bet · GI01JoU22 · 1995-05-09 00:00:00 — Ytterligare kriterierkan vara vedeldningens omfattning, bebyggelsens täthet ochförekomst av andra betydande källor till luftföroreningar.De föreskrifter som kommunerna beslutar bör tillkännages i godtid, och de berörda områdena skall vara väl definierade.Föreskrifterna bör vara så utformade att de medger undantag frånrestriktionerna i samband med strömavbrott och andrakrissituationer.Regeringen anser att övervägande skäl talar emot attkommunerna skulle få möjlighet att utfärda generella förbud motsmåskalig eldning med fasta bränslen i befintliga anläggningar.En möjlighet till förbud mot eldning i anläggningar somuppfyller kraven för miljögodkännande skulle innebära ettingrepp mot den enskilde som inte står i proportion till denutsläppsminskning som skulle bli följden. Frånrättssäkerhetssynpunkt är det inte rimligt att den sominvesterat i en miljögodkänd anläggning inte skall ha möjlighetatt använda den.Utsläpp från s.k. trivseleldning kan ibland ge upphov tillproblem för berörda grannar. Eldning i sådana eldstäder ärvanligen sporadiskt förekommande och utgör då inte någotpåtagligt problem. I fall av mera svårartade störningar, t.ex.till följd av uppenbart olämplig eldningsteknik eller felaktigtbränsle, kan kommunen som enligt hälsoskyddslagenmeddela förbud i det enskilda fallet.Det är viktigt att eventuella begränsningar avtrivseleldningen inte ges en sådan utformning att kommunendirekt förhindrar att tekniskt och miljömässigt avanceradeanläggningar används som uppvärmningskälla. Exempel på sådanakan vara moderna kaminer för pelletseldning som är så utformadeatt de också kan användas för trivseleldning.Utomhuseldning av löv, kvistar m.m. är olämplig itätortsmiljö. Sådan eldning sker under ofullständig förbränningoch ger upphov till höga utsläpp av kolväten. Röken skapar oftaallvarliga problem för astmatiker och andra känsliga människor.Löv och mindre kvistar innehåller värdefulla näringsämnen sombör återföras till marken. Lokal kompostering är därför ettbättre alternativ än förbränning även ur växtnäringssynpunkt.För villaägare i tätorter som inte vill kompostera biologisktnedbrytbart material finns i regel också möjlighet att sändadetta för central kompostering eller förbränning. I en modernförbränningsanläggning begränsas kolväteutsläppet till enbråkdel av vad som är fallet vid småskalig trädgårdseldning.Kommunerna bör också ges möjlighet att i viss omfattning meddelabegränsningar även av sådan eldning inom planlagt område.Regeringen avser att ge i uppdrag att senastden redovisa hur kommunerna har använtmöjligheten att meddela föreskrifter om eldning med fastabränslen och vilka åtgärder som har vidtagits för att minskautsläppen från småskalig vedeldning. bör ocksåutreda behovet av att ge kommunerna ytterligare möjlighet attvidta åtgärder för att minska utsläppen från småskalig eldningmed fasta bränslen.Krav på nya anläggningarEnligt regeringens bedömning kan kontroll av utsläppen frånsmåskalig eldning tillgodoses genom befintlig lagstiftning.Genom beslut om ändring i , m.m.(prop. 1993/94:178, bet. BoU18 och prop. 1994/95:106, bet. BoU8,rskr. 91) har införts ett nytt och från bygglovsprövningenfristående tillsyns- och kontrollförfarande beträffande detekniska egenskapskraven på byggnader och andra anläggningar.Bygglovsprövningen enligt (1987:10)begränsas till att avse endast prövning av lokaliseringen ochden närmare utformningen av byggnader m.m. Bestämmelserna om detekniska egenskapskraven flyttas från ,förenklas och sammanförs med reglerna i byggproduktlagen från år1992 till en ny lag. Till lagen (1994:847) om tekniskaegenskapskrav på byggnadsverk, m.m. finns förordningen(1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. Lagenoch förordningen träder i kraft den 1 juli 1995.Enligt 2 § nämnda lag skall byggnadsverk som uppförs ellerändras uppfylla väsentliga tekniska egenskapskrav i fråga ombl.a. skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö.Byggprodukter skall