bet · GI01LU32 · 1995-05-30 00:00:00 — Vidare förutsätter utskottet att det isamband med denna genomgång också görs en bedömning av om enviss verksamhet har avsedd effekt och om effekten står i rimligproportion till kostnaderna. I övrigt utgår utskottet från attregeringen, såsom , i samband med den årligenåterkommande budgetprocessen prövar om en viss verksamhet ellerverksamhetsgren är ändamålsenlig.Inte heller finns enligt utskottets mening skäl att förordabifall till yrkande 10 i motion L701. Enligt utskottets meningär det givet att följer de politiska riktlinjersom regeringen och fastställer.Utskottet avstyrker bifall till motionerna L701 yrkandena 3, 4och 10, L47 yrkandena 9--11 och A807 yrkande 8.I tre motioner tas upp frågor som berör Konsumentverketsarbetsuppgifter.Agne m.fl. (c) anser i motion L711 att Konsumentverketbör ägna ökad uppmärksamhet åt reklamgranskning i etermedia.Detta bör, enligt motionärernas mening, som sin meningge regeringen till känna (yrkande 11).Ulla-Britt () anser i motion K409 attmarknadsföring av s.k. rollspel borde vara förenad medskyldighet att ge särskild konsumentupplysning. I motionen yrkastillkännagivande därom (yrkande 3).I motion L714 anför m.fl. (mp) att leksakerssäkerhet blivit sämre i och med EU-medlemskap.Motionärerna kritiserar det genom EU-medlemskapet infördasystemet med CE-märkning. I motionen anförs vidare att detföreligger ett behov av entydiga regler för märkning av leksakermed varningstexter så att dessa finns på lättförståelig svenska.Enligt motionärernas mening bör också marknadskontrollen byggasut (yrkandena 1 och 4).Med anledning av motion L711 vill utskottet erinra om attriksdagen tidigare i vår beslutat en ny marknadsföringslag, somskall träda i kraft (prop. 1994/95:123, bet.LU16, rskr. Den nya lagen innefattar bl.a. ett helt nyttoch effektivare sanktionssystem. Exempelvis införs särskildaregler med konkreta förbud mot och krav på vissamarknadsföringsåtgärder. Överträdelser av de särskilda reglernakan medföra att en näringsidkare ådöms en särskildmarknadsstörningsavgift. Den nya marknadsföringslagen skalltillämpas också på sådana televisionssändningar som omfattas avlagen (1992:1356) om satellitsändningar av televisionsprogramtill allmänheten och som kan tas emot endast i något annat landsom är bundet av avtalet om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (). I mål om marknadsstörningsavgifthar KO primär talerätt. Vidare har en enskild näringsidkare somberörs av överträdelsen och en sammanslutning av näringsidkarerätt att föra talan. Utskottet utgår från att den nyamarknadsföringslagen kommer att bli ett effektivt instrument isyfte att beivra otillbörlig marknadsföring. Det kan inte hellerbortses från den preventiva effekt den nya lagstiftningen kan hapå marknadsföringsområdet.När det gäller bevakning av reklam ietermedia vill utskottet hänvisa till verkets årsredovisning /94. Av redovisningen framgår att verket förraåret gjort en koncentrerad bevakning av TV-reklamen. Insatsernahar lett till att flera annonsörer ändrat sinmarknadsföring. Vidare har talan i väckts itvå fall. Utskottet förutsätter att , om behovföreligger, fortsätter sin bevakning och med stöd av den nyamarknadsföringslagen vidtar de åtgärder som förhållandena börföranleda.I den mån några särskilda åtgärder är påkallade som gällermarknadsföring av rollspel utgår utskottet från attKonsumentverket tar erforderliga initiativ. I sammanhanget kanpåpekas att det av artikel 13 i Internationella Handelskammarensgrundregler för reklam framgår att reklam som riktas till ellerär ägnad att påverka barn eller ungdom inte får innehållaframställning i ord eller bild som kan medföra bl.a. fysiskaskadeverkningar.Också med anledning av vad som anförs i motion L714 villutskottet hänvisa till senaste årsredovisning.Av redovisningen framgår att verket under det förra budgetåretpå eget initiativ kontrollerat 45 CE-märkta leksaker iförhållande till gällande standarder för leksakers säkerhet.Verket har därvid konstaterat tydliga brister i efterlevnaden.Med anledning därav har kontaktat branschen föratt få till stånd egenåtgärder. I avvaktan på att resultatet avdessa kontakter redovisats anser utskottet att några åtgärderfrån sida inte är påkallade. Av Konsumentverketsanslagsframställning för /96 framgår att verketockså kommande budgetår kommer att ge frågor som gällermarknadskontroll stor uppmärksamhet.