bet · GJ01JuU11 · 1995-12-05 00:00:00 — Frågan är emellertid omanvändningen av det föreslagnatvångsmedlet bör begränsas ytterligare,t.ex. till övervakning endast avallmänna platser eller platser ditallmänheten har tillträde. En annantänkbar begränsning är enligtregeringen att förbjuda övervakning meddolda övervakningskameror av vissasärskilt integritetskänsliga platser.Regeringen anser att det skulleinnebära ett allvarligt avbräck fråneffektivitetssynpunkt om användningenav dolda övervakningskamerorbegränsades på något av dessa sätt.Enligt regeringens uppfattningförefaller det tämligen onyanserat attt.ex. förbjuda en övervakning sombestår i att övervakningskameran riktasmot fönstret i en bostad, eftersomomständigheterna ibland uppenbarligenkan vara sådana att tvångsmedlet börkunna komma i fråga även förbostadsutrymmen. Samma resonemang görsig enligt regeringen också gällandeavseende platser som kan antas varasärskilt integritetskänsliga.Regeringen föreslår således ingenbegränsning av de platser som fårövervakas med dolda övervakningskamerorutom de som följer av att åtgärdenendast får avse sådan plats där denmisstänkte kan antas komma attuppehålla sig och av de allmännaprinciper som gäller för alltvångsmedelsanvändning.Allmänna principer förtvångsmedelsanvändning är i första handändamålsprincipen, behovsprincipen ochproportionalitetsprincipen, vilkaanknyter till innehållet i 2 kap. 12 §RF. Ändamålsprincipen innebär att enmyndighets befogenhet att användatvångsmedlet skall vara bunden till detändamål för vilket tvångsmedlet harbeslutats. Behovsprincipen innebär atten myndighet får använda etttvångsmedel bara när det finns ettpåtagligt behov och en mindreingripande åtgärd inte är tillräcklig.Proportionalitetsprincipen, som ärlagfäst i 24-27 kap. RB, innebär att entvångsåtgärd i fråga om art, styrka,räckvidd och varaktighet skall stå irimlig proportion till vad som står attvinna med åtgärden.Regeringen finner för sin del att denomständigheten att doldaövervakningskameror endast får användasför utredning av grova brott, attåtgärden endast får avse den som ärskäligen misstänkt, att åtgärden måstevara av synnerlig vikt för utredningensamt att bl.a.proportionalitetsprincipen skalltillämpas vid tillståndsgivningen utgörtillräckliga garantier för atttvångsmedlet endast kommer att användasi de fall det kan anses befogat.Utskottets ställningstagandeNär det gäller frågan om införande aven möjlighet till användande av doldaövervakningskameror i brottsutredandesyfte föreligger i ärendet trehuvudlinjer. Dessa är bifall tillregeringsförslaget, bifall tillanvändande av dolda övervakningskamerormed ett i förhållande tillregeringsförslaget inskränktanvändningsområde och slutligen avslagpå propositionen i dess helhet.Utskottet konstaterar inledningsvisatt den föreslagna lagstiftningen,vilken är avsedd att vara tidsbegränsadi avbidan på slutförandet av denpågående översynen av lagen omövervakningskameror m.m., har utformatsefter mönster av reglerna i 27 kap. RBom hemlig teleavlyssning. I lagenuppställs garantier för att tillståndendast ges, om åtgärden är av synnerligvikt för utredningen och avserallvarligare brottslighet för vilkennågon är skäligen misstänkt, samt föratt övervakningen inte blir alltföromfattande eller långvarig.Utskottet vill i sammanhanget tilläggaatt Lagrådet har att granska huruvidaföreslagna lagar är förenliga medgrundlagarna bl.a. med avseende påinnehåll. Det i 2 kap. 23 § RFgrundlagsfästa skyddet mot lagstiftningsom strider mot Europakonventioneninnebär att Lagrådet haft att granskaäven frågan om det aktuellalagförslaget uppfyllerEuropakonventionens krav. Lagrådet harinte funnit skäl till erinran motförslagen i propositionen.Enligt utskottets mening är det frånkriminalpolitisk synpunkt angeläget atthemliga övervakningskameror kan ingåsom ett tekniskt hjälpmedel vidutredning av så grova brott som denföreslagna lagstiftningen tar sikte på.Eftersom hemlig kameraövervakning tillsin natur är starktintegritetskränkande är det