bet · GI01FiU20 · 1995-05-30 00:00:00 — Bidragsförskott (mom. 42) (kds) 231 67. Enhetlig ersättningsnivå i försäkringssystemen (mom. 43) (fp) 231 68. Enhetlig ersättningsnivå i försäkringssystemen (mom. 43) (v) 232 69. Enhetlig ersättningsnivå i försäkringssystemen (mom. 43) (mp) 233 70. Enhetlig ersättningsnivå i försäkringssystemen (mom. 43) (kds) 233 71. Köp av rehabiliteringstjänster (mom. 44) (m, v, kds) 234 72. Kontaktdagarna i föräldraförsäkringen (mom. 45) (m, fp, kds) 234 73. Anslag till Föräldraförsäkring (mom. 46) (fp) 235 74. Anslag till Föräldraförsäkring (mom. 46) (v) 236 75. Anslag till Föräldraförsäkring (mom. 46) (mp) 236 76. Anslag till Föräldraförsäkring (mom. 46) (kds) 237 77. Anslag till Sjukpenning och rehabilitering (mom. 47) (m) 237 78. Anslag till Sjukpenning och rehabilitering (mom. 47) (fp) 238 79. Anslag till Sjukpenning och rehabilitering (mom. 47) (v) 239 80. Anslag till Sjukpenning och rehabilitering (mom. 47) (mp) 239 81. Anslag till Sjukpenning och rehabilitering (mom. 47) (kds) 240 82. Höjda patientavgifter för läkemedel och tandvård (mom. 49) (m) 241 83. Höjda patientavgifter för läkemedel och tandvård (mom. 49) (v) 241 84. Assistansersättning (mom. 51) (v) 242 85. Förtidspension (mom. 52) (m)242 86. Förtidspension (mom. 52) (fp) 243 87. Anslag till Byggande av vägar (mom. 53) (v) 243 88. Anslag till Byggande av vägar (mom. 53) (mp) 244 89. Anslag till Byggande av vägar (mom. 53) (kds) 245 90. Bidrag till drift och byggande av enskilda vägar (mom. 54) (v) 245 91. Bidrag till drift och byggande av enskilda vägar (mom. 54)(mp) 246 92. Järnvägsanslag (mom. 55) (v) 246 93. Järnvägsanslag (mom. 55) (mp) 247 94. Planeringsramar för infrastrukturinvesteringar (mom. 56) (m) 248 95. Utökad garantiram i (mom. 57) (v, mp) 248 96. Grundforskningsavdrag (mom. 63) (mp) 249 97. Folkhögskolestudier (mom. 65) (v, kds) 249 98. Ersättningsnivån i vuxenstudiestödet (mom. 67) (m) 250 99. Ersättningsnivån i vuxenstudiestödet (mom. 67) (fp, mp, kds) 250 100. Ersättningsnivån i vuxenstudiestödet (mom. 67) (v) 251 101. Villkoren för vuxenstudiestöd vid studier på gymnasienivå (mom. 68)(v, kds) 251 102. Anslag till Vuxenstudiestöd m.m. (mom. 69) (m) 252 103. Anslag till Vuxenstudiestöd m.m. (mom. 69) (fp, mp, kds) 252 104. Anslag till Vuxenstudiestöd m.m. (mom. 69) (v) 252 105. Skärpta studiemedelsvillkor (mom. 71) (kds)253 106. Svux vid s.k. YTH-utbildning (mom. 72) (m)253 107. Stöd till icke-statliga kulturlokaler (mom. 73) (mp) 254 108. Övriga förslag rörande huvudtitel (mom. 75)(v) 254 109. Anslag till Främjande av kvinnors företagande (mom. 76) (m) 255 110. Anslag till Främjande av kvinnors företagande (mom. 76) (fp) 256 111. Anslag till Främjande av kvinnors företagande (mom. 76)(v, mp, kds) 256 112. Anslag till Bidrag till tekniköverföring (mom. 77) (m, fp) 257 113. Anslag till Bidrag till tekniköverföring (mom. 77) (v) 258 114. Anslag till Bidrag till tekniköverföring (mom. 77) (mp) 258 115. Anslag till Investeringsfrämjande (mom. 78) (m, fp) 259 116. Anslag till Investeringsfrämjande (mom. 78) (mp) 260 117. Försäljning av statliga företag (mom. 79) (m. fp, kds) 260 118. Anslag till Länsstyrelserna m.m. (mom. 80) (v) 261 119. Anslag till Stöd till trossamfund m.m. (mom. 81) (kds) 261 120. Anslag till Bidrag till nationell och internationellungdomsverksamhet m.m. (mom. 82) (kds) 262 121. Anslag till Utveckling av ideell verksamhet (mom. 83) (kds) 262 