bet · GJ01SoU4 · 1995-11-23 00:00:00 — Vidare föreslogs bl.a. att 35 § i social-tjänstlagen skulle ändras så att det klart framgår att kommunerna får ta utavgifter för familjerådgivningen. Detta blev också beslut. Ibetänkandet behandlades också två motioner med krav på en plan förutvidgad verksamhet med familjerådgivningsbyråer. Utskottet ansåg inteatt det behövdes någon centralt utarbetad plan för uppbyggnaden av famil-jerådgivningsverksamheten på det sätt som föreslogs i dessa motioner.Yrkandena avstyrktes. följde utskottet.Regeringen har därefter gett i uppdrag att bistå vid upp-byggnaden av familjerådgivningen i enlighet med vad som sägs i proposi-tionen och beslut.Enligt uppgift kommer att avrapportera uppdraget underhösten 1995 och därvid eventuellt ge förslag till uppföljning och åtgärder.Under hösten kommer också enligt uppgift en proposition angående sek-retess och tystnadsplikt inom familjerådgivningsverksamheten att avges.I slutbetänkande Ny socialtjänstlag (SOU 1994:139) anges att framtiden för familjerådgivningsverksamheten länge varitoviss men säkerställts genom beslut om ett kommunalthuvudmannaskap. Att kommunerna nu blir ansvariga för verksamheteninnebär att den kan vidareutvecklas till rådgivningsbyråer med större breddän tidigare, anser kommittén. Det finns ca 300 familjerådgivare ilandet. I anledning av beslut om att familjerådgivning skallerbjudas dem som begär det föreslår kommittén att bestämmelser om dettaförs in i 12 a § socialtjänstlagen.Kommittén anför beträffande ungdomsmottagningarna att dessa spelaren viktig roll i förebyggande arbete.Kommitténs betänkande bereds i Socialdepartementetefter remissbehandling.Utskottets bedömningUtskottet vill återigen framhålla att ungdomsmottagningarna har stor bety-delse för många barn och ungdomar. har också i sittslutbetänkande påtalat den viktiga roll ungdomsmottagningarna har inomsocialtjänstens förebyggande verksamhet. Kommitténs förslag bereds förnärvarande i . Utskottet anser att regeringens kommandeförslag bör avvaktas och avstyrker motion A273 (v) yrkande 6.Beträffande familjerådgivningsverksamheten anser utskottet att Social-styrelsens pågående uppföljning av verksamheten och beredningen avSocialtjänstkommitténs betänkande i bör avvaktas. Mo-tion So618 (v) yrkande 5 avstyrks.FöräldrautbildningMotionerI motion 1994/95:So618 av m.fl. (v) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beho-vet av ökad föräldrautbildning (yrkande 3). Motionärerna anser att detsaknas föräldrautbildning i tillräcklig omfattning och att landets studieor-ganisationer, för att få möjlighet att prioritera sådan verksamhet, bör gesextra statligt stöd. Det behövs även ökad utbildning för yrkeskategoriersom arbetar med barn i skilsmässosituationer, anser motionärerna.I motion 1994/95:So623 av m.fl. (kds) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om viktenav föräldrautbildning (yrkande 1). I motionen anförs att tillgången tillföräldrautbildning varierar i olika delar av landet. I ekonomiskt svåra tiderär det lätt att nedprioritera förebyggande insatser som föräldrautbildning.Motionärerna anser dock att det det är viktigt att inse att det är genom attunderlätta för och hjälpa föräldrarna som man gör den största insatsen förbarnen. Genom att sätta in insatser tidigt stärks och utvecklas föräldrarsoch barns roll i familjen och familjens roll i samhället. Med förebyggandeinsatser uppnår man vinster både humanitärt och ekonomiskt, menar mo-tionärerna.I motion 1994/95:A807 av m.fl. (c) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attpapparollen måste stärkas (yrkande 30) och om föräldrautbildning(yrkande 31). Motionärerna anser att föräldrautbildning kan ses som enrättighet för alla vuxna. Motionärerna tror att en sådan utbildning ocksåleder till det önskvärda målet att papporna tar ännu större del av ansvaretför barnen - en nödvändighet inte minst för den ensamstående mammanoch hennes barn. Vidare anser motionärerna