bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — och , attgenom kapitaltillskott till svara för attbolagets eget kapital inte urholkades. Hur detta slutligt skulleregleras borde regeringen redovisa först om sådanakapitaltillskott blev nödvändiga.Redogörelse för de avtal som skulle ingåsI ett särskilt avsnitt med rubriken regeringen för de avtal som skulle ingås. Regeringenhade gjort den bedömningen att för att genomföra Arlandabananenligt de riktlinjer, grundläggande intentioner och krav somstaten angett för projektet, krävdes att till Arlandabananknutna parters skyldigheter och rättigheter fastställdes genomavtal. Av praktiska och juridiska skäl regleradesArlandaprojektet i flera avtal. Dessa avtal skulle komma att bliföremål för förhandling. skulle efteravslutade förhandlingar redovisa resultatet för regeringensställningstagande.Riksdagens beslut våren 1994I ett betänkande tillstyrkte trafikutskottet (bet.1993/94:TU36) regeringens samtliga förslag. Utskottet hade isamband med ärendets beredning inhämtat upplysningar och tagitdel av synpunkter från olika myndigheter och organisationer.Trafikutskottet framhöll att var ett viktigttrafikpolitiskt projekt. Genom den föreslagna samfinansieringenmellan staten och näringslivet kunde statsbudgeten avlastasbetydande kostnader som den svenska järnvägsmodellenkunde vidareutvecklas. Utskottet förutsatte vidare atttågtrafiken från både norr, söder och kunde knytassamman med flygtrafiken på ett tillfredsställande sätt.Utskottet avstyrkte mot denna bakgrund samtliga motionsyrkanden.Utskottet behandlade bl.a. några motioner vari framfördesinvändningar mot projektet och som enligt utskottet syntesgrundas på det sätt som projektet avsågs att genomföras på ochde konsekvenser som befarades uppstå. Utskottet ville i detsammanhanget erinra om att var ett projekt sombedömts ha sådana förutsättningar att det delvis kunde förräntaspå företagsekonomiska grunder. Genom en samfinansiering kundesamhället avlastas betydande investeringar. Ensamfinansieringslösning kunde också, som framhållits ipropositionen, vidareutveckla den svenska järnvägsmodellen förstyrning av järnvägssektorn. En samfinansieringslösning kundedärmed, enligt utskottet, skapa möjligheter att få nya aktörerpå marknaden som var villiga att pröva nya utformningar avanläggningar och nya typer av driftorganisationer. Erfarenheterfrån såväl transportområdet som från andra samhällsområdenvisade enligt utskottet att ökad mångfald ofta leder till ökadeffektivitet och bättre marknadsanpassning. Vidare gällde attgenom att undvika att belasta ordinare anslag fördelar av projektet kunde ett icke oväsentligt medelsutrymmefrigöras för andra angelägna järnvägssatsningar i landet. Försåväl järnvägsbyggande som för järnvägstrafiken kunde därmedprojektet utgöra ett värdefullt inslag i en fortsatt utvecklingav järnvägstrafiken.Vad gällde regeringens förslag till godkännande avgrundläggande principer för avtal rörande Arlandabanansgenomförande konstaterade utskottet att dessa och de redovisadevillkoren ännu inte i alla delar var preciserade. Dettaförhållande fick enligt utskottet anses naturligt med hänsyntill den upphandlingsprocess som pågick. Utskottet bedömde dockatt de grundläggande avtalsprinciperna väl tillgodosåg detallmännas intresse i projektet. Dessa principer syntes ävenmedge en effektiv och funktionell trafikförsörjning i regionen.Utskottet förutsatte att de aktuella avtalen, i enlighet medtidigare riksdagsbeslut, kunde träffas under sådana villkor atten samhällsekonomiskt lämplig trafikförsörjning främjades. Dettabetydde bl.a. att en väl integrerad trafiklösning borde skapassom gjorde att tåg och flyg kunde knytas samman och att olikatrafikföretag kunde agera under icke diskriminerandekonkurrensvillkor. Utskottet förutsatte vidare att närupphandlingen slutförts skulle en redovisning komma att lämnastill om de slutliga statliga åtagandena.I en reservation av de socialdemokratiska ledamöterna ansågsatt propositionens riktlinjer för att genomföra vartrafikpolitiskt felaktiga, ledde till kostsamma lösningar förskattebetalarna och motverkade en väl samordnadtrafikförsörjning. Reservanterna framhöll att regeringensförslag låste fast ett privat monopol för nära ett halvt sekeloch ledde till kostsamma lösningar för skattebetalarna samtidigtsom den trafikpolitiska nyttan förskingrades genom bristandetrafiksamordning. skulle i stället, enligtreservanterna, vara en del av stomnätet och staten skulle bygga,äga och ha nyttjanderätten till banan. Reservanterna framhöllatt den föreslagna avtalstexten var otydlig och öppnade