enligt 4 § samma lag vara lämpliga föravsedd användning för att få ingå i byggnadsverk. En byggproduktär lämplig om den har sådana egenskaper att det byggnadsverk ivilket den skall ingå, rätt projekterat och uppfört, kanuppfylla nyssnämnda krav. Endast byggprodukter som uppfyllerkravet på lämplighet enligt 4 § eller enligt föreskrifter sommeddelats med stöd av lagen får släppas ut på marknaden ochanvändas för avsett ändamål. Regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer får meddela de närmare föreskrifter sombehövs för att byggnadsverk skall uppfylla kraven enligt 2 §.Regleringen är alltså utformad så att anger degrundläggande tekniska egenskapskraven som skall ställas påbyggnader och regeringen inom denna ram anger de preciseringarsom är av mer politisk natur medan föreskrifter medhuvudsakligen tekniskt innehåll överlåts till en myndighet.Bestämmelserna är vidare utformade så att de gäller såvälunderhåll under den tekniska livslängden, ändring somtillbyggnad. Regeringen har sålunda en möjlighet att meddelaföreskrifter om olika kravnivåer i vissa fall.De tidigare nämnda ändringarna i innebäratt kontrollen vid uppförande av en ny byggnad eller vid ändringav en befintlig byggnad sker genom ett s.k. öppetkontrollsystem. De tekniska kraven blir i sig lika överallt,såväl inom område som omfattas av detaljplan som utom sådantområde. Enligt bestämmelserna om tillsyn kan byggnadsnämndenkräva intyg beträffande de utsläpp som en eldningsanordning iett hus ger i från sig. Genom det krav på bygganmälan som ställsi kommer alla nyinstallationer och byten aveldningsanordningar att komma till kännedom.Byggnadsnämnden har härigenom möjlighet att kontrollera att deuppfyller uppställda krav i fråga om utsläpp.Mot bakgrund härav anser regeringen att utredningens förslagom en ramlag för småskalig eldning med fasta bränslen inte ärnödvändig. Regeringen delar således den uppfattning som flera avremissinstanserna har framfört, nämligen att kontrollen avutsläppen från småskalig eldning med fasta bränslen kantillgodoses genom befintlig lagstiftning.Fortsatt förbättring av miljöprestandaNaturvårdsverket bör ges i uppdrag att tillsammans med NUTEKoch utarbeta nya föreskrifter med skärpta krav påutsläpp från pannor, kaminer och andra anordningar för småskaligeldning med fasta bränslen. bör också ges iuppdrag att överväga möjligheterna till funktionskontroll avanläggningarnas miljöprestanda.NUTEK bör utvärdera pågående forskning och utveckling rörandesmåskalig eldning med fasta bränslen.MotionernaEnligt motion Jo31 (s) bör ytterligare och mer långtgåendeåtgärder vidtas för att motverka hälso- och miljöeffekter avsmåskalig vedeldning. bör göra ett uttalande omvedeldningens hälsoeffekter. Generella krav på ackumulatorer börinföras i hälsoskyddsförordningen. Samtliga pannor och kaminerbör vara miljögodkända enligt statliga normer. Kommunerna måsteges rätt att förbjuda vedeldning i enskilda fall eller begränsaeldningsfrekvensen. Regeringen bör ge ett entydigtinformationsuppdrag till . Motion Jo35 (s) innehåller i huvudsakliknande synpunkter.I c-motionen Jo32 anförs att vedeldningen kan fortsätta attvara en viktig värmekälla för landets hushåll, som denegativa miljöeffekterna minskas. Landets kommuner bör aktivtarbeta för att stödja och underlätta långsiktiga miljövänligalösningar när det gäller vedpannor. Därmed kan en frivilligövergång till användning av vedpannor med ackumulatortankunderlättas. Regeringens förslag om ändring ihälsoskyddsförordningen kan leda till ett alltför kortsiktigtagerande, eftersom restriktionerna bara får vara tillfälliga.Motionärerna understryker att reglerna för vedeldning måste varalångsiktiga och tydliga för att bl.a. ge incitament tillinvesteringar (yrkande 3).I motion Jo33 (kds) yrkande 4 och Jo34 (v) yrkande 12 förordasett investeringsbidrag till ackumulatortankar m.m. Enligtv-motionen bör krav ställas på ackumulatortankar vid nybyggnadoch en nationell kampanj om vedeldning genomföras (yrkandena 11och 13).I