bet · GI01FiU20 · 1995-05-30 00:00:00 — Motionärerna konstaterar att regeringen visserligen nureviderar ner konsumtionsprognosen i jämförelse med motsvarande prognos ibudgetpropositionen, men hävdar att antagandet i den revideradenationalbudgeten om fallande sparkvot alltjämt är för optimistiskt.Utskottet konstaterar att den privata konsumtionens utveckling utgör ettbetydande osäkerhetsmoment vid en bedömning av den svenska ekonomins fortsattautveckling. Av SCB:s redovisning av den senaste undersökningen av hushållensinköpsplaner -- -- framgår att hushållens pessimism om den allmännaekonomiska situationen ökar. Eftersom den privata konsumtionen är den tyngstaposten i försörjningsbalansen -- den privata konsumtionens andel av BNP uppgårtill -- skulle en sämre utveckling av den privata konsumtionen ocksåinnebära en lägre tillväxt i BNP.Utskottet vill emellertid understryka att hushållens inköpsplaner med storsannolikhet är starkt beroende av kortsiktiga förändringar i ekonomin. Hittillsi år har haft såväl perioder med stigande ränta och försvagad krona somperioder med en mer positiv utveckling. Skulle en utveckling med sjunkanderäntor eller åtminstone med en inte markerad vändning uppåt av räntorna hålla isig kan man förvänta att hushållens inköpsplaner kommer att ändras i positivriktning. Mot denna bakgrund kan det finnas skäl att beakta andrabestämningsfaktorer för den privata konsumtionen för att få en uppfattning omkonsumtionsutvecklingen på litet längre sikt.Som framhålls i den reviderade nationalbudgeten kan en oförändradkonsumtionsnivå förefalla osannolik i ljuset av minskningen av de realtdisponibla inkomsterna till följd av budgetförstärkande åtgärder som förväntasi år. Det är emellertid inte troligt att hushållen kommer att dra ned sinkonsumtion fullt ut för att möta inkomstminskningen. Enligt etableradekonsumtionsteorier försöker hushållen anpassa sin konsumtionsnivå efter deförväntade långsiktiga inkomsterna snarare än efter de faktiska kortsiktigainkomsterna. Huruvida ett fall i de faktiska inkomsterna resulterar i minskadkonsumtion avgörs av i vilken mån de långsiktiga inkomstförväntningarnasamtidigt påverkas.Det förefaller rimligt att hushållen i viss utsträckning räknat med att desvaga offentliga finanserna skulle komma att påverka de disponibla inkomsterna.Hushållen kan därmed i viss mån redan ha anpassat sin konsumtion med hänsyntill de skattehöjningar och bidragsminskningar som genomförs åren 1995 och1996. I sådana fall kommer inte budgetförstärkningarna att ge en ytterligareeffekt på konsumtionen . Av olika skäl är det emellertid inte sannoliktatt konsumtionsanpassningen är avslutad. Vissa hushålls konsumtion följer denfaktiska inkomsten, t.ex. som en följd av bristande lånemöjligheter. Dessahushåll minskar sin konsumtion när inkomsterna sjunker.Den statistik som föreligger avseende hushållens beteende geren något tvetydig bild av riktningen på konsumtionsutvecklingen. Utskottet villhär erinra om att den reviderade nationalbudgetens prognos innebär att underdet kommer den privata konsumtionen att minska med intemindre än säsongrensat, för att åter öka i måttlig takt under slutetav året och . Till följd av den relativt branta uppgången undersenare delen av beräknas emellertid minskningen av årsgenomsnittetmellan begränsas till 0,5 %.I likhet med vad utskottet framhöll vid behandlingen av budgetpropositionen(1994/95:FiU10) är det givetvis tänkbart att den antagna sparkvotsnedgångeninte fullt ut kommer till stånd. Det är också tänkbart att det privatasparandet kommer att ligga på en högre nivå i jämförelse med desenaste decennierna. Utskottet vill dock peka på att flera faktorer, sombidragit till det höga hushållssparandet , också har börjatminska i betydelse. Hushållen har minskat sin skuldsättningsgrad, som underslutet av var mycket hög. Vändningen i sysselsättning har varitpåtaglig. Risken att drabbas av arbetslöshet torde ha minskat påtagligt vilketfrämjar konsumtionsbenägenheten. Därtill