bet · GI01LU15 · 1995-01-19 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition1994/95:14 Ny fastighetsmäklarlag jämte fyra motioner som väcktsmed anledning av propositionen.I propositionen föreslås att en ny lag om fastighetsmäklareskall ersätta den gällande fastighetsmäklarlagen.Förslaget innebär en genomgripande förändring av de nuvarandenäringsrättsliga reglerna och flera bestämmelser föreslås isyfte att effektivisera registrerings- och tillsynsfunktionerna.Förslaget innebär vidare nya civilrättsliga regler som tarsikte på hur mäklarna skall utföra sina förmedlingsuppdrag. Dengrundsyn som genomsyrar flera av dessa regler är att en mäklareskall uppträda som en i princip opartisk mellanman som bådeköpare och säljare skall kunna ha förtroende för. Mäklarnaåläggs en uttrycklig skyldighet att -- i enlighet med vad somföljer av god fastighetsmäklarsed -- iaktta både säljarnas ochköparnas intresse när de fullgör sina uppdrag. Som en konsekvensav tanken att mäklaren skall uppträda som en i princip opartiskmellanman föreslås att mäklaren inte skall få företräda säljareeller köpare som ombud, och inte heller skall ha rätt att i sinverksamhet bedriva handel med egna fastigheter eller eljest ägnasig åt annan verksamhet som till sin art är sådan att den kanrubba förtroendet för honom som mäklare.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 1995.I motionerna kritiseras propositionen i olika hänseenden.Frågan om mäklarens ställning som en opartisk mellanman tas uppi två motionsyrkanden. Vidare ifrågasätts i ett motionsyrkandeett i propositionen framlagt förslag till sanktion för attupprätthålla krav på skriftliga uppdragsavtal, liksom de reglersom föreslås för hanteringen av handpenning. I en motionkritiseras förslaget att upphäva ett nu gällande undantag frånlagens tillämpning när det gäller viss förmedling avbostadsrätter. Övriga motionsyrkanden rör lokaliseringen av deni propositionen föreslagna nya registrerings- ochtillsynsmyndigheten samt frågan om skydd för titelnfastighetsmäklare.Företrädare för , ,, , , Sverigesbostadsrättsföreningars centralorganisation (SBC) och () har inför utskottet framförtorganisationernas synpunkter på propositionen. På utskottetsbegäran har professor , , informerat ombegreppet god fastighetsmäklarsed. Skrivelser i ärendet harinkommit från ,, , , , , högskolan iGävle/, Sektionen för fastighetsvärdering inomSamfundet för fastighetsekonomi samt SvenskFastighetsförmedling.Utskottet tillstyrker regeringens förslag till nyfastighetsmäklarlag och avstyrker bifall till samtliga motioner.När det gäller frågan huruvida mäklarlagen är tillämplig i defall en mäklare fullgör ett uppdrag som ombud föruppdragsgivaren, gör dock utskottet en annan bedömning än densom redovisas i propositionen. I övrigt tillstyrker utskottetpropositionen och avstyrker bifall till samtligamotionsyrkanden. Till betänkandet har fogats en reservation (m,mp). I proposition 1994/95:14 föreslår regeringen() efter hörande av Lagrådet att riksdagenantar det i propositionen framlagda förslaget till nyfastighetsmäklarlag.Lagförslaget har intagits som bilaga till betänkandet. 1994/95:L3 av Per Stenmarck m.fl. (m) vari yrkas att riksdagenbeslutar att anta förslaget till ny fastighetsmäklarlag med denändring som angivits i motionen.1994/95:L4 av och () vari yrkas1. att avslår förslaget att slopaundantagsbestämmelsen i 2 § andra stycket mäklarlagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av utredningar i denna ochangränsande frågor.1994/95:L5 av () vari yrkas1. att beslutar om ändring i regeringens förslag omsynen på fastighetsmäklares förmedlingsuppdrag i enlighet medvad i motionen anförts,2. att beslutar att titeln fastighetsmäklare skallskyddas.1994/95:L6 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om lokaliseringen av Fastighetsmäklarnämndentill . Allmän bakgrundFöre 1984 ställde samhället inga krav på den som ville ägnasig åt fastighetsmäklaryrket. Den som så önskade kunde dockansöka