgångspunkten är att staten skall tillhandahålla ett välfungerande delgivningssystem för myndigheter och parter. Dethandlar då inte enbart om effektiviteten i de administrativasystemen även om detta är något som inte får negligeras; tvärtomhandlar det främst om en grundläggande rättssäkerhetsfråga. Enaspekt härav är att en förutsättning för att en person skallkunna tillvarata sin rätt är att han på ett tillräckligt säkertsätt underrättas om vad som krävs av honom. En annan är att enperson som har krav på en motpart inte skall kunna hindras attkomma till sin rätt genom att motparten håller sig undandelgivning. Ändringar av delgivningsreglerna innebär därför iallmänhet en balansgång. Det finns enligt utskottets mening inteutrymme för att överlag slopa de delgivningskrav som finns i dageller att radikalt sänka kraven för när delgivning skall ansesha skett. Däremot kan systemet förbättras i olika hänseenden.Utskottet kan redan här konstatera att utskottet från härangivna utgångspunkter inte har några principiella invändningarmot de förslag som läggs fram i propositionen.I motion Ju16 (m) förs fram ytterligare några förslag. Dethandlar dels om en mer långtgående skyldighet för käranden attsjälv ombesörja delgivning i tvistemål, dels om en utvidgning avstämningsmannabehörigheten till enskilda näringsidkare efter ettauktorisationsförfarande.Utskottet behandlar först frågan om kärandens ansvar fördelgivning.Förslaget i propositionen i denna del innebär som ovanframgått att rätten kan erbjuda käranden att ta överdelgivningen av stämning i ett dispositivt tvistemål vid påföljdatt stämningsansökan eljest avvisas. En förutsättning är atträtten först gjort aktningsvärda delgivningsförsök menmisslyckats.I motion Ju16 föreslås att käranden skall ombesörja delgivningav stämning i alla dispositiva tvistemål.Enligt 2 § delgivningslagen skall delgivning ombesörjas avmyndigheten. Om en part begär att själv få ombesörja delgivningkan myndigheten medge det om det kan ske utan olägenhet. Isådana fall skall parten föreläggas att inkommamed bevis om att delgivning skett. Sker inte det skallmyndigheten själv ombesörja delgivningen.Här bör också nämnas att det enligt 33 kap. 1 §rättegångsbalken (RB) åligger käranden att i stämningsansökanange svarandens namn och adress och andra uppgifter som krävsför delgivning. Enligt 33 kap. 10 § RB kan brister i nu berördahänseenden leda till att stämningsansökan avvisas om rättelseinte sker.Utskottet vill för sin del ifrågasätta om det, som anförs imotionen, finns några besparingar att göra när det gäller deokomplicerade delgivningarna. Däremot skulle ett genomförande avmotionsförslaget medföra besparingar för staten och motsvarandeökning av rättegångskostnaderna för käranden i de falldelgivning går att genomföra först efter ett mer omfattandedelgivningsförfarande än vad som gäller för ordinär delgivning.De ökade kostnaderna får enligt vanliga regler omrättegångskostnadernas fördelning betalas av svaranden omkäranden vinner processen; om käranden å andra sidan förlorarfår han själv stå för kostnaderna.Det som talar mot att käranden övertar ansvaret för delgivningav stämningen i angivna fall är främst att det för enprocessuellt svag kärande kan bli en övermäktig uppgift attsjälv ombesörja delgivningen.Utskottets utgångspunkt i detta ärende är att det åliggerstaten att tillhandahålla ett väl fungerande delgivningssystem.Detta bör enligt utskottets mening även gälla de dispositivatvistemålen. Om en kärande emellertid själv vill ombesörjadelgivningen finns, som framgått, möjlighet för tingsrätten attöverlåta uppgiften på honom. Härutöver tillkommer den ipropositionen föreslagna möjligheten att i viss begränsadutsträckning lägga delgivningsansvaret på käranden; talan kanannars avvisas.Utskottet, som anser att huvudregeln alltjämt bör vara atttingsrätten skall ombesörja delgivningen av stämning idispositiva tvistemål, finner för sin del förslaget ipropositionen väl avvägt. Utskottet tillstyrker bifall tillregeringsförslaget och avstyrker alltså bifall till motion Ju16i denna del.Utskottet går härefter över till frågan om privatastämningsmän.I den promemoria som ligger till grund för propositionenredovisas i skissform vad som skulle krävas för en utvidgning avstämningsmannabehörigheten till enskilda näringsidkare.