bet · GJ01LU2 · 1995-11-14 00:00:00 — Barns rätt att komma till tals (mom. 1)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjar med "Som skäl"och på s. 10 slutar med "yrkande 1" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening är en talerätt för barn den bästa lösningen föratt tillskapa reella möjligheter för barnen att få ett grundläggande inflytan-de i vårdnads- och umgängesmål. Utskottet anser således att regeringensförslag inte är tillräckligt långtgående. Som skäl för detta ställningstagandevill utskottet anföra följande.När det gäller ekonomiska förhållanden över huvud taget har barn ge-nomgående talerätt. Vidare anses barn ha talerätt, och således rättsord-ningens skydd för sina intressen, i vissa mål som gäller personliga förhå-landen men inte i andra. Således betraktas barnet som part i mål om vårdenligt LVU. När det gäller den antalsmässigt största gruppen av mål somrör barn, nämligen den där föräldrarna efter en skilsmässa eller i annatsammanhang gör upp om eller tvistar om vårdnad och umgänge, har barnetdäremot inte talerätt. Även om det ganska länge har varit hänsynen tillbarnets bästa som skall avgöra utgången i en vårdnadstvist, handlar dockvårdnadsprocessen fortfarande ofta om vem av föräldrarna som skall harätt till barnet. Enligt utskottets mening är nu tiden mogen för att brytadetta synsätt och i stället se barnet som en självständig part med egnaintressen.Det är en självklarhet att frågor om vårdnad och umgänge i högsta gradangår barnens intressen på samma sätt som t.ex. ett mål om barnets eko-nomiska förhållanden eller mål enligt LVU. Mot den bakgrunden måstedet ses som naturligt att barn i mål om vårdnad och umgänge ges sammamöjlighet som tillkommer deras föräldrar, och i förekommande fallsocialnämnden, att påverka avgörandet i processer av detta slag. Det finnssåledes starka principiella skäl, enligt utskottets mening, att barn tiller-känns en generell rätt att föra talan i mål och ärenden som angår derasperson. Därtill kommer att en talerätt för barn också i vårdnadsfrågorskulle medföra ett mer enhetligt synsätt inom olika rättsområden. Utskottetser det som svårt att motivera att barnet skall ha talerätt i vissa mål ochärenden men inte i andra.Huvudargumentet som regeringen för fram mot att inte införa talerätt förbarn är att en sådan rättighet skulle medföra risk för att konflikten mellanföräldrarna trappas upp. Enligt utskottets mening har denna risk överdri-vits. Om föräldrarna vet att barnet kan komma att uppträda som part iprocessen kan detta medföra att de drar sig för att starta en vårdnads- ellerumgängesprocess. Genom att ge barnet talerätt får det dessutom, somutskottet tidigare anfört, en betydligt bättre garanti för att det får kommatill tals i processen och framföra sina synpunkter. Härigenom får barnet enmer central ställning i processen än det kommer att få med regeringensförslag.Utskottet ställer sig mot bakgrund av det anförda helt bakom de tanke-gångar som förs fram i motionerna 1994/95:L50 och 1994/95:L51 att gebarn talerätt i form av argumentations- och klagorätt. Enligt utskottetsmening måste man emellertid av naturliga skäl sätta en åldersgräns för närbarnen själva skall kunna agera som parter i en rättegång. Enligt utskottetsmening torde en lämplig gräns vara . Ett barn är fr.o.m. denna ålderfullt medvetet om vad som händer och bör, såsom framhålls i motionerna,få möjlighet att påverka sin framtid och livssituation.I likhet med vad som föreslagits av Utredningen om barnens rätt skalldet alltid finnas ett offentligt biträde som hjälp och stöd för barnet. Of-fentligt biträde skall vara kostnadsfritt för barnet. Att barnet görs till partvårdnads-, umgänges- och verkställighetsmålen skall inte heller i någotannat hänseende få leda till att barnet belastas med kostnader för rätte-gången.Mot bakgrund av det anförda förordar utskottet att regeringen snarastmöjligt framlägger ett förslag om talerätt för barn . Vad utskottetsålunda anfört bör som sin mening ge regeringen till känna.Ställningstagandet innebär att utskottet tillstyrker bifall till motionerna1994/95:L50 yrkande 1 och 1994/95:L51 yrkande 1.När det däremot gäller barn anser utskottet att regeringensförslag innebär en klar förbättring och därför bör godtas. Härigenom fåryrkande 3 i motion 1994/95:L50 anses vara tillgodosett.