122. Anslag till Stöd till idrotten (mom. 84) (kds) 263 123. Anslag till Stöd till kooperativ utveckling (mom. 85) (m) 264 124. Anslag till Stöd till kooperativ utveckling (mom. 85) (v) 264 125. Anslag till Stöd till kooperativ utveckling (mom. 85) (mp) 265 126. Anslag till Stöd till kooperativ utveckling (mom. 85, motiveringen)(fp) 265 127. Anslag till Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar och vattendrag(mom. 86) (v) 266 128. Anslag till Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar ochvattendrag (mom. 86) (mp) 266 129. Anslag till Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar och vattendrag(mom. 86) (kds) 267 130. Anslag till Miljöforskning (mom. 87) (v, kds) 267 131. Anslag till Miljöforskning (mom. 87) (mp) 268 132. Indragningar av reservationsmedel inom (mom. 88)(mp) 268 133. Anslag till : Kärnsäkerhetsforskning(mom. 89) (v) 269 134. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen (mom. 90) (m) 269 135. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen (mom. 90) (fp) 274 136. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen (mom. 90) (v) 277 137. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen (mom. 90) (mp) 279 138. Allmänna riktlinjer för budgetregleringen (mom. 90) (kds) 281 139. Tillkommande utgiftsbehov, netto (mom. 91) (m) 283 140. Revisionens iakttagelser (mom. 94) (v, mp, kds) 283 141. Motioner från liberalerna i frågor som riksdagenbehandlat i annat sammanhang (mom. 96) (fp) 284 142. Motioner från i frågor som behandlat iannat sammanhang (mom. 97) (v) 285Särskilda yttranden1. Överenskommelsen mellan (c) 2872. Miljö och ekonomi (mom. 2) (fp) 2873. Upplåning i (mom. 5) (mp) 2884. Utredning om arbetslöshetsförsäkringen (mom. 15) (m, fp, kds) 2885. Sänkning av mervärdesskatten på livsmedel (mom 25) (mp) 2886. Skatt på folköl (mom. 26) (m, fp, kds) 2897. Skatt på folköl (mom. 26) (v) 2898. Månatlig uppbörd av mervärdesskatt (mom. 27) (kds) 2899. Tobaksskatt (mom. 32) (mp) 28910. Utebliven kompensation till myndigheterna (m, fp, kds) 29011. Inriktningen av besparingsåtgärder inom bostadsbidragssystemet (mom. 40)(m) 29012. Motioner från liberalerna i frågor som behandlat iannat sammanhang (mom. 96) (m)290Bilagor1. I proposition 150 framlagda lagförslag 291 Finansplanen verksamhetsområde verksamhetsområde verksamhetsområde verksamhetsområde2. Regeringens och uppgörelse samt oppositionens syn på den 317Bilagorna 3--19 återfinns i del 2 av betänkandet.3. yttrande 1994/95:KU6y4. yttrande 1994/95:KU7y5. yttrande 1994/95:SkU7y6. yttrande 1994/95:JuU5y7. yttrande 1994/95:LU4y8. yttrande 1994/95:UU6y9. yttrande 1994/95:SfU7y10. yttrande 1994/95:SoU3y11. yttrande 1994/95:KrU6y12. yttrande 1994/95:UbU7y13. yttrande 1994/95:TU4y14. yttrande 1994/95:JoU5y15. yttrande 1994/95:NU7y16. yttrande 1994/95:AU4y17. yttrande 1994/95:BoU4y18. offentliga utfrågning om ekonomiska läge och kompletteringspropositionens åtgärdsförslag19. offentliga utfrågning med riksbankschefen om penningpolitikenTabeller1. BNP-tilllväxt i vissa OECD-länder282. Konsumentpriser och arbetslöshet i OECD- och EU-området293. Sysselsättning och arbetskraftsdeltagande294. Bruttoinvesteringar efter näringsgren3710. Statsbudgeten och statens lånebehov143Konstitutionsutskottets yttrande1994/95:KU6yBilaga 3Den kommunala ekonominTill finansutskottetFinansutskottet har berett samtliga utskott tillfälle att avge yttrande överproposition 1994/95:150 (kompletteringspropositionen) jämte motioner i de delarsom berör respektive utskotts beredningsområde.Konstitutionsutskottet begränsar detta yttrande till att gälla frågan omgrundlagsenligheten av regeringens förslag om utjämning av skatteinkomster ochkostnader i kommuner och landsting samt frågor som i övrigt berör den kommunalasjälvstyrelsen. I ett särskilt yttrande (KU7y) behandlar utskottet ett parmotionsyrkanden som gäller Sametinget.PropositionenRegeringen föreslår ett nytt bidrags- och utjämningssystem för kommuner ochlandsting fr.o.m. . I valet av system för statsbidrag hargjorts en avvägning mellan å ena sidan önskemål om kommunalt självbestämmandeoch mångfald och å andra sidan statens möjlighet till styrning av den kommunalaverksamheten.I propositionen läggs fram ett förslag till lag om utjämning avskatteinkomster och kostnader i kommuner och landsting. I ett förslag till lagom införande av denna lag föreskrivs att lagen träder i kraft den 1 juli 1995och tillämpas första gången i fråga om . Ikraftträdandelageninnebär ett successivt införande av det nya utjämningssystemet.Enligt regeringen är en långtgående inkomstutjämning av grundläggandebetydelse för att ge kommuner och landsting likvärdiga ekonomiskaförutsättningar att bedriva sin verksamhet. Regeringen anser att eninomkommunal inkomstutjämning baserad på den genomsnittliga beskattningsbarainkomsten bäst uppfyller de krav som bör ställas på ettinkomstutjämningssystem. En inomkommunal utjämning innebär att systemet ihuvudsak finansieras genom omfördelning av skatteinkomster mellan kommunerresp. Alla kommuner och landsting garanteras ett skatteunderlag perinnevånare som motsvarar genomsnittet för riket. Systemet kräver i princip ingastatliga tillskott. Därmed kan statsbidragen användas för klara ekonomiskaregleringar mellan staten och kommunsektorn utan att utjämningen påverkas.De kommuner och landsting som har en beskattningsbar inkomst per invånare somligger över den genomsnittliga nivån får ett avdrag från skatteinkomsterna. Påmotsvarande sätt får de kommuner och landsting som har en beskattningsbarinkomst per invånare som är lägre än genomsnittet ett tillägg tillskatteinkomsterna.Från vissa remissinstanser hade framförts principiella invändningar mot denlångtgående inkomstutjämningen, med motiveringen att den står i motsättningtill den kommunala beskattningsrätten. Enligt regeringens bedömning äremellertid en långtgående inkomstutjämning helt avgörande i ett system somskall åstadkomma likvärdiga ekonomiska förutsättningar.Regeringen har vidare i propositionen -- utan att något förslag i denna delframställs -- pekat på att vissa kommuner och landsting under de senaste årenhaft svårt att anpassa sin verksamhet till ekonomiska ramar och att det finnsexempel på att man i sådana lägen väljer att underbalansera sin budget och tilloch med lånefinansierar kostnader för driften av sin verksamhet. Det finnsockså enligt propositionen exempel på kommuner som har ingåttborgensförbindelser av stor omfattning och därvid underskattat följderna förden egna ekonomin. En sådan utveckling kan enligt propositionen inte fortsättaeftersom den kan undergräva den kommunala självstyrelsen. Mot den bakgrundenanser regeringen att det är angeläget att skyndsamt göra en översyn avkommunallagens ekonomikapitel. Vidare är enligt propositionen avsikten attinföra en lagregel om att lån endast får upptas för investeringar. Regeringenavser