Övervägandena (s. 30 f) innebär bl.a. att det bör kunna godtasatt privat arbetande stämningsmän som står under offentligkontroll ges samma behörighet som offentligt anställdastämningsmän när det gäller att överlämna handlingar och intygaatt så har skett. Det föreslås att det skulle ankomma på denlokala polismyndigheten, eller ,eller en kombination av dessa myndigheter, att dels meddelalämplig utbildning för stämningsmän, dels förordna stämningsmänsom vill arbeta i privat regi på samma sätt som den lokalapolismyndigheten nu utbildar och förordnar sina egnastämningsmän. Tillsyn över de privata stämningsmännen skulleutövas av polisen eller länsstyrelsen.Övervägandena i promemorian i denna del motsvaras väl av deförslag som förs fram i motion Ju16. I propositionen (s. 11)anförs att bl.a. promemorians förslag om en utvidgning avstämningsmannabehörigheten kräver ytterligare överväganden.Frågan bereds nu vidare i Justitiedepartementet.Enligt utskottets mening bör det pågående beredningsarbetetavvaktas innan tar ställning. Motion Ju16 i denna delavstyrks. beträffande effektiviseringar på delgivningsområdetatt med avslag på motion 1994/95:Ju16 yrkande 1antar regeringens i proposition 1994/95:188 framlagda förslagtill lag om ändring i delgivningslagen (1970:428) och lag omändring i ,res. 1 (m)2. beträffande privata stämningsmänatt avslår motion 1994/95:Ju16 yrkande 2.res. 2 (m)den 16 maj 1995På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit:Gun (),(),(),(),(),(),(),(),(),(),() (delvis),(),(),(),(),() (delvis) ochJeppe (). Effektiviseringar på delgivningsområdet (mom. 1), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjarmed "Utskottet vill" och på s. 5 slutar med "denna del" bort haföljande lydelse:Utskottet konstaterar först att det redan med gällande reglerfinns vissa möjligheter för käranden att själv få ombesörjadelgivningen. Detta är emellertid ett frivilligt åtagande.Enligt utskottets mening är det rimligt att, som anförs i motionJu16, den part i ett dispositivt mål som har intresse av attprocessen kommer till stånd också får vara beredd att självmedverka till att domstolsförfarandet inleds genom att ombesörjadelgivningen. Härför talar starka skäl, inte minst behovet avatt skära i statens utgifter. Enligt utskottets uppfattning gårförslaget i propositionen i denna del inte tillräckligt långtoch regeringen bör få i uppdrag att återkomma tillriksdagen med ett kompletterande förslag som har tillutgångspunkt att det skall åligga käranden att ombesörjadelgivning av stämning i dispositiva tvistemål. Nya regler börkunna träda i kraft . Vad utskottet nu anförtmed anledning av motion Ju16 bör ges regeringen till känna. Iavvaktan härpå godtar utskottet det mindre långtgående förslageti propositionen.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande effektiviseringar på delgivningsområdetatt med bifall till proposition 1994/95:188 och medanledning av motion 1994/95:Ju16 yrkande 1 dels antar ipropositionen framlagda förslag till lag om ändring idelgivningslagen (1970:428) och lag om ändring irättegångsbalken, dels som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.2. Privata stämningsmän (mom. 2), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Enligt utskottets" och slutar med "del avstyrks" bort haföljande lydelse:Utskottet kan för sin del se flera fördelar med en utvidgningav stämningsmannabehörigheten på det sätt som föreslås i motionJu16, och utskottet är för sin del redo att redan nu taställning för principen om privata stämningsmän. Det återstårdock vissa överväganden, t.ex. beträffande tillsynen av den ickeoffentliga delgivningsverksamheten. Detta arbete bör enligtutskottets mening snabbas på. Regeringen bör alltså under höstenför lägga fram ett förslag om en utvidgning avstämningsmannabehörigheten i linje med vad som anförs i motionJu16. Siktet bör vara inställt på att nya regler skall kunnaträda i kraft . Vad utskottet nu med anledningav motion Ju16 anfört bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande privata stämningsmänatt med anledning av motion 1994/95:Ju16 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Regeringens lagförslag Sammanfattning 1Propositionen 1Motionen 1Utskottet 2Bakgrund 2Propositionens huvudsakliga innehåll 3Allmänna utgångspunkter 3Överväganden 4Hemställan 6Reservationer 6Effektiviseringar på delgivningsområdet (mom. 1) 6Privata stämningsmän (mom. 2) 7Bilaga 8Regeringens lagförslag 8