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande barns rätt att komma till talsatt dels med bifall till motionerna 1994/95:L50yrkande 1 och 1994/95:L51 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om talerätt för barnöver , dels med anledning av motion 1994/95:L50 yr-kande 3 antar regeringens förslag till dels lag om ändring iföräldrabalken, dels lag om ändring i namnlagen (1982:670).2. Sociala mål (mom. 2)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 13 som börjar med "De för-slag" och slutar med "yrkande 2" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att åldersgränsen för process-behörigheten i de sociala målen bör sänkas till . Redan enligt gällandelagstiftning har barnet tillagts ett materiellt inflytande i åtskilliga frågordet personliga planet. Sålunda har barnet, som tidigare redovisats, en veto-rätt när det gäller verkställighet av beslut om vårdnadeller umgänge. Detsamma gäller i fråga om adoption och i namnärenden.Det är vidare praxis i domstolarna att man i mål om vårdnad och umgängetar hänsyn till barnets önskningar om det är . Något sakligt skälför att i vissa sammanhang tillämpa en 15-årsgräns och i andra en 12-årsgräns kan utskottet inte finna. har tillräckligt mångabarn nått den mognad och erfarenhet att de kan ta ställning och fatta beslutockså i de sociala målen, i synnerhet som barnet i den typen av mål regel-mässigt har tillgång till ett offentligt biträde. Det finns därför, enligt ut-skottets mening, goda grunder för att det förslag som motionärerna förfram bör genomföras.Mot bakgrund av det anförda förordar utskottet att regeringen omgåen-de, och då lämpligen i samband med förslaget om talerätt för barn över 12år i vårdnads- och umgängesmål, framlägger erforderliga lagförslag.Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall till motion1994/95:L50 yrkande 2 och med anledning av motion 1994/95:L51 yrkan-de 2 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande sociala målatt dels med bifall till motion 1994/95:L50 yrkande 2 ochmed anledning av motion 1994/94:L51 yrkande 2 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört, dels antar regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda be-stämmelser om vård av unga.3. Gemensam vårdnad (mom. 6)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 18 som börjar med "Utskottetkan" och slutar med "anses påkallade" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att de förslag som lagt fram överensstämmer med de önskemål omförändrad lagstiftning i fråga om vårdnad som förts fram i de nu aktuellamotionerna. Enligt utskottets mening bör utredningsförslaget möj-ligt läggas till grund för en proposition med förslag till ändrade regler omgemensam vårdnad.Vad utskottet sålunda uttalat bör med bifall till motion1994/95:Ju809 yrkande 4 samt med anledning av motionerna1994/95:L410, 1994/95:L413 och 1994/95:A802 yrkande 14 som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följande lydelse:6. beträffande gemensam vårdnadatt med bifall till motion 1994/95:Ju809 yrkande 4 samtmed anledning av motionerna 1994/95:L410, 1994/95:L413 och1994/95:A802 yrkande 14 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört.4. Kostnader för umgänge med barn (mom. 8)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 21 börjar med "Mot bak-grund" och slutar med "yrkande 6" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att det nu gått gav rege-ringen till känna att frågan om kostnader för umgängesresor borde tas upptill närmare överväganden. Något förslag från regeringen i denna förmånga barn och föräldrar