bet · GI01FiU10 · 1995-02-23 00:00:00 — Delegationen skallgranska alla regeringsbeslut och på alla områden som ärmöjliga att påverka bedriva arbetet för ekonomisk, socialoch kulturell jämlikhet.Utskottet delar uppfattningen att den generella välfärden skall värnas ochatt det behövs en fortlöpande granskning av förändringar i fördelningen avinkomster, förmögenheter och välfärd. På finns enfördelningspolitisk grupp som belyser effekterna av framlagda förslag. Enbetydelsefull utomstående granskare är SCB som kartlägger förändringar ilevnadsförhållanden mellan socialgrupper. SCB kommer att publiceraen ny "ojämlikhetsrapport". Det är viktigt att arbetet för ekonomisk, socialoch kulturell jämlikhet får stöd av debatt, analyser och goda beslutsunderlag.Utskottet ställer sig emellertid tveksamt till om en särskildjämlikhetsdelegation är det praktiskt bästa sättet att vidareutveckla arbetet.Med hänvisning till vad utskottet här anfört avstyrker utskottet motion Fi214(s).FördelningspolitikenI motion Fi211 av m.fl. (fp) förespråkas en annanutformning av besparingarna inom socialförsäkringssystemet än den regeringenföreslår. Motionärerna menar att besparingarna -- om de skall få enstrukturellt riktig och fördelningspolitiskt rimlig utformning -- måste riktasmot korttidsfrånvaro snarare än långtidsfrånvaro. Jämställdheten mellan kvinnoroch män måste beaktas. har, framhåller motionärerna, bedömt detväsentligt mer angeläget att slå vakt om utjämningen mellan barnfamiljer ochbarnlösa än att hålla kvar bostadssubventionerna på en hög nivå. Motionärernaanser att också har berett ett större utrymme än regeringen förglömda och svaga grupper i och utomlands, bl.a. genom återinförtinflationsskydd i handikappstödet, utvidgad närståendepenning och en högrebiståndsnivå än den som regeringen ställer sig bakom.Utskottet gör bedömningen att inriktningen på de förändringarsom regeringen har föreslagit och som motionärerna i motionFi211 (fp) motsätter sig är nödvändiga för att långsiktigt sanerastatsfinanserna. Genom de föreslagna åtgärderna skapas förutsättningar förlägre räntor, låg inflation, ökad tillväxt och sysselsättning. Åtgärdernasfördelningspolitiska effekter framgår av finansplanen. Regeringen har så långtmöjligt strävat efter en rättvis fördelning av bördorna. På grund avåtgärdernas stora omfattning är det dock svårt att undvika varje tänkbarnegativ fördelningseffekt i det korta perspektivet. Det står dock helt klartatt på lång sikt är statsfinanser i balans en grundläggande förutsättning föratt garantera såväl jämlikheten mellan barnfamiljer och barnlösa somjämställdheten mellan könen och rättvisa villkor för handikappade, invandrareoch andra utsatta grupper i samhället.Utskottet avstyrker därför motion Fi211 (fp) yrkande 4.StrukturpolitikenI motion Fi218 av m.fl. (v) sägs att ihuvudsak är för en enhetlig socialförsäkring. Motionärerna fruktar att detsolidariskt finansierade systemet nu gröps ur. Konstruktionen av besparingenpå förtidspensioner och nivåsänkningen inom sjuk- ochföräldraförsäkringen innebär enligt motionärerna att den generellavälfärdsmodellen anpassas till ett system som liknar den tyska korporativamodellen enligt vilken olika yrkesgrupperbygger upp sina egna system för försäkringar. De som saknar anställning --eller saknar kollektivavtal -- ställs utan sociala rättigheter. Vänsterpartietanser att innan några beslut fattas i frågan om den förändrade ideologiskainriktning som detta innebär bör den förankras hos folket. Förändringarna börockså analyseras ur ett klass- och könsperspektiv.Utskottet vill understryka att de flesta av de svenska socialförsäkringarnahar en generell omfattning. Ersättningsnivåerna i dessa försäkringar kommeräven efter de föreslagna sänkningarna att ge medborgarna ett godtagbart skydd.Påståendet i motionen att vissa grupper -- de som saknar anställning ellerkollektivavtal -- ställs utan sociala rättigheter har således inte något fogför sig. Att sänkningarna skulle föranleda en stor expansion av ett privatsocialförsäkringsväsende betraktar utskottet som mindre troligt. Vilka effekterolika politiska förändringar kan få för kvinnor som grupp bevakas kontinuerligtinom Statsrådsberedningen under ledning av jämställdhetsministern.Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motion Fi218 (v) yrkande4.Etikens och institutionernas betydelse för den långsiktiga ekonomiskautvecklingenI motion Fi203 av m.fl. (kds) framhålls de godainstitutionernas betydelse för den långsiktiga ekonomiska utvecklingen.Motionärerna citerar nobelpristagaren i ekonomi . North: "Vilkaetiska normer behövs för att få goda institutioner att fungera?" Vad händer iett samhälle där etik och moral nonchalerats? Jo, de återhållande krafterna mot marknadsekonomins avarterförsvagas. Därför är den etiska kulturbasen, som inspirerats fram underSveriges tusenåriga kristna era, en vitaliserande och nödvändig grund församhällsbyggandet. Denna etik kan både motverka marknadsekonomins avarter,bidra till att sänka transaktionskostnaderna och därmed bidra till en godekonomisk utveckling.Motionärerna anser att etikens och därmed institutionernas betydelse för enlångsiktigt god ekonomisk utveckling måste beaktas i än högre grad än förnärvarande i regeringens finansplaner, långtidsutredningar och övrigaekonomiska dokument. Detta bör ges regeringen till känna.Även i motion Fi216 (kds) finns ett särskilt yrkande vars innebörd är attetikens betydelse för den ekonomiska utvecklingen måste uppmärksammas. Enpolitik baserad på hederlighet, ansvar och rättsmedvetande är grunden också fören framgångsrik ekonomisk politik. Om den etiska ansatsen uteblir riskerar,sägs det i motionen, att ohederlighet breder ut sig. I den långsiktiga kampenmot ekonomisk brottslighet, som förorsakar enorma inkomstbortfall för staten,är samhällets förankring i en god etik av avgörande betydelse, framhållermotionärerna.Utskottet vill påpeka att institutionernas betydelse för den ekonomiskatillväxten bl.a. berörs i finansplanen under rubriken . Därdiskuteras samspelet mellan de stora exportföretagen och de små och medelstoraföretagen i tillväxtprocessen samt möjliga institutionella förändringar för attstärka de små företagen.Utskottet har noterat att ett intressant drag som bl.a. ekonomhistorikernDouglass C. North uppmärksammat i sin forskning är de dubbelriktade samband somhar kunnat konstateras mellan å ena sidan goda normer, å andra sidaninstitutioner, dvs. Det tycks inte bara vara så att godanormer skapar goda institutioner. Regler -- institutioner -- som den svenskaföräldraförsäkringen, som uppmuntrar kvinnor att etablera sig påarbetsmarknaden innan de föder barn, främjar exempelvis kvinnors yrkesarbeteoch därmed jämställdheten som etisk norm.Att goda normer är betydelsefullt för all utveckling i samhället är en insiktså självklar att den sällan behöver sättas på pränt. Det moderna harbyggts upp med ansvar, solidaritet och framtidstro. På denna värdegrund vilarockså regeringens ekonomiska politik. För att uppnå olika politiska mål,exempelvis minskad brottslighet, måste den allmänna politiken ha en inriktningsom leder till social trygghet, en rättvis fördelning och ett människovärdigtsamhälle, dvs. ett samhälle som vilar på solidaritet människor emellan.De aktuella yrkandena är i här behandlade motioner mycket allmänt hållna.Utskottet vill i detta sammanhang understryka att det inte är ord utan vidtagnaåtgärder som räknas.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Fi203 (kds)och Fi216 (kds) yrkande 4.