bet · GJ01LU1 · 1995-11-14 00:00:00 — Re-geringen skall få föreskriva om bestämmelsernas tillämpning med avseen-de på andra länder.Regeringen föreslås få rätt att meddela föreskrifter om upphovslagenstillämpning med avseende på andra länder även när detta följer av ett avtalmed en främmande stat eller en mellanfolklig organisation som riksdagengodkänt.Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft den 30 juni 1995.Längre upphovsrättslig skyddstidI svensk rätt finns bestämmelser om den upphovsrättsliga skyddstiden i43 § upphovsrättslagen, enligt vilket lagrum upphovsrätt till ett verk gällerintill utgången av det femtionde året upphovsmannen avled.När det gäller verk som har två eller flera upphovsmän skall skyddstiden -om inte de enskilda bidragen kan anses utgöra självständiga verk - räknasfrån den sist avlidne upphovsmannens dödsår.I svensk rätt finns inga särskilda regler om skyddstiden för filmverk.Enligt 6 § upphovsrättslagen gäller att om ett verk har två eller flera upp-hovsmän så tillkommer upphovsrätten dem gemensamt såvida deras bidraginte kan anses utgöra självständiga verk. I annat fall räknas skyddstidenenligt 43 § från den sist avlidne upphovsmannens dödsår.Bestämmelser om skyddstiden för utövande konstnärer finns i 45 § and-ra stycket upphovsrättslagen. Ett framförande som har tagits upp på enanordning genom vilket det kan återges får inte utan den utövande konst-närens samtycke föras över till en annan sådan anordning eller göras till-gängligt för allmänheten förrän har förflutit då upptag-ningen gjordes.Enligt direktivet om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt ochvissa närstående rättigheter skall upphovsrätten till ett litterärt eller konstnärligt verk löpa under upphovsmannens livstid och till utgången av detsjuttionde året efter hans död. Direktivet omfattar dock inte upphovsrättensideella del och någon skyldighet att utsträcka skyddstiden även för dendelen av upphovsrätten föreligger därför inte.När det gäller skyddet för filmverk föreskriver direktivet en särskild re-glering som innebär att skyddstiden skall vara från dödsåret för densist avlidne av huvudregissören, manusförfattaren, dialogförfattaren ochkompositören av verkets speciella musik.Direktivet föreskriver att en utövande konstnärs rätt skall löpa ut 50 årefter framförandet. Om däremot en upptagning av framförandet lovligenhar getts ut eller offentliggjorts från framförandet, skall ut-gångspunkten för beräkningen av skyddstiden i stället vara den tidpunkt dåupptagningen gavs ut eller offentliggjordes, beroende på vilket som skerförst. Eftersom utgångspunkten för beräkningen av skyddstiden för deutövande konstnärerna i upphovsrättslagen avviker från vad som anges idirektivet föreslår regeringen att upphovsrättslagen anpassas till direktivetskrav.Direktivet innehåller detaljerade bestämmelser om tillämpningen i tidenav skyddstidsreglerna. Enligt artikel 10.2 skall skyddstiderna i direktivettillämpas på alla verk och prestationer som - vid vilkentidpunkt medlemsstaterna skall ha satt de lagar och andra författningar ikraft som krävs för att uppfylla direktivets materiella regler - är skyddade iåtminstone en medlemsstat enligt den nationella lagstiftningen där.I propositionen föreslås att upphovsrättslagen ändras så att direktivetskrav på en 70-årig skyddstid tillgodoses. Enligt regeringen bör den nya,längre skyddstiden gälla inte bara för upphovsmännens ekonomiska rättig-heter - vilket direktivet kräver - utan också för deras ideella rättigheter.Det framhålls att alldeles oavsett direktivets krav finns det goda skäl för enlängre skyddstid än den som gäller . Enligt regeringen talar mycketför att de ideella rättigheterna kommer att få en större betydelse i framti-den. Ny teknik öppnar helt nya möjligheter till exemplarframställning ochändring av ett verk. Regeringen anser därför att det är viktigt att upphovs-männens ideella rättigheter inte har ett sämre skydd än vad deras ekono-miska rättigheterna