bet · GI01JuU19 · 1995-04-04 00:00:00 — Anslag till rättshjälp, m.m. I detta betänkande behandlar utskottet regeringens förslag omanslag till rättshjälp för /96. I samband därmedbehandlas ett antal motioner avseende medelstilldelningen och iövrigt med anknytning till rättshjälpen.Utskottet tillstyrker regeringens förslag och avstyrkersamtliga motioner.Till betänkandet har fogats tre reservationer, varav en från(m), en från (m, kds) och en från (v) samt ett särskilt yttrandefrån (m).ANDRA HUVUDTITELN I proposition 1994/95:100 bilaga 3 () harregeringen föreslagit atttill Rättshjälpskostnader för /96 anvisa ettförslagsanslag på 1 (, s. 72--73),till för /96 anvisa ettramanslag på (, s. 74--75),till Allmänna advokatbyråer: Uppdragsverksamhet för budgetåret1995/96 anvisa ett förslagsanslag på (, s. 75--77),till Allmänna advokatbyråer: Driftbidrag för budgetåret1995/96 anvisa ett förslagsanslag på (F 4,s. 77),till Vissa domstolskostnader m.m. för /96anvisa ett förslagsanslag på (F 5, s. 77--78),till Diverse kostnader för rättsväsendet för budgetåret1995/96 anvisa ett förslagsanslag på (F 6, s. 78). 1994/95:Ju405 av m.fl. (m) vari yrkas3. att beslutar att under anslaget F 1.Rättshjälpskostnader inom anvisa ett iförhållande till regeringens förslag med minskatanslag i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om besparingsmöjligheterna i fråga om deallmänna advokatbyråerna.1994/95:Ju702 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en översyn av vittnens situationvad gäller såväl säkerhet som regler för ekonomisk ersättning.1994/95:Ju703 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom åtgärder för att minska statens kostnader för advokatarvoden.1994/95:Ju710 av och () variyrkas att hos regeringen begär förslag om ändring av8 a § rättshjälpslagen enligt vad i motionen anförts. AllmäntInledningsvis konstaterar utskottet att /96enligt beslut om ändring i riksdagsordningen (Förs.1993/94:TK2, KU18, rskr. 425, 1994/95:KU2, rskr. 4, SFS1994:1471) löper t.o.m. den 31 december 1996.RättshjälpskostnaderInledningRättshjälp enligt rättshjälpslagen (RHL, 1972:429; omtryckt1993:9) omfattar allmän rättshjälp, rättshjälp åt misstänkt ibrottmål (bl.a. offentlig försvarare), rättshjälp genomoffentligt biträde samt rådgivning.Från anslaget till rättshjälpskostnader betalas de kostnadersom enligt RHL och lagen (1988:609) om målsägandebiträde skallbetalas av allmänna medel.RHL trädde i kraft och har till syfte atttillgodose enskildas behov av ekonomiskt bistånd i rättsligaangelägenheter (prop. 1972:4, JuU 12, rskr. Under den tidsom RHL har varit i kraft har den ändrats åtskilliga gångerbl.a. i syfte att minska statens kostnader för rättshjälpen.År 1988 trädde omfattande ändringar i RHL i kraft (prop.1987/88:73, JuU 21, rskr. Ändringarna innebar bl.a. attmöjligheterna att få allmän rättshjälp utvidgades genom attinkomstgränsen höjdes. Vidare sänktes rättshjälpsavgifterna,dvs. den avgift som den enskilde själv skall bidra med.Samtidigt begränsades möjligheterna att få allmän rättshjälp ivissa särskilt kostnadskrävande ärendegrupper, bl.a. sådana därman kunde räkna med att behovet av juridiskt biträde kundetillgodoses med försäkringar.Avsikten med reform var dock inte att ytterligareskära ner kostnaderna för den allmänna rättshjälpen. Reformenskulle vara kostnadsneutral, och de grundläggandemålsättningarna för samhällets rättshjälp skulle stå fast.Tanken var att de begränsade resurser som står till buds förstatligt rättsskydd skulle koncentreras till de områden där debäst behövs.Riksrevisionsverket () har på regeringens uppdrag bl.a.utvärderat reform. Uppdraget redovisades i rapporten(F 1992:6) Rättshjälpens effektivitet -- regeringsuppdrag. Irapporten analyserades också möjligheterna att minska statenskostnader för rättshjälpen.I 1992 års budgetproposition (prop. 1991/92:100 bil. 3, s.130 f) anförde justitieministern att kostnaderna förrättshjälpen stigit till en nivå som i den samhällsekonomiskasituationen inte tedde sig försvarlig. I propositionen föreslogsbesparingsåtgärder med pårättshjälpsanslaget. godtog förslaget (1991/92:JuU19,rskr. 183).Mot denna bakgrund beslutade -- efter att först haavvisat ett förslag om sänkt övre inkomstgräns för rätt tillallmän rättshjälp (1991/92:JuU26) -- om ettantal ändringar i bl.a. RHL i syfte att få till stånderforderliga besparingar (prop. 1992/93:109, JuU12, rskr. 104).