om auktorisation hos en handelskammare. Reglerna försådan frivillig auktorisation hade fastställts i en kungörelseår 1947, vilken innehöll krav på bl.a. utbildning, erfarenhetoch ansvarsförsäkring. Endast en mindre del av mäklarkåren varansluten till auktorisationssystemet. Till en del berodde dettapå att mäklare, som i och för sig uppfyllde de nämndakraven, var uteslutna från möjligheten att bli auktoriseradedärför att handelskamrarna som ytterligare krav fordrade attmäklaren hade en fri och oberoende ställning. Anställda vidbankägda eller på annat sätt bankanslutna företag hörde till demsom på grund av sistnämnda krav inte kunde bli auktoriserade.Genom lagen (1984:81) om fastighetsmäklare, som trädde i kraftden , infördes både näringsrättsliga ochcivilrättsliga regler för fastighetsmäklare. upphördeordningen med den frivilliga auktorisationen.Lagen gäller för alla fysiska personer som yrkesmässigtförmedlar fastigheter, tomträtter, bostadsrätter, hyres- ocharrenderätter m.m. De näringsrättsliga reglerna innebär attvarje fastighetsmäklare skall vara registrerad hos länsstyrelseni det län där han huvudsakligen är verksam. För registreringuppställs vissa krav. Den som vill ägna sig åt fastighetsmäkleriskall vara myndig och får inte vara försatt i konkurs eller haförvaltare enligt . Han skall vidare ha enförsäkring för skadeståndsskyldighet som kan drabba honom enligtlagens civilrättsliga regler. Försäkringen skall gälla intillett belopp om för varje skadefall. Det ställsslutligen krav på tillfredsställande utbildning samt attpersonen i fråga bedöms vara lämplig som fastighetsmäklare.Närmare bestämmelser om villkoren för registrering och omregistreringsförfarandet får meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer. Sådana bestämmelser harutfärdats genom förordningen (1984:82) om fastighetsmäklare.Om en registrerad fastighetsmäklare inte längre uppfyllerkraven för registreringen eller inte betalar föreskrivenregistreringsavgift, skall återkallaregistreringen. Beslut om återkallelse börjar gälla omedelbart.Om det är tillräckligt, kan i stället för attåterkalla registreringen meddela fastighetsmäklaren en varning.Mot den som yrkesmässigt är verksam som fastighetsmäklare utanatt vara registrerad kan ingripa endast genom attvid vite förelägga vederbörande att upphöra med verksamheten.Ett vitesföreläggande kan meddelas även i samband med enåterkallelse av registreringen.Länsstyrelsens beslut i ärenden om fastighetsmäklare kanöverklagas till kammarrätten.I civilrättsligt hänseende innehåller lagen bestämmelser omhur fastighetsmäklaren skall utföra sitt uppdrag och hurersättningen till honom skall bestämmas. Det ställs krav på attuppdraget skall utföras omsorgsfullt och med iakttagande av godfastighetsmäklarsed. Mäklaren skall vidare ge köpare och säljarede råd och upplysningar som de kan behöva samt verka för attköparen får alla uppgifter av betydelse angående objektet föröverlåtelsen och att denne undersöker fastigheten.Fastighetsmäklaren har också en skyldighet att själv kontrolleravissa uppgifter, t.ex. när det gäller säljarens förfoganderättsamt inteckningsförhållanden m.m. När det gäller förmedlingtill konsumenter skall mäklaren tillhandahålla förvärvaren enskriftlig beskrivning av förmedlingsobjektet jämte en kalkylöver dennes boendekostnader.En mäklare som med uppsåt eller av oaktsamhet åsidosätter sinaförpliktelser enligt de civilrättsliga reglerna skall ersättaden skada som till följd härav drabbar någon av parterna.Reglerna om fastighetsmäklarens rätt till ersättning innebär ihuvudsak att ersättningen, om inte annat har avtalats, skallutgå i form av provision, beräknad på försäljningspriset. Ommäklaren själv eller någon närstående till honom förvärvarförmedlingsobjektet, har mäklaren inte rätt till ersättning.Riksdagen behandlade en motion med yrkandeom bl.a. en översyn av fastighetsmäklarlagen (se bet.1988/89:LU1). I motionen framhölls att lagen inte hade fått deneffekt som var