bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — mot bakgrund av de lättnader i utrikessekretessen somgäller fr.o.m. har inom Statsrådsberedningenden upprättats en ny promemoria -- Omhanteringen i av handlingar från EU. Den finnsi bilaga A 15.4.Utskottets bedömningGranskningen föranleder inget uttalande från utskottets sida.13. Regeringens kontakter med bilindustrin13.1 Volvo-Renaultaffären och tidigare regeringars kontaktermed bilindustrinÄrendetKonstitutionsutskottet beslöt (särskiltprotokoll 1993/94:30, 30.4 §) att ta ett initiativ tillgranskning av regeringens hela information omVolvo-Renaultaffären. I granskningen skulle även ingå vilkaåtgärder regeringen vidtagit med anledning av informationen och,om regeringen ej fått information, varför den ej skaffade sigsådan.Utskottet beslöt att utvidga granskningen i frågantill att även omfatta vilka kontakter den dåvarande regeringenoch tidigare regeringar har haft med bilindustrin. I den delenhar utskottet senare beslutat att begränsa granskningen till attavse kontakter . Vid sammanträde den 27 oktober1994 beslöt utskottet att denna granskning "i varje fallinledningsvis" skulle avse etableringen av i Uddevalla1985 och etableringen av i 1986.Utskottet har inhämtat uppgifter från omvilka kontakter som förevarit i Volvo-Renaultaffären dels mellanföreträdare för regeringen och för , dels mellanföreträdare för den svenska och den franska regeringen.Frågan om kontakterna mellan företrädare för den svenskaregeringen och för har berörts under utskottetsutfrågningar med statsminister ochstatsrådet (se bilagorna B 10 och 11 ibetänkande 1993/94:KU30).I samband med det ovan nämnda beslutet beslötutskottet också att till utfrågning i ärendet inbjuda Volvosförre styrelseordförande . Gyllenhammaravböjde i brev , bilaga A 16.1, utskottetsinbjudan till utfrågning med hänvisning till att han ville hamöjlighet att senare ge sin version av hela händelseförloppetoch inte kallas in för att vittna i enskildheter.Regeringens kontakter med bilindustrin i samband medetableringen av i och av 1986behandlades vid utskottets utfrågning med dåvarandeindustriministern , bilagaB 16. Vid utfrågningen ställdes också frågor till om vissa uppgifter som denne lämnat om Volvoledningensinformation till regeringen om Volvo-Renaultaffären. Närutfrågningen beslöts i utskottet hade dock företrädarna förSocialdemokraterna, i enprotokollsanteckning förklarat att de ansåg sig förfoga överalla de uppgifter som behövdes för att slutföra granskningen avregeringens befattning med Volvo-Renaultaffären. Ledamöternafrån Moderata samlingspartiet instämde inte i denna bedömning.Aktuella regeringskontakter med bakgrundBeskrivningen av regeringskontakterna bygger huvudsakligen påregeringskansliets redovisning. Bakgrundsbeskrivningen bygger påallmänt tillgängliga uppgifter i press och liknande.Omkring inleddes ett närmare samarbete mellan Volvooch det av franska staten ägda bilföretaget 6 september 1993 tillkännagavs bolagens planer på att gåsamman /94. Det avtal som träffats angavs ikorthet gå ut på att Volvos aktieägare skulle ta avdet nya bolaget, RVA, medan franska ägarintressenskulle kontrollera av RVA i samband med att franska statensålde ut sina aktier i under statsminister hade sedan hösten1991 fått löpande information från om samarbetet mellanVolvo och och senare om planerna på ett samgående mellanbolagen.Före offentliggörandet av affären informerades statsministerBildt av Volvos styrelseordförande . lämnade också finansminister en redogörelse för affären.Ytterligare något senare kontaktade i enskattefråga med anledning av affären. Frågan fördes vidare tillskatteminister , som lät sina medarbetare utarbeta enpromemoria i ämnet.Under den första tiden efter tillkännagivandet föreföll detsom om affären utan vidare skulle gå igenom, dvs. godkännas avVolvos aktieägare. En extra bolagsstämma planerades till den 9november. Viss tveksamhet uttalades dock bl.a. av företrädare för (Aktiespararna). tilltog denoffentliga debatten om