Ändringarna innebar bl.a. att de avgifter som de rättssökandeskall betala genomgående höjdes och attåterbetalningsskyldigheten för tilltalade i brottmål utvidgades.Våren 1994 (prop. 1993/94:94, SfU11, rskr. 188) beslutaderiksdagen om inskränkningar av möjligheterna till rättshjälp iform av offentligt biträde i asylärenden där det finns ettlagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning (s.k. nyansökan).Regeringen anför i budgetpropositionen att reformerna pårättshjälpsområdet har varit kostnadsdämpande men att de inte pånågot avgörande sätt har kunnat bromsa ökningarna av statenskostnader för rättshjälpen i stort. De faktorer som styrkostnaderna är framför allt antalet ärenden, ärendenasomfattning och svårighetsgrad, ersättningsnivån till biträdenoch offentliga försvarare samt den andel avrättshjälpskostnaderna som betalas av den rättssökande.Kostnadsökningen under /94 förklaras främst avett ökat antal mål, i första hand familjemål och brottmål, därbiträdeskostnaderna belastar rättshjälpsanslaget, och av denhöjda timersättningen till biträden och offentliga försvarare.Regeringen anför i budgetpropositionen attbesparingseffekterna av de nya reglerna om avgifter för allmänrättshjälp beräknas få full effekt under /96 ochmotsvara av anslagsbelastningen avseende den allmännarättshjälpen. Kostnaderna för den allmänna rättshjälpen utgör ca40 % av hela rättshjälpsanslaget.Pågående översynsarbeteMot bakgrund av det statsfinansiella läget och kravet påbesparingar inom området för rättshjälpen fick en särskildutredare i uppdrag (dir. 1993:77) att göra en mergenomgripande översyn av RHL och då särskilt villkoren för ochomfattningen av rättshjälpen. Uppdraget omfattar därutöverregleringen av ersättningen till biträden enligt RHL ochoffentliga försvarare, den allmänna rättshjälpens förhållandetill rättsskyddsförsäkringar och olika organisatoriska frågor.En särskild fråga för utredaren är att undersöka möjligheternaatt överföra RHL:s reglering av offentliga biträden till denmateriella lagstiftning där de aktuella ärendekategoriernaregleras (se även 1992/93:JuU26 s. 11 f). Utredningsuppdragetbegränsas dock inte till nu nämnda frågor. Utredaren har friahänder att föreslå andra ändringar som kan leda till ökadeffektivitet och kostnadsbesparingar och till atträttshjälpsresurserna koncentreras till de områden där de bästbehövs. Uppdraget skall redovisas i september 1995.Regeringen uttalar i budgetpropositionen att de förslag somutredningen kommer att lämna kan väntas leda till betydandebesparingar. Lagändringar som rör omfattningen och villkoren förrättshjälp kan dock inte tillämpas i påbörjade mål och ärenden,utan först i sådana där rättshjälp beviljas efter det attändringarna har trätt i kraft. Nya bestämmelser i dessaavseenden som innebär besparingar kan därför, enligt regeringen,inte få genomslag under kommande budgetår.För att åstadkomma besparingar med tidigare genomslag än vadsom kan bli fallet med de åtgärder som kan komma att föreslås avRättshjälpsutredningen har i utarbetatsförslag till ändringar i bestämmelserna om ersättning tillbiträden enligt RHL och offentliga försvarare. Förslaget innebäri huvudsak att principen om att timkostnadsnormen skall styraall ersättning för arbete på rättshjälpsområdet lagfästs.Regeringen skall enligt förslaget fastställa timkostnadsnormensom skall gälla såväl inom som utom det taxesatta området.Förslagen har remissbehandlats och regeringen har nyligenbeslutat om en lagrådsremiss.Advokatkostnader m.m.I motion Ju703 (m) yrkas