har.I propositionen föreslås att direktivets modell för beräkningen avskyddstid för filmverk förs in i upphovsrättslagen.Regeringen gör - bl.a. mot bakgrund av dom den 20oktober 1993 i det s.k. - den tolkningen att artikel 10.2innebär att den nya längre skyddstiden måste tillämpas även påverk som har tillkommit innan de nya reglerna trätt i kraft, oavsett omskyddstiden då redan har löpt ut enligt nuvarande regler. Regeringensförslag innebär därför att det upphovsrättsliga skyddet vid varje tidpunktkommer att omfatta alla verk av upphovsmän, för vilka det inte förflutit 70år efter dödsåret. Detta betyder att skyddet kommer attåterupplivas för ett stort antal verk som enligt de nuvarande bestämmelser-na redan har hunnit bli fria eller som kommer att bli fria före de nya reg-lernas ikraftträdande.Enligt de föreslagna övergångsbestämmelserna skall de nya reglerna intetillämpas när det gäller åtgärder som har vidtagits eller rättigheter som harförvärvats före ikraftträdandet. Exemplar som har framställts med stöd aväldre bestämmelser får fritt spridas och visas.Med hänsyn till att de föreslagna reglerna är avsedda att tillämpas påverk som skapats innan de har trätt i kraft och oavsett om skyddet enligtnuvarande regler är gällande, har regeringen ansett det nöd-vändigt med särskilda övergångsregler till skydd för tredje man. Det före-slås därför att den som har börjat förfoga över ett verkgenom att framställa exemplar av det bör få avsluta den planerade verk-samheten utan hinder av att skyddet har återupplivats. Samma rätt föreslåsför den som har vidtagit väsentliga åtgärder för att framställa exemplar avverket. Rätten till sådan fortsatt exemplarframställning föreslås gälla intillden 1 januari 2000.När det gäller de närstående rättigheterna finns det enligt regeringen go-da skäl att så långt som möjligt behandla dem på samma sätt som upphovs-rätten. I enlighet med det synsättet innebär regeringens förslag att skyddet ien del fall återuppväcks. Den 50-åriga skyddstiden för framföranden ochandra prestationer skall nämligen enligt förslaget tillämpas generellt, oav-sett om skyddstiden enligt nuvarande regler redan har löpt ut. Samma slagsövergångsbestämmelser till skydd för tredje mans-intresset som föreslåsför den egentliga upphovsrätten skall enligt förslaget gälla också för denärstående rättigheterna.Reglerna om de s.k. närstående rättigheterna innebär att musiker, skåde-spelare och andra utövande konstnärer har ett rättsligt skydd för sina fram-föranden av litterära eller konstnärliga verk. De närstående rättigheternaomfattar också fonogramproducenters och radio- och TV-företags produk-tioner. Skyddstiden för de närstående rättigheterna förlängdes från 25 till50 år genom en lagändring, som trädde i kraft (se bet. LU1985/86:32). Den nya längre skyddstiden tillämpas enligt övergångsbe-stämmelserna även på upptagningar som har gjorts före ,under förutsättning att skyddstiden enligt äldre bestämmelser då inte redanhar löpt ut. Detta innebär att upptagningar gjorda och tidigareinte omfattas av den 50-åriga skyddstiden. Dessa är således fria enligtnuvarande regler.Förslaget om en förlängning av de upphovsrättsliga skyddstiderna tasupp i två motioner. I motion L33 av m.fl. (m) vänder sigmotionärerna mot regeringens uppfattning att det oavsett direktivet före-ligger skäl att stärka det upphovsrättsliga skyddet genom en förlängning avskyddstiden. De kritiserar särskilt det förhållandet att de föreslagna regler-na kommer att gälla även för verk och prestationer för vilka skyddstidenhar löpt ut och de framhåller att förslaget innebär ökade kostnader förexempelvis radio och TV som använder sådana fria verk som åter blirskyddade. Mot den bakgrunden bör regeringen noga följa de praktiskaeffekterna av lagstiftningen och vid behov verka för en ändring av direkti-vet i detta hänseende. Detta bör som sin mening ge regeringentill känna (yrkande 3).I motion L37 av () yrkas tillkännagivande om att rege-ringen inom EU bör verka