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaL711 yrkande 11, L714 yrkandena 1 och 4 samt K409 yrkande 3.De övergripande mål som gäller för i dagär nära kopplade till de konsumentpolitiska målen somfastställdes riksdagsbeslut. Verket har till uppgiftatt stödja hushållen i deras strävan att effektivt utnyttja sinaresurser samt att stärka konsumenternas ställning på marknaden.I samband med behandlingen av anslaget till /96 tidigare i vår beslutade att denuvarande verksamhetsmålen skall gälla tills vidare i avvaktanpå förevarande proposition (bet. 1994/95:LU19, rskr. 222)I propositionen föreslår regeringen att de övergripande målenför verksamhet anpassas till de nya nationellamålen för konsumentpolitiken. Förslaget innebär att detövergripande målet för verkets verksamhet skall vara att ge hushållen goda möjligheter att utnyttja sinaekonomiska och andra resurser effektivt, att ge konsumenterna en stark ställning på marknaden, att skydda konsumenternas hälsa och säkerhet, och att medverka till en utveckling av sådana konsumtions- ochproduktionsmönster, som minskar påfrestningarna på miljön ochbidrar till en långsiktigt hållbar utveckling.Med utgångspunkt i det övergripande målet för sin verksamhetskall särskilt prioritera åtgärder som avserhushållens baskonsumtion, stöd till konsumentgrupper som ärekonomiskt eller socialt utsatta eller av andra skäl harsärskilda behov och främjande av konsumentintressena i detinternationella samarbetet.Utskottet har ingen erinran mot regeringens förslag i dessadelar.Konsumentombudsmannen ()I motion L701 tar m.fl. (m) upp en fråga somgäller KO:s framtida verksamhet. Motionärerna anser att KO börges en självständigare ställning gentemot Konsumentverket.Motionärerna pekar på att KO i sin funktion som åklagare vidMarknadsdomstolen kan åberopa regler som han själv, i sinegenskap av generaldirektör för verket, har utarbetat. Enligtmotionärernas mening kan det ifrågasättas om en sådan ordning ärhelt förenlig med grundläggande rättsstatliga principer, enligtvilka medborgarna skall garanteras opartiskhet i rättsligaförfaranden. Frågan om KO:s framtida ställning bör därför enligtmotionärernas mening bli föremål för utredning. I motionen yrkastillkännagivande härom (yrkande 5).Utskottet vill erinra om att isitt betänkande (SOU 1994:14) Konsumentpolitik i en ny tidbehandlat den fråga som motionärerna nu tar upp (s. 234).Utredningen har därvid ansett att tillsyns- ochföreskriftsarbete m.m. bör hållas samman med den formellaKO-funktionen i en myndighet samt att generaldirektören tillikaskall vara KO.Något ytterligare utredningsbehov kan enligt utskottets meninginte anses föreligga, och utskottet avstyrker bifall till motionL701 yrkande 5.Allmänna reklamationsnämnden, m.m.Det övergripande målet för är attpå ett snabbt och ändamålsenligt sätt pröva de konsumenttvistersom anmäls till nämnden. I propositionen föreslår regeringen attdet övergripande målet för skallligga fast.I motion L47 yrkar m.fl. (m) att skallbesluta att avveckla . I motionenanförs att många konsumenttvister löses inom ramen för denkommunala konsumentverksamheten. Vidare hänvisas de olikaegenåtgärder som vidtagits inom näringslivet som syftar till attlösa konsumenttvister (yrkande 12).Inger m.fl. (kds) föreslår i motion L48 inrättande avlokala reklamationsråd. Enligt motionärernas bedömning kansådana råd spela en viktig roll i konsumentpolitiken. förmedla information om gällande regler till det lokalanäringslivet och dessutom medverka till att tvister mellankonsumenter och näringsidkare löses. De kommunalakonsumentvägledarna bör delta i de lokal reklamationsrådensverksamhet (yrkande 2).Utskottet anser i likhet med såväl den förra regeringen (seprop. 