synnerligen angelägna fråga har ännu inte fram-lagts. Mot bakgrund av det anförda kan utskottet inte finna annat än att detnu är påkallat med ett nytt initiativ i frågan från sida.I sammanhanget vill utskottet även peka på att det anmärkningsvärt attde utredningsförslag som presenterats inte närmare tagit upp fråganom möjligheten till någon form av stöd från det allmänna till umgängesre-sor. Barnens behov av goda och nära relationer till båda föräldrarna börenligt utskottets mening motivera att ett sådant stöd inrättas.Enligt utskottets mening är det mycket angeläget att problemet med re-sekostnader vid utövande av umgängesrätten nu får en lösning ienlighet med det ovan anförda. Regeringen bör omgående förelägga riks-dagen ett lagförslag härom.Vad utskottet sålunda uttalat bör med bifall till motion1994/95:So618 yrkande 6 och med anledning av motion 1994/95:L402som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse:8. beträffande kostnader för umgänge med barnatt med bifall till motion 1994/95:So618 yrkande 6 ochmed anledning av motion 1994/95:L402 som sin mening ger rege-ringen till känna vad utskottet anfört.5. Ytterligare reformarbete (mom. 11)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 25 som börjar med "Som ut-skottet" och på s. 26 slutar med "motion 1994/95:L407" bort ha följandelydelse:Utskottet delar den uppfattning som förts fram i motion 1994/95:L407.Trots det omfattande lagstiftningsarbete och utredningarbete som bedrivitsunder saknas det fortfarande ett samlat regelsystem som äruppbyggt kring barnet. I likhet med vad som framförts av Utredningen ombarnens rätt anser utskottet att det finns goda skäl till mer långtgåendeförändringar i regelsystemet. Enligt utskottets mening brister det nuvaran-de regelsystemet inte minst i överskådlighet. Det präglas också i mycket avnumera övergivna synsätt. Redan namnet på det centrala regelverket påområdet, , avspeglar detta. Enligt utskottets mening bordebalken i stället heta barnbalken och innehålla ett samlat regelverk -inklusive - till barns skydd och stöd. I balken börvidare ingå bestämmelser om barns hälsa och säkerhet samt regler somsyftar till att skydda barn mot fysiska och psykiska övergrepp.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att regeringen omgåendebör påbörja ett lagstiftningsarbete med den inriktning som förordas ochdärefter återkomma till med erforderliga lagförslag.Vad utskottet sålunda uttalat bör med bifall till motion1994/95:L407 som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 11 bort ha följande lydelse:11. beträffande ytterligare reformarbeteatt med bifall till motion 1994/95:L407som sin mening ger regeringen till känna vad ut-skottet anfört.Särskilt yttrandeUpphävande av vårdnad och umgängeYvonne Ruwaida (mp) anför:Enligt min mening är det av största vikt att man skyddar barnen, och jagvill poängtera att man i större utsträckning bör använda sig av rätten attbesluta om ändring i vårdnaden när vårdnadshavaren har gjort sig skyldigtill misshandel och sexuella övergrepp, särskilt om brotten är riktade motbarn. Om man beslutar att upphäva vårdnaden eller umgängesrätten bördetta kunna bli föremål för kontinuerlig omprövning.Propositionens lagförslag1 Förslag till lag om ändring i föräldrabalke2 Förslag till lag om ändring i namnlagen(1982:6703 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52)med särskilda bestämmelser om vård av ung4 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1117)om registrerat partnerskaJustitieutskottets yttrande1995/96:JuU1yBarns rätt att komma till talsTill lagutskottetInledningProposition 1994/95:224 om barns rätt att komma till tals i mål och ären-den i domstolar har hänvisats till lagutskottet. har berett justi-tieutskottet tillfälle att yttra sig över propositionen och de med anledningav propositionen väckta motionerna 1994/95:L50 av (båda kds) och 1994/95:L51 av . (v).Justitieutskottet, som har beslutat att avge yttrande i ärendet, får