motion Jo36 (mp) yrkas i denna del (yrkandena 7--14)följande: 7. att alla pannor i tätort som är nyare än 15 årskall ha ackumulatortank , 8. att pannor av samma ålderutanför tätort skall ha ackumulatortank , 9. atthälsoskyddslagen (alternativt hälsoskyddsförordningen)kompletteras med en paragraf som ger kommunen möjlighet attföreskriva att vattenkylda pannor ej får eldas så att pyreldninguppstår, 10. att kommunerna ges rätt att förbjuda vedeldning därbiobränslebaserad fjärrvärme är tekniskt och ekonomiskt möjligatt använda, 11. att bygglovsplikt införs inom detaljplaneratområde för installationer av nya vedanläggningar och ombyggnadav gamla anläggningar, 12. att kommunerna reglerar tillkommandevedeldning i kommunala energiplaner eller detaljplaner, 13. atticke miljögodkända pannor förbjuds inomtätbebyggda områden, 14. att obligatorisk funktionskontroll förvedeldade pannor införs den 1 januari 1996.Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens uppfattning att de nuvarandeutsläppen av kolväten från den småskaliga eldningen, särskiltvedeldning, är stora i förhållande till deras andel av dentotala bränsleanvändningen. Förutsatt att eldningen sker på ettsätt som minimerar utsläppen kan emellertid småskalig eldningmed ved och andra biobränslen bidra till att uppfylla målen förden svenska miljö- och klimatpolitiken.Av propositionen framgår att utsläppen från småskalig eldninghar negativa effekter för både miljö och hälsa. Som regeringenanför är det angeläget att vidta kostnadseffektiva åtgärder föratt minska de förhållandevis stora utsläppen från småskaligeldning med fasta bränslen. Det gäller bl.a. åtgärder för attkraftigt minska pyreldning. Installation av ackumulatortank ärett exempel på åtgärder som -- tillsammans med lämpligeldningsteknik -- leder till att utsläppen kan minskas avsevärt.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att regeringennyligen lagt fram förslag om investeringsbidrag tillinstallation av ackumulatortankar (prop. 1994/95:218).Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motionerna Jo33yrkande 4 och Jo34 yrkande 12. Utskottet avstyrker ävenmotionsförslagen om obligatorisk installation avackumulatortank, nämligen motionerna Jo31 yrkande 2, Jo34yrkande 11, Jo35 delvis och Jo36 yrkandena 7 och 8.När det gäller kommunernas möjlighet att reglera vedeldningdelar utskottet regeringens bedömning att generella förbud motvedeldning skulle utgöra ett alltför stort ingrepp för denenskilde. Regeringens överväganden utgör enligt utskottetsmening en lämplig avvägning mellan miljöintresset och de hänsynsom av rättssäkerhetsskäl bör tas till enskilda personer sominvesterat stora ekonomiska resurser i en miljögodkändanläggning. Det bör tilläggas att hälsoskyddslagen ger kommunenmöjlighet att vid svårartade störningar meddela förbud ienskilda fall. Härmed avstyrker utskottet motionerna Jo31yrkande 4, Jo35 delvis samt Jo36 yrkandena 9 och 10. Vidareavstyrks motion Jo36 yrkandena 12--14.Motion N435 yrkande 1 är delvis tillgodosedd med det aviseradeprövningssystemet som ger kommunerna ytterligare befogenheteratt reglera vedeldning. Yrkandet kan därför lämnas utan vidareåtgärd.Utskottet delar i huvudsak de synpunkter som framförs i motionJo32 yrkande 3. De regler som kommer att utfärdas angåendevedeldning m.m. bör således vara tydliga och ge möjlighet tillmer långsiktiga bedömningar för enskilda hushåll angåendeinvesteringar i t.ex. vedpannor med ackumulatortank. Detovannämnda förslaget om investeringsbidrag till installation avackumulatortankar bör kunna verka i samma riktning. Utskottetser ingen motsättning mellan regeringens och motionärernasöverväganden i denna fråga och föreslår att motionen lämnas utanvidare åtgärd såvitt avser yrkande 3.Utskottet erinrar om att beslutat om ett nytt systemför tillsyn och kontroll beträffande tekniska egenskapskrav påbyggnader och andra anläggningar. I en ny lag om tekniskaegenskapskrav på byggnadsverk, m.m. (1994:847) och tillhörandeförordning (1994:1215) finns närmare bestämmelser härom.Riksdagen har , i stor enighet, beslutat att lagen ochförordningen skall träda i kraft . Utskottetfinner inte anledning att föreslå att frångår dettabeslut innan den nya lagstiftningen ens hunnit träda i kraft.Det bör framhållas att den angivna lagstiftningen innefattarregler som möjliggör en teknisk egenskapsprövning som är väl iparitet med vad som skedde inom ramen för den tidigarebygglovsprövningen. Enligt bestämmelserna om tillsyn kanbyggnadsnämnden kräva intyg beträffande de utsläpp som eneldningsanordning i ett bostadshus avger. Genom det krav påbygganmälan som ställs i kommer, somregeringen anför, alla nyinstallationer och byten aveldningsanordningar att komma till kännedom.Byggnadsnämnden har härigenom möjlighet att kontrollera att deuppfyller uppställda krav i fråga om utsläpp. Mot bakgrund häravanser utskottet inte att det skulle leda till någon förbättringfrån kontrollsynpunkt att återgå till det gamla systemet medbygglovsprövning. Utskottet avstyrker motion Jo36 yrkande 11.Under rubriken förbättring av miljöprestanda anförregeringen att bör ges i uppdrag atttillsammans med och utarbeta nya föreskrifter medskärpta krav på utsläpp från pannor, kaminer och andraanordningar för småskalig eldning med fasta bränslen.Naturvårdsverket bör även överväga möjligheterna tillfunktionskontroll av anläggningarnas miljöprestanda. I likhetmed regeringen anser utskottet att det finns goda möjligheteratt ytterligare förbättra miljöprestanda för dessa anläggningar.Utskottet utgår från att motionsförslagen om miljögodkännande avpannor m.m. kan tillgodoses när det av regeringen aviseradearbetet slutförts och resulterat i preciserade krav påmiljöprestanda hos berörda anläggningar m.m. I enlighet härmedavstyrks motionerna Jo31 yrkande 3 och Jo35 delvis.Ansvaret för information om vedeldningens hälsorisker och omvedeldning över huvud taget är utpräglade myndighetsuppgifter.Regeringen framhåller att myndigheterna bör överväga behovet avsärskilda informationsinsatser. Utskottet förutsätter attsynpunkterna i motion Jo31 yrkandena 1 och 5, Jo34 yrkande 13och Jo35 (delvis) beaktas i det fortsatta arbetet inomNaturvårdsverket, , m.fl. myndigheter. Någotsärskilt riksdagsuttalande härom är ej nödvändigt.Åtgärder för att minska ammoniakavgången från jordbruketPropositionenOmrådet där åtgärder skall vidtas för att minskaammoniakavgången bör utökas till att omfatta hela samtSvealands slättbygder för att ytterligare reduktion avammoniakavgången skall kunna uppnås. Detta skulle innebära enambitionshöjning jämfört med dagens målområde som omfattarendast södra och västra bör införas på täckning av flytgödsel- och urinbehållareoch på att påfyllning bör ske vid behållarens botten i helaGötaland och i slättbygder.Krav på snabb nedmyllning av gödseln och krav på speciellspridningsteknik av flytgödsel bör införas i de fyra sydligastelänen för att åstadkomma en 25-procentig minskning avammoniakavgången i dessa län.Jordbruksverket bör få i uppdrag att utarbeta ett nyttåtgärdsprogram för att reducera ammoniakavgången i jordbruketmed 50 %.MotionernaI motion Jo33 (kds) yrkande 5 understryks att miljöprogrammetför jordbruket bör utnyttjas i arbetet för att minskaammoniakavgången från jordbruket.Liknande synpunkter framförs i motion Jo34 (v). Det är enligtmotionen viktigt att miljöstöden och reglerna kring jordbruket iSverige utformas så att utsläppen av kväveföreningar frånjordbruket minskar. Målsättningen bör vara att ammoniakutsläppenfrån jordbruket minskar i regioner därutsläppen av försurande utsläpp ligger nära den kritiskabelastningsgränsen. I de södra delarna av landet finns det ivissa regioner för många djur per areal för att man skall kunnafå kontroll över utsläppen. Miljöstöden till det konventionellajordbruket bör utforma så att antalet djur fördelas över landetoch så att utsläppen av försurande ämnen och näringsämnenminimeras. Ett effektivt sätt att minska utsläppen är att gåöver till en utvecklad ekologisk