1994/95:16 s. 99) som den nuvarande regeringen attAllmänna reklamationsnämnden bör fortsätta sin verksamhet isamma former som som en självständig myndighet.Ställningstagandet innebär att utskottet avstyrker bifall tillmotion L47 yrkande 12.Med anledning av motion L48 vill utskottet peka på att dekommunala konsumentvägledarna utför ett betydandearbete när det gäller tvistlösningar. Av propositionen (s. 37)framgår att reklamationer och andra konsumenträttsliga frågorupptog av resurserna . I några kommuner hardet också bildats lokala reklamationsråd som den lokala handelnoch den kommunala konsumentverksamheten medverkar i. Råden kanmedla i och föreslå lösningar på tvister mellan köpare ochsäljare men kan även ta upp generella frågor som rörförhållandet mellan och konsument. Utskottet förutsätteratt denna verksamhet, om den anses ändamålsenlig, kan utvecklasinom ramen för den lokala konsumentverksamheten. Någottillkännagivande från sida kan utskottet inte finnaerforderligt.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L48yrkande 2.Utskottet har inte några erinringar mot att det nuvarandeövergripande målet för ligger fast.AnslagsfrågorRiksdagen har tidigare i vår beslutat om anslagen påkonsumentområdet (prop. 1994/95:100 bil. 14, bet. LU19, rskr.222). I samband därmed förklarade utskottet sin avsikt att iförevarande betänkande återkomma till den i budgetpropositionenförordade inriktningen av besparingsåtgärder på konsumentområdetfram till och med (bil. 14, s. 7).Budgetpropositionens förslag i denna del innebär att riksdagenskall godkänna besparingar som uppgår till 2,1 miljoner och till budgetåret 1998.Båda beloppen avser 1995/prisnivå.De tidigare i vår fattade anslagsbesluten på konsumentområdetinnebär bl.a. att med bifall till regeringens förslagunder trettonde huvudtiteln för /96 tillKonsumentverket anvisat ett ramanslag på ochtill Stöd till konsumentorganisationer ett reservationsanslag på6 150 000 kr.I motion L709 yrkar m.fl. (m) att riksdagenskall besluta att besparingarna skall uppgå till 30 miljonerkronor . I den med anledning av propositionen väcktamotionen L47 återkommer motionärerna till anslagsfrågan ochyrkar att skall besluta att till /96 anvisa ett förslagsanslag på ,dvs. en minskning av det tidigare beslutade anslaget med 10miljoner kronor (yrkande 13).I två motioner som väckts med anledning av åretskompletteringsproposition (prop. 1994/95:150) yrkas att anslagentill och Stöd till konsumentorganisationer skallhöjas. Motionerna har i dessa delar remitterats tilllagutskottet.I motion Fi34 yrkar m.fl. (mp) att riksdagenskall anslå ytterligare till Konsumentverketoch ytterligare till Stöd tillkonsumentorganisationer för /96 (yrkande 39).Gudrun m.fl. (v) yrkar i motion Fi33 att riksdagenskall anslå ytterligare till Stöd tillkonsumentorganisationer (yrkande 52).Utskottet finner inte skäl att förorda att ändrarsina tidigare ställningstaganden när det gäller anslagen påkonsumentområdet och avstyrker därför bifall till motionerna L47yrkande 13, Fi33 yrkande 52 och Fi34 yrkande 39.Regeringens förslag om framtida besparingar påkonsumentområdet framstår enligt utskottets mening som välavvägda med beaktande av det statsfinansiella läget och deställningstaganden som utskottet tidigare gjort när det gällerden framtida konsumentpolitken.Utskottet tillstyrker därför besparingsförslaget ibudgetpropsitionen och avstyrker bifall till motion L709.Konsumenträttslig lagstiftningInledningEtt medel som knappast hade använts inom konsumentpolitikenföre var lagstiftning. I 1972 årsriktlinjer för konsumentpolitiken utpekades lagstiftning som ettinstrument under framväxt (se prop. 1972:203 s. 5). En översiktav viktigare lagar på konsumentområdet har lämnats ovan iavsnittet Allmän bakgrund.I detta