Åtgärder för att motverka stora löneskillnaderI motion Fi215 av m.fl. (s) varnas för växandelöneskillnader. För en uthållig krispolitik kommer att krävas disciplin bådei lönebildningen och i användningen av de vinster som snabbt ökar i storadelar av näringslivet. Politiskt och psykologiskt är det angeläget att företag,organisationer, stat och kommuner är restriktiva med lönebildning för dehögavlönade. Höga löner för en begränsad grupp i företags och organisationerstoppskikt är för respektive företag/organisation ingen större kostnad, skrivermotionärerna. Den verkligt kännbara kostnaden och för samhällsekonomin skadligaverkan uppstår när lönekrav sprids till stora grupper. Därför vore det enligtmotionärerna av stort värde att införa styrmedel som för arbetsgivarna klargörkonsekvenserna av kraftigt ökade topplöner. Motionärerna föreslår attregeringen tillsätter en utredning för att utarbeta medel som motverkar storalöneskillnader.Med anledning av motionen vill utskottet anföra följande. Som framhållits iden publicerade långtidsutredningen finns det tecken som pekar på atten ojämn inkomst- och förmögenhetsfördelning hämmar tillväxten. Insikterna omdetta har också börjat sprida sig i industrin, där ledande företrädarekritiserar matematiskt fastställda bonussystem för styrelser och VD, s.k.tantiem, just för att de kan leda till allmänt kraftigt höjda lönekrav ochdärmed till stigande kostnader för produktionen. De problem som motionärernapekar på är således redan uppmärksammade varför utskottet avstyrker motionFi215 (s).Lönepolitik i offentlig sektorI några motioner tas lönesättningen i offentlig sektor upp, främst chefslöneroch pensionsersättningar. Motionärerna önskar olika former av begränsningareller tak för de statliga lönerna. Motivet är allmänt uttryckt att staten iegenskap av arbetsgivare bör gå före när det gäller etik och värderingar ilönesättningen för att på så sätt kunna utgöra en moralisk norm även för denprivata arbetsmarknaden. I motion Fi205 av m.fl. (v)konstateras att regeringen inte kan bestämma lönesättningen i det privatanäringslivet men att statliga företag och myndigheter via sinaarbetsgivarorganisationer aktivt bör verka för nya former när det gällerchefslöner. Ett lönetak bör enligt motionärerna sättas i den statligaverksamheten. I motion Fi209 av m.fl. (v) utpekas särskiltvissa arvoden och ersättningar som utbetalas till offentliganställda tjänstemänför deras medverkan i statliga företags styrelser och råd. Regeringen bör geinstruktioner till sina företrädare på statliga bolagsstämmor och i olikaavtalsförhandlingar att medverka till att skära ned extremt höga löner ocharvoden. I motion Fi206 av och () förordas attmöjligheterna att sätta ett lönetak för anställda i offentlig verksamhet börutredas.En huvuduppgift för statsmakterna är att sanera statsfinanserna.Lönebildningen spelar en mycket viktig roll för den svenska ekonominsutveckling. Nyckeln till framgång i våra ansträngningar att häva obalanserna iden svenska ekonomin ligger i att vi får lönekostnadsökningar som är förenligamed inflationsmålet och inte urholkar vår konkurrenskraft.Lönebildningen sker genom förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. Ävenpå den statliga sidan har en strävan varit att stärka parternas ansvar för attåstadkomma en ändamålsenlig lönebildning. Utskottet har bl.a. uttalat att destatliga myndigheterna som arbetsgivare skall utöva sin verksamhet somarbetsgivare så självständigt som möjligt i förhållande till den politiskanivån (se 1993/94:FiU3y och FiU11y). För statlig verksamhet som drivs ibolagsform gäller samma inriktning. De statliga löneavtalen skall således intelängre godkännas av finansutskottet.Myndigheterna har därför också givits ett direkt inflytande på tillsättningav den statliga arbetsgivarorganisationens styrelse, dess finansiering m.m. Detankommer därför på myndigheterna själva och den statligaarbetsgivarorganisationen att besluta om chefslöner och arvoden m.m.Med tanke på chefslönesättningens betydelse för lönebildningen inom hela detstatliga området utgår utskottet från att den utformas på ett ansvarsfulltsätt. Utskottet har stor förståelse för att det väcker anstöt när man kräveruppoffringar av de stora medborgargrupperna och att det visar sig atten liten välbetälld grupp kan få höjningar av löner och arvoden med ökningstalsom går långt utöver vad