finns ett uppdämt behov av att ökainköpen av kapitalvaror av låga inköp.InvesteringarBedömningen i kompletteringspropositionen av hur bruttoinvesteringarnasutveckling i olika näringsgrenar redovisas i tabell 9.Tabell 9. Bruttoinvesteringar efter näringsgrenMiljarder Årlig procentuell volymförändringkr 1994 Löpande priser1994 1994 1995 1996Näringsliv 136,6 17,4 21,1 (20,1)* 10,7(10,1)Offentliga myndigheter 35,3 6,4 5,6 (9,2) 3,2 (1,7)Bostäder 36,3 -37,5 -18,2 (-28,4) 12,4 (9,2)Totalt 208,2 -0,4 11,1 (9,5) 9,6 (8,5)därav maskiner 98,6 18,4 21,5 (17,9) 12,3 (11,7)* Uppgifterna inom parentes avser motsvarande bedömning i åretsbudgetproposition.Källor: , och Finans-departementet.Investeringsverksamheten stagnerade , och de följande årenkännetecknades av kraftigt fallande bruttoinvesteringar. vändeinvesteringsutvecklingen i näringslivet. Näringslivets investeringar ökadedetta år med . Att de totala bruttoinvesteringarna ändå minskade med2 % berodde på ett fortsatt kraftigt fall i bostadsinvesteringarna. Prognosenför innebär betydande ökning av investeringsverksamheten.Näringslivets investeringar fortsätter att öka kraftigt sombostadsbyggandet åter antas vända uppåt.Den nu aktuella prognosen anger en gynnsammare utveckling än motsvarandebedömning i finansplanen.Industrins investeringar beräknas sålunda öka . Bakom uppgångenligger det snabbt ökande resursutnyttjandet och stigande vinstmarginaler.Enligt SCB:s investeringsenkät var företagensinvesteringsplaner fortsatt mycket expansiva. Uppgången förväntas bli mycketkraftig inom de exportrelaterade näringarna och då framför allt i basindustrinsom gynnats avsevärt av stigande världsmarknadspriser.I motion Fi31 (m) uttalas skepsis även mot investeringsprognoserna i denreviderade nationalbudgeten. vågar, heter det i motionen, räkna medatt nuvarande konkurrenssituation skall bestå, vilket innebär att regeringensannolikt överskattar den expansiva effekten av deprecieringar förinvesteringarna i exportindustrin. Därtill kommer att en avmattning på Sverigesexportmarknader inte kan uteslutas och att efterfrågan på hemmamarknaden blirfortsatt dämpad. Mot denna bakgrund drar motionärerna slutsatsen att regeringenöverskattat näringslivets investeringsvilja.Utskottet har i likhet med motionärerna uppfattningen att tillväxten iindustriinvesteringarna successivt kommer att avta, vilket också är iöverensstämmelse med den reviderade nationalbudgetens bedömning. Av analysen iden reviderade nationalbudgeten framgår att tillväxten iindustriinvesteringarna väntas bli bara drygt hälften så hög som år1995. Förklaringen till att bruttoinvesteringarna ändå bedöms öka mednära beror på en väntad ökning av byggnadsverksamheten. Bl.a. harbostadsinvesteringarna, i jämförelse med den bedömning som redovisades ibudgetpropositionen , uppreviderats till följd av det ikompletteringspropositionen föreslagna investeringsbidraget.InflationsutvecklingenDen bedömning av prisutvecklingen som redovisas i kompletteringspropositionensammanfattas i tabell 10.Tabell 10. KonsumentpriserÅrlig procentuell förändring1994 1995 1996KPI årsgenomsnitt 2,2 2,9 (2,9) 2,7 (3,7)KPI dec.-dec. 2,3 3,3 (2,9) 2,8 (3,7)NPI årsgenomsnitt 1,4 1,9 (1,8) 2,1 (1,8)NPI dec.-dec. 1,6 2,0 (2,0) 2,4 (1,7), KPI 2,3 2,6 (2,7) 2,9 (3,0)Under loppet av innevarande år antas KPI öka och med2,. Den förklaring som ges i kompletteringspropositionen till attökningstakten minskar mellan åren är dels att importpriserna väntas stigabetydligt mer än , dels att den sammantagna effekten av förändradeindirekta skatter och subventioner bedöms bli mindre år1996 än underinnevarande år. En faktor som håller tillbaka en ökning av KPI är bl.a. denföreslagna sänkningen av mervärdesskatten på livsmedel.Det är främst två faktorer som kan verka uppdrivande påinflationen.Den svaga utvecklingen för den svenska kronan är enomständighet som bidrar till att höja inflationstrycket i ekonomin. Underprognosperioden som helhet antas dock en viss appreciering