för förändringar i direktivet i syfte att förstärkamedborgarintresset, bl.a. genom att 70-årsregeln ändras till . Motionä-ren anser att den föreslagna förlängningen av skyddstiden innebär en vä-sentlig inskränkning i allmänhetens möjligheter att få del av bl.a. vissalitterära verk och hon framhåller att det knappast kan ligga i linje med denallmänna rättsuppfattningen att verk som varit fria återkommer att omfattas av upphovsrätt. Vinnarna på förslaget är enligt mo-tionären förlagen, medan det bland förlorarna återfinns läsare, bokhandlareoch bibliotek, vilka alla tvingas betala mer för böckerna.Kulturutskottet konstaterar i sitt yttrande att enligt EG-direktivetär skyldigt att höja den upphovsrättsliga skyddstiden till och delaruppfattningen i motion L33 att effekterna av den nya lagstiftningen börföljas noga.Även lagutskottet kan för sin del konstatera att inte kan underlå-ta att i enlighet med direktivet införa regler om en 70-årig upphovsrättsligskyddstid. Utskottet delar regeringens uppfattning att den nya längreskyddstiden bör gälla inte bara för upphovsmännens ekonomiska rättighe-ter - vilket direktivet kräver - utan också för deras ideella rättigheter. Somregeringen i det sammanhanget framhåller kommer de ideella rättigheternaatt spela en allt större roll . De ideella rättigheterna bör därförinte ha en sämre ställning än de ekonomiska. För övrigt bör det enligtutskottets mening inte komma i fråga att tillämpa olika skyddstider påskilda delar av rätten till samma verk, med mindre en sådan ordning ärmotiverad av särskilda skäl. I enlighet med det sagda tillstyrker utskottetregeringens förslag om en 70-årig upphovsrättslig skyddstid.Kulturutskottet framhåller i sitt yttrande att det inte föreligger någrakulturpolitiska skäl som talar för att regeringens förslag skall genomförasdå det gäller ett återupplivande av det upphovsrättsliga skyddet beträffandeverk för vilka skyddstiden enligt nuvarande regler har löpt ut. Kulturut-skottet framhåller i sammanhanget att ett sådant återupplivande - vilketstrider mot det vedertagna sättet att övergångsvis reglera förlängdaskyddstider - föranleder en rad svårigheter på det praktiska planet. Vidarekan det enligt kulturutskottet ifrågasättas om skyddet för tredje man harlösts på ett godtagbart sätt i regeringens förslag.När det gäller tillämpningen i tiden av de nya reglerna bör enligt lagut-skottets uppfattning endast det vedertagna sättet att utforma övergångsreg-ler väljas, om det inte måste anses följa av direktivet att en annan metodskall väljas. Den i använda metoden innebär att ettutökat skydd skall tillämpas inte bara på nya verk utan även på sådana verksom har tillkommit före de nya reglernas ikraftträdande - dock underförutsättning att skyddstiden enligt äldre regler då inte redan har löpt ut.En övergångsregel som den nu föreslagna - innefattande ett återupplivan-de av skyddstider som redan har löpt ut - ger som kulturutskottet antyderupphov till svårbemästrade praktiska problem.Vid tolkningen av vad direktivet i nu diskuterat hänseende skall anseskräva har regeringen hänfört sig till den i det tidigare nämnda domen frånEG-domstolen i det s.k. . Domstolen slog fast att upp-hovsrätten och de närstående rättigheterna omfattas av den bestämmelse iRomfördraget som förbjuder diskriminering på grund av medborgarskap,och i domen sägs klart ut att tysk lag inte får ge ett längre gående skydd förtyska medborgare än för andra medborgare inom EU. Till följd av dettaavgörande måste alltså tillämpa de tyska reglerna om en 70-årigskyddstid även för verk som har skapats av medborgare i andra medlems-stater. Enligt direktivet skall de nya skyddstiderna tillämpas på de verksom var skyddade i åtminstone en medlemsstat. Dettamåste - i belysning av domstolsavgörandet - anses innebära ett krav pååterupplivande av skyddet för sådana verk som inte längre åtnjuter någotskydd, men vars upphovsman avled för mindre än . Det kannoteras att kommissionen i en skrivelse till ministerrådet den 19 januari1995 har redovisat sin syn på direktivets tolkning i belysning av och därvid gett ett klart uttryck för denna uppfattning.I har en ny upphovsrättslag trätt i kraft (Lovom ophavsret, lovforslag nr. L 119). Genom den nya lagstiftningen har dedanska reglerna om upphovsrätt anpassats till bl.a. Rådets direktiv /98EEC om harmonisering av de upphovsrättsliga skyddstiderna. Enligt denya danska reglerna skall de förlängda skyddstiderna tillämpas i tiden påsamma sätt som enligt det nu föreliggande svenska regeringsförslaget.