att det är föräldrarnas gemen-samma ansvar att skapa trygga uppväxtvillkor för sina barn men att sam-hällets stöd är nödvändigt för att klara denna uppgift. Motionärerna anföratt det ökade och allt grövre våldet i samhället och framför allt den senastetidens tecken på att förövarna blir allt yngre väcker frågor om vilka olikafaktorer som påverkar barn och ungdomar i denna riktning. Allt ifrånvåldsskildringar i medierna till vapentillgängligheten i landet har diskute-rats. Men, säger motionärerna, det har också visat sig att många av depojkar som hamnar i kriminalitet eller som tar till våldshandlingar saknaren pappa eller någon annan manlig förebild i sin närhet. Motionärernaanser därför att papparollen behöver stärkas.BakgrundI betänkandet 1993/94:SoU1 Barn och ungdom avstyrkte utskottet ett parmotioner om föräldrautbildning och gjorde därvid följande bedömning.Utskottet, som åtskilliga gånger påtalat vikten av insatser när det gällerföräldrautbildningen, vidhåller sin inställning beträffande behovet avåtgärder från regeringen. Frågan övervägs inom regerings-kansliet i samband med beredningen av utredning ombarnhälsovården. Utskottet förutsätter att regeringen återkommertill med förslag om föräldrautbildningen. I avvaktan på regering-ens ställningstagande bör inte ta något initiativ i frågan.I betänkandet 1993/94:SoU29 Barnomsorg m.m. avstyrkte utskottet ett paryrkanden om förstärkt föräldrautbildning. Utskottet gjorde följande be-dömning.Socialstyrelsen redovisade sitt uppdrag att kartlägga barn-hälsovården och den del av föräldrautbildningen som är kopplad till den.Utskottet utgår från att regeringen återkommer till med förslagom hur en föräldrautbildning kan utvecklas och stimuleras.I villkor i förändringstider (SoS-rapport1994:4) anges beträffande föräldrautbildning att resultatet av talar för att föräldragruppsverksamheten expande-rat . Utbyggnaden av föräldrautbildningen var dockfortfarande mycket ojämn i landet. enkät till BVC-enheternavisade att i hela landet erbjuder av samtliga BVC-enheter alla ny-blivna föräldrar att delta i föräldragrupper.Enligt uppgift bereds frågan om föräldrautbildning inom ramen för möd-ra- och barnhälsovården. Det föreligger dock inte några konkreta förslagför närvarande.Utskottets bedömningUtskottet vidhåller sin tidigare inställning beträffande föräldrautbildningenoch avstyrker motionerna So618 (v) yrkande 3, So623 (kds) yrkande 1 ochA807 (c) yrkandena 30 och 31.Familjehemsvård och vårdnadsöverflyttningarMotionerI motion 1994/95:So206 av m.fl. (m) yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag om nära släktingars möjlighet att fungera somfosterföräldrar i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande 4). Imotionen anförs att det i olika sammanhang framkommit att det varit svårtför far- och morföräldrar att bli fosterföräldrar vid fosterhemsplaceringar.Motionärerna anser att det är fel att diskriminera far- och morföräldrar. Detborde snarare vara naturligt att så nära anhöriga får förtur om det visar sigatt inga hinder föreligger. Det nära släktskapet och "den lilla världens"utvidgade gemenskap kan i många sådana fall vara till stor trygghet förbarnet, och detta sociala nätverk skall tillvaratas, anser motionärerna.I motion 1994/95:So295 av () yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om grundut-bildning för familjehem (yrkande 1), om fortbildning, stöd och handled-ning (yrkande 2) och om kompletterande utbildning för socialsekreterare(yrkande 3). I motionen anförs att svårare störningar hos barn i kombina-tion med bristfällig utbildning för familjehemmen innebär att många famil-jehemsföräldrar blir utbrända. Motionären anser att genom kortsiktigabesparingar - utebliven handledning och utbildning t.ex. - förlorar sam-hället dessa ofta hängivna familjer som fortfarande fungerar och somskulle kunna rehabilitera barn och unga i en hemlik miljö. En genomgång-en grundutbildning borde vara en självklarhet