bet · GJ01AU2 · 1995-11-09 00:00:00 — Ändringar i arbetsmiljölagen, m.m. 1995/96AU2SammanfattningUtskottet tillstyrker i betänkandet regeringens förslag i proposition1995/96:79 Minderåriga i arbetslivet - skyddsregler vid arbete i arbetsgi-varens hushåll. har genom internationella åtaganden förbundit sigatt införa regler om lägsta ålder då barn får utföra arbete. Sådana minimi-regler har saknats för arbete som utförts i arbetsgivarens hushåll.Propositionen innebär att fr.o.m. skall bestämmelsernai arbetsmiljölagen (1977:1160) vara tillämpliga när den som är under 18 årutför arbete i arbetsgivarens hushåll.Utskottet behandlar i betänkandet vidare ett drygt tiotal motionsyrkanden iolika arbetsmiljöfrågor från den allmänna motionstiden . Samtligayrkanden avslås.Reservationer har avgetts av representanter för Moderata samlingspartiet,och de gröna. I proposition 1995/96:79 föreslår regeringen (Arbetsmarknadsdepartemen-tet) att antar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160),2. lag om ändring i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete.Lagsförslagen återfinns som bilaga till detta betänkande. Motion väckt med anledning av proposition 1995/96:791995/96:A1 av Per m.fl. (m) vari yrkas1. att avslår regeringens proposition 1995/96:79 i enlighetmed vad som anförts i motionen,2. att beslutar att genomföra de förslag till ändringar i lag-stiftningen som återfinns i departementspromemorian Minderåriga i ar-betslivet i enlighet med vad som anförts i motionen.Motioner från allmänna motionstiden 19951994/95:A204 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att verkaför ett bibehållande av den regionala skyddsombudsverksamheten.1994/95:A210 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna att en sänkningav arbetstiden är nödvändig för att minska psykisk ohälsa och därigenomspara utgifter för statskassan i form av minskad sjukskrivningstid,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ensamarbete,3. att som sin mening ger regeringen till känna att det inompersonalvården på arbetsplatser finns resurser för att upptäcka och avvärjamobbning.1994/95:A213 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att beslutar om sådan ändring i arbetsmiljölagen att nya ar-betsmoment som innebär risk för skador inte får sättas i gång, utan att det istället utarbetas säkrare arbetsmoment.1994/95:A214 av m.fl. (mp) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enutredning om behovet av bullerfria miljöer i samhället.1994/95:A216 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att gränsvärden för kemiska ämnen bör sättas så lågt att skade-verkningar på inte uppstår,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ansvar för arbetsgivaren för skadeverkningar av kemiska äm-nen i produktionen,5. att som sin mening ger regeringen till känna att skyddsom-bud skall ges rätt att stoppa produktionen, när ett ämne ingår i produktio-nen utan att vara innehållsdeklarerat.1994/95:A217 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till ändring i arbetsmiljöla-gen enligt vad i motionen anförts om ansvaret för arbetsmiljöarbetet,5. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av ar-betsmiljölagen att arbetsgivaren får ett ansvar att ställa resurser till förfo-gande för arbetsmiljöarbetet.1994/95:A239 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enklare reglerför mindre skolbespisningar.1994/95:A287 av m.fl. (v) vari yrkas23. att i enlighet med vad i motionen anförts hos regeringenbegär förslag till lag som förbjuder arbetsgivare att använda drogtester.1994/95:Jo664 av m.fl. (v) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att öka inflytandet i miljöarbetet för anställda. InledningUtskottet har behandlat arbetsmiljöfrågor i sitt arbetslivsbe-tänkande (bet. 1994/95:AU12, rskr. Därvid berörde utskottet inled-ningsvis den allmänna utvecklingen på området med utgångspunkt i vadsom anfördes budgetproposition och i en partimotion