förtolkningssvårigheter. Kritik kunde också riktas motpropositionen för avsaknad av ekonomiska uppgifter,trafikbeskrivningar och preciseringar av vad som innefattades ide olika garantierna och utfästelserna.Reservanterna ville vidare uppmärksamma det krav som lagtsfast i stor politisk enighet om att säkerställa ett rimligtinflytande från sida. Enligt reservanterna hade detvarit en bättre ordning om regeringen först hade avslutatförhandlingarna och därefter redovisat och underställtresultatet för . Då hade enligt reservationen riksdagenkunnat överblicka samtliga konsekvenser.I en meningsyttring instämde v-suppleanten i densocialdemokratiska reservationen.Riksdagen följde utskottet.Regeringens beslut om godkännande av avtal rörandeArlandabananRegeringsbeslutetDen överlämnade ett förslagtill avtal -- Arlandabaneavtalen -- till regeringen förgodkännande och vidtagande av erforderliga åtgärder. Regeringengodkände avtalen (Agreement), (ArlandabananProject Sponsors Agreement), (GovernmentSubordinated ) och (GovernmentCommitment) i huvudsaklig lydelse enligt till regeringsbeslutetfogad bilaga.Regeringen bemyndigade kommunikationsministern att påregeringens vägnar underteckna . Regeringenbeslutade vidare att från anslaget Nyinvesteringar istomjärnvägar utbetala till det av bildade bolaget i enlighet med de villkor somframgick av artikel 4.3 samt uppdrogåt att, när anmält att villkorenför respektive utbetalning var uppfyllda, verkställautbetalningarna. bemyndigades att undertecknaVillkorslåneavtalet, att i enlighet med de villkor som framgickav detta avtal låna ut till det av bildade bolaget samt att vidta de övrigaåtgärder som föranleddes av avtalet. , SJ ochBanverket gavs i uppdrag att sluta avtal med det av LinkConsortium bildade bolaget i de hänseenden som avsågs iArlandabaneprojektavtalet artikel 12.13. Slutligen gavsLuftfartsverket, SJ och i uppdrag att sluta avtal medA-Banan Projekt vad gällde tillhandahållande av vissarättigheter, ansvar och skyldigheter i enlighet med de villkorsom framgick av Arlandabaneavtalen. Verken fick därvidförbehålla sig att, i principiella fall eller i fall då merbetydande betalningsskyldighet kunde bli aktuell, hänskjutafrågan om ansvar och skyldighet till regeringens avgörande.Av de till regeringsbeslutet fogade avtalen framgår att detvinnande konsortiet består av följande företag: GEC-ALSTHOMLtd., Constructions plc, , och ().Regeringens beredningPå fråga om vilken kännedom som det ansvariga och övrigastatsråd haft om ärendet om upphandlingen förArlandabaneprojektet har i Kommunikationsdepartementetspromemoria hänvisats till regeringens beslut den 14 januari 1993om uppdrag till Delegationen för infrastrukturinvesteringar omatt, med förbehåll för regeringens godkännande, förhandla ochträffa överenskommelse med lämpliga intressenter om utbyggnadenav på delen --inkl.stationslösningar på (se bilaga A 20.3).Vidare hänvisas till regeringens beslut omproposition 1993/94:39 och omproposition 1993/94:213 Godkännande av grundläggande principerför avtal rörande . Slutligen hänvisas tillregeringens beslut att godkänna avtalenArlandabaneprojektavtalet, , Villkorslåneavtaletoch i huvudsaklig lydelse enligt överlämnadeavtalsförslag.Enligt promemoria har införrespektive beslut gemensam beredning skett i regeringskansliet.Propositionen har dessutom delgivits samtliga statsråd iregeringen på s.k. stor delning. Inför godkännandet avArlandabaneavtalen behandlades även ärendet i regeringen på s.k.allmän beredning.Det ansvariga statsrådet har enligt departementetspromemoria indirekt kunnat få insyn i bolaget dels genom attdåvarande statssekreteraren vid departementet var styrelsensordförande i , dels genom att Luftfartsverketschef generaldirektör och chefgeneraldirektör ingått som ledamöter i bolagetsstyrelse.Enligt promemoria granskades,inför regeringens beslut om godkännande av avtalen den 8september 1994, avtalsförslagen och tillhörande handlingar av enexpertgrupp med representanter från berörda departement varvidäven upphandlingsprocessen genomlystes. Denna granskning uppgesha resulterat i att expertgruppen kunde konstatera attavtalsförslagen var i enlighet med bemyndigande samtatt upphandlingen genomförts med iakttagande av opartiskhet ochaffärsmässighet. Utskottet har från Kommunikationsdepartementetinhämtat två inom departementet upprättade promemorior somskrevs i samband med detta granskningsarbete.Den första promemorian behandlar frågan ommiljökonsekvensbeskrivning m.m. Här redogörs inledningsvis förutredningen i expropriationsärendet och denmiljökonsekvensbeskrivning som , på uppdrag