ske. Jämfört med denpreliminära nationalbudgeten baseras den nu aktuella prognosen på en betydligtsvagare krona under hela prognosperioden (jfr tabell 4). väntas därmedimportpriserna ge ett större bidrag till inflationen än tidigare beräknat.Den andra faktorn som kan medverka till en högre inflation är de stigandeproducentpriserna. Industrins hemmamarknadspriser har ökat itilltagande takt. Till viss del beror dessa prisökningar på attkapacitetsutnyttjandet i industrin stigit påtagligt. En betydande del avuppgången förklaras dock av stigande insatsvarupriser. Uppgången iinsatsvarupriserna påverkar delvis utvecklingen av konsumtionsvarupriserna. Ipropositionen framhålls emellertid att erfarenheten visar att priserna fördessa grupper kan utvecklas olika . I den rådande situationenär det sannolikt att prisuppgången på insatsvaror i vissa fall kommer att tasut i form av högre exportpriser snarare än på inhemska konsumtionsvaror. Genomden kraftiga ökning av industrins investeringar som sker bedöms inte hellerkapacitetsproblemen utgöra någon betydande inflationsrisk underprognosperioden. Ett tecken på detta är att industrins kapacitetsutnyttjandeunder sjönk enligt senastebarometerundersökning. I den reviderade nationalbudgeten dras slutsatsen attindustrins bidrag till inflationen beräknas bli relativt oförändrat.SCB:s senaste redovisning av prisutvecklingen -- konsumentprisindex för april1995 -- kan sammanfattas på följande sätt.Konsumentpriserna steg med i genomsnitt . Undermotsvarande period steg konsumentpriserna med 0,4 %.Inflationstakten, dvs. uppgången , stegdärmed till . var inflationstakten3,. har konsumentpriserna stigit med i genomsnitt 2,2 %.Nettopriserna, dvs. konsumentpriserna exkl. nettot av indirekta skatter ochsubventioner, steg med i genomsnitt sedan föregående månad och med1,i genomsnitt . har nettopriserna stigitmed i genomsnitt 2,2 %.Stigande boendekostnader förklarar knappt halva uppgången mellan mars ochapril, eller . Prishöjningar på livsmedel och höjdabensinpriser förklarar vardera av den totalakonsumentprisuppgången på 0,7 %.I mars var den genomsnittliga inflationstakten för åtta viktigastehandelspartner , inom EU och i 3,0 %.Utvecklingen på arbetsmarknadenBedömningen i kompletteringspropositionen av arbetsmarknadsläget redovisas itabell 11.Tabell 11. ArbetsmarknadTusental personer (i åldrarna 16--)Nivå Förändring från föregående år1993 1993 1994 1995 1996SysselsättningJord- och skogsbruk 137 -4 -2 2 (2)* 0 (0)Industri 772 -69 -10 45 (45) 38 (38)Byggnadsverksamhet 236 -36 -17 15 (15) 15 (6)Privata tjänster 1 507 -54 31 49 (61) 43 (43)verksamhet 1 113 -48 -27 -15 (-13) -15 (-11)Statlig verksamhet 194 -8 -11 -4 (-4) -3 (-3)Totalt 3 964 -221 -38 94 (106) 80 (73)Arbetskraft, totalt 4 320 -103 -53 55 (65) 45 (45)Arbetslösa 356 120 -16 -39 (-41) -35 (-28)Procent avarbetskraften, nivå 8,2 8,2 8,0 7,0 (6.8) 6,1 (6.1)Personer i arbets-marknadspolitiskaåtgärder, nivå 183 183 216 222 (210) 226 (204)Procent avarbetskraften, nivå 4,2 4,2 5,1 5,1 (4,8) 5,2 (4,7)* Uppgifterna inom parentes avser motsvarande bedömning i årets budget-proposition.Anm: I begreppet arbetsmarknadspolitiska åtgärder ovan ingår ej åtgärdernajobbsökaraktiviteter samt starta-eget-bidrag. Dessa beräknas omfatta ca13 000 personer år 1996.Källor: () och Finansdepartementet.Arbetslösheten väntas under innevarande år uppgå till i genomsnitt ochår . Bedömningen av utvecklingen på arbetsmarknadenöverensstämmer i stort med motsvarande bedömning i finansplanen. På en punktavviker prognoserna. Sysselsättningsökningen i byggnadsverksamheten väntas iden nu aktuella prognosen bli väsentligt högre än vad som angavs ifinansplanen.Resultatet av SCB:s senaste arbetskraftsundersökning -- -- gerföljande bild av läget på arbetsmarknaden.En viss förbättring av det i stort sett oförändrade lägetpå arbetsmarknaden kan skönjas. låg sysselsättningen betydligt högre änsamma månad och ökade också jämfört med närmast föregående månader.Antalet personer i