frånrättssäkerhetssynpunkt viktigt attförutsättningarna för dess användningär noggrant avvägda och preciserade.Det är också angeläget att ha reglersom inte är tänjbara och atteftersträva ett beslutsförfarande somså långt det är möjligt garanterar enkorrekt tillståndsgivning. Regeringenhar i förslaget bemästrat uppkommandeproblem rörande rättssäkerheten och denpersonliga integriteten, somden tillgodoser intresset av atteffektivt kunna bekämpa den allvarligabrottsligheten. Utskottet tillstyrkersåledes propositionen. Utskottetsställningstagande innebär attmotionerna Ju9, Ju10 och Ju11 i nubehandlade delar avstyrks. Tillenskildheter i förslaget återkommerutskottet i det följande.I sammanhanget konstaterar utskottetatt den aktuella lagstiftningen tordevara tillämplig såväl när tullen somnär polisen biträder åklagaren vid enförundersökning.Mot bakgrund av doldkameraövervaknings starktintegritetskränkande natur villutskottet avslutningsvis understrykaden utomordentliga vikten av attanvändningen av tvångsmedlet begränsasså långt det är möjligt beträffandesåväl omfattning som den tid somåtgärderna pågår. Av särskild betydelsei sammanhanget är, såsom regeringenockså understrukit i propositionen, attpersoner som är ovidkommande för enbrottsutredning i möjligaste mån intedrabbas av tvångsmedlet.Parlamentarisk kontrollI motion Ju11 (fp) yrkas ett riksdagenstillkännagivande om att regeringensredovisning till om debrottsutredande myndigheternastillämpning av bestämmelserna i lagenom hemlig kameraövervakning skall skekvartalsvis i stället för somföreslås i propositionen. I motionenunderstryks även vikten av attregeringens redovisning också belyser ivilken omfattning personer som ärovidkommande för en brottsutredning hardrabbats av tvångsmedlet.I enlighet med önskemål(JuU 1981/82:54, rskr. 298 och prop.1988/89:124 s. 55, JuU25, rskr. 313)redovisar regeringen hurreglerna i RB om hemlig teleavlyssningoch hemlig teleövervakning hartillämpats (se senast skr. 1995/96:9,JuU1, rskr. Detsamma gällertillämpningen av lagen (1991:572) omsärskild utlänningskontroll (se senastskr. 1994/95:132, JuU10, rskr. 197).I propositionen anför regeringen attden redovisning som lämnas tillriksdagen angående hemligteleavlyssning och hemligteleövervakning allmänt sett torde varaav stort värde. Regeringen anser därföratt motsvarande redovisning bör lämnasnär det gäller det nya tvångsmedlethemlig kameraövervakning och attredovisningen bör omfatta uppgifter ombl.a. antalet ärenden och meddeladetillstånd, vilka brott det varit frågaom, vilka tillståndstider som harförekommit, hur längetvångsmedelsanvändningen i det enskildafallet rent faktiskt har pågått samt ivilken utsträckning hemligkameraövervakning har fyllt avsettändamål. Därutöver bör redovisningenenligt regeringen också belysa i vilkenomfattning personer som är ovidkommandeför en brottsutredning har drabbats avtvångsmedlet.I det ovannämnda ärendet från våren1982 (JuU 1981/82:54) rörandeparlamentarisk kontroll i fråga omteleavlyssning upprepade utskottet ettuttalande som utskottet gjort i ettärende rörande telefonavlyssningtidigare (JuU 1981/82:35),bl.a. att det är ett viktigt intressefrån demokratisk synpunkt attdiskussionen om enskildas integritet iförhållande till myndigheterna alltidhålls levande, inte minst mot bakgrundav den utveckling som enligt utskottethade lett till teknik som innebarbetydligt större risker förintegritetskränkningar än tidigare.Utskottet anförde vidare att en minskadvaksamhet när det gällerintegritetsfrågor kan leda till enavtrubbning i den allmännauppfattningen attintegritetskränkningar endastundantagsvis kan godtas i ett samhälleav den typ vi har. Utskottet förordadeatt den parlamentariska insynen när detgällde telefonavlyssning borde ske iform av en årlig redovisning iproposition eller skrivelse tillriksdagen.Utskottet, som i sammanhanget återigenvill slå fast att betydelsen avvaksamhet i integritetsfrågor inte nogkan understrykas, anser att regeringensredovisningar när det