frånVänsterpartiet. Utskottet diskuterade vidare frågan om en reglering avföretagshälsovården.Utskottet har vidare i betänkande 1994/95:AU9 (AU18, rskr. 403) förut-om anslagen till bl.a. tillstyrkt genomförandet av enomorganisation av arbetsmiljöforskningen. En ny forskningsutförandemyndighet, , samt en ny medelsbeviljande myndighethar bildats.Utskottet tog också (bet. 1994/95:AU9, rskr. 336 och bet.AU15, rskr. 398, 399) ställning till att överföra Arbetslivsfondens återstå-ende medel, totalt ca , till statsbudgetens inkomsttitelför finansiering av arbetsmarknadspolitiska satsningar. Utskottet berördedärvid ett antal motioner om kunskapsspridning i arbetslivet.När det gäller arbetsmiljölagen (1977:1160) (AML) beslutade riksdagenom betydande ändringar samt ytterligare ändringar hösten1992, de senare betingade av åtaganden enligt (A 1991:3) avslutade sitt arbete i september1993 och avlämnade betänkandet (SOU 1993:81) Översyn av arbetsmiljö-lagen. beslutade på grundval av detta översynsarbete undervåren 1994 om ändringar i AML:s grundläggande bestämmelser för atttydliggöra lagens syfte. Ändringen klargjorde den intresseavvägning som ivissa fall skall ske mellan arbetsmiljön och arbetets natur.Genom lagändringen preciserades vidare samordningsansvaret på ge-mensamma arbetsställen, ett särskilt skyddsansvar infördes för den somhyr in arbetskraft, och ett direkt skyddsansvar infördes för den som råderöver ett arbetsställe i förhållande till dem som arbetar där utan att varaanställda av honom. Skyddsombuds tillträdesrätt till arbetsställe vidgades.Med anledning av infördes genom lagförslaget vidare kom-pletterande tvångsmedel riktade mot leverantörer, och slutligen infördespåföljden sanktionsavgift för brott mot vissa föreskrifter i lagen.Den skyldighet att tillämpa EG-rätten som följer av och EU-medlemskapet föranledde slutligen att beslutaom en ändrad instansordning för överklagande av vissa beslut enligt AML.Arbetarskyddsstyrelsens beslut i ärenden om skyddsansvar mot tillverkare,importörer och leverantörer av tekniska anordningar och farliga ämnenskall således i fortsättningen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol istället för som hos regeringen.När det gäller pågående utredningsarbete på området kan nämnas attfrågor om medicinska kontroller i arbetslivet bereds av ensärskild utredning (A 1994:5). Uppdraget skall redovisas nästa år.I den följande framställningen behandlar utskottet först proposition1995/96:79 Minderåriga i arbetslivet - skyddsregler vid arbete i arbetsgi-varens hushåll. Utskottet tar därefter upp ett drygt tiotal motionsyrkandenom arbetsmiljön från den allmänna motionstiden 1995.Proposition 1995/96:79I den svenska lagstiftningen finns regler om lägsta ålder då barn får utföraarbete i 5 kap. AML. Dessa bestämmelser omfattar dock inte arbete somutförs i arbetsgivarens hushåll, utan regler om bl.a. arbetstid och skyddmot ohälsa i sådant arbete finns i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. ihusligt arbete. Den lagen saknar dock bestämmelser om minimiålder förtillträde till arbete.Enligt 5 kap. AML får en minderårig inte som arbetstagare anlitas tilleller utföra arbete före det kalenderår under vilket han eller hon fyller 16 åroch inte heller innan han eller hon fullgjort sin skolplikt. En minderårigsom har fyllt får dock anlitas till eller utföra lätt arbete av sådant slsom inte är skadligt för den minderåriges hälsa, utveckling eller skolgång.Barn som inte fyllt får anlitas endast till mycket lätt arbete av sådantslag att betydande tillämpningssvårigheter skulle uppstå om inte undantagmeddelades.Arbetarskyddsstyrelsen har med stöd av bemyndigande i AML genomAFS 1990:19 meddelat föreskrifter om bl.a. arbetstid och ledighet förminderåriga som anlitas till arbete och om vilka slags arbeten som är tillåt-na för barn . Vidare finns särskilda bestämmelser för vissariskfyllda arbeten. kan medge undantag från vissa avföreskrifterna, om det finns särskilda