arbetskraften -- sysselsatta och arbetslösa -- uppgick iapril till ca 4,3 miljoner, vilket innebär att av befolkningen fannsi arbetskraften. Det är nära 100 000 fler än sedan.Jämfört med har antalet sysselsatta ökat med drygt 100 000personer eller . Hela sysselsättningsökningen har skett inom privatsektor.Antalet arbetslösa uppgick till av arbetskraften. Antalet personer ikonjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder är mindre än för ett årsedan.Den offentliga sektorns finanserDen offentliga sektorns finansiella sparande minskade från ett överskott påca till ett underskott på 193 miljarder kronorår 1993, motsvarande av BNP. Det finns självfallet ett flertal faktorersom påverkat utvecklingen av de offentliga finanserna. Övergången från enhögkonjunktur med överhettning till en mycket djup lågkonjunktur, vilketinnebar att antalet sysselsatta sjönk medsammanlagt 490 000 personer, spelade en avgörande roll. Därigenom minskadeskatteinkomsterna som kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken ochersättning till de arbetslösa ökade. En ytterligare förklaring till denkraftiga försämringen av de offentliga finanserna är de statliga utgifterna förbankstödet år 1993.Underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande uppgick år 1994till ca , eller av BNP. Beslutadebudgetförstärkningar i kombination med den ekonomiska återhämtningen i enlighetmed här angivna prognoser gör att underskottet beräknas krympa successivt tillca , motsvarande av BNP. Utskottetåterkommer senare i avsnittet om budgetpolitiken till de frågor som rörutvecklingen av den offentliga sektorns finanser.Svensk ekonomi fram till år 2000På samma sätt som i finansplanen finns i kompletteringspropositionen endiskussion av den ekonomiska utvecklingen i ett medelfristigt perspektiv. redovisade i sin marsrapport hur ekonomin kan tänkasutvecklas i ett längre perspektiv. Som framhålls i propositionen skall inte descenarier som redovisas i dessa sammanhang uppfattas som prognoser i vanligmening. De bör i stället ses som en form av känslighetsanalyser vars avsikt äratt belysa hur en ekonomi med svår obalans i de offentliga finanserna utvecklasutifrån vissa specifika antaganden.I motion Fi31 (m) riktas kritik mot de i kompletteringspropositionenredovisade medelfristiga kalkylerna. I dessa har inte, sägs det i motionen,lagt in någon konjunkturcykel. Risken att cyklisk variationskulle medföra att arbetslösheten blir högre än vad regeringen förutser äruppenbar, menar motionärerna. Motionärerna anser även att man inte ikompletteringspropositionen över huvud taget belyser effekterna av dehistoriskt sett höga realräntor som kommer att känneteckna ekonomifram . I motionen understryks även att den antagnaskuldutvecklingen är alltför optimistisk.Också i motion Fi32 (fp) hävdas att kalkylerna i flera avseenden ger enalltför optimistisk bild av ekonomi fram . På samma sättsom i motion Fi31 (m) efterlyses en analys där konjunktursvängningarna arbetasin i scenarierna.I motion Fi35 (kds) ser man det som anmärkningsvärt att regeringen ikompletteringspropositionen inregistrerar att, med den politik man självföreslår, den totala arbetslösheten kommer att uppgå till . Det måste, menar motionärerna, betraktas som ett historisktmisslyckande för en socialdemokratisk regering.Med anledning av här nämnda motioner vill utskottet anföra följande. De trescenarierna som presenteras i propositionen innehåller inga konjunkturförlopputan avser i stället att illustrera utvecklingen mot jämviktsläge med normaltkapacitetsutnyttjande. Jämviktsläget definieras som den utvecklingsbana --potentiell BNP-utveckling -- som ekonomin följer där arbetslösheten ligger påen sådan nivå att övre gräns för inflationen inte överskridssamtidigt som lönekostnaden antas öka under perioden1996--2000. Ekonomin antas uppnå normalt kapacitetsutnyttjande . Det börbetonas att potentiell BNP inte är liktydigt med den produktion som uppnåsvid fullt kapacitetsutnyttjande.Som nämnts är