affären, och på flera håll framfördeskritik.Den 5 oktober presenterade Aktiespararna sin ståndpunkt,vilken innebar ett ja till fortsatt samarbete mellan ochRenault men ett nej till det presenterade samgåendeförslaget,som de ansåg innefattade en oklar ägarkonstruktion. De vände sigspeciellt mot bl.a. den s.k. gyllene aktien, som de menade gavfranska staten även , dvs. också efter privatiseringoch börsnotering, vidsträckta möjligheter att bestämma vem somskulle ha kontrollen över RVA. -- framförde Aktiespararnaockså åsikten att Volvos bolagsordning måste ändras för attförslaget skulle kunna genomföras.Den 26 oktober begärde ett förtydligande av den franskaregeringen om den gyllene aktien. Mot och oktober/november stärktes den offentliga kritikenmot fusionen, och flera större aktieägare förklarade att deavsåg att rösta mot fusionen eller sköt upp sittställningstagande.Den 1 november beslutade inför risken att fåfusionsförslaget nedröstat att skjuta upp den extrabolagsstämman från till den 7 december.Förutom ett samtal av allmän natur mellan statsministern ochGyllenhammar förekom inte några kontakter mellanföreträdare för regeringen och förrän vid månadsskiftetoktober--november. kontaktade Gyllenhammarstatsministern för att informera om en del av de kontakter Volvohaft med företrädare för den franska regeringen. Önskemålframställdes om hjälp från den för att uppnåvissa klarlägganden.Under november månad fortsatte den offentliga kritiken motaffären och föreföll också att accelerera.Även i togs affären upp. Näringsminister svarade på frågor om han var bereddatt redovisa regeringens syn på den föreslagna fusionen mellanRenault och och om vad regeringen gjorde för atttillvarata svenska intressen i Volvo-Renaultaffären (prot.1993/94:20). Han påpekade i sitt svar att tidigarehade avskaffat kontrollen av utländska företagsförvärv och attregeringen därför inte hade någon formell möjlighet atteventuellt hindra ett samgående mellan ansåg enligt svaret att det inte var önskvärt attsätta upp nya hinder för utländska företag, och han varövertygad om att hade allt att vinna på utländskaetableringar i . Näringsministern framhöll vidare att detvar nödvändigt att svenska företag deltog i olika former avinternationella samarbeten och allianser och att detta gälldeinte minst bilindustrin. Det fanns enligt näringsministern enrågång mellan företagens och regeringens uppgift i dessastrukturförändringar; regeringen kunde inte sätta sig i ägarnasställe, utan det var i det aktuella fallet Volvos aktieägaresansvar att bedöma om affären och dess uppläggning var gynnsamför Volvos utveckling. -- Regeringen tillvaratar enligtnäringsministerns svar svenska intressen bäst genom att se tillatt internationella konkurrenskraft är så stark att såmycket som möjligt av forskning, utveckling och tillverkningbedrivs här. Det sker genom att det skapas ett gynnsamtskatteklimat, ett bra kostnadsläge, en smidig byråkrati, en välfungerande industrirelevant forskning och kompetent arbetskraft.Under perioden den 1--förekom en hel delkontakter mellan regeringen och i ärendet. Samtal fördes ihuvudsak mellan statsministern och men också mellannäringsminister och eller Volvoskoncernchef . Kontakter förekom också mellanföreträdare för den svenska och den franska regeringen. Omkontakterna mellan den 1 och informeradesregeringen i övrigt "på sedvanligt sätt". "De föranledde ingaöverläggningar eller åtgärder." "Statsrådskretsen informeradeslöpande." Näringsministerns frågesvar i den 9 novemberbereddes i sedvanlig ordning inom . och fram t.o.m. förekominte några kontakter mellan företrädare för regeringen ochVolvos koncernledning.Samtalen mellan den och rörde dekontakter som förekom med den franska regeringen. Dessa rörde iallt väsentligt behovet av klarlägganden av den franskaregeringens intentioner vad gällde privatisering av Renault.Den första kontakten mellan den franska och den svenskaregeringen skedde genom ett telefonsamtal frånden franske industriministern till Westerberg.Vid