gällertillämpningen av reglerna om hemligteleavlyssning och hemligteleövervakning varit mycket värdefullaoch nödvändiga för att denparlamentariska kontrollen skall kunnaupprätthållas.Erfarenheterna av den kontrollriksdagen utövar, vilken sträcker sigöver en lång följd av år, har dockgivit vid handen att de förändringar avantal tillstånd m.m. som förekommitskett så långsamt över tiden att detenligt utskottets uppfattning inte stårnågot att vinna på att införa enordning med tätare redovisningar än vidett tillfälle . uppfattning torde sammaförhållanden kunna förväntas när detgäller hemlig kameraövervakning.Utskottet delar regeringensuppfattning rörande redovisningensomfattning och innehåll samt att denbör ske årligen.Utskottet tillstyrker såledespropositionen också i denna del.Utskottets ställningstagande innebäratt utskottet avstyrker bifall tillmotion Ju11 i nu behandlad del.Lagteknisk utformningI motion Ju11 (fp) yrkas riksdagenstillkännagivande att det fortsattautredningsarbetet bör inriktas på attreglerna om hemlig kameraövervakningskall införas i RB i stället för attgiltighetstiden för den aktuellalagstiftningen skall förlängas.Regeringen anför i propositionen (s.37) bl.a. att den naturliga platsen fören reglering av hemligkameraövervakning skulle vara RB. Medhänsyn till lagstiftningensprovisoriska karaktär och till att denföreslås få begränsad giltighetstid ären sådan placering enligt regeringendock mindre lämplig. Med tanke på attutredningen om användningen avövervakningskameror fortsätter sittarbete rörande den kameraövervakningsom inte sker dolt, vilket kan påverkaregleringen om den doldakameraövervakningen, kommer frågan omanvändning av sådanaövervakningskameror enligt regeringenemellertid att få behandlas på nytt iett större sammanhang.Regeringen anför vidare att det förnärvarande också pågår en relativtomfattande översyn av olikastraffprocessuella tvångsmedel.Resultatet av denna översyn kan fåbetydelse även för regleringen avhemlig kameraövervakning. Närutredningsarbetet är avslutat kanbeslut fattas i frågan huruvidalagstiftningen skall permanentas ellergiltighetstiden för densamma förlängas.Utskottet delar regeringensuppfattning såväl i fråga om att denaktuella regleringen rörande hemligkameraövervakning naturligen hör hemmai RB som att den tills vidare bör varaintagen i en särskild lag med begränsadgiltighetstid. I likhet med regeringenanser utskottet att det först när detpågående utredningsarbetet m.m. haravslutats är aktuellt att ta ställningtill om, och i sådant fall hur,regleringen skall permanentas.Utskottet avstyrker bifall till motionJu11 också i nu behandlad del.Kameraövervakning utanför post- ochbanklokalerI motion Ju712 (fp) förespråkas attkameraövervakning skall tillåtasutanför bank- och postlokaler så attdet bl.a. skall kunna vara möjligt attidentifiera rånare som utanför lokalenförberett sig för brottet.Banker och postkontor som ansöker omatt få sätta upp en övervakningskamerainne i lokalen får regelmässigttillstånd till det. För områdenautanför lokalen medges normaltinte tillstånd att användaövervakningskamera.Utskottet behandlade liknandemotionsyrkanden i ett ärende hösten1993 (1993/94:JuU4 s. Utskottetanförde då att syftet med gällandelagstiftning är att ge enskilda skyddmot integritetskränkningar. Kravet påtillstånd för att användaövervakningskameror hade, anfördeutskottet, tillkommit för att garanteraintegritetsskyddet. Utskottetkonstaterade att införandet av lagen omövervakningskameror innebar, iförhållande till vad som tidigaregällt, att integritetsskyddet för denenskilde hade stärkts, bl.a. genom atttillståndskravet hade utvidgats. Dennaförstärkning hade enligt utskottet dockmedfört nya avgränsningsproblem av dentyp som aktualiseras i motion Ju712.Enligt utskottets mening borde frågorhärom tas upp i lämpligt sammanhang.Utskottet avstyrkte de då föreliggandemotionerna.I direktiven till den översyn av lagenom övervakningskameror, vilka utskotteti det föregående redovisat, sägs bl.a.att utgångspunkten för uppdraget är atträtten att använda övervakningskamerorbör utvidgas i sådana fall därintresset av att bekämpa brott vägersärskilt tungt. I direktiven nämnsbl.a. frågan om kameraövervakning avnärområdet utanför bank- ochpostkontor. Utredningen skall varaavslutad före utgången av maj månad1996.Utskottet, som anser att resultatet avdet pågående utredningsarbetet böravvaktas innan ställning tas till denaktuella frågan, avstyrker bifall tillmotion Ju712.