inte analysen avsedd att beskriva en utveckling somkarakteriseras av kraftiga konjunktursvängningar. Det bör dock nämnas att deninternationella utvecklingen, som är densamma i de tre scenarierna, präglas avatt de stora industriländerna befinner sig i olika konjunkturfaser. Därmed gerde aggregerade tillväxttalen ett förhållandevis jämnt konjunkturförlopp förvärldsekonomin. Det bör uppmärksammas att den tillväxt för hela OECD-områdetsom utgör en viktig utgångspunkt för de medelfristiga kalkylerna innebär ettantagande om en dämpad årlig tillväxt under resten av 1990-talet i jämförelsemed den bedömning som gör för åren 1995 och 1996.Sammantaget indikerar dessa kalkyler att de föreslagna budgetförstärkningarnatillsammans med den ekonomiska återhämtningen innebär en markant förbättring avden offentliga sektorns finansiella situation i samtliga alternativ. EU:skonvergenskriterium avseende den offentliga skuldsättningens nivå (maximalt60 % av BNP) uppfylls emellertid inte i något alternativ. Skillnaden ärpåtaglig mellan alternativen i detta avseende. Däremot uppfyllskonvergenskriteriet avseende den offentliga sektorns finansiella sparande isamtliga alternativ i slutet av perioden.I motion Fi31 (m) yrkande 20 tas frågan upp om hur den offentliga skuldenskall definieras. Utskottet vill i detta sammanhang endast framhålla att fråganom huruvida ett netto- eller bruttobegrepp skall användas ikonvergenskriterierna alltjämt är föremål för diskussion.Den kritik i här aktuella motioner som riktats mot den revideradenationalbudgetens scenarier bygger enligt utskottets uppfattning till viss delpå en feltolkning av analysen.I motionerna Fi31 (m) och Fi32 (fp) anses kalkylerna ge en alltföroptimistisk bild av utvecklingen. I motion Fi35 (kds) tolkas scenarierna,såvitt utskottet förstår, som ett av regeringen eftersträvansvärt mål för denekonomiska politiken. Utskottet vill när det gäller den synpunkt som framförs iKristdemokraternas motion understryka att scenarierna inte anger enönskvärd utveckling. analys avser att visa hur densvenska ekonomin kan tänkas utvecklas fram utifrån mycketförsiktigt gjorda förutsättningar och antaganden om hur ekonomin fungerar.Självfallet anser varken regeringen eller utskottet att en arbetslöshet på9,speglar en acceptabel situation på arbetsmarknaden. En sådanarbetslöshet kan icke accepteras. Regeringens ambition är givetvis att kraftigtminska arbetslösheten.Vad utskottet här anfört utgör till en del svaret på påståendet i motionernaFi31 (m) och Fi32 (fp) att alternativet medelhög tillväxt ger en alltföroptimistisk bild av utvecklingen fram . För att avgöra omkalkylerna är "pessimistiska" eller "optimistiska" bör man gå till deförutsättningar som gäller för analysen. Utskottet är inte av den uppfattningenatt t.ex. antaganden om en jämviktsarbetslöshet på eller ett fall iräntorna på femåriga statsobligationer från nuvarande till år2000 är "optimistiska" förutsättningar för en analys av svensk ekonomi framtill . Detsamma gäller förutsättningen om årliga löneökningar på 4,5 %.I motionerna Fi31 (m) och Fi32 (fp) ställs krav på att man i demedelfristiga kalkylerna även beaktar möjligheten av en konjunkturavmattningunder perioden fram t.o.m. år 2000.Som utskottet ser det skulle ett sådant tillägg till den analys sompresenteras i kompletteringspropositionen knappast ge något värdefullt bidrag.Som bl.a. räkneexempel i institutets marsrapport visarkommer en mindre försvagning av den nuvarande konjunkturen inte nämnvärt attpåverka t.ex. utvecklingen av de offentliga finanserna. Om konjunkturlägetskall försämras mer påtagligt krävs en kraftig nedgång i den internationellakonjunkturen. finns inte några indikatorer som visar att så skullevara fallet. Men detta innebär givetvis inte att svåra ekonomiska störningarkan uteslutas. Skulle exempelvis ERM-systemet återigen utsättas för starkastörningar så får detta självfallet återverkningar på den svenska ekonomin. Menmed sådana liknande händelser i åtanke blir