anföraföljande.UtskottetPropositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås uttryckliga bestämmelser om barns rätt att kommatill tals i mål och ärenden om vårdnad, i mål om umgänge, i adoptions-ärenden och i namnärenden. När en domstol skall avgöra vad som är tillbarnets bästa skall domstolen ta hänsyn till barnets vilja med beaktande avbarnets ålder och mognad.Vidare föreslås att den som verkställer utredning i sådana mål och ären-den skall, om det inte är olämpligt, söka klarlägga barnets inställning ochredovisa den för rätten.Det föreslås också en regel om särskild ställföreträdare för barnet i måloch ärenden enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vårdav unga (LVU). För barn som inte har fyllt skall den som är offentligtbiträde enligt rättshjälpslagen (1972:429) också vara barnets särskildaställföreträdare i det mål eller ärende som förordnandet avser. Det offentli-ga biträdet kan därigenom föra barnets talan och t.ex. överklaga ett beslutom vård.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 1996.Allmänt om förslagetSom framförs i propositionen har synen på barn förändrats starkt under1900-talet och barnens rättställning har successivt förbättrats. ärdet självklart att barnets bästa står i centrum i de lagregler som nära berörbarn. Det gäller både de familjerättsliga och socialrättsliga regelsystemen.Samma grundsyn kommer till uttryck i , som förSveriges del trädde i kraft . Utskottet har tidigare(1994/95:JuU14 s. 22) uttalat att självklart skall sätta sinprägel på allt arbete som rör barn, inte minst inom rättsväsendet. Här är detemellertid i första hand en fråga om att regelsystemet uppfyller konventio-nens krav. Enligt vår rättstradition kan konventionen som sådan inte till-lämpas som svensk lag. Däremot har åtagit sig att se till att svensklagstiftning stämmer överens med konventionens bestämmelser. Utskottetser med tillfredsställelse att för barnets rättigheter uttalat atredan den nu gällande svenska lagstiftningen återspeglar såväl konventio-nens bestämmelser som de generella principer som tjänar som vägledningför dess tillämpning.För att barnets bästa verkligen skall kunna uppnås i mål och ärendensom berör barnet har det ansetts viktigt att barnet ges möjlighet att kommatill tals. I detta avseende har reglerna kritiserats, bl.a. vad gäller barnetsställning i processer om vårdnad och umgänge (jfr 1990/91:LU13). Frå-gorna har fått ökad vikt genom förändringarna i fråga omupplösning av familjegemenskaper. Utskottet vill redan här lägga fast attutskottet har en positiv grundinställning till regeringsförslaget som syftartill att skapa garantier för att barn får komma till tals i mål och ärenden idomstolar. Till enskildheter i förslaget återkommer utskottet i det följande.Mål och ärenden om vårdnad och umgängeGällande regler om talerätt i mål om vårdnad och umgänge bygger påuppfattningen att vårdnaden är en rättighet och en skyldighet för föräldrar-na. Därför är det normalt bara föräldrarna som är parter och har talerätt idessa mål. Detta kommer direkt till uttryck i flera av bestämmelserna omvårdnad och umgänge i 6 kap. . En ändring i fråga om vård-naden kan sålunda i allmänhet komma till stånd bara på talan av en avföräldrarna eller båda. Däremot har barnet i regel möjlighet att yttra sig isådana mål. har vidare talerätt i vissa fall. Det finns ingabestämmelser om barns processbehörighet i 6 kap. föräldrabalken.Utredningen om barnens rätt föreslog i betänkandet (SOU 1987:7) Bar-nets rätt 3 Om barn i vårdnadstvister - talerätt för barn m.m. att barnetskall ha ställning som part och ha talerätt i mål om vårdnad och umgängeenligt . Enligt utredningen harmonierar det med den allmän-na principen i vår rättsordning att var och en som har ett av rättsordningenskyddat intresse också har talerätt rörande det intresset. Enligt förslagetskulle barnets talerätt vara i princip obegränsad. Dock skulle barnet intekunna väcka talan om ändring i