åsyftad. Motionärerna pekade på att avsaknaden aven närmare definition av begreppet god fastighetsmäklarsedmedfört problem för både köpare och säljare samt orsakatsvårigheter när det gäller att förhindra att mindre nogräknademäklare fortsätter sin verksamhet. I det sammanhanget påpekademotionärerna att det medel lagen anvisar för att komma tillrätta med oregistrerade mäklare, vitesförbud, har visat sig varaett trubbigt instrument. De framhöll vidare att länsstyrelsernastillsyn över mäklarna inte är tillfredsställande, och de angavsom förklaring dels oklarheter i lagstiftningen, dels brist påresurser. En annan nackdel med lagen var enligt motionärerna attuppkommande tvister i många fall måste lösas domstolsvägen.Motionärerna ansåg att det borde övervägas om det inte börtillskapas ett på området, exempelvisinom ramen för Allmänna reklamationsnämnden.Motionen remissbehandlades. Så gott som samtligaremissinstanser stödde motionärernas önskemål om en översyn avlagen. I remissyttrandena påpekades att även andra än de avmotionärerna angivna spörsmålen borde övervägas. Exempelvispekade flera remissinstanser på behovet av ett klarläggande ifrågan huruvida lagen är tillämplig då svenska mäklare förmedlarfastigheter belägna utomlands.Vid sin behandling av motionen fann utskottet att det varangeläget att de problem som har yppat sig vid den praktiskatillämpningen av lagen undanröjs och att en översyn av lagendärför borde komma till stånd i lämpligt sammanhang. Utskottetframhöll att en lösning när de gäller de aktualiserade frågornaom resurser för tillsynsverksamheten inte bordeanstå till dess översynen slutförts. Vad utskottet anfört gavriksdagen som sin mening regeringen till känna (rskr.1988/89:6).Med anledning av tillkännagivande tillfördeslänsstyrelserna i , och samt Malmöhuslän för /90 vissa extra medel för en förstärkningav tillsynsverksamheten.Utskottet har även senare tagit ställningtill motioner om fastighetsmäklare. I sitt av godkändabetänkande /91:LU26 behandlades motioner med krav påhögskoleutbildning för fastighetsmäklare och om kompetenskravför fastighetsvärderingsmän. Utskottet fannsig inte kunna förorda högskoleutbildning som registreringskravför alla mäklare. Utskottet erinrade i sammanhanget om att ettsådant villkor skulle medföra bl.a. att det helt övervägandeantalet av de yrkesverksamma mäklarna blev obehöriga och att detknappast kan hävdas att högskoleutbildning krävs vid alla deskiftande typer av förmedlingsuppdrag som förekommer. Vidareframhöll utskottet att de missförhållanden i mäklarbranschen sompåtalats från olika håll inte främst synes ha sin orsak ibristande utbildning av mäklare utan i stället i att kontrollenöver mäklarnas verksamhet i vart fall tidigare varitbristfällig. Under hänvisning till ställningstagandet i dettidigare nämnda betänkandet har därefter ytterligare tvåmotioner med krav på högskoleutbildning för mäklare avslagits(se bet. 1991/92:LU24).Den av begärda översynen av fastighetsmäklarlagenhar bedrivits inom och har redovisats idepartementspromemorian Ds 1992:87 Ny fastighetsmäklarlag.Promemorian, som har remissbehandlats, ligger till grund förpropositionen.Utskottet kommer nedan, efter en redovisning av propositionensförslag i huvuddrag, att ta upp de frågor som har aktualiseratsgenom motionerna eller som eljest har tilldragit sig utskottetsuppmärksamhet.Propositionens förslag i huvuddragPropositionen berör stora delar av den gällande lagen ochinnehåller både förslag till ändringar i nu gällandebestämmelser och förslag till helt nya regler. Detta medför såstora förändringar i regleringen att en ny lag föreslås ersättaden gällande fastighetsmäklarlagen.Den nya lagen föreslås innehålla ändrade näringsrättsligaregler om registrering och tillsyn över fastighetsmäklare ochnya civilrättsliga regler om hur fastighetsmäklaren skallfullgöra sitt uppdrag. Ändringarna syftar i första hand till attförstärka skyddet för enskilda som anlitar fastighetsmäklare.Den nya lagen är, i