samhällsekonomin som helhet kan tåla. Detta gäller ibåde privat och offentlig sektor. Att som några av motionärerna föreslår direktbesluta eller lagstifta om lönetak skulle emellertid motverka strävan att låtamyndigheterna utöva sin verksamhet som arbetsgivare så självständigt sommöjligt i förhållande till den politiska nivån.Utskottet avstyrker mot bakgrund härav motionerna Fi205 (v), Fi206 (s) ochFi209 (v).Skapandet av en ekonomisk och monetär unionI fördraget om Europeiska unionen () finns bl.a.bestämmelserna om den ekonomiska och monetära unionen (EMU). Unionen avses bligenomförd i tre etapper. Den andra etappen som inleddes den 1 januari 1994innefattar bl.a. upprättandet av det europeiska monetära institutet och enförstärkt ekonomisk-politisk samordning.Den mest långtgående samordningen av den ekonomiska politiken i EMU gällerpenning- och valutapolitiken. Fas tre av EMU (valutaunionen) innebär enfullständig samordning av politiken på dessa områden. Kompetensen för denallmänna ekonomiska politiken ligger kvar hos medlemsländerna, men formerna församarbetet stärks. Strävandena att samordna den ekonomiska politiken bygger ihög grad på konsensus. Tanken är att själva diskussionerna om den ekonomiskapolitiken skall bidra till att bygga upp en samsyn kring politikens utformning.Genom förverkligandet av den inre marknaden samt upprättandet av EMU skallbl.a. skapas förutsättningar för en ökad och miljömässigt uthållig tillväxtsamt ökad sysselsättning utan att stabiliteten i ekonomierna äventyras.Riktmärken för de överenskomna målen för ekonomisk stabilitet finns angivna ide s.k. konvergenskraven.Konvergensprogrammen och kravet på att uppfylla konvergenskriterierna syftartill att säkerställa stabilitet i valutaunionen. Före utgången av 1996 skalldet prövas om en övergång kan ske till den tredje och slutliga fasen i EMU. Enövergång förutsätter att en majoritet av medlemsländerna då uppfyller de ifördraget stipulerade villkoren. Om ett beslut att inleda fas tre inte fattasföre utgången av , inleds i stället denna fas med deländer som då uppfyller villkoren.I och med övergången till fas tre skärps det s.k. förfarandet vid alltförstora underskott i de offentliga finanserna. Förfarandet innebär att om enmedlemsstat uppvisar alltför stora underskott skall rådet rikta enrekommendation till landets regering om att minska underskottet samt utfärdabestämmelser för vad som skall ske om rekommendationen inte följs.Slutfasen i EMU innebär att växelkurserna mellan de deltagande ländernaslutgiltigt låses. En europeisk centralbank (ECB) upprättas inom ramen för etteuropeiskt centralbankssystem (ECBS). Den ges ansvar för dessa länders monetärapolitik. införs en gemensam valuta.I partimotioner från och i motion Fi207 av BirgittaHambraeus (c) yrkande 2 uttrycks kritiska synpunkter på deltagande iEMU:s tredje steg. Enligt är inställning som den lagts fasti partistämmor att i likhet med och bör tackanej till den tredje fasen i EMU, dvs. en gemensam centralbank och valuta. Imotion U502 av m.fl. (mp) yrkande 7 hävdas att Sverigeinte skall acceptera EMU:s konvergenskrav som mål för den svenska ekonomiskapolitiken. bör enligt motsätta sig förverkligandet av EMUoch den gemensamma valutan.I motion K224 av m.fl. (kds) yrkandena 7 och 8 uttrycksuppfattningar om EU:s ekonomiska och monetära samarbete som enligt vadutskottet kan finna av de knapphändiga skrivningarna i motionen inte tycks ståi strid med vad regeringen anför i finansplanen och tidigare ställtsig bakom. Motionärerna betonar särskilt att formen för ett svenskt deltagandei EMU måste vara föremål för en omfattande diskussion så att får ettgrundligt beslutsunderlag att ta ställning till.Riksdagen har tidigare i samband med antagandet avEU-avtalet uttryckt uppfattningen att vill delta i den framväxandeekonomiska monetära unionen. Angående formerna för beslut gäller att om Sverigekommer att delta i en tredje fas av EMU beror dels på när vi uppfyllerinträdeskraven, dels