ÖvrigtI övrigt har utskottet ingenting attanföra med anledning av proposition1995/96:85 och till denna hänförligamotioner.Proposition 1995/96:14Lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissabrottmål innehåller tilläggs- ochundantagsbestämmelser till dengrundläggande regleringen i RB i frågaom straffprocessuella tvångsmedel.Lagen, som är tidsbegränsad, gäller vidförundersökning angående vissa brottmot rikets säkerhet och vissa andragrova brott. Efter den senast gjordaförlängningen gäller lagen tillutgången av (prop. 1994/95:33,JuU4, rskr. 42, SFS 1994:1489).1952 års lag gäller vidförundersökning angående delsallmänfarliga brott, t.ex. mordbrandoch sabotage, dels vissa högmålsbrottsåsom uppror och olovlig kårverksamhet,dels vissa brott mot rikets säkerhet,t.ex. Lagen gäller ocksåförsök, förberedelse och stämpling tilldessa brott om sådan gärning ärstraffbar. I förhållande tillregleringen i RB innebär lagenutvidgade möjligheter att användatvångsmedlen häktning, beslag,kvarhållande av postförsändelse m.m.samt hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning.SÄPO-kommittén kom i sittslutbetänkande (SOU 1990:51)Säkerhetspolisens arbetsmetoder,personalkontroll och meddelarfrihetfram till slutsatsen att det föreliggerett permanent behov av sådana särskildamöjligheter till tvångsmedelsanvändningsom lag tillhandahåller. Påsikt borde, ansåg kommittén,bestämmelserna arbetas in i RB.Säkerhetspolisen har genom enskrivelse tillregeringen, under åberopande av att1952 års lag är av utomordentlig viktför Säkerhetspolisens verksamhet,hemställt om att lagen ges fortsattgiltighet. Säkerhetspolisen har därvidanfört att lagen alltjämt utgör ennödvändig grund för Säkerhetspolisensverksamhet för bekämpning av brott motrikets säkerhet och att de möjlighetertill tvångsmedel i särskilda fall somlagen ger också har utnyttjats i storomfattning.I likhet med Säkerhetspolisen anserregeringen att lagen, som gäller tillutgången av , fortfarandebehövs.Av propositionen framgår bl.a. attPolisrättsutredningens slutbetänkande(SOU 1995:47) Tvångsmedel enligt 27 och28 kap. RB samt polislagen, som bl.a.innehåller förslag till ändringar avreglerna om beslag och kvarhållande avpostförsändelse m.m., bereds inomJustitiedepartementet.Regeringen gör i propositionen denbedömningen att resultatet av detpågående översynsarbetet kan varaavgörande för frågan om, och i sådantfall hur, bestämmelserna lagskall permanentas.I propositionen föreslås att 1952 årslag skall fortsätta att gälla tillutgången av år 1996.MotionernaI motionerna Ju2 (mp) och Ju3 (v) yrkasavslag på propositionen. I motion Ju2anförs bl.a. att en tvångslagstiftningbör grundas på sakliga förhållanden ochpermanentas om behovet av den inte ärövergående. I motion Ju3 kritiseras denredovisning som lämnas i propositionenbeträffande tillämpningen av 1952 årslag. Motionärerna, som efterlyser enredovisning av i vilken utsträckninglagen använts och varför den behövs,anser att det bristfälligabeslutsunderlaget bör leda till attpropositionen avslås.Utskottets övervägandenUtskottet vill för sin del beträffandebehovet av den reglering som 1952 årslag innehåller i likhet med föregåendeår erinra om ovanredovisade ställningstagande.I fråga om redovisningen ipropositionen för lagens tillämpningvill utskottet påminna om utskottetsställningstagande i det initiativärendevåren 1982 rörande parlamentariskkontroll i fråga om telefonavlyssningsom utskottet nämnt i det föregående. Iärendet efterlyste utskottet en årligredovisning till i fråga omtelefonavlyssning. Utskottet