Även i har ett lagförslag med samma innebörd lagts fram (prop.RP 8/1995 rd). Förslaget bereds i den finska riksdagen.Utskottet kan konstatera att direktivet - enligt vad som klart anges i in-ledningen (preambeln) - är avsett att harmonisera medlemsstaternas lag-stiftning så att skyddstiderna blir desamma inom hela gemenskapen. Moti-vet härför anges vara att skillnaderna i den nationella lagstiftning somreglerar skyddstiderna för upphovsrätt och närstående rättigheter kan hind-ra den fria rörligheten för varor och tjänster samt störa konkurrensen påden gemensamma marknaden. Vidare framhålls att Gemenskapens rätts-ordning värnar om den allmänna principen om tillbörlig hänsyn till redanförvärvade rättigheter. Harmoniseringen av skyddstiderna får därför inteleda till en minskning av det skydd som rättighetshavare för närvarandehar inom Gemenskapen.Till följd av det anförda kan utskottet dela uppfattningen att direktivet, ivart fall med beaktande av ställningstagande i , måste anses kräva skydd för verk av de upphovsmän som av-lidit . Detta innebär att skyddet skall återupplivasbeträffande en avsevärd mängd verk, nämligen alla de, vars upphovsmänavled . För dessa verk har skyddstiden enligtnuvarande regler löpt ut och framåt. äralltså förpliktat att införa regler som innebär att den förlängda skyddstidenskall tillämpas även på verk, för vilka skyddstiden enligt nuvarande reglerredan har löpt ut. har framhållit att det inte finns någrakulturpolitiska skäl för en sådan ordning, och enligt lagutskottets meningkan inte heller i övrigt några sakliga skäl åberopas. Enligt vad utskottet harinhämtat har direktivet i flertalet medlemsstater ännu inte införlivats medden nationella lagstiftningen men är under sådan behandling. Den angivnatolkningen av direktivet synes emellertid numera ha blivit allmänt accepte-rad av medlemsstaternas lagstiftande organ.Utskottet tillstyrker med det anförda regeringens förslag i denna del ochavstyrker bifall till motion L33 yrkande 3.När det gäller yrkandet i motion L37 finner lagutskottet det inte varameningsfullt om än önskvärt att i enlighet med motionärernas önskemålverka för en förändring av direktivet. Utskottet avstyrker därför bifall tillmotion L37.Att lagförslaget innebär ett återupplivande av skyddet för ett stort antalverk förorsakar, som utskottet framhållit, oundvikligen en hel del svårlöstapraktiska problem. En övergångsreglering som innebär en så genomgri-pande förändring av rättsläget motverkar förutsebarheten och rubbar däri-genom förutsättningarna för redan vidtagna eller planerade åtgärder. Iavsikt att lindra de negativa konsekvenserna av övergångsreglerna föreslårregeringen ett visst skydd för tredje man och hans ekonomiska intressennär ett visst slags nyttjande av ett verk har påbörjats eller förberetts medandet var fritt. Under en tidsfrist, enligt förslaget , skalett fortsatt fritt nyttjande under vissa förutsättningar vara tillåtet.Enligt förslaget skall den som har börjat förfogaöver ett verk genom att framställa exemplar av verket få avsluta den plane-rade verksamheten utan hinder av att det upphovsrättsliga skyddet åter-upplivas. Samma rätt skall tillkomma den som harförberett ett sådant förfogande genom att vidta väsentliga åtgärder för attframställa exemplar av verket. Rätten att under dessa förutsättningarframställa exemplar utan hinder av upphovsrätten skall enligt förslagetgälla längst till . skall enligt för-slaget