för att få ta emot familje-hemsplacerade barn. Efter erhållen placering borde vidareutbildning ochhandledning vara avtalsbundna för att garantera genomförandet, ansermotionären. Vidare borde staten ta över kostnaderna för grundutbildningenför familjehem. Om detta inte är möjligt, anser motionären att familjernaborde få en förhöjd ersättning för att själva kunna köpa sig denna utbild-ning. Vidare sägs i motionen att socialnämnderna i kommunerna har ettstort ansvar när det gäller att stötta sin personal. Utbildningen för social-sekreterarna bör ses över och eventuellt kompletteras, anser motionären.Motionären anger också att en ny utbildningsmetod under det gångna årettagits i bruk i liten skala, så kallad pride. Det är en processinriktadrekrytering i kombination med utbildning. Staten borde möjliggöra attdenna utbildning fortsättningsvis får de ekonomiska resurser som garante-rar dess genomförande för åtminstone av familjehemmen och kanockså delvis sammanfalla med utbildningen av socialsekreterarna, ansermotionären.I motion 1994/95:So263 av () yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ekonomi-sering och vårdplan för familjehemsplacerade ungdomar. Motionärenanför att enligt nya bestämmelser i socialtjänstlagen står mottagandekommun för kringkostnader vid ungdomsplaceringar i andra kommuner.Barnomsorg, skola etc. i den mottagande kommunen får således ingenersättning för merkostnader. Dessa förhållanden, menar motionären, bidrartill orimligt höga kostnader för mottagande kommuner, inte minst försmåkommuner med dåligt utbyggd socialtjänst. Motionären anser därföratt mottagande kommun skall få tillfälle att yttra sig om bildande av nyafamiljevårdhem, att en vårdplan samt en behandlingsplan upprättas i sam-arbete mellan de bägge kommunerna och att en kontinuerlig tillsyn avmyndigheterna skall ske för det familjevårdsplacerade barnets bästa.I motion 1994/95:So282 av Skånberg (kds) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en kart-läggning av effekterna av nuvarande principer beträffande vårdnadsöver-flyttning av barn (yrkande 1) och om behovet av att utreda konsekvensernaav en lagändring i motionens riktning (yrkande 2). I motionen anförs föl-jande. Socialtjänstlagen och lagen om vård av unga lyfter fram två princip-er som i vissa fall står mot varandra, principen om återförening och princi-pen om barnets bästa. Av ett pågående avhandlingsarbete vid institutionenför socialt arbete i framgår att domstolarna i samtliga trettioundersökta fall, där barnets bästa och återförening kommit på kolli-sionskurs, uttryckt att barnet skall flytta till sin biologiska förälder. Motionären anser att svensk lagstiftning inte i tillräcklig utsträckning tar hänsyntill de långtidsplacerade barnens intresse. Det är omänskligt att mot bar-nens vilja bryta upp dem ur deras familjehem där de levt hela sitt medvet-na liv i kanske sex eller . Det är ur dessa barns synvinkel önskvärt attskyndsamt utreda konsekvenserna av en svensk lagändring, anser motionä-ren. Det finns inte heller någon forskning eller erfarenhet som pekat på atten lagstiftning som i huvudsak fäster vikt vid barnets bästa får en negativkonsekvens för barnen eller deras föräldrar, menar motionären.I motion 1994/95:So259 av () yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovav regler för flyttning av barn. I motionen anförs att en person som önskarta emot barn för adoption måste ha socialnämndens medgivande enligt 25§ socialtjänstlagen. Det förekommer dock att familjer, som av olika skälinte får medgivande att ta emot barn, ändå hämtar barn till sig. har i sådana fall då barnets vårdnadshavare inte är känd elleranträffbar inte möjlighet att ingripa och ta hand om barnet om inte LVU ärtillämplig, dvs. att det föreligger en påtaglig risk för barnets hälsa ochutveckling. Motionären anser att i LVU skall införas en särskild bestäm-melse rörande barn som utan nämnda medgivande finns i en familj. Ensanktion i