sannolikt fortsatta diskussioner omen monetär union och hithörande frågor inaktuella under lång tid framöver.Sannolikheten för att den svenska ekonomin återigen skulle drabbas av enöverhettning och därav följande djup lågkonjunktur förefaller låg med tanke påbl.a. den situation som kommer att prägla arbetsmarknadsläget under resten av1990-talet.Utskottet vill avslutningsvis framhålla att påståendet i motion Fi31 (m) attden medelfristiga analysen över huvud taget inte belyser effekten av högarealräntor på ekonomin måste bero på ett missförstånd. Effekten av högarealräntor är just en central frågeställning som scenarierna avser att belysa.Regeringens förslag till ekonomisk-politiska riktlinjerI inledningen av propositionen slås fast att de övergripande målen för denekonomiska politiken är god tillväxt, full sysselsättning och stabila priser.Sunda offentliga finanser krävs för att nå dessa mål och för att tryggavälfärdssamhället. I dessa avseenden är, sägs det i propositionen, nupå rätt väg.Det svenska välfärdssamhället är beroende av god tillväxt och högsysselsättning. Utan denna grund för sunda offentliga finanser är möjligheternamycket begränsade att upprätthålla en godtagbar standard när det gäller socialservice och trygghet. Detta beror på att det finns ett nära samband mellansysselsättning och statsfinanser. En hög arbetslöshet innebär stora kostnaderför kontantstöd till de arbetslösa. Till detta kommer statens kostnader förarbetsmarknadsåtgärder samt för dem som helt slås ut från arbetsmarknaden.Inriktningen av finanspolitiken måste utformas så att den offentligasektorns underskott begränsas, och att budgeten är i rimlig balans sedd överen konjunkturcykel. Den offentliga skulden får inte vara för stor. Högskuldsättning medför att de offentliga finanserna är utsatta och mycketkänsliga för tillfälliga svängningar i räntenivåer och växelkurser. En högskuldsättning ger vidare höga räntebetalningar. Den ekonomiska politikeninriktas därför på att stoppa statsskuldökningen och att så snart som möjligtreducera statsskulden mätt som andel av BNP. Ett minimikrav är vidare attskuldkvoten inte får fortsätta att öka från konjunkturcykel tillkonjunkturcykel.En långsiktigt stabil och utvecklingsbar ekonomi förutsätter vidareprisstabilitet. Låg inflation skapar goda förutsättningar för en stark ochbalanserad tillväxt som de fördelningsproblem som följer med en höginflation undviks. Den ekonomiska politiken är därför inriktad påprisstabilitet.Den valda inriktningen av den ekonomiska politiken avser att göra Sverigebetydligt mindre sårbart för olika ekonomiska störningar och kriser, liksom förturbulens på kapital- och valutamarknaderna. Detta är en förutsättning för merstabila växelkurser, och därmed också stabilare villkor för företagande,produktion och investeringar. Låga inflationsförväntningar kommer att minskaoron för en försämring av kronkursen och därmed kunna ge lägre räntor.Dessa kriterier -- balanserade offentliga finanser, låg skuldsättning,prisstabilitet, stabila växelkurser och låga långräntor -- är naturliga föralla ekonomiskt utvecklade länder eftersom de bidrar till att lägga grunden förgod tillväxt och hög sysselsättning. Det är mot denna bakgrund förklarligt attde också har kommit att ligga till grund för de konvergenskriterier somEU-länderna gemensamt fastställt för det framtida valutasamarbetet. Sverigesmedlemskap i innebär således inte några nya restriktioner för den ekonomiskapolitiken.I propositionen understryks att för regeringens del är det av största viktatt också bekämpningen av arbetslösheten ges samma ambitiösa behandling somkonvergenskriterierna i EU:s arbete.Kombinationen av hög arbetslöshet och svaga offentliga finanser inskränkerriksdagens och regeringens handlingsfrihet när det gäller den ekonomiskapolitiken. Det nuvarande konjunkturläget måste användas för att stärka deoffentliga finanserna, öka sysselsättningen och åstadkomma en tillräckligstabilitet före nästa konjunkturavmattning.