på om vi själva vill. kommer inte att automatisktbli medlem i den slutliga valutaunionen enbart för att vi har ratificeratmedlemskapet i EU. anmälde i förhandlingarna, och detta noterades tillprotokollet, att har det slutliga avgörandet.Frågan om förverkligandet av EMU behandlade finansutskottet i ett yttrandetill utrikesutskottet (1994/95:FiU1y).Sveriges riksbank har för del undertecknat avtalet om det europeiskamonetära systemet (EMS). Genom har möjlighet att i enframtid och sedan obalanserna i den svenska ekonomin rättats till ansluta densvenska kronan till växelkursmekanismen (). Utskottet betonade i sittbetänkande (1994/95:FiU6) att ett tillträde till inte innebär någonförändring av den aktuella valutapolitiken. Utskottet underströk också att enanslutning till EMS inte påverkar senare ställningstagande tillfrågan om deltagande i den tredje fasen av den ekonomiska och monetäraunionen.Det finns som utskottet ser det inte anledning för eller utskottetatt nu göra en annan bedömning än den som redovisades i samband medatt beslutet om EU-medlemskapet och låneåtaganden fattades.Riksdagen bör därför avslå motionerna Fi207 (c) yrkande 2 samt U502 (mp)yrkande 7. Något tillkännagivande med anledning av motion K224 (kds) yrkandena7 och 8 synes obehövligt, varför motionen avstyrks.KonvergensprogramI och med övergången till fas två av EMU, som inleddes ,har betydelsefulla instrument tillkommit i gemenskapens arsenal av åtgärder föratt påverka den ekonomiska utvecklingen i medlemsstaterna. Det viktigaste äratt samordningen och utformandet av de övergripande riktlinjerna för denekonomiska politiken (artikel 103.2) skall ske i det högsta politiskaorganet inom gemenskapen, nämligen (EU:s stats- ochregeringschefer). Riktlinjerna är visserligen rekommendationer och inte avbindande karaktär men genom den ömsesidiga övervakningen (artiklarna 103.3och 103.4) skapas instrument för uppföljning av i vilken mån den ekonomiskapolitiken i medlemsländerna är i överensstämmelse med de gemensamma åtagandena.Därtill finns ett förfarande reglerat vid alltför stora underskott i deoffentliga finanserna (artikel 104 c). Vidare finns kravet att varjemedlemsland som inte uppfyller konvergenskraven skall utarbetakonvergensprogram (artikel 109e.2) för den ekonomiska politiken och ange demedel som skall användas för att uppnå målen.Alla medlemsländer med undantag för och , som är de endaländer som i stort sett uppfyller konvergenskriterierna, har lagt eller kommeratt lägga fram konvergensprogram. Det framgår av finansplanen att regeringen påbasis av finansplanen och dess behandling i avser att under våren1995 överlämna ett konvergensprogram till rådet. gjorde iyttrande till utrikesutskottet med anledning av medlemskap iEuropeiska unionen (1994/95:FiU1y) några kommentarer kringkonvergensprogrammets utformning och redovisade sin syn på hur det skullehanteras i förhållande till riksdagen.Utskottet framhöll bl.a. att när det gäller budgeten och budgetpolitiken kanen större tydlighet i redovisningen, vad som i dessa sammanhang brukar kallastransparens, underlätta och bidra till att öka trovärdigheten till politiken.Det är t.ex. önskvärt att alla de delar av den offentliga sektorn somstatsmakterna har direkt eller indirekt kontroll över redovisas på detta sätt.Utskottet framhöll vidare att konvergensprogrammen bör presenteras offentligtom de skall kunna fungera som trovärdiga åtaganden av medlemsländernasregeringar. Programmen bör innehålla en redovisning av de åtgärder som ärnödvändiga att vidta för att konvergenskraven skall uppfyllas. Utskottetförutsatte att detta program för del kommer att offentliggöras ochredovisas för riksdagen.I årets finansplan sägs att regeringen avser att överlämnaett konvergensprogram till rådet på basis av föreliggande finansplan och dessbehandling i . Finansplanen innehåller en utförlig genomgång av allade delar som behövs för ett svenskt konvergensprogram.I motionerna Fi219 (c) och