skäl.Sverige har genom internationella åtaganden förbundit sig att införaregler om lägsta ålder då barn får utföra arbete. De åtaganden det rör sigom är: , sociala stadga, konven-tion nr 138 och /33. De svenska reglerna överens-stämmer med ett undantag med de nämnda åtagandena. Undantaget gälleravsaknaden av regler om minimiålder för tillträde till arbete som utförs iarbetsgivarens hushåll.Enligt proposition 1995/96:79 har den nämnda bristfälligheten i lag-stiftningen knappast inneburit att barn och ungdomar i har åtnjutitett sämre skydd än i andra länder. Avsaknaden av regler på nämnda områ-de har berott på att det rent praktiskt inte funnits behov av regler om mi-nimiålder för arbete i arbetsgivarens hushåll, eftersom sådana anställningarnästan aldrig förekommer. I propositionen sägs vidare att, trots att en lag-stiftning kan förefalla onödig, den nu föreslagna regleringen av frågan börgenomföras med hänsyn till de internationella åtaganden gjort.I propositionen 1995/96:79 föreslås att med verkan från den 1 januari1996 AML i sin helhet skall vara tillämplig även när minderåriga utförarbete i arbetsgivarens hushåll. Enligt lagens tidigare lydelse var allt sådantarbete undantaget från tillämpningen. I fortsättningen gäller detta undantagendast om arbetet utförs av personer . Är arbetstagaren under 18år skall AML gälla också vid arbete av detta slag. Förslaget innebär bl.a.att reglerna om minderårigas arbetstid och vilotid, som finns i lagenom arbetstid m.m. i husligt arbete, ersätts av föreskrifter som regeringeneller Arbetarskyddsstyrelsen meddelar med stöd av bemyndigande i 5 kap.AML. Lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete kommer också i fortsätt-ningen att vara tillämplig på minderåriga i frågor om bl.a. anställningsavta-lets ingående och upphörande samt skadestånd.I departementspromemorian Minderåriga i arbetslivet som låg till grundför propositionen föreslogs att endast reglerna i 5 kap. AML samt vissaandra bestämmelser om tillsyn, påföljder m.m. i lagen skulle vara tillämp-liga när minderåriga utför arbete i arbetsgivarens hushåll. Flertalet remiss-instanser hade inget att erinra mot eller tillstyrkte förslaget. Arbe-tarskyddsstyrelsen och förordade att AML i sin helhetskulle vara tillämplig vid sådant nu aktuellt arbete.Motion väckt med anledning av proposition 1995/96:79I den moderata kommittémotionen 1995/96:A1 av Per m.fl. yrkasavslag på propositionen (yrk. 1).Enligt motionen (yrk. 2) bör besluta att genomföra de änd-ringar i lagstiftningen som föreslagits i departementspromemorian Minder-åriga i arbetslivet, dvs. att endast 5 kap. samt vissa delar av 7 kap. omtillsyn och påföljder i AML blir tillämpliga på minderåriga som arbetar iarbetsgivarens hushåll.Motionärerna framhåller bl.a. att promemorians förslag räcker för attuppfylla syftet med lagändringen, nämligen att uppfylla landets internatio-nella åtaganden. Regeringens förslag innebär att man utöver de nödvändi-ga minimireglerna också genomför en långtgående reglering av andraförhållanden utan att utreda konsekvenserna. Man kan enligt motionärernaanta att resultatet blir att arbetsgivare inte kommer att anställa personerunder i sitt hushåll och att ungdomar i den åldern härigenom ute-stängs från sådant arbete.Utskottets övervägandenUtskottet delar regeringens uppfattning att det är otillfredsställande attSverige inte helt uppfyller gjorda internationella åtaganden och att reglerom minimiålder nu bör föras in i den svenska lagstiftningen också förarbete som utförs i arbetsgivarens hushåll.I valet mellan att som regeringen föreslagit låta minderåriga i arbetsgiva-rens hushåll omfattas av hela AML resp. att endast vissa delar av lagen blirtillämpliga, anser utskottet att betydande skyddsaspekter talar för denförstnämnda lösningen. Genom att hela AML blir tillämplig kommer min-deråriga arbetstagare i arbetsgivarens hushåll att omfattas av ett heltäckan-de skydd vad gäller såväl minimiålder, arbetstid och