odling med skärpta krav.Jordbruksverket och bör tillsammans med KRAVutarbeta ett programförslag för detta (yrkandena 14--17).I motion Jo36 (mp) anförs att det är anmärkningsvärt att maninte vidtagit kraftfulla åtgärder för att minskaammoniakutsläppen i enlighet med beslut. Motionärernaanser det positivt att regeringen föreslår bl.a. krav på snabbnedmyllning av gödsel men anser att reglerna bör gälla helaGötaland och i slättbygder. Rådgivning och informationi syfte att minska ammoniakutsläppen måste prioriteras. Sverigebör tillsammans med och verka inom EU för enpolicy för minskade ammoniakutsläpp (yrkandena 15--17).Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens bedömning att det i ett förstaskede är angeläget att vidta de återstående åtgärder somJordbruksverket föreslagit för en 25-procentig reduktion avammoniakavgången. Området där åtgärder skall vidtas för attminska ammoniakavgången bör utvidgas till att omfatta helaGötaland samt slättbygder. Utskottet har ingeninvändning mot att krav införs på täckning av flytgödsel- ochurinbehållare och på att påfyllning bör ske vid behållarensbotten i hela och i slättbygder. Krav påsnabb nedmyllning av gödseln och krav på speciellspridningsteknik av flytgödsel bör införas i de fyra sydligastelänen för att åstadkomma en 25-procentig minskning avammoniakavgången i dessa län. Därmed avstyrks motion Jo36yrkande 15.I anslutning till yrkandena om begränsad djurtäthet m.m. inomjordbruket får utskottet anföra följande. Redan i nu gällandeförfattningar finns bestämmelser från miljöskyddssynpunkt sombegränsar antalet djur i vissa jordbruksföretag i förhållandetill den areal som är tillgänglig för spridning av stallgödsel.Reglerna grundas på 6 b § lagen (1979:425) om skötsel avjordbruksmark, och närmare bestämmelser finns i tillhörandeförordning (1979:426) samt i föreskrifter SJVFS1991:128. Föreskrifterna om djurtäthet innefattade ursprungligenen viss övergångstid men gäller nu fullt ut sedan den 1 januari1995 i hela landet för företag med mer än 10 djurenheter.Oberoende av om stöd utgår eller ej är således företagenskyldiga att begränsa sitt djurinnehav på det sättförfattningarna anger.När det gäller utformningen av miljöstöd m.m. får utskotteterinra om att t.ex. LFA-stödet innefattar begränsningar avantalet djur per ha medan t.ex. stödet för vall och betesareal inorra föreskriver ett visst lägsta antal djur per ha föratt mottagaren skall vara berättigad till bidrag. Detsammanhänger bl.a. med att stödformerna har olika syften. Det ärdärför inte lämpligt att så som föreslås i motion Jo34 yrkande14 ställa generella krav på en viss inriktning av de aktuellastödformerna. Kravet på ett visst lägsta antal djur per areal inorra tycks å andra sidan överensstämma med önskemålen imotion Jo34 yrkande 16 om fördelningen av djurinnehavet mellanolika delar av landet.Det bör också framhållas att regeringen enligt tidigareriksdagsbeslut arbetar på ett program för resurshushållandekonventionellt jordbruk. Enligt utskottets mening framstår detsom naturligt att stöd till åtgärder som minskarammoniakutsläppen kan innefattas i denna stödform. I övrigtanser utskottet att bör avvakta närmare uppgifter ominnehållet i miljöprogrammet och EG:s godkännande av detsammainnan ytterligare uttalanden görs i denna fråga.Frågor om stöd till ekologisk odling har utskottet nyligenbehandlat utförligt i betänkandet 1994/95:JoU13.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionernaJo33 yrkande 5 samt Jo34 yrkandena 14, 16 och 17 i den mån de ejtillgodosetts med vad utskottet anfört ovan.Enligt propositionen skall få i uppdrag attutarbeta ett nytt åtgärdsprogram för att reduceraammoniakavgången i jordbruket . Utskottet ser ingenavgörande skillnad i motiveringen till motion Jo34 yrkande 15och avstyrker motionen i denna del.Utskottet utgår från att den statliga rådgivningen ochinformationen till jordbruket innefattar åtgärder för att minskajordbrukets miljöpåverkan, t.ex. ammoniakutsläppen. Motion Jo36yrkande 16 avstyrks i den mån den ej kan anses tillgodosedd.Som framgår av propositionen ämnar inom ramen förEU-arbetet driva frågan om ammoniakbegränsande åtgärder inomjordbruket. Ytterligare uttalanden härom i enlighet med motionJo36 yrkande 17 framstår som överflödiga. Motionen avstyrks idenna del.