också att utarbeta förslag om en särskild lagstiftning för att hanteraproblem som uppstår i kommuner och landsting som inte kan fullgöra sinabetalningsförpliktelser. Som ett viktigt led i den fortsatta saneringen av denoffentliga ekonomin kommer regeringen att föreslå ett tak för de offentligautgifternas utveckling.Motionsyrkanden om den kommunala självstyrelsen och beskattningsrättenCarl Bildt m.fl. (m) avvisar i motion 1994/95:Fi36 (yrkande 4) regeringensförslag till inomkommunalt utjämningssystem med motiveringen att det stridermot den kommunala beskattningsrättens principer som de fastställts i grundlag.Kommuner skulle bli tvungna att ta ut kommunalskatt för att ge bidrag tillkommuner och landsting med för sina uppgifter otillräcklig skattekraft. Det somen kommun genom den folkvalda församlingen i enlighet med grundlagen upptar ikommunal skatt skall självfallet gå till skötseln av kommunens uppgifter. Detmåste enligt motionärerna anses vara direkt oförenligt med grundlagen attriksdagen skall besluta om att vad en kommun uttaxerar i skatt skallöverföras till annan kommun. Skillnader i skattekraft ochkostnadsförutsättningar mellan olika kommuner och landsting skall på lämpligtsätt utjämnas genom statsbidrag.I motion 1994/95:Fi50 av och ()begärs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en utredning i syfte att vidga grundlagsskyddet för denkommunala självstyrelsen. Motionärerna framhåller att grundlagsskyddet för denkommunala självstyrelsen måste stärkas. När det gäller nya förslag har alla igrunden varit överens om värdet av självstyrelse. Inte sällan inledsförslagen till stora förändringar med uttalanden om vikten av den kommunalasjälvbestämmanderätten. I debatten omkring det förslag till nytt intäkts- ochkostnadsutjämningssystem för kommuner och landsting som avses gälla fr.o.m.1996 har debatten om såväl relationer kommunerna emellan som mellan kommunernaoch staten skärpts. Det uppfattas motsägelsefullt när regeringen i sinproposition 1994/95:150 just framhåller hur viktig den kommunalabeskattningsrätten är som grund för den kommunala självstyrelsen och samtidigtföreslår genomgripande åtgärder för att flytta medel från vissa kommuner tillandra på ett så genomgripande och omfattande sätt som regeringen föreslår.I motion 1994/95:Fi32 (yrkande 14) av m.fl. (fp) vänder sigmotionärerna mot tankar på någon typ av tvångsförvaltning av kommuner, som intekan fullgöra sina betalningsförpliktelser. En sådan skulle enligt motioneninnebära en frestelse för kommunalpolitiker att kortsiktigt vinna väljarnasgunst genom att uppskjuta impopulära men nödvändiga åtgärder.I motion 1994/95:Fi33 av m.fl. (v) framhålls att den kommunalahandlingsfriheten kringskärs om det införs ett utgiftstak för denoffentliga verksamheten, och i sin förlängning hotar ett sådant såväl detkommunala självstyret som kommunernas beskattningsrätt.Samma motionärer vänder sig också i motion 1994/95:Fi37 mot ett utgiftstakför kommuner och landsting. Dessa måste själva få bestämma sina utgifter ochinkomster. Motionerna avvisar också med kraft förslagen om tvångsförvaltningsom fullständigt oacceptabelt och stridande mot den grundlagsfästa kommunalasjälvstyrelsen.Grundlagsbestämmelser m.m. om kommunalt självbestämmandeDe viktigaste bestämmelserna i regeringsformen (RF) om kommunernas ställningoch uppgifter har följande lydelse.1 kap. Statsskickets grunder1 § All offentlig makt i utgår från folket.Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och likarösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamentarisktstatsskick och genom självstyrelse.Den offentliga makten utövas under lagarna.7 § I riket finns primärkommuner och landstingskommuner. Beslutanderätten ikommunerna utövas av valda församlingar.Kommunerna får taga ut skatt för skötseln av sina uppgifter.8 § För rättskipningen finns domstolar och för den offentliga förvaltningenstatliga och kommunala förvaltningsmyndigheter.8 kap. Lagar och andra föreskrifter5 § Grunderna för ändringar i rikets indelning i kommuner samt grunderna förkommunernas organisation och verksamhetsformer och för den kommunalabeskattningen bestämmes i lag. I lag meddelas också föreskrifter om kommunernasbefogenheter i övrigt och om deras åligganden.Frågan om den kommunala självstyrelsen behandlades ingående igrundlagspropositionen (prop. Departementschefen konstaterade (s.190) att i vårt land präglas förhållandet mellan kommunerna och statsmakternaoch därmed den kommunala självstyrelsen av en helhetssyn. Generellt gälldesålunda att staten och kommunerna samverkar på skilda områden och i olikaformer för att uppnå gemensamma samhälleliga mål. Utgick man från detta synsättvar det vare sig lämpligt eller möjligt att en gång för alla dra orubbliga ochpreciserade gränser i grundlag kring en självstyrelsesektor. Arbets-och befogenhetsfördelningen mellan stat och kommun måste i stället i ganska vidomfattning kunna ändras i takt med samhällsutvecklingen.Departementschefen anförde vidare:Genom lagstiftningen har som nämnts kommunerna fått betydelsefullaåligganden. Dessa uppgifter ger stor handlingsfrihet åtkommunerna. Av grundläggande betydelse för kommunernas kompetens är emellertidatt de utöver sina särskilda åligganden har en fri sektor inom vilken de kanombesörja egna angelägenheter. Inom detta område finns alltså utrymme för enkommunal initiativrätt. Denna initiativrätt kan sägas bilda en kärna i denkommunala självbestämmanderätten som bör komma till klart uttryck i RF. Jagföreslår därför att det redan i RF:s inledande paragraf tas in en bestämmelsemed innehåll att den svenska folkstyrelsen förverkligas förutom genom ettrepresentativt och parlamentariskt statsskick också genom kommunalsjälvstyrelse. Det senare uttrycket är visserligen obestämt, men det kan likvälanses belysande när det gäller att ge uttryck åt principen om en självständigoch inom vissa ramar fri bestämmanderätt för kommunerna.Den kommunala initiativrätten är starkt förbunden med den kommunalabeskattningsrätten. En ändamålsenlig avvägning mellan olika kommunala ändamåloch åtgärder förutsätter en kombination av politiskt och ekonomiskt ansvar.Liksom beredningen anser jag att principen om rätt för kommunerna att utkrävaskatt för att täcka medelsbehovet skall förankras i grundlag. Jag förordaremellertid att principen kommer till uttryck redan i 1 kap. RF om statsskicketsgrunder (5 §). De grunder efter vilka kommunalskatt får tagas ut skallnaturligtvis bestämmas i lag. En bestämmelse om detta är idepartementsförslaget upptagen i 8 kap. 5 § RF.Den närmare ansvarsfördelningen mellan stat och kommun bör mot bakgrund avvad jag har sagt inte anges i grundlag. Däremot delar jag beredningensuppfattning att RF bör anvisa på vilket sätt kommunernas utgiftsområde skallavgränsas. I princip bör också här ställas kravet att lagformen skall anlitas.Genom kravet på medverkan skapas