samma omfattning som den gällande, tvingandetill förmån för konsumenter.Enligt en särskild undantagsbestämmelse i gällande lag skalllagen inte tillämpas på den som förmedlar enbart bostadsrättersom upplåts av en bostadsrättsförening som är ansluten till enriksorganisation eller till en regional organisation förbostadsrättsföreningar. Den nya lagen skall dock gälla även fördenna grupp av mäklare.När det gäller förutsättningarna för registrering föreslås enskärpning av kravet på den sökandes allmänna lämplighet genomatt ett uttryckligt redbarhetsrekvisit införs. Vidare föreslåsatt endast den som har för avsikt att vara yrkesverksam somfastighetsmäklare skall ha rätt till registrering. Enfastighetsmäklare skall vara skyldig att ha en ansvarsförsäkringsom täcker skadeståndsskyldighet som kan drabba en mäklare somåsidosätter sina skyldigheter enligt lagen.De nya civilrättsliga regler som föreslås tar sikte på hurmäklarna skall utföra sina förmedlingsuppdrag. Grundsynen, somgår igen i flera av reglerna, är att en mäklare skall uppträdasom en i princip opartisk mellanman som både köpare och säljareskall kunna ha fullt förtroende för. Mäklare får enligtförslaget en uttrycklig skyldighet att iaktta både säljarnas ochköparnas intresse när de fullgör sina uppdrag. I enlighet medden regeln föreslås också ett förbud för mäklare att företrädasäljare eller köpare som ombud. Undantag från förbudet görs dockför begränsade åtgärder i den mån god fastighetsmäklarsed medgerdet. Vidare föreslås förbud mot s.k. självinträde. Mäklare skallinte ha rätt att utnyttja sin ställning genom att själva trädain som köpare av en fastighet som de har åtagit sig att förmedlaeller genom att förmedla fastigheten till någon närstående. Detskall inte heller vara tillåtet för en mäklare att bedrivahandel med egna fastigheter. Inte heller annan verksamhet som ärägnad att rubba förtroendet för mäklarens oberoende ställningskall få förenas med mäklarverksamhet.Mäklaren skall liksom enligt den nuvarande lagen utföra sittuppdrag enligt god fastighetsmäklarsed. Begreppet godfastighetsmäklarsed skall liksom utvecklas och närmarepreciseras i praxis. Principerna för den utvecklingen diskuterasi propositionen, och i det sammanhanget belyses någraföreteelser som exempel på förhållanden som inte bör ansesförenliga med god fastighetsmäklarsed. Det gäller anlitande avoregistrerade medhjälpare vid fullgörande av väsentliga delar avett förmedlingsuppdrag, underlåtenhet att redovisa spekulanterför uppdragsgivaren och låneförmedling mot provision.Skriftlig form skall vara obligatorisk för alla uppdragsavtal.När det gäller lagens tillämpningsområde klargörs rättslägetgenom att en ny regel föreslås om förmedling av utomlandsbelägna fastigheter. Regeln innebär att mäklarlagen blirtillämplig oavsett var fastigheten är belägen, om en väsentligdel av förmedlingsuppdraget utförs i Sverige.En straffbestämmelse införs för den som är yrkesverksam somfastighetsmäklare utan att vara registrerad.Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 1995.Mäklarens ställningI propositionen diskuteras utförligt frågan huruvida det börkrävas av mäklaren att han vid fullgörandet av sitt uppdragsträvar efter att tillgodose både säljarens och köparensintresse eller om han i stället kan bevaka uppdragsgivarens, iregel säljarens, intresse i större utsträckning.I det sammanhanget slås fast att kärnan i fastighetsmäklarensuppdrag ligger i att han skall sammanföra parter som harintresse av att sluta avtal med varandra. Att mäklarens uppdragmed tiden har vidgats så att han regelmässigt utför en hel delövrigt arbete som syftar till att underlätta för parterna attträffa avtal med varandra kan enligt propositionen inte tas tillintäkt för att mäklarens traditionella ställning som en opartiskmellanman har övergivits och att han i stället skall ta tillvara sin huvudmans intresse framför motpartens. Tvärtom sägsdenna utveckling stämma väl överens med det traditionella sättetatt se