vilotid m.m. somövriga arbetsmiljöfrågor. Utskottet anser att det är svårt att motivera varfören rad väsentliga bestämmelser i inte skulle gälla minderåriga ihusligt arbete vilket skulle bli fallet om endast lagens 5 kap. och vissaandra bestämmelser i lagens 7 och 8 kap. skulle bli tillämpliga. Här kansom exempel nämnas de grundläggande bestämmelserna om arbetsmiljön i2 och 3 kap. Det rör föreskrifterna om t. ex. arbetsmiljöns beskaffenhetoch arbetsgivarens skyddsansvar. Ett annat exempel är bestämmelserna omskyddsombud i 6 kap. Regionala skyddsombud kan således utses även förarbetsställen med bara en arbetstagare. Utskottet anser det angeläget attäven minderåriga i husligt arbete kan få det stöd som ett skyddsombudinnebär.Utskottet bedömer att motionärernas farhågor om att propositionens för-slag går för långt och att arbetstillfällen går förlorade på grund av allt förbetungande arbetsmiljöregler är ogrundade. Det ligger i AML:s karaktär avramlag att många bestämmelser inte kan tillämpas på alla arbeten, allaarbetstagare eller alla ansvarssubjekt. Vissa bestämmelser kommer såledesinte att vara relevanta för minderåriga i husligt arbete varför man heltenkelt kommer att kunna bortse från dem. Det är ytterst tillsynsmyndighe-ternas sak att avgöra var gränsen skall dras. Utskottet utgår från att myn-digheterna kommer att finna en lämplig nivå när lagens krav skall tilläm-pas i ett enskilt hem. Anställningar i arbetsgivarens hushåll är ovan-liga. Man kan på goda grunder anta att viljan att anställa arbetstagare i sitthushåll styrs av andra överväganden än vilka arbetsmiljöregler som gällerför arbetet.Utskottet anser att bör bifalla propositionen och avstyrker bifalltill motionen.Motioner från allmänna motionstiden 1995Ökat inflytande för de anställdaVänsterpartiet vill i motion Jo664 (yrk. 2) om miljöpolitiken ha ett tillkän-nagivande om ökat inflytande för de anställda när det gäller såväl deninre som yttre miljön. Sambandet mellan den inre arbetsmiljön och denyttre miljön är uppenbart, framhålls i motionen. De ämnen och processersom ger upphov till arbetsmiljöproblem orsakar också till stor del problemi den yttre miljön. Den omfattande kunskapen och erfarenheten hos an-ställda och det lokala facket måste tas till vara i miljöarbetet. Den rätt attstoppa farligt arbete som enligt nuvarande regler tillkommer skyddsombu-det bör ligga på det lokala facket som sedan delegerar den till skyddsom-budet. Effektivare sanktioner måste enligt motionärerna skapas mot denarbetsgivare som inte vidtar åtgärder mot missförhållanden som har lett tillatt arbetet har stoppats. Stridsåtgärder bör få vidtas. Dessutom bör enligtmotionen stoppningsrätt för fackföreningen införas i lag även när detgäller den yttre miljön.Utskottet har behandlat motsvarande yrkande från dels iseptember 1993 i det av godkända betänkandet 1993/94:AU2,dels i det likaledes godkända betänkandet 1993/94:AU15. Vidbåda dessa tillfällen har utskottet motsatt sig att AML:s stoppningsrättutvidgas eller att fackliga sanktionsmöjligheter införs i enlighet med vadmotionärerna angivit. Utskottet vidhåller detta ställningstagande och av-styrker bifall till motion Jo664 i denna del.Ansvaret för arbetsmiljöarbetetHans Andersson m.fl. (v) efterlyser i motion A217 Företagshälsovård m.m.en ändring i AML som tydliggör arbetsgivarens ansvar för arbetsmiljöar-betet (yrk. Motionärerna konstaterar att redan i maj 1993reducerade statsbidragen till företagshälsovården och att det nu kommer anpå parterna att göra upp om hur arbetsmiljön och rehabiliteringen skallskötas. Arbetsgivarna har ofta delegerat ansvaret för arbetsmiljöarbetet tillföretagens skyddskommittéer. Det har enligt motionen härigenom uppståtten oklarhet i inriktningen. Målsättningen bör vara en verksamhet med klarinriktning och organisation. När avtal inte kan träffas mellan parterna börsamhället tillhandahålla kompletterande lagstiftning.I samma motion (yrk. 5) framhålls att AML också måste