detta telefonsamtal refererade den pågåendesvenska debatten. Samtalet rörde den gyllene aktien, tidpunktenför privatisering och den strikta kommersiella inriktningen iden nya koncernen. -- Samtalet rapporterades avTV 2:s Rapport.Den 4 november lovade den franska regeringen enligt ettTT-telegram att gå ut med ett klarläggande om sinaprivatiseringsplaner och den gyllene aktien.Den 12 november ägde ett telefonsamtal rum mellan den franskepremiärministern och statsminister anslutning till samtalen förekom kontakter av praktisk naturmellan respektive regeringschefs utrikespolitiska rådgivare.Volvos koncernchef besökte den 16 novemberindustriminister i Paris.Kontakterna på regeringsplanet resulterade i ett brev dateratden från premiärminister till statsministerBildt. I brevet, som registrerades som inkommet tillStatsrådsberedningen , meddelade Balladur att denfranska regeringen hade för avsikt att aktivt fortsätta med detomfattande privatiseringsprogram som parlamentet godkänt någramånader tidigare och att den därför skulle komma att överlåtasitt direkta och indirekta delägarskap i den blivandeRenault-Volvokoncernen så snart läget på kapitalmarknaden och påbilindustrimarknaden så tillät. Denna överlåtelse skulle enligtBalladur kunna ske . I brevetförklarades att den franska regeringen i samband medprivatiseringen planerade att instifta en speciell aktie("action spécifique" -- den gyllene aktien) och att redanfått garantier vad gällde villkoren för en eventuell användningav denna aktie, vilket skulle ha till syfte att skyddaaktieägarnas intressen. Den gyllene aktien skulle enligt brevetgöra det möjligt att hindra icke önskvärda investerare att takontroll över koncernen och skulle inte komma att riktas motVolvo, eftersom grundprincipen om balansen i aktiefördelningeninom den nya koncernen vidmakthölls.Gyllenhammar och Gyll skrev ett brev till denfranske finansministern och . Deförklarade att förpliktade sig att inte eftersträva endominerande ställning i koncernen och begärdeen garanti att den gyllene aktien inte skulle användas mot Volvoså länge dess ägande i RVA inte översteg ettmaximum av . De franska ministrarna svarade i brev sammadag. De noterade i svaret noga Volvos förpliktelse att inteeftersträva en dominerande ställning i koncernen och bekräftade med hänsyn tagen till denna förpliktelse attden gyllene aktien inte skulle komma att användas mot sålänge dess ägarandel i RVA inte översteg totalt35 %.Premiärminister brev till statsminister . I samband med dettainformerades regeringen genom om breven den 21november mellan och de franska ministrarna. En svensköversättning av dessa brev samt kopia av "kompletterandeinformation till Volvos aktieägare" och inbjudan tillpresskonferens kom in till Statsrådsberedningen den 22 november.Samma dag kommenterade också Bildt i ett pressmeddelande brevetfrån Balladur. -- Enligt uppgift av Bildt vid utfrågningen våren1994 förekom efter ingen direktkontakt mellanföreträdare för och honom och inte heller någon annankontakt med regeringen som rapporterats till honom.Volvo lämnade information till aktieägarna ompremiärminister brev till statsminister och omde franska industri- och finansministrarnas brev tillGyllenhammar och Gyll samt inbjöd till presskonferens omytterligare kompletterande information till Volvos aktieägare.Den 25 november förklarade två större aktieägare att de avsågatt rösta ja till fusionen. I övrigt fortsatte dock en starkoffentlig kritik mot affären, och andra större aktieägarebestämde sig för att rösta mot fusionen.Enligt ett TT-telegram sade Volvoshögsta chefer nej till den planerade fusionen, och skullehålla extra styrelsemöte i . Viddetta möte beslöt styrelsen att dra tillbaka fusionsförslagetoch att ställa in bolagsstämman . meddelade att han avgick från sin postsom styrelseordförande i därpå, , informeradesstatsministern relativt utförligt om händelseförloppet av såvälGyll som Gyllenhammar.Vid utfrågningen med förklarade han ifråga om information från till regeringen att