avsnitt behandlar utskottet ett flertalmotionsyrkanden som gäller lagstiftningen på konsumentområdet.Lagstiftningens inriktningRolf m.fl. (m) framför i motion L701 principiellasynpunkter på lagstiftningen på konsumentområdet. Motionärernaanför att lagstiftningen skall säkerställa att fria ochsjälvständiga konsumenter och producenter kan mötas på demarknadsplatser och på de villkor som de själva väljer.Lagstiftningen skall innehålla de restriktioner som behövs föratt förhindra sådana beteenden för konsumenterna ochproducenterna som på ett uppenbart sätt strider mot den allmännarättsuppfattningen. Det viktiga, anförs i motionen, är attlagarna utformas på ett sådant sätt att individernas valfrihetfrämjas. Konsumenterna skall också, anför motionärerna,garanteras lagstiftning där hälsofarliga produkter ellertjänster omgärdas med begränsningar för producenterna. Påmotsvarande sätt skall lagstiftaren beakta särskilda villkor ochförutsättningar för producenterna. I motionen yrkas attriksdagen som sin mening skall ge regeringen till känna vad somsålunda anförts om den konsumenträttsliga lagstiftningensinriktning mot ökad valfrihet för konsumenterna (yrkande 8).Enligt utskottets mening måste lagstiftning även ifortsättningen anses utgöra ett viktigt konsumentpolitiskt medelför att, vartefter nya behov kan uppkomma, stärka konsumenternasrättsliga ställning. Sålunda kan nya varor och tjänster,distributions- och marknadsföringsmetoder som introduceras påmarknaden och som inte omfattas av någon lag, medförabehov av ytterligare lagstiftning. Därtill kommer att Sverigesmedlemskap i innebär att vi är skyldiga att överföra vissaEG-regler till svensk rätt. Att det vid utformningen av sådanlagstiftning krävs att också producenternas intressen beaktas ären självklarhet. Likaså måste givetvis lagstiftningen, liksomhittills, bygga på ett marknadsekonomiskt synsätt och utformaspå ett sådant sätt att konsumenterna inte hindras i sinvalfrihet på marknaden. Från konsumenternas utgångspunkter ärdet också viktigt, som framhålls i propositionen, att reglerinte i onödan skapar hinder och flaskhalsar i produktionen ochdistributionen, så att varor och tjänster blir dyrare.Mot bakgrund av det anförda kan utskottet inte ställa sigbakom den inriktning av lagstiftningen på konsumentområdet somförordas i motionen. Utskottet avstyrker följaktligen bifalltill motion L701 yrkande 8.ProduktsäkerhetslagenBestämmelser om produktsäkerhet finns i produktsäkerhetslagen(1988:1604), som trädde i kraft . Lagen syftartill att motverka att farliga varor och tjänster orsakar person-och egendomsskador. Produktsäkerhetslagen tillämpas i fråga omsådana varor och tjänster som tillhandahålls i näringsverksamhetoch som konsumenterna i inte obetydlig omfattning utnyttjareller kan komma att utnyttja för enskilt bruk. Lagens räckviddär således begränsad på så sätt att den inte omfattar sådanaprodukter som uteslutande eller till helt övervägande delanvänds i offentlig verksamhet, t.ex. i den offentliga hälso-och sjukvården, i allmänna skolor, daghem och fritidshem samt iden allmänna äldreomsorgen.Vid produktsäkerhetslagens tillkomst (prop. 1988/89:23, bet.LU13, rskr. 61) ifrågasattes i motioner lämpligheten av dessabegränsningar i lagens tillämpningsområde. varemellertid inte berett att förorda en utvidgning av lagenstillämpningsområde till att omfatta också offentliga varor ochtjänster. Utskottet uttalade dock att det framstår som befogatatt enskilda människor ges ett skydd mot förekomsten av farligavaror och tjänster som tillhandahålls dem i andra sammanhang ändå de förvärvas för eget bruk från en näringsidkare. Utskottettillade att det saknas underlag för en bedömning av hur en sådanlagstiftning närmare bör utformas och vilka varor och tjänsterden lämpligen bör omfatta. Enligt utskottet borde frågan snarastbli föremål för utredning. Uskottet hemställde beträffandeproduktsäkerhetslagen på det offentliga området, att riksdagenmed anledning av de då aktuella motionerna som sin mening skullege regeringen till känna vad utskottet hade anfört. Riksdagenföljde utskottet.