på mäklarens uppgift som en sakkunnig som både säljareoch köpare kan förlita sig på. I denna uppgift ingår nämligenatt ge upplysningar, förmedla kontakt med kreditgivare och atthjälpa parterna med att upprätta köpehandlingar som fyllerlagens krav. När mäklaren utför dessa uppgifter är han bådaparter till hjälp och han bör därvid vara skyldig att beaktabåda parters intresse. Enligt propositionen ligger det ett värdei att mäklaren så långt som möjligt intar en neutral roll somopartisk mellanman som förmedlar kontakter mellan parterna.Däremot framstår det enligt propositionen som naturligt attmäklaren, när det gäller rent affärsmässiga överväganden, t.ex.frågor om priset på det förmedlade objektet, stödjer sinuppdragsgivare snarare än motparten. Det ligger dock ingenmotsättning i detta eftersom motparten knappast förväntar sig enstrikt neutralitet från mäklarens sida i sådana frågor.En utgångspunkt i propositionen är att mäklaren i allt har attiaktta god fastighetsmäklarsed, och det påpekas att en mäklareinte i något fall kan frångå vad som följer av god mäklarsed föratt främja sin uppdragsgivares intressen. Det framhålls vidareatt god mäklarsed får anses medföra att mäklaren skall informerabåda parterna om mäklarsedens innebörd i det nu diskuteradehänseendet.I propositionen framhålls att det i viss utsträckningförekommer att mäklare uppfattar sig mer eller mindre som ombudför säljaren och att de också fullgör sina uppdrag i enlighetmed den uppfattningen. Eftersom detta strider mot den grundsynsom bör gälla, föreslås en uttrycklig bestämmelse om attmäklaren skall iaktta både säljarens och köparens intresse närhan fullgör sitt uppdrag.I motion L3 av Per Stenmarck m.fl. (m) anförs att kravet påmäklaren att ta till vara både säljarens och köparens intresseknappast är realistiskt. Mäklaren får i regel sitt uppdrag frånden ena av parterna, oftast säljaren. För parterna lika väl somför mäklaren framstår det enligt motionärerna som naturligt attmäklaren i första hand tillgodoser uppdragsgivarens intresse,vilket i allmänhet innebär att söka få ut ett så högt pris sommöjligt.Det skydd som både säljaren och köparen har rätt att fordrauppnås enligt motionärerna i väl så hög grad redan genom den ilagen inskrivna skyldigheten för mäklaren att utföra sittuppdrag omsorgsfullt och i allt iaktta god fastighetsmäklarsed.I detta ligger att mäklare skall uppträda på ett förtroendefulltsätt mot både säljare och köpare samt att båda skall kunnaförlita sig på den sakkunskap som mäklaren besitter. Detta ärgrundnormen för alla mäklaruppdrag.Det anförda leder enligt motionärerna till att någonlagstadgad förpliktelse för mäklaren att iaktta både säljarensoch köparens intresse inte bör införas. Motionärerna yrkardärför avslag på den föreslagna bestämmelsen om att mäklarenskall tillvarata både säljarens och köparens intresse.Samma tankar förs fram i motion L5 av ().Motionären anser att lagförslaget bygger på en orimlig grundsynnär det gäller kravet på att fastighetsmäklaren skall uppträdasom en i princip opartisk mellanman med skyldighet att ta tillvara både köparens och säljarens intresse. Motionären yrkar attriksdagen ändrar propositionens förslag i denna del (yrkande 1 idenna del).Utskottet kan konstatera att redan nuvarande regler innebäratt mäklaren skall ta till vara både säljarens och köparensintresse.I nuvarande 9 § föreskrivs sålunda att fastighetsmäklarenskall utföra sitt uppdrag omsorgsfullt och med iakttagande avgod fastighetsmäklarsed. Vidare skall fastighetsmäklaren enligt10 § i gällande lag -- i enlighet med vad god mäklarsed kräver-- ge köpare och säljare de råd och upplysningar som dessa kanbehöva om fastigheten och om andra förhållanden som har sambandmed överlåtelsen. Enligt sistnämnda bestämmelse skall mäklarenockså verka för att säljaren före överlåtelsen lämnar deuppgifter om fastigheten som kan antas vara av betydelse förköparen, liksom att köparen före förvärvet undersöker ellerlåter undersöka