form av böter är inte tillräcklig och ger inte barnet det önskadeskyddet. bör få legala möjligheter att flyttabarnet så länge inte en svensk adoption föreligger, anser motionären.I motion 1994/95:So618 av m.fl. (v) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om attöka möjligheterna att utse kontaktman/ombud för barn (yrkande 8). Mo-tionärerna anser att möjligheterna att utse en kontaktman skall utökas. Detskall, om behov finns, vara en skyldighet att utse en person med uppdragatt se till barnets bästa i krislägen. Barnet, socialnämnd, vårdnadsutredareeller någon barnet närstående kan vara den eller de som ges rätten att begä-ra förordnande av ett sådant ombud, anser motionärerna.BakgrundSocialutskottet behandlade i sitt betänkande 1992/93:SoU4 Familjehems-vård för barn och ungdomar revisorers förslag 1991/92:21angående familjehemsvård för barn och ungdomar och två motioner omfamiljehemsvård. Utskottet ansåg att åtgärder behövdes för att utvecklaoch stärka familjehemsvården, bl.a. genom utbildning, stöd och handled-ning till familjehemsföräldrarna. Utskottet ansåg att regeringen borde tadel av revisorernas överväganden och förslag samt återkomma till riksda-gen i frågan.I betänkandena /94:SoU1 och SoU30 Barn och ungdom behandladeutskottet motioner med liknade yrkanden som aktuella. Beträffandereglerna enligt 25 § socialtjänstlagen om medgivande att ta emot barn ifamiljehem fann utskottet att det då inte fanns anledning att ta något ini-tiativ när det gäller att ändra förutsättningarna för att få tillgripa tvångsåtgärder med stöd av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU). Utskottet avstyrkte ett motionsyrkande därom. I fråga om ett mo-tionsyrkande om vårdnadsöverflyttningar angav utskottet att Socialstyrel-sen undersökte förekomsten av vårdnadsöverflyttningar till familjehem.Utskottet ansåg att resultatet av undersökningen borde avvaktas och gjordeden bedömningen att yrkandet fick anses i huvudsak tillgodosett genomdet arbete som då pågick på området. Riksda-gen följde utskottet.Socialstyrelsen fick i uppdrag av regeringen att utveckla ochstärka familjehemsvården. En del av uppdraget gällde frågan om över-flyttning av vårdnaden för familjehemsplacerade barn till familjehemsför-äldrarna. kom rapporten (SoS-rapport1995:8). Rapporten har utformats som en kunskapssammanställning. So-cialstyrelsen har dock valt att avvakta med ett allmänt råd till dess att re-geringen fattat beslut om det ekonomiska ansvaret, en fråga som haft i uppdrag att utreda. Av rapporten framgår bl.a. att avde närmare 9 000 barn och unga som vårdas i familjehem iSverige har ungefär hälften bott i samma familj och entredjedel har bott i samma hem eller längre. De långtidsplaceradebarnens situation skiljer sig från de flesta andra svenska barns genom attde sällan fått något riktigt besked om var de egentligen hör hemma. Soci-altjänstlagstiftningen har en intention om återförening som huvudsakligtmål under hela familjehemsplaceringen, och det finns i nuvarande social-lagstiftning inte något nämnt om hur ett ärende skall handläggas om enåterförening mellan barn och föräldrar inte är möjlig eller lämplig. Vård-nadsöverflyttningar regleras i 6 kap. (6:7-9 FB). I kapitlets8 § stadgas att om barnet bott länge i sitt familjehem och det bedöms varauppenbart bäst för barnet att rådande förhållanden består, kan vårdnadenflyttas över till familjehemsföräldrarna. Denna bestämmelse har sedan deninfördes använts bara i ett fåtal fall. I rapporten anges vidare, beträf-fande släktingplaceringar, att en studie av visat attomplaceringar från släkthemmen i stort sett inte förekom alls, att släkting-barnen inte hotats av utstötning så som många familjehemsplacerade barnoch att de släktingplacerade barnen också hade en bibehållen kontakt medsina biologiska föräldrar som inte motsvarades av den kontakt som fannsmellan barn och föräldrar i traditionella familjehem. I Vinterheds rapportfrån konstateras å andra