en garanti för att frågorna om dekommunala arbetsuppgifterna blir föremål för den allmänna debatt och däravföljande genomlysning som deras vikt fordrar. Jag föreslår en bestämmelse iämnet i 8 kap. 5 § RF. Genom att välja formuleringen att kommunernasbefogenheter och åligganden skall anges i lag har jag velat tydligt markera attkommunerna också i fortsättningen skall ha sig tilldelade ett område där desjälva mera fritt bedömer vilken verksamhet som skall bedrivas.I specialmotiveringen till huvudstadgandet om kommunerna i första kapitletregeringsformen (numera 7 §) framhöll departementschefen (s. 231) attbestämmelsen i andra stycket om den kommunala beskattningsrätten liksom övrigaföreskrifter i kapitlet var ett principstadgande. Den var alltså inte att läsaså att den kommunala beskattningsrätten måste vara fri ens i den meningen attvarje kommun helt obunden kunde bestämma skatteuttagets storlek.Departementschefen hänvisade till 8 kap. 5 § regeringsformen varav framgick attprincipens närmare förverkligande var underkastad lagstiftning.I sitt av godkända betänkande (bet. KU 1973:26) anslöt sigkonstitutionsutskottet (s. 26) till departementschefens uppfattning att denkommunala självstyrelsen utgjorde en av grundstenarna för den svenskademokratin. Det var därför enligt utskottet väsentligt att den ställningkommunerna intar i den svenska demokratin klart kom till uttryck i grundlagen.Utskottet ansåg att propositionens förslag i detta avseende väl uppfyllde dekrav som borde ställas på grundlagsskydd för den kommunala självstyrelsen. Iövrigt kommenterades inte de föreslagna bestämmelserna.Konstitutionsutskottet tillstyrkte (bet. KU 1977/78:21) ett förslagom en särskild lag om skatteutjämning i . Genom denlagen gavs landstingskommunen befogenhet att lämna lån och bidrag till kommuninom landstingsområdet i den mån det behövdes för att främja skatteutjämningmellan kommunerna.År 1981 behandlade ingående frågan om innebörden avgrundlagsreglerna om den kommunala självstyrelsen (KU 1980/81:22) vad gällerlagstiftning om kommunalt skattetak. Utskottet angav då (s. 6) att utformningenav det skydd som ges i RF åt den kommunala självstyrelsen starkt påverkats avatt det inte ansetts vara vare sig lämpligt eller möjligt att en gång för alladra orubbliga och preciserade gränser i grundlag kring en kommunalsjälvstyrelsesektor. Man hade bl.a. mot denna bakgrund i stor utsträckningavstått från att i RF införa detaljerade bestämmelser som ger ett klartavgränsat rättsligt skydd. I stället har huvudvikten lagts på regler sominnebär att genom vanlig lag normerar den kommunala självstyrelsen.Det sagda innebar enligt utskottet inte att fritt kunde fattabeslut om normer för den kommunala självstyrelsen. Grundlagens bestämmelser omkommunerna och den kommunala självstyrelsen måste nämligen enligt utskottetsmening tillmätas stor betydelse som generella direktiv för lagstiftningensinnehåll. Utskottet ville i det sammanhanget särskilt framhålla att det iförarbetena till RF understrukits att det är av grundläggande betydelse förkommunernas kompetens att de utöver sina särskilda åligganden har en fri sektorinom vilken de kan ombesörja egna angelägenheter.Varje lagbeslut som gällde kommunerna skulle således enligt utskottet fattasinom den av grundlagen uppdragna ramen. Beslutet fick därför aldrig innebäraatt den kommunala självstyrelsen upphävdes eller att någon av de grundlagsfästaprinciperna för självstyrelsen