tilläggsdirektiv tillRättshjälpsutredningen med begäran om förslag till åtgärder föratt nedbringa statens utgifter för advokatarvoden.Offentliga försvarare och biträden enligt rättshjälpslagen harenligt 21 kap. 10 § (RB) resp. 22 § RHL rätttill skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utlägg somuppdraget har krävt. Vid bedömningen av vad som är skäligtarvode skall uppdragets art och omfattning beaktas. Hänsyn skallockså tas till andra omständigheter av betydelse, såsom denskicklighet och den omsorg som uppdraget har utförts med samtden tid som har lagts ned på uppdraget. I bestämmelserna angesockså att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerfastställer taxa som skall tillämpas vid bestämmande aversättningen.Målsägandebiträden har enligt 5 § lagen (1988:809) ommålsägandebiträde rätt till ersättning enligt vad som sägs i 22§ RHL. Detsamma gäller för offentliga biträden (44 § RHL).Bestämmelserna om ersättning till offentliga försvarare ochbiträden m.fl. enligt RHL fick sin nuvarande utformning (prop. 1981/82:28, JuU19, rskr. Syftet med lagändringarnavar att få till stånd en striktare prövning aversättningsanspråk som effektivitet och skicklighethos biträden och offentliga försvarare premierades. Bakgrundentill förändringen var den kritik som riktats mot metoden attbestämma ersättning inom rättshjälpsområdet. Bland annathävdades att hänsynen till ett uppdrags svårighetsgrad och tillden skicklighet med vilken det utförts hade eftersatts närtidsfaktorn blivit avgörande för ett arvodes storlek.Ersättningen till biträden och offentliga försvarare regleras,som ovan antytts, i viss utsträckning med hjälp av taxor. Förnärvarande finns två taxor; en taxa för ersättning tilloffentliga försvarare i vissa brottmål i tingsrätt och hovrättoch en taxa för ersättning till biträde i mål omäktenskapsskillnad efter gemensam ansökan (DVFS 1992:15 resp.16). Taxorna beslutas av () på grundval av entimkostnadsnorm som fastställs av regeringen. Som underlag förregeringens beslut om timkostnadsnorm ligger beräkningar från DVgrundade på självkostnaderna vid de allmänna advokatbyråerna ochsynpunkter från . I rättstillämpningenhar timkostnadsnormen blivit normgivande vid bestämmande avbiträdesersättningar inom hela rättshjälpsområdet.Timkostnadsnormen utgör också underlag för denkonkursförvaltartaxa som tillämpas när en konkurs avskrivsenligt 10 kap. 1 § konkurslagen (1987:672).Storleken på den timkostnadsnorm som bestäms är avstor betydelse för belastningen på rättshjälpsanslaget, särskiltsom i praxis, som ovan nämnts, har kommit att blivägledande för den ersättning som bestäms på helarättshjälpsområdet. Redan mycket blygsamma förändringar när detgäller timersättningen ger kraftiga förändringar i den totalakostnadsnivån. Timkostnadsnormens utveckling de senaste tiotaletår har enligt regeringen varit orsak till en stor del av denökande belastningen på rättshjälpsanslaget.Den 11 maj 1994 bestämde regeringen timkostnadsnormen /95 till exkl. mervärdesskatt (935 krinkl. mervärdesskatt).RRV har i sin ovan nämnda rapport redovisat alternativamodeller till timkostnadsnormen och modifierade modeller av ensådan norm. Rapporten har överlämnats tillRättshjälpsutredningen.I uppdrag ingår som nämnts bl.a.att se över regleringen av ersättning till biträden i desshelhet och därvid bl.a. att undersöka om bestämmelserna angåendeersättning till biträden och offentliga försvarare ärändamålsenligt utformade. I direktiven framhålls också attutredaren har fria händer att föreslå andra ändringar som kanleda till ökad effektivitet och kostnadsbesparingar och till atträttshjälpsresurserna koncentreras till de områden där de bästbehövs.Som ovan berörts har i , för att åstadkommabesparingar med tidigare genomslag än vad som kan bli fallet medde åtgärder som kan komma att föreslås avRättshjälpsutredningen, utarbetats förslag till ändringar ibestämmelserna om ersättning till offentliga försvarare ochbiträden enligt RHL. Förslagen