sidan att släktingplaceringar kan bli en fort-sättning på föräldrarnas konfliktfyllda relation till det nu vuxna barnet därbarnbarnet får en mycket utsatt roll, inte minst när dess föräldrar är miss-brukare. Barnet hammnar i en familjegemenskap på gott och ont.I och utvecklingsprojekt inomfamiljehemsvården anges att de kartläggningar som gjorts om utbildning,stöd och handläggning till familjehem visar att detta alltjämt är ett eftersattområde. En orsak kan vara 1980-talets strävan att decentralisera det socialaarbetet. Kunskap har därvid splittrats och blivit uttunnad. Sammanfatt-ningsvis konstaterar i rapporten:- att familjehemsfrågor har lyfts fram- att intresset för rekryterings- och utbildningsfrågor ökat- att intresset för samverkan ökat- att en ny metod för rekrytering/utbildning av familjehem håller på attintroduceras- att det finns material för utbildning av familjehem- att ett arbete med ett utvärderingsinstrument för uppföljning av barn/unga i vård kommer att projekteras- att det pågår olika försöksprojekt inom familjehemsvården i syfte atthöja kvaliteten- att kommunerna behöver samverka för att bättre kunna utnyttja var-andras resurser.Socialtjänstkommittén föreslår i sitt slutbetänkande Ny socialtjänstlag(SOU 1994:139) att en skyldighet för att i varje enskilt fallupprätta en plan för den vård som ges i familjehem införs. Vidare föreslåsbestämmelser i syfte att förtydliga skyldigheter mot defamiljehemsplacerade barnen och deras föräldrar. Bland annat föreslås attden placerande kommunen skall svara för de särskilda stödinsatser somden underårige kan behöva under vistelsen i familjehemmet och att vård-nadshavarna skall erbjudas råd, stöd och annan hjälp som de behöver föratt upprätthålla en god kontakt med familjehemmet.Beträffande möjligheten till vårdnadsöverflyttningar säger kommittén attdenna möjlighet inte har utnyttjats i den omfattning som skulle vara önsk-värd om man utgår från barns behov av trygghet, stabilitet och varaktigarelationer. Att möjligheten utnyttjats i så liten utsträckning anses delvisbero på en osäkerhet om vad som gäller i fråga om nämndens skyldighetatt stödja familjehemsföräldrarna ekonomiskt efter vårdnadsöverflyttning-en men också på oklarheter i fråga om nämndens fortsatta tillsynsansvar.Socialtjänstkommittén ser det som angeläget att sådana hinder undanröjsoch föreslår därför ändringar i både och socialtjänstlagen. Isocialtjänstlagen föreslås att det införs en bestämmelse som anger att närsocialtjänstens åtgärder rör barn skall barnets bästa sättas i främsta rum-met. Kommittén anser också att genom allmänna råd börkunna ge en lämplig vägledning i sammanhanget.Beträffande släktingplaceringar gör den bedöm-ningen att i varje enskilt fall bör utreda möjligheterna att"nätverksplacera" barnet och att man regelmässigt bör undersöka släktensmöjligheter att stödja barnet även om det placeras i ett "främmande" famil-jehem. En viktig ledstjärna i arbetet med familjehemsplaceringar är attbarnet inte onödigtvis rubbas från trygga och invanda förhållanden anserkommittén.I betänkandet anger kommittén att kravet på medgivande för att få taemot ett utländskt barn i adoptionssyfte skall bestå men att kommittén intetagit ställning till frågan om ansvar att följa upp sådanaplaceringar.Kommitténs betänkande bereds i Socialdepartementetefter remissbehandling.Vårdnadstvistutredningen föreslår i sitt slutbetänkande Vårdnad, boendeoch umgänge (SOU 1995:79) att det i 6 kap. införs en nyinledande bestämmelse som anger att barnets bästa skall vara avgörandevid domstolens tillämpning av bestämmelserna i kapitlet.Socialminister har besvarat en interpella-tion om det s.k. mormorsupproret. I svaret anger bl.a. att hon anseratt familjens och släktens betydelse för barnet måste få ett större utrymme idet sociala arbetet med barn som far illa. Hon anser att far- och morföräld-rar måste finnas med i utredningen och erbjudas möjlighet att presenterasina synpunkter