åsidosattes. Vidare skulle i övervägandena ivarje särskilt fall vägas in den stora vikt som grundlagen tillmäter denkommunala självstyrelsen som en av de grunder för det svenska statsskicket,varigenom folkstyrelsen förverkligas. Självstyrelseintresset skulle såledesalltid tillmätas stor betydelse vid den lämplighetsbedömning ochintresseavvägning som var aktuell i det konkreta lagstiftningsärendet. Att motbakgrund av i ett konkret fall avgöra vad som är godtagbarinskränkning i den kommunala självstyrelsen och vad som inte är det kunde varakomplicerat. I ett lagärende ankom en sådan bedömning i sista hand påriksdagen.Utskottet framhöll också att det måste bedömas i ett större sammanhang närman avgör om en viss inskränkning i den kommunala självstyrelsen är godtagbarmed hänsyn till . Utskottet pekade på att ett ingrepp ikommunernas rätt att fritt bestämma utdebiteringens storlek uppenbarligenskulle innebära att den kommunala friheten beskärdes hårt. En lagreglering avden kommunala beskattningsrätten fick givetvis aldrig innebära att denna heltupphävdes. Beskattningsrätten fick inte göras enbart formell utan skulle alltidha ett reellt innehåll.Utskottet behandlade i ett yttrande till finansutskottet(1989/90:KU9y) frågan om en begränsning av kommunernas rätt att ta ut skatt.Det gällde ett tvåårigt kommunalt skattestopp. Lagrådet hade ansett att enettårig begränsning i rätten att ta ut skatt inte gick utöver vad som frånkonstitutionell synpunkt fick anses möjligt att acceptera och ansåg således attförslaget var förenligt med regeringsformen. Lagrådet framhöll därvid attingripanden i den kommunala beskattningsrätten av det aktuella slaget måsteanvändas med stor urskiljning och varsamhet. Frågan om hur långtgående sådanaingripanden fick göras måste bedömas med hänsyn till arten och omfattningen avinskränkningarna och till den tid under vilken de skall gälla. Inom vissa ramarblir emellertid gränsdragningen enligt Lagrådet en politisk fråga snarare än enrättslig.Utskottet framhöll att det konstitutionella utrymmet för ett kommunaltskattetak var begränsat. Vid en samlad bedömning av syftena med förslaget kundeutskottet dock från konstitutionell synpunkt godta en tillfällig begränsning avkommunernas rätt att bestämma sina skattesatser.År 1992 fann sig Lagrådet från konstitutionell synpunkt kunna godta enettårig förlängning av skattestoppet med hänvisning till vad som förekommit iärendet (prop. 1991/92:150, del II, s. 137).I den nya kommunallagen som trädde i kraft 1 den uttrycksprincipen om självstyrelse genom att det i lagens inledningsparagrafanges att kommuner och landsting sköter de angelägenheter på den kommunalasjälvstyrelsens grund som anges i lagen eller i särskilda författningar. Iförarbetena (prop. 1990/91:117, s. 23 ) framhålls att det i grunden handlar omen princip för relationen mellan staten och den kommunala nivån. Den kommunalasjälvstyrelsen kan dock enligt denna proposition aldrig vara total.Regeringsformen ger stöd för att genom lag bestämmer grunderna förkommunernas och landstingens organisation och verksamhetsformer och för denkommunala beskattningen. Vidare är det som genom lag bestämmer derasbefogenheter och åligganden. Graden av självstyrelse avgörs enligtpropositionen alltså ytterst av formerna för samverkan mellan staten och denkommunala sektorn.I detta sammanhang kan också nämnas att anslutit sig till deneuropeiska konventionen om självstyrelse.