innebär att ersättningen förarbete till offentliga försvarare och biträden pårättshjälpsområdet i övrigt skall fastställas med beaktande avuppdragets art och omfattning. Den timersättning som biträdenoch offentliga försvarare i normalfallet har rätt till föreslåsbeslutas av regeringen.I sammanhanget bör nämnas att justitieministern i ettfrågesvar i anförde att hon hadeför avsikt att ge DV i uppdrag att undersöka hur reglerna omoffentliga försvar tillämpas och om ökningen av antaletförsvararuppdrag har fortsatt. DV skall i detta sammanhang ävense över hur reglerna om byte av offentlig försvarare fungeraroch om tillämpningen av reglerna har förändrats under senare år.Arbete för att på olika sätt nedbringa statens kostnader förbiträden och offentliga försvarare pågår inomRättshjälpsutredningen och inom regeringskansliet.Tilläggsdirektiv till är enligtutskottets uppfattning inte nödvändiga. Utskottet avstyrkerbifall till motion Ju703.Rättshjälp för funktionshindradeI motion Ju710 (v) yrkas att 8 a § RHL ändras så att detöppnas möjligheter till rättshjälp i ärenden angåendesocialförsäkringsersättning för funktionshindrade.Utskottet behandlade i förra årets budgetbetänkande angåenderättshjälp (1993/94:JuU20 s. 5) ett motionsyrkande röranderättshjälp för funktionshindrade. Utskottet hänvisade bl.a. tillett tidigare ärende (1992/93:JuU26 s. 12 f) i vilket utskottettagit ställning till ett liknande yrkande.Utskottet konstaterade i det tidigare ärendet att frågan omrättshjälp för funktionshindrade varit föremål för behandling avHandikapputredningen (SOU 1991:46, Handikapp, välfärd ochrättvisa) men att något förslag i den delen inte lades fram iden därpå följande propositionen (1992/93:159) om stöd ochservice till vissa funktionshindrade. Utskottet ansåg att någotinitiativ med anledning av motionerna inte var aktuellt ochavstyrkte bifall till dem. Utskottet vidhöll denna uppfattning iförra årets ärende.I sammanhanget bör påpekas att det i förvaltningsärendenåligger myndigheterna att sörja för att erforderlig utredningtillförs de ärenden som handläggs. Mot bl.a. denna bakgrundanses det att behov av biträde som regel inte föreligger isocialförsäkringsärenden hos försäkringskassa eller i länsrätt.Det förtjänar också att påpekas att -- med bl.a.avslag på motionsyrkanden rörande rättshjälp -- har beslutat omstöd och service till vissa funktionshindrade (prop.1992/93:159, SoU19, rskr. 321).Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattning ochavstyrker bifall till motion Ju710.MedelsanvisningenRegeringen har under punkt (s. 72--73) föreslagitriksdagen att till Rättshjälpskostnader för /96anvisa ett förslagsanslag på 1 . I förslagetligger en besparing på räknat på 12 månadereller för /96.I det föreslagna beloppet ingår också bl.a. de medel somStatens invandrarverk och beräknar förrättshjälp genom offentligt biträde i ärenden enligtutlänningslagen (1989:529).I motion Ju405 (m) yrkas, som motionen får förstås, ensänkning av anslaget med för budgetåret1995/96. I motionen anges att besparingseffekter på detta beloppbör åstadkommas under den aktuella budgetperioden genom attRättshjälpsutredningens översynsarbete bl.a. påskyndas.Utskottet delar regeringens ovan redovisade uppfattning att deförslag till lagändringar m.m. som kankomma att föra fram i syfte att åstadkomma besparingar inomrättshjälpen inte får genomslag . De avregeringen föreslagna åtgärderna med snabbare genomslag, vilkautskottet i det föregående redogjort för, torde enligtutskottets uppfattning kunna leda till betydelsefullabesparingar. Utskottet är dock inte berett att nu frångå denbedömning av medelsbehovet som görs i budgetpropositionen.Utskottet, som ansluter sig till regeringens bedömning avmedelsbehovet, avstyrker bifall till motion Ju405 i nu behandladdel.RättshjälpsmyndighetenRegeringen har under punkt (s. 74--75) föreslagitriksdagen att till för /96anvisa ett ramanslag på 18 911 000 kr.Regeringen anför i budgetpropositionen