Åtgärder för slutlig avveckling av ozonnedbrytande ämnen, m.m.PropositionenEn fullständig avveckling av användningen och hanteringen avämnen som angriper det stratosfäriska ozonskiktet bör reglerasgenom en ny förordning som ersätter förordningen (1988:716) omklorfluorkarboner (CFC) och halon m.m.Påfyllning av befintliga kyl-, värme- och klimatanläggningarmed CFC bör förbjudas och sådana anläggningarbör upphöra att användas yrkesmässigt från år2000.Installation av nya kyl-, värme- och klimatanläggningar medHCFC bör upphöra och påfyllning avHCFC i befintliga anläggningar bör upphöra senast den 1 januari2002.Efter utgången av bör endast en mindre användning avmetylbromid vara tillåten. Senast vid utgången av böranvändningen av metylbromid ha upphört helt. Förbud motsaluhållande och överlåtelse av HBFC och koltetraklorid börgälla från den 1 januari 1996.Utsläppen av HFC- och FC-föreningar liksom övriganärbesläktade gaser bör begränsas till att motsvarahögst av koldioxidutsläpp , räknat somkoldioxidekvivalenter.Sverige bör verka för att få till stånd nya internationellaavtal om begränsningar av HFC och andra närbesläktadeväxthusgaser.MotionernaI följdmotioner och motioner från allmännamotionstiden yrkas ytterligare åtgärder mot ozonnedbrytandeämnen. Enligt motion Jo645 yrkande 2 bör HCFC avvecklasomgående. I motion Jo687 yrkas ytterligare skärpning avMontrealprotokollet, förbud mot CFC från ochmot HCFC från (yrkandena 24--26). I motionJo36 yrkas att HCFC ej får tillåtas ersätta CFC, att allaozonnedbrytare skall vara avvecklade , att enmiljöskatt införs på HCFC, att i internationellasammanhang verkar för en total uppslutning kring 1992 årsändring av Montrealprotokollet och verkar för en snabbareavveckling av ozonnedbrytarna inom Montrealprotokollet samt attSverige inom EU verkar för ozonregler på minst samma nivå somden svenska (yrkandena 18--23).I kds-motionen Jo33 förordas ett kraftfullt begränsningsarbeteför HFC, FC och svavelhexafluorid och att agerar iVärldsbankens ozonfond för ozonfri teknik (yrkandena 6 och 7).Utskottets övervägandenUtskottet erinrar om att de benämningar (förkortningar) påozonnedbrytande ämnen som används i propositionen i huvudsak ärsamlingsnamn för olika ämnen eller blandningar av ämnen medsnarlik sammansättning.Med CFC avses fullständigt halogenerade klorfluorkarboner. Detenda tillåtna användningsområdet är som arbetsmedium ikyl-, värme och andra klimatanläggningar. Det finns även vissaundantag för bl.a. laboratorieanvändning.Med HCFC avses ofullständigt halogenerade klorfluorkarboner.Ämnet har använts som övergångskemikalie för områden där CFCtidigare använts. Det har klart lägre ozonnedbrytande potentialmen är ändå skadligt och regleras i Montrealprotokollet.Med HBFC avses ofullständigt halogenerade bromfluorkarboner.De liknar HCFC med den skillnaden att brom ersätter klor. Bromär en aggressiv ozonnedbrytare. Ämnet används bl.a. somersättare för halon vid brandsläckning. Användningen i Sverigeär mycket obetydlig.Med HFC avses ofullständigt halogenerade fluorkarboner. Det ärett klimatpåverkande ämne med många tillämpningar som ersättningför ozonnedbrytande ämnen, bl.a. vid brandsläckning, somköldmedium, drivgas och skumblåsmedel m.m.Med FC avses fullständigt halogenerade fluorkarboner. Det ärett klimatpåverkande ämne med mycket lång livslängd iatmosfären. Det används bl.a. för isolering och somlösningsmedel.Med SF6 avses svavelhexafluorid. Det är ett klimatpåverkandeämne med mycket lång livstid och hög växthuseffekt.Utskottet vill vidare framhålla att det i och ivärlden i övrigt finns en utbredd insikt om att deozonnedbrytande ämnena måste avvecklas på grund av dessa ämnensallvarliga effekter på hälsa och miljö.