Fi211 (fp) krävs att konvergensprogrammetföreläggs . Enligt centermotionen bör regeringen, efter riksdagensbeslut om inriktningen av den ekonomiska politiken, återkomma till riksdagenmed en redovisning av konvergensprogrammet. Motionärerna anser att programmetskall förankras parlamentariskt i . Målsättningen måste vara att nånationell enighet kring det program som regeringen överlämnar tillministerrådet. I folkpartimotionen sägs att ett program som enbart bygger påfinansplanen är otillräckligt eftersom det av den inte framgår hur ett avkonvergenskraven -- en statsskuld på av BNP -- skall kunna uppnås. Motden bakgrunden föreslås att regeringen skall återkomma till med enredovisning av det konvergensprogram som avses bli avlämnat till EU.Även i den moderata partimotionen om den ekonomiska politiken sägs att det ärotillräckligt att bygga konvergensprogrammet på finansplanen. Motionärernautgår emellertid från att den slutliga utformningen av konvergensprogrammetföregås av samråd med via och finansutskottet.Enligt vad utskottet erfarit kommer regeringen att presentera ettkonvergensprogram för -- för finansutskottet och -- månad. Därmed torde motionsyrkandena i motionerna Fi211 (fp) yrkande 8 ochFi219 (c) yrkande 5 vara tillgodosedda. Något tillkännagivande till regeringenbehövs därför inte varför motionerna avstyrks av utskottet.Upplåning i för att finansiera budgetunderskottetI motion Fi207 av () förordas att dencheckräkningskredit som tidigare hade i skallåterinföras som ett sätt att finansiera statens utgifter. Vidare ansermotionären att det bör undersökas om lagen om kreditpolitiska medel kanåterinföras så att man kan ålägga banker och försäkringsbolag att deponera enviss del av sitt kapital i . Tanken synes vara att på det sättettillförsäkra att investeringar i får en finansiering.Fr.o.m. fas två av genomförandet av den ekonomiska monetära unionen, efterden , gäller enligt artikel 104 i attmedlemsstaternas centralbanker inte tillåts ställa krediter ochövertrasseringsmöjligheter till förfogande för offentliga myndigheter,offentliga organ och offentligt ägda företag.Riksgäldskontoret fick i uppdrag att ersätta dåvarande systemdär kontoret finansierade tillfälliga underskott med kredit i medett nytt system där upplåning sker utanför banken. hardärefter gjort förändringar i sin upplåning, och harkontorets kreditmöjligheter i upphört. Kontorets kontokredit iRiksbanken har ersatts med likviditetshantering på marknaden.Lagen om kreditpolitiska medel (LKM) ersattes med enberedskapslag som kan sättas i kraft endast i samband med krig eller krigsfara(1992/93:FiU6). LKM hade inte tillämpats annat än ivissa mindre delar. Ett återinförande av den kreditpolitiska lagstiftningenskulle inte fungera i det system med fria kapitalrörelser över gränserna somtillämpas . Motionärens oro för att svenska investeringar inte skullekunna finansieras med befintligt kapital synes obefogad när även deninternationella kapitalmarknaden står öppen. Utskottet anser att böravslå motion Fi207 (c) yrkande 4.Offentliggörande av IMF:s ekonomiska rapporterI motion Fi201 av m.fl. (m) konstateras inledningsvis attkunskap om inhemska faktorer och tillgång till svenska bedömningar av svenskekonomi inte räcker för den som vill ha full vetskap om landets ekonomiskatillstånd. IMF () är ett av de organ som granskarSveriges ekonomi utifrån. Motionärerna framhåller att IMF genomför gedignaanalyser på plats i , inkluderande samtal med representanter förregeringen, oppositionen, , näringslivet och ekonomkåren. På dettasätt kan IMF sägas skaffa sig en bättre underbyggd grund för sinasammanfattande synpunkter, s.k. concluding remarks än vad som gäller för en delandra ekonomiska bedömare.Motionärerna påpekar att den krets som får tillgång till IMF:s rapport i dagär mycket begränsad. I stort sett endast statsministern, finansministern ochriksbankschefen har tillgång till materialet. Denna ordning anser motionärernavara mycket olycklig.