kompletterasmed en skyldighet för arbetsgivaren att ställa resurser till förfogande förarbetsmiljöarbetet.Utskottet hade frågan om införande av en obligatorisk företagshälsovårduppe till diskussion med anledning av motionsyrkanden så sent som i mars1995 i det av godkända arbetslivsbetänkandet 1994/95:AU12.Utskottet redovisade därvid den ståndpunkt som varit vägledande de senas-te åren, nämligen att statsmakterna borde avvakta möjligheterna att få tillstånd en mer allmän avtalsreglering av företagshälsovården. Först om detvisar sig omöjligt att lösa frågan den vägen borde andra möjligheter över-vägas. Utskottet hänvisade vidare till det arbete som bedrivs inom rege-ringskansliet för att utröna hur en bra företagshälsovård skall kunna upp-rätthållas.Utskottet har inhämtat uppgifter om vilka avtal som finnspå arbetsmarknaden om företagshälsovård. Enligt en kartläggning i sep-tember 1995 utförd vid avdelningen för medicinska och sociala frågor vidArbetarskyddsstyrelsen finns beträffande den statliga sektorn, kraftverks-området och byggbranschen avtal med tydliga krav på att företagshälso-vård skall finnas som resurs tillgänglig för alla arbetstagare. Det finnshärutöver på en rad områden avtal om företagshälsovård av allmän karak-tär. Det gäller kommuner och landsting, grafiska branschen, massa- ochpappersindustrin, trä- och sågverksindustrin, försäkringsbranschen, stål-och metallindustrin och handeln. Fyra av avtalen har tillkommit under år1995.Utskottet ser det som en positiv utveckling att avtal träffas om företags-hälsovård inom allt fler branscher. Utskottet utgår från att regeringen nogaföljer den fortsatta utvecklingen och om det bedöms nödvändigt återkom-mer till i frågan. Därmed avstyrker utskottet bifall till motionA217 i ifrågavarande delar.Regionala skyddsombudAnn-Kristine () påtalar i motion A204 de regionala skyddsom-budens förtjänster för det lokala skyddsarbetet i främst småföretag. Verk-samheten har stor betydelse när det gäller t. ex. arbetsmiljörådgivning ellerrehabiliteringsutredningar och arbetsanpassning. Enligt motionären börriksdagen verka för att bibehålla den regionala skyddsombudsverksamhe-ten.Utskottet konstaterar att AML för små arbetsställen har bestämmelser sominnebär att på arbetsplatser som saknar skyddskommitté kan en fackligavdelning utse skyddsombud som inte är anställda på arbetsstället, s.k.regionala skyddsombud.Tidigare gällde att bidrag till kostnaderna för de regionala skyddsombu-dens verksamhet utgick ur den arbetsgivaravgift, arbetarskyddsavgiften,som till viss del fördes direkt till Arbetsmiljöfonden. Från fonden ställdesmedel till förfogande för bidrag till fackliga organisationer som utsettregionala skyddsombud.Riksdagen har reformerat Arbetsmiljöfondens verksamhet. Se-dan har de verksamhetsutförande delarna av Arbetsmiljö-fonden, och , samor-ganiserats i en ny myndighet, . Arbetsmiljöfondensmedelsbeviljande funktion har övergått i ett fristående forsknings- ochutvecklingsråd, . De nya myndigheterna fi-nansieras helt över budgeten. Från nämnda tidpunkt förs således arbe-tarskyddsavgiften i sin helhet till staten för finansiering av de nämndamyndigheterna samt Arbetarskyddsverket.I samband med det nämnda lagstiftningsarbetet tog utskottet upp fråganom stödet till de regionala skyddsombuden. I det av godkändabetänkandet /95:AU9 Ny myndighetsorganisation inom arbetslivsom-rådet m.m. underströk utskottet vikten av att de nybildade myndigheternaskulle stödja utbildningsinsatser och annan arbetsmiljöverksamhet ute påarbetsplatserna, bl.a. verksamheten med regionala skyddsombud. Rege-ringen har enligt statsliggaren 1995/96 X/A medgett attav beviljade anslag avsätta högst till verksamheten medregionala skyddsombud.Utskottet hyser således för sin del inte den oro som motionären synes geuttryck för när det gäller de regionala skyddsombudens framtida ställning.Verksamheten med regionala skyddsombud är som sådan, som ovan fram-hållits, lagreglerad, och