affären intevar ett ärende för regeringen och att det var en medvetenpolitik från "vår" sida att ansvaret skulle ligga på . -- IStatsrådsberedningens promemoria hänvisas beträffanderegeringens syn på den planerade fusionen till näringsministernsfrågesvar i riksdagen.Utskottets bedömningEn fråga som särskilt har uppmärksammats är om regeringengenom kontakter med Volvos ledning höll sig informerad omgenomförandet av avtalet att slå samman med det statligafranska bilföretaget . Frågan skall ses mot bakgrund avatt affären gällde framtiden för största företag medmånga anställda på olika orter i landet.Enligt de uppgifter som lämnats utskottet genomStatsrådsberedningen förekom en del kontakter mellanVolvoledningen och regeringen fram till och med den 22 november1993. Däremot skall, enligt vad som uppges, inga kontakter haförekommit efter den dagen och fram till , dåfusionsplanerna avskrevs och avgick.Carl Bildt har inför utskottet uppgett att den sista kontaktsom han hade med företrädare för ()ägde rum och att det därefterinte förekom någon kontakt mellan Volvos koncernledning ochregeringen. har vidare uppgett att det inte förekomnågon förhandsavisering om vad som skulle hända den 2 december1993. Enligt har det till honom heller interapporterats om någon kontakt mellan någon av hans medarbetareoch . Han har anfört att någon exklusiv information tillregeringen i slutskedet inte förekom och inte heller skulleförekomma. Regeringen och dess ledamöter var enligt idetta hänseende inte "i någon annan position än någon annan ivårt land".Statsrådsberedningens och uppgifter att regeringenefter varken fick eller sökte informationfrån om hur frågan om den planerade fusionen utveckladesvinner enligt utskottets uppfattning inte stöd av brev till utskottet. menar atthan för egen del höll statsministern väl och regelbundetinformerad och pekar särskilt på de intensiva kontakter som ägderum under vissa skeden när affären höll på attspricka på frågan om den gyllene aktien och om datum förRenaults privatisering. Det bör noteras att anger någon sista dag då han lämnade information innanaffären fick sin slutliga upplösning. Han anmärker dessutom atthan givetvis inte kan svara för vilka upplysningar koncernchefenSören Gyll och andra kan ha lämnat till statsministern. är således inte mer precis än så i frågan om närkontakterna ägde rum, och brevet klarlägger därför inte hur detförhåller sig med den saken.Pehr G uppger att han inte var klar över attfusionsplanerna skulle stoppas definitivt förrän vidstyrelsemötet och att han av den anledningeninte i förväg har informerat någon om affärens upplösning. Isammanhanget bör noteras att han också anför att ingen somföljde utvecklingen av Volvo-Renaultaffären kunde undgå att serisken att den skulle fällas och att det givetvis är felaktigtatt anta att han vore den enda eller bästa informationskällanmed hänsyn till de mäktiga intressen som tog ställning tillprojektet. Detta kan uppfattas så att kännertill att andra än han själv informerade regeringen.Som redan antytts har som företag mycket stor betydelseför sysselsättningen i många delar av landet. Volvos framtid äremellertid inte bara viktig för dess aktieägare, anställda ochunderleverantörer. Företaget har genom sin för svenskaförhållanden stora volym och sin ställning som dominerandeverkstadsföretag en direkt inverkan på ekonomi. Volvobetyder också mycket som symbol för svensk industri. Det måstedärför vara en självklar uppgift för landets regering attintressera sig för och hålla sig informerad om en affär av denomfattning som det här var fråga om. Även den internationellaaspekten med som ägare av talar fördetta.Uppgifterna från Statsrådsberedningen och geremellertid uttryck för en motsatt attityd. Regeringen harintagit en passiv hållning, och dess enda egentliga åtgärd varatt på särskild begäran från ta kontakt med den franskaindustriministern och premiärministern rörande planerna attprivatisera . I övrigt ansåg regeringen tydligen, såvittframgår av vad har uppgett, att