och sina möjligheter att hjälpa barnet och dess familj. Honmenar dock att inte alltid i första hand skall överväga släk-tingplacering. En mycket omtalad modell för nätverksarbete kringbarn som far illa tillämpas i . Socialministern menar dock attmetoder och modeller inte går att importera direkt utan måste omarbetastill svenska förhållanden. På initiativ av Svenska Kommunförbundetkommer ett sådant utvecklingsarbete att inledas. Projektet kommer attstödjas ekonomiskt genom medel från Socialdepartementet.Utskottets bedömningUtskottet anser att en viktig ledstjärna i arbetet med familjehemsplacering-ar är att barnet inte onödigtvis flyttas från trygga och invanda förhållanden.Frågan om barns placering hos släktingar har behandlats av . Kommitténs betänkande bereds fortfarande i regeringskansliet.Utskottet anser att regeringens kommande förslag med anledning avkommitténs arbete bör avvaktas. Motion So206 (m) yrkande 4 avstyrks.Familjehemsvården har varit föremål för en omfattande översyn och ge-nomgång . Regeringen har gett i uppdrag attutveckla och stärka familjehemsvården. Styrelsen har kartlagt bl.a. frågorom handläggning, utbildning och stöd till familjehemmen. Av kartlägg-ningen framgår att familjehemsvården alltjämt är eftersatt men att förbätt-ringar sker fortlöpande. Intresset för rekryterings- och utbildningsfrågorhar ökat i kommunerna och ett material för utbildning av familjehemmenhar utarbetats. har också övervägt familjehemsvår-den och föreslagit bl.a. att bestämmelsen om att skall gehemmen behövligt stöd skall överföras från socialtjänstförordningen tillsocialtjänstlagen. Kommittén anser att stödet - utöver ekonomisk ersätt-ning - bör innefatta råd, utbildning och handledning. Kommitténs förslagbereds nu i . Utskottet anser att regeringens kommandeförslag bör avvaktas. Motion So295 (kds) yrkandena 1, 2 och 3 avstyrksdärmed.Också de frågor som framförs i motion So263 (s) om ekonomisering ochvårdplan för familjehemsplacerade ungdomar har behandlats av , som föreslagit att skall vara skyldig attupprätta en vårdplan samt att den placerande kommunen skall svara för desärskilda stödinsatser som den underårige kan behöva under familje-hemsvistelsen. Utskottet anser att regeringens kommande förslag bör av-vaktas. Motion So263 (s) avstyrks.Utskottet anser att syftet med motion So282 (kds) får anses vara tillgo-dosett genom kartläggning samt Socialtjänstkommitténsoch förslag på området. Förslagen bereds förnärvarande i . Regeringens kommande förslag bör avvak-tas. Motion So282 (kds) yrkandena 1 och 2 avstyrks därmed.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning när det gäller behov av reglerför flyttning av barn och avstyrker motion So259 (s).Även motion So618 (v) yrkande 8 om att öka möjligheterna att utsekontaktman/ombud för barn avstyrks.Barnomsorg m.m.MotionerI motion 1994/95:So248 av m.fl. (v) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återin-förandet av en tvingande regel för kommunen att upprätta en barnom-sorgsplan (yrkande 1) och att hos regeringen begär förslag till enlag som innehåller kraftiga bötesbelopp för den kommun som inte uppfyl-ler lagens intentioner om alla barns rätt till barnomsorg (yrkande 2). Vida-re yrkas i motionen att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen sägs om att utveckla en brukardemokrati (yrkande 3), ombehovet av en pedagogisk utveckling (yrkande 4) och om behovet av attvidareutbilda personalen vid våra förskolor (yrkande 5). yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till en lag som reglerar förskolornasmiljö (yrkande 6). I motionen anförs att kommunerna i och med den nyabarnomsorgslagen har en skyldighet att ordna barnomsorg till de barn varsföräldrar så önskar, när barnet fyllt . Detta ställer stora krav på godplanering och framförhållning. Motionärerna anser därför att lagrummetom kommunernas skyldighet att upprätta barnomsorgsplaner åter skallinföras i socialtjänstlagen (17 § SoL).