verk, vilka ingår i upptagningar avsedda för radio- eller televisions-utsändningar och som gjordes , få användas för sådanautsändningar utan att användaren skall behöva inhämta upphovsmannenssamtycke. Detsamma skall gälla för offentligt framförande av filmupptag-ningar.Utskottet kan konstatera att den föreslagna tidsbegränsade rätten att påvisst sätt utnyttja verk som återfått ett upphovsrättsligt skydd, inte omfattarrätten att göra ett verk tillgängligt för allmänheten. Den tar sikte endast påexemplarframställning. () har kritiserat försla-get för att det inte tar hänsyn till teater- och musikföretag som produceraroffentliga framföranden. Propositionen innehåller ingen motivering tillvarför anordnare av offentliga framföranden, t.ex. teatrar inte bör behand-las på motsvarande sätt som förläggare, fonogram- och filmproducenter.Enligt utskottets uppfattning saknas det skäl för en sådan åtskillnad. Ex-empelvis har en teaterproduktion ofta planerats långt i förväg vad gällerpjäsval, avtal med regissör och skådespelare m.m. Även i en sådan situa-tion bör den investering och pengar som gjorts för att offentligt fram-föra ett fritt verk motivera att det planerade framförandet får ske utanhinder att det upphovsrättsliga skyddet återuppstår.Det sagda innebär att utskottet förordar att regeringens lagförslagkompletteras så att även den som före ikraftträdandetidpunkten har börjatförfoga över ett fritt verk genom att göra det tillgängligt för allmänhetenutan hinder av upphovsrättsligt skydd får fortsätta den planerade verksam-heten till . Detsamma bör under motsvarande förutsätt-ningar gälla den som har vidtagit väsentliga åtgärder för att göra verkettillgängligt för allmänheten. Utskottet lägger i bilaga 2 till betänkandetfram förslag till lagtext i enlighet härmed.När det gäller ikraftträdandet återkommer utskottet till den frågan.Droit de suiteI 19 § upphovsrättslagen finns bestämmelser som inskränker upphovs-männens ensamrätt till spridningen av exemplar av sina verk till allmänhe-ten. För litterära och musikaliska verk avser regeln verk som har överlåtits.I fråga om konstverk innebär bestämmelsen att ett konstverk fritt kan spri-das bland allmänheten om det har överlåtits av konstnären eller är utgivet.Inskränkningen i spridningsrätten har emellertid en annan betydelse när detgäller konstverk än när det är fråga om litterära och musikaliska verk.För en författare är det främst framställningen av exemplar för spridningtill allmänheten som är av ekonomisk betydelse. I den mån hans verk röneruppskattning bland allmänheten har han möjlighet att begära kompensa-tion i form av royalty när verket ges ut i nya upplagor. För kompositörer ärförhållandena i princip likartade när det gäller utgivning av noter. Kom-positörer och författare har dessutom möjlighet att begära ersättning isamband med att deras verk framförs offentligt t.ex. vid konserter eller iradio eller TV. Dessa upphovsmannakategorier kan således i betydandeutsträckning dra nytta av den grundläggande ensamrätten.Bildkonstnärerna däremot kan, som följer av 19 §, inte på motsvarandesätt dra nytta av upphovsrättens elementära rättigheter. Normalt begränsaskonstnärernas rättigheter att utnyttja ett verk till en överlåtelse av originalexemplaret eller, som t.ex. vid grafiska verk, till utgivning av en litenupplaga. Inskränkningarna i upphovsrätten får därför betydligt större effektför bildkonstnärerna. Att begränsa inskränkningarna i bildkonstnärernasspridningsrätt genom att ge dem en rätt att styra vidarespridningen av sinaverk kan emellertid av uppenbara skäl inte komma i fråga.Mot bakgrund av den beskrivna situationen har Upphovsrättsutredning-en ansett att det finns starka skäl, både rättspolitiska och andra, för attinom lagens ram förbättra bildkonstnärernas ekonomiska villkor. Utred-ningen har därför föreslagit ett ersättningssystem vid vidareförsäljning avkonst, s.k. driot de suite. Förslaget innebär att en ersättning om avförsäljningspriset skall