den inte borde kännatill mer än den tidningsläsande allmänheten. Enligt utskottetsmening visar detta på ett bristande intresse och ansvar för enfråga av stor betydelse för landet.Utskottets granskning av tidigare regeringars kontakter medbilindustrin föranleder inget uttalande.13.2 Statsminister brev tillkonstitutionsutskottet den 4 maj 1994I ett brev till bilagaA 17.1 anförde bl.a. att utskottets ordförande vidett flertal tillfällen lämnat felaktigauppgifter om Volvos kontakter med regeringen i samband med denplanerade fusionen mellan . Uppgifterna skulleenligt brevet gälla att Volvos koncernledning inför sittavgörande styrelsesammanträde skulle hainformerat regeringen om att fusionen skulle spricka.Statsministern förutsatte i brevet att "utskottet inte skiljersig från sitt arbete denna vår utan att tagit ställning till omdess ordförandes uppgifter är korrekta eller inte".Brevet anmäldes till granskning bilaga A 17.2. Enligtanmälan har statsministern genom brevet lagt sig ikonstitutionsutskottets arbete.Utskottet vill först konstatera att brevet skrivits av CarlBildt i hans dåvarande egenskap av statsminister.I sitt brev förutsatte alltså statsministern att utskottetinte skulle skilja sig från sitt arbete utan att taställning om dess ordförandes uppgifter var korrekta eller inte.Utskottet granskar inte hur en enskild riksdagsledamot harutövat sitt uppdrag i ett utskott eller i övrigt. Utskottetsuppgift är att granska statsrådens tjänsteutövning ochregeringsärendenas handläggning.Eftersom statsministern således är underställd utskottetsgranskning ser utskottet allvarligt på att han genom sitt brevhar försökt påverka utskottets handläggning av ett ärende somberör hans egen tjänsteutövning. Enligt utskottet ärstatsministerns agerande klart olämpligt.14. Försäljningen av statligt ägda aktier i en granskningsanmälan, bilaga A 18.1, har tillkonstitutionsutskottets granskning anmälts Näringsdepartementetsoch f.d. näringsministern handläggning avförsäljningen av statligt ägda aktier i granskningsanmälan har efter konstitutionsutskottetsgranskning av privatiseringen av statligt ägda företag m.m., sompresenterades , framkommit uppgifter i massmedia omuppseendeväckande omständigheter vid försäljningen av en del avstatens aktier i . I anmälan hänvisas till uppgiftersom lämnats i TV 4- nyheterna den 5, 6 och 7 september 1994.Vidare hänvisas till artiklar i tidningen 7 och 9 september 1994.Utskottet har inhämtat de uppgifter som anmälarna hänvisattill samt ytterligare några tidningsartiklar.Från Statsrådsberedningen har inhämtats en promemoria,upprättad inom , bilaga A 18.2. Medanledning av promemoria har ytterligareuppgifter inhämtats från departementet. Utskottet återkommernedan till innehållet i dessa handlingar och till de ytterligareinhämtade uppgifterna.I ärendet har hållits offentliga utfrågningar med tekn. drCurt och dir. , representanter förCarnegie och Finanspolisen samt med f.d.näringsministern , se bilagorna B 6, 10, 11 och13.Nedan berörs de konsulter som anlitats i arbetet medförsäljningen av statens aktier i . Upphandlingen avkonsulttjänsterna behandlas närmare i granskningsärendet omregeringskansliets upphandling av konsulttjänster.BakgrundI föreslog regeringen i proposition 1991/92:69om privatisering av statligt ägda företag m.m., att regeringenskulle få bemyndigande att sälja statens aktier i 35 aktiebolageller delar av dessa. De aktuella bolagen angavs i en bilagatill propositionen, som också omfattade ,och (efter bolagsbildning).Ett av de angivna bolagen var AB ().Riksdagen beslöt (bet. 1991/92:NU10) attbemyndiga regeringen att, i enlighet med vad som angavs ipropositionen, sälja statens aktier m.m. och delar avverksamheter inkl. fast egendom i 34 av de angivna företagen.Propositionen omfattade även Statens bakteriologiskalaboratorium (efter bolagsbildning), men privatiseringen avdetta företag behandlades av först (bet.1992/93:SoU28).Konstitutionsutskottets tidigare granskningKonstitutionsutskottets granskningsbetänkande