undantogemellertid sådana brottmål som avses i1952 års lag från redovisningskravet.Utskottet uttalade att utskottethärvidlag liksom eljest självt kaninhämta den information som ansesbehövlig (JuU 1981/82:54 s. 5; jfr1988/89:JuU21 s. 9 f och 1990/91:JuU6s. Det bör också nämnas attutskottet regelmässigt och med vissperiodicitet brukar inhämtaupplysningar i här aktuella hänseendenvid besök hos ellervid utfrågning med företrädare förSäkerhetspolisen.Utskottet, som konstaterar attreglerna om straffprocessuellatvångsmedel undergårbetydande förändringar somregelsystemet delvis fortfarande ärföremål för översyn, delar regeringensuppfattning att resultatet avöversynen, i likhet med vad som gällerför hemlig kameraövervakning, kan varaavgörande för frågan om och i så fallhur bestämmelserna lag skallpermanentas. Ett ställningstagande idenna fråga bör därför anstå tillsdetta arbete har avslutats. I avvaktandärpå bör giltighetstiden årslag förlängas. Utskottetsställningstagande innebär att utskottetavstyrker bifall till motionerna Ju2och Ju3. beträffande hemligkameraövervakningatt med bifall tillproposition 1995/96:85 och med avslagpå motionerna 1995/96:Ju9,1995/96:Ju10 och 1995/96:Ju11yrkandena 1 och 2 antar regeringensförslag tilla) lag om hemligkameraövervakning,b) lag om ändring i lagen(1952:98) med särskilda bestämmelserom tvångsmedel i vissa brottmål,c) lag om ändring isekretesslagen (1980:100),d) lag om ändring i lagen(1988:97) om förfarandet hoskommunerna, förvaltningsmyndigheternaoch domstolarna under krig ellerkrigsfara m.m.,e) lag om ändring i lagen(1990:484) om övervakningskamerorm.m.,res. 1 (v, mp)res. 2(fp)2. beträffande denparlamentariska kontrollenatt avslår motion1995/96:Ju11 yrkande 3,res. 3 (fp)3. beträffande lagtekniskutformningatt avslår motion1995/96:Ju11 yrkande 4,res. 4(fp)4. beträffande kameraövervakningutanför post- och banklokaleratt avslår motion1994/95:Ju712,5. beträffande fortsattgiltighet av lagatt med bifall tillproposition 1995/96:14 och med avslagpå motionerna 1995/96:Ju2 och1995/96:Ju3 antar det i propositionenframlagda förslaget till lag omfortsatt giltighet av lagen (1952:98)med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål.res. 5 (v, mp)den 5 december 1995På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), GöranMagnusson (s), (),(), (), (m), Ann-MarieFagerström (s), (), PärNuder (s), (), KiaAndreasson (mp), (),(), ()och (). Hemlig kameraövervakning (mom. 1)() och () anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 11 som börjar med och slutar med avtvångsmedlet bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning kanåtgärder som kränker medborgarnasintegritet endast undantagsvis godtas.Stora värden äventyras om samhälletflyttar fram sin toleransgräns vadgäller användning av olika tvångsmedel.Det anförda innebär att det, innan ettnytt tvångsmedel kan införas, krävsmycket noggranna analyser av såvälbehovet härav som utformningen avregelsystemet och de konsekvenser somanvändning av tvångsmedlet kan ledatill.I jämförelse med vad som är falletbeträffande den hemligatelefonavlyssningen föreligger i frågaom hemlig kameraövervakning ettbetydligt större mått avintegritetsinskränkning och därmed enkonflikt med bestämmelserna i 2 kap. 6§ RF om skydd mot hemlig avlyssningeller upptagning av telefonsamtal ellerannat förtroligt meddelande. 12 § RF får begränsningar av dettaskydd endast göras för ändamål som ärgodtagbara i ett demokratiskt samhälleoch får aldrig gå utöver vad som ärnödvändigt med hänsyn till det ändamålsom föranlett den. En prövning avhuruvida dessa förutsättningarföreligger har inte skett ipropositionen.I 2 kap. 23 § RF stadgas att lag ellerföreskrift inte får meddelas i stridmed åtaganden på grund av deneuropeiska konventionen till skydd förde mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna. Dennakonvention får därmed karaktären av attvara en del av den svenska grundlagensfri- och rättighetskatalog och skalldärmed beaktas vid införandet av