tillfalla upphovsmannen vid kommersiell försälj-ning av konst, dock ej vid konstnärens egen försäljning. Ersättningen skalltas ut under verkets skyddstid enligt reglerna i upphovsrättslagen. Rättentill ersättning skall inte kunna överlåtas. Efter upphovsmannens död skallrätten dock kunna övergå till efterlevande, och den skall kunna testamente-ras enligt vanliga regler. Om den ersättningsberättigade upphovsmanneninte efterlämnar några arvingar och inte har disponerat över rätten genomtestamente skall ersättningen dock, enligt utredningens förslag, i stället föratt tillfalla Allmänna arvsfonden gå till den organisation som skall förvaltaersättningarna och användas för kollektiva ändamål inom bildkonstområ-det.Utskottet har behandlat frågan om droit de suite medanledning av motioner, senast (se bet. 1993/94:LU16). Utskot-tet noterade i det sammanhanget att det pågått förberedelserför ett ställningstagande inom EG i frågan om en harmonisering av reglerom driot de suite men att förhållandena antydde att motsättningarna mellanEG:s medlemsstater var så betydande att det framstod som mindre sanno-likt att det skulle komma att fattas beslut om enharmonisering av regler om droit de suite. Utskottet noterade vidare attmajoriteten av EG:s medlemsstater - nio av tolv - då redan infört reglerom driot de suite i någon form och att, när det gäller , ett sådantsystem finns i och i medan det i finns en ordningmed offentligrättslig avgift.Utskottet fann, då frågan inte syntes få någon lösning inom EG inom ennära framtid och mot bakgrund av att någon form av system för ersättningvid vidareförsäljning av konst redan gällde i flera västeuropeiska länder,inklusive , tiden vara mogen för ett ställningstagande till fråganhuruvida en ordning med droit de suite bör införas även i . Utskot-tet förutsatte att regeringen skulle arbeta vidare med frågan och göra deöverväganden som erfordrades.I propositionen föreslås att regler om rätt till ersättning vid vidareför-säljning av konst skall införas i upphovsrättslagen. Förslaget bygger på detförslag som lades fram i slutbetänkande (SOU1990:30) Översyn av upphovsrättslagstiftningen.Enligt förslaget skall rätten till ersättning utformas som en individuellrättighet, knuten till upphovsrätten och den upphovsrättsliga skyddstiden.Ersättningen skall erläggas av säljaren, om denne är näringsidkare ochsäljer konstverket i sin yrkesmässiga verksamhet. Ersättning skall i vissafall erläggas även när säljaren inte själv säljer verket yrkesmässigt. Dettagäller när försäljningen kommer till stånd genom en näringsidkare somförmedlar köpet i sin yrkesmässiga verksamhet. Regleringen omfattardärmed all försäljning som inte sker rent privat.Ersättningsrätten är avsedd att omfatta bildkonst, dvs. sådana konstverksom inte har en praktisk funktion t.ex. målningar, teckningar,grafik och konsthantverk av olika slag, men även brukskonst, t.ex. glas,keramik, möbler och textilier, under förutsättning att inte flera identisktlika exemplar har framställts. Alster av byggnadskonst omfattas inte avförslaget.Enligt propositionen bör försäljningar som understiger ett visst pris avpraktiska skäl inte ge rätt till ersättning. Som miniminivå för att ersättningskall utgå föreslås att försäljningspriset exklusive mervärdesskatt skallöverstiga en tiondel av gällande basbelopp enligt lagen om allmän försäk-ring, vilket innebär . Ersättning föreslås utgåmed av försäljningspriset exklusive mervärdesskatt.Av sociala skäl föreslås att rätten till ersättning inte skall kunna överlå-tas under upphovsmannens livstid. Efter hans död skall rätten övergå tillefterlevande make och arvingar och den skall kunna testamenteras enligtvanliga regler.Rätten till ersättning skall inte kunna göras gällande av den ersättnings-berättigade själv utan endast av en organisation som företräder ett flertalsvenska upphovsmän på området. Organisationen skall vara skyldig attkräva in ersättningen och fördela uppburna medel bland de ersättningsbe-rättigade.