för föregåenderiksmöte (bet. 1993/94:KU30) justerades . Ibetänkandet redovisades utskottets granskning av hur riksdagensprivatiseringsbemyndigande hade använts (se s. 79 f.).Vid granskningen hade uppmärksammats hur arbetet medprivatiseringen hade lagts upp och förberetts inomregeringskansliet. I den delen föranledde genomgången inte någotuttalande från utskottets sida. Utskottet uppmärksammade ocksåsärskilt upphandling av konsulttjänstersom hade samband med privatiseringsprogrammet. Till denna frågaavsåg utskottet att återkomma i den mer omfattande granskningenav upphandling av konsulttjänster.Redovisningen av det ärendet återfinns i dettagranskningsbetänkande.Uppgifter hade inhämtats från departementen om hurbemyndigandet hade använts fram till . Av ensammanfattande promemoria upprättad inom utskottets kansli,bilaga A 10.3 till granskningsbetänkandet 1993/94:KU30, framgårbl.a. följande avseende företaget , namnändrat tillAssiDomän AB per den 30 december 1993.Bolagiseringen av genomfördes per den 30 juni1992. Statens ägarandel är 100 %.Enligt redogörelse fanns i februari 1993en ny, fast anställd verkställande direktör på plats varefter endjupgående dialog mellan ägare och Domän beträffande bolagetslångsiktiga strategi och struktur kunde initieras. I maj 1993inleddes en dialog mellan , Domän och ASSIbeträffande strukturen i den statligt domineradeskogsindustrisektorn. Efter betydande utredningsarbete,diskussion i styrelserna för Domän och samt diskussionermellan och bolagen beslutades i november1993 att och skulle gå samman samt att dettanya bolag () skulle lägga bud på alla aktier i detbörsnoterade , i vilket staten direkt och indirekt äger52 % av kapitalet. AssiDomäns bud skall ske med egna aktier somvaluta. För att detta skall kunna ske krävs att AssiDomänsaktier görs tillgängliga för handel vid Fondbörs.Regeringen har beslutat att högst av statensinnehav i AssiDomän skall säljas till allmänheten, anställda ochinstitutionella placerare /. I sambanddärmed kommer AssiDomän att ansöka om notering på börsen.Näringsdepartementet uppger vidare att arbetet medförberedelserna för statens försäljning av aktier och AssiDomänsbud på pågår för närvarande.Vad gäller kostnader har departementet delat upp arbetet i tvåfaser.Under fas 1 -- utredningar och analyser -- har enligtdepartementet staten inte ådragit sig kostnader i samband med deanalyser och utredningar som gjorts under bolagens ledning iperioden . Bolagen uppges ha haft stöd av samma svenska bankkonsultfirma,, som tidigare använt i sittutredningsarbete . och uppgesha gemensamt upphandlat . På en frågaom vilka kostnader bolagen haft, innefattande även kostnader förarbete utfört av , uppgerNäringsdepartementet att kostnaderna för fusionsanalys ochfusionsgenomförande har haft anknytning till företagens normalaverksamhet och att departementet inte har tillgång till dessakostnader. Det sammanslagna AssiDomän uppges även ha anlitatinformations- och strategikonsultfirman , samt AB.Under fas 2 -- förberedelse- och försäljningsfasen -- uppgesatt staten kommer att ådra sig kostnader i samband medförberedelserna och genomförandet av försäljningen av högst 49 %av aktierna i . Fas 2 uppges komma att medföra ettantal olika försäljningsrelaterade kostnader i form aversättning till medverkande banker och liknandeförsäljningskanaler samt kostnader för att informera allmänhetenom erbjudandet genom bl.a. annonsering och direktutskick avinformationsmaterial till hushållen. harsenare uppgett att kostnaderna för försäljningen av aktierna imars 1994 uppgått till ca och att dessakostnader har burits av ägaren staten.I departementets redogörelse uppgavs att ett antal externakonsulter behövde kopplas in för att genomföra ett projekt avden här karaktären och storleken. För att begränsa kostnadernaoch få en effektiv process ansågs det ändamålsenligt att statenoch bolaget använder samma konsulter men att kostnaderna förkonsulterna fördelas efter hur staten resp. bolaget de factoanvänt konsultresurserna.