fråga om vårdnaden eller umgänget. Ut-redningen föreslog vidare att åldersgränsen för barns processbehörighetskulle bestämmas till tolv år.I propositionen läggs inte fram något förslag om talerätt för barnet i des-sa mål, i stället föreslås att det i förs in en erinran om atträtten är skyldig att i mål och ärenden om vårdnad och umgänge ta hänsyntill barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Den somverkställer en vårdnads- och umgängesutredning åläggs en skyldighet att,om det inte är olämpligt, söka klarlägga barnets inställning och redovisaden för rätten.I motion L50 begärs ett tillkännagivande om talerätt för barn över tolv åri mål om vårdnad och umgänge. Talerätten skall omfatta argumentations-rätt och klagorätt. För yngre barn skall propositionens förslag med uttryck-liga bestämmelser om barns rätt att komma till tals i mål och ärenden omvårdnad och umgänge gälla. I motion L51 begärs att hos rege-ringen begär förslag om talerätt för barnet i dessa mål från ålder.Inledningsvis vill utskottet, när det gäller reglerna om talerätt i de famil-jerättsliga statusprocesserna, erinra om att dessa normalt motiveras avfamiljesociala skäl. Utskottet kan utifrån sina utgångspunkter därför intefinna anledning till annan åsikt än som framförs i propositionen när detgäller där anförda principiella skäl mot en talerätt för barnet. Även när detgäller de argument av praktisk natur som talar mot en sådan talerätt delarutskottet regeringens mening. Sålunda skulle en talerätt för barnet i nuaktuella mål t.ex. kunna innebära att föräldrar i större utsträckning försökerpåverka barnet att ta ställning på ett visst sätt. Därmed kan en talerätt fåbetydande negativa konsekvenser för barnet och för dess förhållande tillföräldrarna. Flera remissinstanser betonar också den risken. Att nu införatalerätt för barn skulle vidare stå i strid med den inriktning som senare tidslagändringar på området syftat till, nämligen att underlätta samförstånds-lösningar när det gäller vårdnad och umgänge.Utskottet kan inte heller undgå att nämna att ett införande av en talerättför barnen i nu aktuella mål skulle leda till väsentliga kostnadsökningarnär det gäller det allmännas rättshjälpskostnader. Utskottet vill här peka påatt reformarbetet på rättshjälpsområdet syftat till att minskastatens kostnader för rättshjälpen i stort (jfr 1994/95:JuU19 s. 28 f).Utskottet föreslår att lagutskottet med bifall till propositionen avstyrkerbifall till motionerna L50 och L51 i nu behandlade delar.Mål om verkställighet av avgöranden om vårdnad eller umgängeVerkställighet av vad allmän domstol har bestämt i dom eller beslut omvårdnad, umgänge eller överlämnade av barn, dvs. åläggande för någon attöverlämna barnet till vårdnadshavaren, regleras i 21 kap. föräldrabalken.Där regleras även vissa verkställighetssituationer som inte grundas pådomar eller beslut ( 21 kap. 7 och 8 §§). Verkställighet söks hos länsrätten.Det finns inte några uttryckliga regler om vilka som är parter, dvs. hartalerätt, i sådana mål. Klart är dock att barn som är föremål för verkställig-hetsåtgärder saknar talerätt. Verkställighet får inte ske mot barnets vilja,om barnet har fyllt eller nått en sådan mognad att dess vilja bör beak-tas på motsvarande sätt (21 kap. 5 § FB). Barnet har alltså en vetorätt idessa fall. Av bestämmelsen följer att domstolen ofta är skyldig att ta redapå barnets vilja och i vissa fall rätta sig efter den. Undantag från barnetsvetorätt gäller för de fall då länsrätten finner att verkställigheten är nöd-vändig av hänsyn till barnets bästa.Utredningen om barnens rätt föreslog i sitt ovannämnda betänkande(SOU 1987:7) att barnet skall ha ställning som part med talerätt i mål omverkställighet av domar och beslut i mål om vårdnad och umgänge. Vidareföreslog utredningen att åldersgränsen för barns processbehörighet be-stäms till tolv år.I propositionen läggs inte fram något förslag om talerätt för barnen iverkställighetsmålen. Det