nylagstiftning. Artikel 8 i konventionenstadgar att envar har rätt till skyddför sitt privat- och familjeliv, sitthem och sin korrespondens. Ipropositionen saknas överväganden omförenligheten mellan den föreslagnalagstiftningen och ifrågavarandeartikel.Utskottet anser, i linje med vad somanförs i motionerna Ju9 och Ju10, attdet inte är klarlagt att det föreliggernågot behov av hemligkameraövervakning. Inte heller harutformningen av regleringen eller dekonsekvenser som kan bli följden av ettinförande av tvångsmedlet blivitföremål för tillräckligt genomgripandeanalyser. Lagstiftningen bör enligtutskottets uppfattning inte genomförasi avsaknad av sådana analyser.Utskottet är således kritiskt tillförslaget och inte berett atttillstyrka bifall till propositionen.dels att utskottets hemställan undermoment 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande hemligkameraövervakningatt med bifall tillmotionerna 1995/96:Ju9 och1995/96:Ju10 samt med avslag påmotion 1995/96:Ju11 yrkandena 1 och2 avslår proposition 1995/96:85,2. Hemlig kameraövervakning (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrandepå s. 11 som börjar med och slutar med avtvångsmedlet bort ha följande lydelse:Mot bakgrund av den grovabrottsligheten och de allvarligasamhällsproblem som denna ger upphovtill måste, enligt utskottetsuppfattning, hemlig kameraövervakning inågon form accepteras trots de riskerfrån integritetssynpunkt som därvid görsig gällande. Huruvida regeringensförslag skall godtas eller inte ärsåledes en fråga om utformningen av denföreslagna regleringen.Vid en bedömning härav finnerutskottet att det av regeringenföreslagna kravet i fråga om anknytningmellan den misstänkte och den plats därövervakningen skall äga rum är så lågtsatt att det innebär en påtaglig riskför att övervakningen huvudsakligenkommer att omfatta personer som intehar något som helst samband medbrottsutredningen. Enligt utskottetsuppfattning måste möjligheterna attanvända hemlig kameraövervakningbegränsas mer än regeringen föreslagit.Sambandet mellan den misstänkte, hansbrottslighet och den plats därövervakning får ske bör förstärkas.Utskottet anser, i linje med vad somframförs i motion Ju11, attanvändningsområdet för det aktuellatvångsmedlet måste begränsas tillmiljöer som typiskt sett kan betraktassom kriminella, dvs. platser där grovbrottslighet mera generellt bedrivs.Med en sådan ordning blir det möjligtmed övervakning där det verkligenbehövs, t.ex. i MC- och spelklubbarsamt den misstänktes hem m.m. medankameraövervakning undviks i andra fall.Utskottet är således inte berett atttillstyrka att antarregeringens förslag på denna punkt. Istället bör en justering göras ilagtexten i enlighet med vad utskottetnu anfört.dels att utskottets hemställanunder moment 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande hemligkameraövervakningatt med bifall tillmotion 1995/96:Ju11 yrkande 1 ochmed avslag på motionerna1995/96:Ju9, 1995/96:Ju10 och1995/96:Ju11 yrkande 2 antarregeringens förslag tilla) lag om hemlig kameraövervakningmed den ändringen att 3 § erhållerföljande som utskottets förslagbetecknade lydelse:Regeringens Utskottetsförslag förslag3 §Hemlig kameraövervakning får användasendast om1. någon är skäligen misstänkt förbrottet,2. åtgärden är av synnerlig vikt förutredningen samt3. skälen för åtgärden uppväger detintrång eller men i övrigt som åtgärdeninnebär för den misstänkte eller förnågot annat motstående intresse.Åtgärden får Åtgärden fårendast avse sådan endast avse sådanplats där den plats där det kanmisstänkte kan antas att denantas komma att misstänkte kanuppehålla sig. komma attuppehålla sig ochgrov brottslighetbedrivs.b) lag om ändring i lagen(1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel ivissa brottmål,c) lag om ändring i sekretesslagen(1980:100),d) lag om ändring i lagen(1988:97) om förfarandet hoskommunerna,förvaltningsmyndigheterna ochdomstolarna under krig ellerkrigsfara m.m.,e) lag om ändring i lagen(1990:484) om övervakningskamerorm.m.,3.