såvitt utskottet känner till förbereds ingen lagänd-ring på området. Dessutom bör verksamheten kunna påräkna finansielltstöd i enlighet med uttalande. Mot den nu redovisade bakgrun-den finner utskottet att det inte är påkallat med något initiativ från riksda-gens sida i frågan. Utskottet avstyrker därmed bifall till motion A204.Fysiska hälsoriskerBarbro m. fl. (mp) erinrar i motion A213 om att fysiska hälso-risker i arbetsmiljön möts med fler och bättre skydd. Bra skyddsut-rustning invaggar ofta användaren i så stor säkerhet att större risker ännödvändigt tas vid olika arbetsmoment. I stället för att införa fler ochbättre skydd bör en strävan vara att de arbetsmoment som innehåller riskerför skadeverkningar blir föremål för omprövning och elimineras ellerändras. Motionärerna vill således bryta utvecklingen och i AML införa enskyldighet att ompröva och eliminera riskfyllda arbetsmoment och attutarbeta säkrare arbetsmetoder (yrk. 2).Utskottet kan dela motionärernas oro över en utveckling som innebär attarbetsgivaren underlåter att vidta miljöförbättrande åtgärder med hänvis-ning till att han tillhandahåller skyddsutrustning. Utskottet vill emellertidbetona att ett sådant beteende strider mot AML. Lagens innebörd är heltklar på den punkten. En arbetsplats skall således i princip utformas på ettsådant sätt att skyddsutrustning inte behöver användas. En arbetsgivarekan inte låta bli att göra arbetsmiljöförbättringar med hänvisning till atthan tillhandahåller skyddsutrustning. Först när ett betryggande skydd intekan beredas på annat sätt skall skyddsutrustning användas. Endast närförhållandena i speciella fall är sådana att det inte är rimligt att kräva andråtgärder för att begränsa riskerna får skyddsutrustning bli ett förstahands-alternativ. Av vad utskottet nu anfört framgår att det lagliga instrumentsom motionärerna efterlyser redan finns. Det frågan gäller är således efter-levnaden av gällande bestämmelser. Detta är i första hand en fråga förYrkesinspektionen och Arbetarskyddsstyrelsen att övervaka. Utskottetavstyrker med det anförda bifall till motion A213 i denna del.Barbro m. fl. (mp) påtalar i motion A214 behovet av buller-fria miljöer i samhället och framför allt på arbetsplatserna. Motionärernaanser att en utredning som klarlägger behovet av sådana miljöer skullekunna medverka till att skapa utrymmen där buller och bakgrundsljudminimeras.Utskottet vill framhålla att innebär att förhållandenapå arbetsplatsen måste ordnas så att arbetstagare inte utsätts för risk förhörselskada. Ljudnivåerna på arbetsplatserna skall vidare i möjligaste månhållas så låga att de inte heller leder till trötthet, irritation och andra besArbetarskyddsstyrelsen har vidare utfärdat föreskrifter om tillåtna expone-ringsvärden och allmänna råd när det gäller buller (AFS 1992:10). Enligtdessa föreskrifter skall arbetet planeras och bedrivas så att bullerexpone-ringen för dem som sysselsätts i verksamheten reduceras till lägsta prak-tiskt möjliga nivå med hänsyn till den tekniska utvecklingen och möjlighe-terna att begränsa bullret. Vidare anges i föreskrifterna bl.a. det expone-ringsvärde för buller över vilket åtgärder måste vidtas för att minska expo-neringen. Detta värde uttryckt som ekvivalent ljudnivå under en åttatim-mars arbetsdag är bestämt till 85 dBA.Behovet av åtgärder mot buller har varit känt . Riksdagenuttalade att en samlad handlingsplan mot buller skyndsamtborde föreläggas (bet. 1990/91:JoU17, rskr. Året därpåförnyade sitt uttalande och förklarade att en bred analys och ettåtgärdsprogram beträffande buller i arbets-, boende- och fritidsmiljöerskulle tas fram (bet. 1990/91:JoU30, rskr. 338).Regeringen tillsatte en särskild utredare för att utarbetaen sådan handlingsplan som begärt. Enligt direktiven (dir. 1992:20) skulle utredaren med ledning bl.a. av det kartläggningsarbete somutförts vid en rad verk, institutioner och kommuner beskriva miljösituatio-nen vad gällde buller och störningsgrad.