attRättshjälpsmyndigheten har en ansträngd ekonomi och relativtbesvärlig arbetssituation. Orsakerna härtill är att myndighetensADB-baserade ärendehanteringssystem inte har fungerat bra.Problemen med systemet uppkom i allt väsentligt i samband medändringar i rättshjälpslagen och har inneburitmerkostnader i form av bl.a. programmeringskostnader.Problemen med ärendehanteringssystemet ser enligt regeringenut att vara avhjälpta och regeringen pekar också på att enomorganisation förväntas ge ett effektivare arbetssätt.Till följd av den ansträngda ekonomiska situationen föreslårregeringen att anvisas ett anslag som äroförändrat i förhållande till innevarande budgetår.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning.Allmänna advokatbyråerVerksamheten m.m.De allmänna advokatbyråernas främsta uppgift är att lämnabiträde och rådgivning enligt rättshjälpslagen. Om det kan skeutan hinder för den verksamhet som bedrivs enligträttshjälpslagen, skall byråerna även lämna annat biträde irättsliga angelägenheter. Detta gäller såväl uppdrag utanförrättshjälpssystemet som t.ex. uppdrag enligt 3 § förordningen(1980:548) med instruktion för de allmänna advokatbyråerna somlikvidator, förmyndare eller god man i fall där nödvändigaåtgärder annars inte skulle vidtas på grund av att ersättninginte kan påräknas, s.k. § 3-ärenden. I princip skall de allmännaadvokatbyråerna dock vara självfinansierande och konkurrera pålika villkor med enskilda advokatbyråer. Detta innebär bl.a. attbyråerna skall täcka sina kostnader och därutöver bevara detverkliga värdet av rörelsekapitalet.Sedan den 1 oktober 1994 finns det 26 allmänna advokatbyråer,varav en har ett filialkontor på annan ort. Från och med den 1januari 1994 får sju byråer bedriva sociala mottagningar på 15olika mottagningsplatser. Detta innebär att kostnader för resor,uppehälle, tidsspillan m.m. ersätts från anslaget F 4. Allmännaadvokatbyråer: Driftbidrag. Beslut om att mottagning skallbedrivas av sociala skäl fattas av DV. Ett beslut häromförutsätter att det finns ett klart behov av juridisk service påden aktuella orten och att avståndet från denna till närmasteadvokat är stort.De allmänna advokatbyråernas verksamhetsresultat harförsämrats /92. För det budgetåret visadeverksamhetsresultatet ett överskott om medanför /93 resultatet blev . /94 visades ett underskott om 0,2 miljonerkronor. bedömer att verksamhetsresultatet /95 kommer att innebära ett litet överskott om ca0,1 miljoner kronor.Den allmänna konjunkturnedgången har medfört en ökadkonkurrens för de allmänna advokatbyråerna. Detta ochförändringar i rättshjälpsreglerna har lett till en minskadärendetillströmning. Även produktiviteten har under enfyraårsperiod minskat. förklarar nedgången iproduktivitet med den minskade ärendetillströmningen samt attärendena genomsnittligt har blivit mer krävande att handlägga.Regeringen uttalar i budgetpropositionen attverksamhetsresultatet för /94, även om deallmänna advokatbyråerna sammantagna är lönsamma,inte är fullt tillfredsställande mot bakgrund av att byråernabedriver en konkurrensutsatt verksamhet. Arbetsproduktivitetenhar minskat, och även om det kan finnas förklaringar till dennaminskning anser regeringen att utvecklingen är oroväckande ochatt det är angeläget att resultatet förbättras. Regeringen anföratt den kommer att noga följa utvecklingen för de allmännaadvokatbyråerna.I motion Ju405 (m) yrkas att ger regeringen tillkänna att arbetet med att privatisera de allmännaadvokatbyråerna bör fortsätta.I samband med utskottets handläggning av ärendet rörandeanslag till rättshjälp (prop. 1992/93:100 bil. 3,JuU26 s. 16 f, rskr. 291) behandlade utskottet utförligt bl.a.regeringens förslag om bemyndigande för regeringen att avvecklaallmänna advokatbyråer som har rekryteringssvårigheter eller somde anställda önskar ta över. För bakgrund m.m. hänvisas dit.Utskottet hänvisade i det angivna ärendet bl.a. tilldepartementspromemorian (Ds 1992:51) De