År 1993 tillkallade den dåvarande regeringen en utredare meduppgift bl.a. att pröva om lagstiftningen bör utvidgas till attgälla varor och tjänster som tillhandahålls i offentligverksamhet (dir. 1993:46). Utredningen, som antog namnetProduktsäkerhetsutredningen, överlämnade i december 1994betänkandet (SOU 1994:150) Produktsäkerhet i offentligverksamhet. I betänkandet har utredningen kommit fram till attoffentliga tjänster, liksom , bör falla utanförproduktsäkerhetslagen. Däremot bör, enligt utredningens mening,lagen gälla fullt ut inom den offentliga sektorn när det gällervaror. Betänkandet är nu föremål för remissbehandling.Remisstiden går ut den 1 juni 1995.I motion L701 anför m.fl. (m) att det ärangeläget att även den offentliga sektorns utbud av varor ochtjänster omfattas av produktsäkerhetslagen. Regeringen bördärför, enligt motionärernas mening, se till att resultatet avöversynen av produktsäkerhetslagen snabbt leder fram tilllagstiftningsåtgärder som ger erforderligt skydd mot skador förenskilda personer som utnyttjar varor och tjänster i offentligverksamhet. I motionen yrkas att som sin mening skallge regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring iproduktsäkerhetslagen så att lagen omfattar även den offentligasektorns utbud av varor och tjänster (yrkande 2).Utskottet utgår från att lagförslaget bereds med erforderligskyndsamhet. bör inte enligt utskottets mening genomnågra särskilda uttalanden föregripa den fortsatta behandlingenav förslag.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L701yrkande 2.SkuldsaneringslagenGenom skuldsaneringslagen (1994:334), som trädde i kraft den 1juli 1994, har möjligheter öppnats för privatpersoner att undervissa förutsättningar helt eller delvis befrias från enövermäktig skuldbörda (prop. 1993/94:123, bet. LU26, rskr. 303).Agne m.fl. (c) begär i motion L711 etttillkännagivande om att skuldsaneringslagen skall ses över.Motionärerna menar att lagen i huvudsak är bra. Det finns dockexempel som tyder på att det föreligger vissa oklarheter ochgränsdragningsproblem (yrkande 3).Enligt vad utskottet erfarit har regeringen beslutaten lagrådsremiss vari föreslås att inte bara privatpersoner --som enligt gällande rätt -- utan även vissa näringsidkare skallkomma i fråga för skuldsanering. Det gäller näringsidkare därdet med hänsyn till näringsverksamhetens ringa omfattning ochomständigheterna i övrigt finns särskilda skäl att beviljaskuldsanering. De föreslagna reglerna tar i första hand sikte påpersoner som formellt är att betrakta som näringsidkare, men somhar sin försörjning från annat håll. Ändringen föreslås träda ikraft den 1 januari 1996.I sammanhanget kan också nämnas att en anmälan gjorts tillRiksdagens revisorer angående skuldsaneringslagens tillämpning iStockholms län, dnr 1995:29. Enligt vad utskottet erfarit harrevisorerna med anledning av anmälan beslutat att som en förstaåtgärd göra s.k. informationsbesök hos bl.a. tillämpandemyndigheter i länet. Enligt vad utskottet erfarit kommerrevisorerna att redovisa sitt arbete under hösten 1995.I den mån oklarheter och gränsdragningsproblem skulle kommaatt uppmärksammas utgår utskottet från attregeringen omgående tar erforderliga initiativ.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L711yrkande 3.GrupptalanI dagens samhälle -- med dess inriktning på massproduktion,massdistribution och masskonsumtion av varor och tjänster -- ärdet vanligare än förr att ett stort antal personer drabbas av enfelaktig produkt eller i övrigt påverkas negativt av händelsereller åtgärder. I sådana sammanhang kan det uppkomma anspråkeller tvister som är likartade för ett stort antal personer. Detnuvarande svenska rättegångsförfarandet, vars principer ladesfast , är inte uppbyggt med tankepå denna typ av tvister med s.k. grupptalan. Med sådan talanavses i utländsk rätt att någon utan särskilt uppdrag för talanför medlemmar i en grupp. Gruppmedlemmarna är inte parter irättegången och behöver inte medverka aktivt. Ändå gäller en domi processen för och mot alla som ingår i gruppen.