fastigheten.Den i propositionen föreslagna ordningen innebär inte någotavsteg från vad som ligger i begreppet godfastighetsmäklarsed. Det av motionärerna kritiserade tilläggetskall främst ses som ett förtydligande av begreppet.Utskottet delar den syn på mäklarens ställning i förhållandetill uppdragsgivaren och dennes motpart som redovisas ipropositionen. Synen på mäklaren som en i princip oberoendemellanman bör även fortsättningsvis vara vägledande för hurmäklaren vid utförandet av anförtrodda uppdrag skall förhållasig till sin uppdragsgivare och dennes motpart. Med hänsyn tillden betydande oklarhet som föreligger, inte minst blandfastighetsmäklarna själva, bör en uttrycklig regel, såsomföreslagits, införas i fastighetsmäklarlagen. Utskottettillstyrker således propositionens förslag och avstyrker bifalltill motionerna L3 samt L5 yrkande 1 i denna del.Mäklaren som ombud för säljare eller köpare?I propositionen föreslås en ny regel som innebär att mäklareninte får företräda köpare eller säljare som ombud. Förbudetskall dock inte gälla generellt. Mäklaren skall nämligen kunnaåta sig begränsade ombudsåtgärder i den mån godfastighetsmäklarsed medger det.I propositionen anförs att från fastighetsmäklarens verksamhetundantas genom den nya regeln ett slags uppdrag som typiskt settinte bör förenas med traditionell mäklarverksamhet. Köpare ochpresumtiva köpare skall inte behöva räkna med att mäklare kan hasärskilda förpliktelser gentemot sina uppdragsgivare, utöver vadsom gäller enligt mäklarlagen.Trots den principiella inställningen finns det dock enligtpropositionen praktiska skäl som talar för att en mäklare skallkunna uppträda som ombud i vissa avgränsade situationer. Somexempel anges avslutande åtgärder i anledning av enfastighetsförsäljning. En mäklare skall således kunna kvitteraköpeskillingen och vidta andra liknande avslutande åtgärder, sålänge det rör sig om rättshandlingar av endast formellbetydelse.Stig kritiserar i motion L5 den föreslagna regelnoch yrkar att propositionsförslaget avslås i denna del (yrkande1 delvis). Motionären framhåller att den föreslagna regelninnebär att den som vill ge någon ett försäljningsuppdrag ochavser att uppdragstagaren skall sköta försäljningen mediakttagande av vederbörandes intressen och agera aktivt fördennes räkning inte skall kunna få hjälp med detta av enfastighetsmäklare.Utskottet har ingen erinran mot den föreslagna regeln omförbud för mäklaren att företräda köpare eller säljare somombud. Enligt utskottets mening kan regeln ses som ettklargörande komplement till principen om mäklarens oberoendeställning och hans skyldighet att se till både säljarens ochköparens intresse. Utskottet tillstyrker med det sagdapropositionens förslag i denna del och avstyrker bifall tillmotion L5 yrkande 1 i denna del.En särskild fråga som behandlas i propositionen gällerhuruvida lagen är tillämplig när mäklare åtagit sig ettombudsuppdrag. Utskottet vill fästa uppmärksamheten på vad som idet avseendet redovisas i propositionen. Där sägs på s. :Enligt 1 § i den nuvarande lagen om fastighetsmäklare avsesmed fastighetsmäklare i lagens mening en fysisk person somförmedlar bl.a. fastigheter. Regeringen föreslår ingen ändringdärvidlag. Med begreppet förmedling kan inte vara avsett annatän mäklarverksamhet i traditionell mening, dvs. det arbete somgår ut på att sammanföra uppdragsgivaren med en motpart som ärlämplig att ingå avtal med. Denna traditionella mäklarroll måstei princip anses oförenlig med uppdraget att ensidigt företrädaena partens intresse.Den mäklare som åtar sig att ombesörja enfastighetsförsäljning för säljarens räkning eller att köpa enfastighet för köparens räkning, kan alltså inte anses ha ingåttett förmedlingsavtal. Mäklaren har i det fallet i stället åtagitsig ett försäljnings- eller köpuppdrag, för vilketfastighetsmäklarlagen inte gäller. När mäklaren utför ettsådant uppdrag är han, till följd av ombudssituationen, skyldigatt lojalt ta till vara sin huvudmans intresse.