konstateras vidare att det inte behövs någraandra lagändringar för att tillförsäkra barn en rätt att komma till tals imålen.I motionerna L50 och L51 begärs att talerätt införs i verkställighetsmå-len för barn .Utskottet kan utifrån sina utgångspunkter här dela regeringens bedöm-ning. Som framförs i propositionen är nu aktuella verkställighetsmål alltidtvistiga. De lojalitetskonflikter som barnet kan drabbas av i sådana mål,om det får ställning som part, kan på samma sätt som i mål och ärendenom vårdnad och umgänge störa barnets framtida förhållande till föräldrar-na eller någon av dem. Även de övriga synpunkter som anförs i proposi-tionen och som talar mot en talerätt för barnet i sådana mål gör sig gällan-de i verkställighetsmålen. Det har heller inte i ärendet framkommit någotbehov av talerätt i dessa situationer. Utskottet ansluter sig till uppfattning-en att det inte bör införas någon talerätt för barn i verkställighetsmålen.Utskottet föreslår att lagutskottet avstyrker bifall till motionerna L50 ochL51 i här berörda delar.Sociala målMed sociala mål avses i detta sammanhang mål om vård av barn enligtsocialtjänstlagen (1980:620; SOL) och mål enligt LVU. I sociala mål ochärenden har barn talerätt. Det sammanhänger med att barnet är motpart tilldet allmänna. Det är därför andra hänsyn som skall tas i dessa fall än i måloch ärenden enligt . Talerätten innebär inte att barnet alltidhar initiativrätt. I bl.a. mål om vård enligt LVU saknar barnet en sådan rätt.Barnet kan alltså inte väcka talan om att bli ställd under vård. Barn somhar fyllt är processbehöriga i sociala mål och får alltså själva föra sitalan (56 § SOL och 36 § LVU). Barnets talan förs av vårdnadshavaren ombarnet är under 15 år.Utredningen om barnets rätt föreslog i sitt ovannämnda betänkande attåldersgränsen för processbehörighet sänks till tolv år.I motion L50 och L51 begärs ett tillkännagivande resp. beslut om attprocessbehörigheten för barn skall inträda i de socialamålen.Av propositionen framgår att majoriteten av de remissinstanser som ytt-rade sig över den ovannämnda utredningens förslag ansåg att åldersgrän-sen för processbehörigheten borde ligga kvar vid . Som skäl anfördesatt barn som är inte är mogna att föra talan på egen hand.Regeringen har inte någon annan uppfattning.Utskottet saknar anledning till annat ställningstagande och föreslår attlagutskottet avstyrker bifall till motionerna L50 och L51 i berört hänseen-de.Ansökan om offenligt biträde i LVU-målI vissa mål och ärenden enligt LVU kan barnet få rättshjälp genom offent-ligt biträde. Reglerna om offentligt biträde finns i rättshjälpslagen(1972:429; RHL).Rättshjälp genom offentligt biträde beviljas i LVU-målen av den för-valtningsdomstol (länsrätt, kammarrätt eller regeringsrätten) som handläg-ger målet eller för ärenden hos socialnämnd eller social distriktsnämnd avden länsrätt som kan komma att få ärendet.I mål om LVU kan såväl barnet som vårdnadshavaren beviljas rättshjälpgenom offentligt biträde om det ej måste antas att behov av biträde saknas(42 § RHL).Rättshjälp genom offentligt biträde beviljas enligt 43 § första stycketRHL efter ansökan eller då annars anledning föreligger. Ansökan omrättshjälp får göras av barnet. Barn har talerätt i sådana mål och kan själv ansöka om rättshjälp genom offentligt biträde. Mindrebarn företräds i sådant fall av sin legale ställföreträdare, i allmänhet vård-nadshavaren. Myndighet som inte själv får bevilja rättshjälpen skall tillbehörig myndighet med eget yttrande överlämna ingiven ansökan meddärvid fogade handlingar eller anmäla behovet av offentligt biträde.I motion L51 begärs - såsom motionen får förstås - att kretsen av perso-ner som kan ansöka om offentligt biträde för barn i LVU-mål utökas till attomfatta barnet, vårdnadsutredaren, någon annan barnet närstående personsamt socialnämnden.Som framgått ovan skall rättshjälp genom offentligt biträde beviljas omdet inte måste antas att behov av biträde saknas.