År 1991 fick en särskild utredare i uppdrag att utredamöjligheterna att i svensk rätt införa regler om grupptalan.Enligt direktiven (dir. 1991:59) skulle frågan särskiltövervägas för bl.a. konsumentområdet. Utredningen, som antognamnet , överlämnade i december 1994betänkandet (SOU 1994:151) Grupprättegång. I betänkandetföreslås att det som komplement till det vanligarättegångsförfarandet skall införas en särskild lag omgrupprättegång vid bl.a. allmän domstol.I motion L701 av m.fl. (m) yrkas att riksdagensom sin mening skall ge regeringen till känna att det är viktigtatt beredningen av förslag bedrivsskyndsamt. Enligt motionärernas mening är det angeläget attförbättra möjligheterna att i domstol driva anspråk som ärgemensamma eller likartade för en större grupp människor(yrkande 11).Enligt vad utskottet erfarit är Grupptalanutredningensbetänkande nu föremål för remissbehandling. Remisstiden utgår iaugusti 1995. Utskottet utgår från att beredningen inomregeringskansliet av förslaget görs med erforderlig skyndsamhet.I sammanhanget vill utskottet erinra om att det vid , med vissa avbrott,pågått en försöksverksamhet med grupptalan. Verksamheten innebäratt nämnden får pröva tvister mellan en grupp konsumenter och ennäringsidkare under förutsättning att dels en sådan prövning ärpåkallad från allmän synpunkt, dels grunderna förgruppmedlemmarnas anspråk är väsentligen likartade. Anmälan omgrupptalanprövning kan göras av KO eller, subsidiärt, av ensammanslutning av konsumenter eller löntagare. Enligt vadutskottet erfarit har KO väckt grupptalan i två fall.Försöksperioden går ut den 30 juni 1995.I propositionen upplyser regeringen om att man, i avvaktan påatt beredningen av förslag slutförs, harför avsikt att ytterligare förlänga försöksverksamheten medgrupptalan vid Allmänna reklamationsnämnden.Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion L701 yrkande 11.Konsumentskydd vid säljarens konkursKonsumentskyddet vid säljarens konkurs tas upp av JohnnyAhlqvist och (båda s) i motion L716. I motionenyrkas tillkännagivande om ökat konsumentskydd vidförskottsbetalningar. I motionen kritiseras det förhållandet attkonsumenten inte har någon möjlighet att få tillbaka sina pengardå han betalat t.ex. en vara i förskott och företaget går ikonkurs innan varan levererats.Utskottet konstaterar att den i motionen väckta frågan harvarit föremål för behandling av Utredningen omkonsumenträttsliga frågor. I sitt betänkande (SOU 1995:11) Nyakonsumentregler, som överlämnades , föreslårutredningen att konsumenternas skydd vid säljarens insolvensförstärks genom att det görs avsteg från den s.k.traditionsprincipen vid konsumentköp. Förslaget innebär att enköpare blir skyddad mot säljarens borgenärer redan genomköpeavtalet, avtalsprincipen. En förutsättning för attborgenärsskyddet skall inträda är, enligt förslaget, dels attdet föreligger ett bindande köpeavtal, dels att den köpta varanär individualiserad. Avtalsprincipen föreslås gälla köp och bytesom omfattas av konsumentköplagen. Som en följd av förslaget ominförande av avtalsprincipen i konsumentköplagen föreslårutredningen också en ny bestämmelse i konkurslagen. Denföreslagna bestämmelsen innebär att den s.k. återvinningsfristenbeträffande köp och byte som omfattas av konsumentköplagenbörjar löpa först när varan har kommit i köparens besittning.Betänkandet remissbehandlas . Remisstiden går utden . Enligt utskottets mening bör riksdageninte genom några uttalanden föregripa den fortsatta beredningen.Utskottet avstyrker därför bifall till motion L716.DirektreklamI motion L717 anför m.fl. (mp) att reklamensomfattning och inriktning i vårt kommersiella samhälle harblivit en plåga. Det går inte utan att brevlådorna fyllsmed reklam för olika produkter.