allmännaadvokatbyråerna; principförslag om avveckling av det statligaengagemanget. Promemorian utarbetades mot bakgrund av attstatsmakterna har slagit fast att konkurrensutsatt verksamhetinte bör bedrivas i myndighetsform om det inte finns särskildaskäl för det och i normalfallet heller inte av staten (prop.1991/92:100 bil. 1 s. 40 f, FiU20, rskr. I promemorianföreslås att systemet med allmänna advokatbyråer avvecklas.Promemorian innehåller en redogörelse för de allmännaadvokatbyråernas bildande. De tre motiv som låg till grund förde allmänna advokatbyråernas inrättande -- dvs. att tillgodoseden ökade efterfrågan på advokattjänster, att ge den enskildemöjlighet att välja mellan en statlig och en privat advokat samtatt ge staten kostnadsinsyn i advokatverksamheten -- analyseras.Enligt promemorian har de ursprungliga motiven inte längre någonbärkraft.Utskottet tillstyrkte förslaget i propositionen att riksdagenskulle bemyndiga regeringen att lägga ned advokatbyråer som harrekryteringssvårigheter eller som de anställda önskar ta över.I sammanhanget kan nämnas att verksamheten vid den allmännaadvokatbyrån i övertogs av en privat byrå den 1 oktober1993 och att regeringen fattade beslut om attverksamheten vid Allmänna advokatbyrån i skulleavvecklas per den 30 september 1994.Utskottet finner för sin del att den minskande produktivitetenoch lönsamheten hos de allmänna advokatbyråerna ger anledningtill bekymmer och att det, som regeringen anför, finns skäl attfölja utvecklingen.I ekonomiskt hänseende bör målet för de allmännaadvokatbyråerna enligt utskottets mening vara att de ärsjälvfinansierande, något som man i stortlyckats med -- utskottet bortser då från de särskilda socialaverksamheterna.Som framgått har ett par allmänna advokatbyråerprivatiserats och i motion Ju405 begärs attprivatiseringen skall fortsätta. Förslaget innebär att deallmänna byråerna helt eller delvis upphör.Enligt utskottets mening är frågan om huruvida de allmännaadvokatbyråerna bör avvecklas eller drivas vidare inte enbart enekonomisk fråga; också andra faktorer måste vägas in. betydelsen av de sociala verksamheterna och av att detfinns tillgång till advokat på fler orter än vad som annarsskulle vara fallet. Man kan inte heller bortse från att det ärav betydelse för staten att få direkt insyn iadvokatverksamheten, särskilt som denna i stor utsträckningfinansieras med allmänna medel. Utskottet är alltså inte berettatt rikta någon kritik mot systemet med allmänna advokatbyråer.Samtidigt vill utskottet tillägga att vad utskottet nu anfört ioch för sig inte får hindra att byråer som saknarförutsättningar att drivas vidare läggs ned eller överlåts.Som framgått ovan pågår ett omfattande utredningsarbete sominte minst berör villkoren för de advokater som arbetar inomrättshjälpsområdet, däribland advokaterna vid de allmännaadvokatbyråerna. Utskottet är mot den bakgrunden inte berett attnu göra några ytterligare uttalanden med anledning av den frågasom aktualiseras i motion Ju405. Resultatet av utredningsarbetetbör avvaktas. Motionen avstyrks.MedelsanvisningenRegeringen har under punkt (s. 75--77) föreslagitriksdagen att för /96 till Allmännaadvokatbyråer: Uppdragsverksamhet anvisa ett förslaganslag på1 och att under punkt F 4 (s. 77) till Allmännaadvokatbyråer: Driftbidrag anvisa ett förslaganslag på16 995 000 kr.Från det senare anslaget betalas bl.a. kostnaderna för densociala mottagningsverksamheten och för verksamheten med de ovanangivna § 3-ärendena.Utskottet tillstyrker regeringens förslag tillmedelsanvisning.Vissa domstolskostnader m.m.Ersättning till vittnenI motion Ju702 (s) yrkas tillkännagivande att detbehövs en översyn av vittnens situation vad gäller bl.a.ersättning.Enligt 36 kap. 24 § RB har vittne som hörs i domstol rätt tillersättning. Till vittne som åberopats av enskild part betalasersättningen primärt av parten. Om denne har rättshjälp, ellerom vittnet åberopas av åklagaren i brottmål, utgår ersättning avallmänna medel.