avKommunikationsdepartementet, upprättade i det ärendet.Sammanfattningsvis görs i promemorian den bedömningen attmiljökonsekvensbeskrivningen i formellt hänseende uppfyller dekrav som man rimligtvis kan ställa.I den andra promemorian redovisas för den juridiskagranskningen som utfördes av en särskild arbetsgrupp.Arbetsgruppen anför i sin sammanfattning inledningsvis att denhaft begränsad tid till sitt förfogande och att den vid singranskning av huvuddragen i de aktuella avtalen ochupphandlingsförfarandet kommit fram till följande sammanfattandeslutsatser.Avtalsinnehållet företedde enligt arbetsgruppen vissa smärreavvikelser i förhållande till den beskrivning av avtalen somgavs i proposition 1993/94:213. Dessa avvikelser var enligtarbetsgruppen inte större än att de måste anses rymmas inom detförhandlingsmandat som hade lämnat regeringen.Förbehåll fick dock göras för de avtalsjusteringar som kundekomma att ske senast dagen efter på begäran av konsortietsfinansiärer. Enligt arbetsgruppen hade upphandlingen skett påett formellt korrekt sätt.Enligt arbetsgruppen innehöll avtalen vissa klausuler omavvikelse från tvingande fastighetsrättslig reglering. Attavtalen härigenom stred mot jordabalken skapade enligtarbetsgruppen en osäkerhet om rättsverkningarna efter utgångenav längsta tillåtna upplåtelseperiod. Osäkerheten blev enligtarbetsgruppen särskilt besvärande med tanke på att avtalenskulle bestå under mycket lång tid.I en senare promemoria har arbetsgruppen något utförligareangett de faktorer som borde beaktas vid en bedömning om dennasistnämnda osäkerhet utgjorde en reell risk i den föreliggandeavtalssituationen. Arbetsgruppen hade bl.a. genom en granskningav det till inkomna ärendet omexpropriation för fått information om att -- ävenom långt framskridna planer på detaljplanering fanns beträffandedelar av bansträckningen -- det område av somomfattades av upplåtelseavtalet inte i dagens läge omfattades avdetaljplan. Visserligen avsåg upplåtelsen också delar avCentralstationen, som var detaljplanelagt område. Med hänsyntill att upplåtelsen som helhet främst omfattade ickedetaljplanelagt område fanns det emellertid, enligtarbetsgruppen, mycket som talade för att detta var av mindrebetydelse vid en rent rättslig bedömning. Arbetsgruppen drog denslutsatsen att avtalet inte torde komma i konflikt medjordabalkens tvingande regler om upplåtelsetid.Inom departementet gjordes även en ekonomisk granskning avArlandabaneavtalen, och en beredningspromemoria utarbetades aven grupp tjänstemän från ochKommunikationsdepartementet. Gruppen granskade tre alternativ,den föreslagna lösningen med en samfinansierad Arlandabana, ettalternativ med en helstatligt byggd Arlandabana samt ettalternativt förslag till trafiklösning för Arlandabananutarbetat inom KTH. Efter att ha redovisat de olika förslagenmed slutsatser föreslog gruppen att den politiska beredningenkoncentrerade sig på två frågeställningar. Den första gälldefrågan huruvida en separat Arlandapendel var ett bra förslagjämfört med en lösning på sträckan --som varintegrerad med den övriga fjärr- och pendeltågstrafiken. Om såvar fallet, blev den andra frågeställningen huruvida ensamfinansierad Arlandapendel eller en helt statligt finansieradArlandapendel var att föredra.Information till trafikutskottetTrafikutskottet fick vid sammanträde den 31 augusti 1994information om avtalet rörande avkommunikationsministern , statssekreteraren , rättschefen och departementsrådetHjalmar från . Vidare gavsinformation av verkställande direktören för ,, och av advokaten frånMannheimer & Swartling advokatbyrå.Trafikutskottet fick vidare vid sammanträde den 7 september1994 information rörande tilltrafiklösning för av professorerna från Kungl. Tekniska Högskolan (KTH) samtav ordföranden , direktören ochprojektledaren från Tåg i ().Ytterligare upplysningar från KommunikationsdepartementetPå utskottets skriftliga fråga om huruvida regeringen skullegodkänna Arlandabaneavtalen eller vid visstidpunkt, har uppgett följande.Den egentliga frågeställning som regeringen hade att taställning till sedan Arlandabaneavtalen överlämnats tillregeringen var, enligt departementet, huruvida de slutligaavtalen var i överensstämmelse med bemyndigandeenligt riksdagsbeslutet (bet. 1993/94:TU36).Enligt departementet var frågeställningen således tämligen enkeloch regeringen var dessutom väl insatt i frågan eftersom den isamband med beslutet om propositionen om godkännande avgrundläggande principer för avtal rörande (prop.1993/94:213) noggrant gått igenom principerna för projektet.Trots att den egentliga frågeställningen var begränsad pådetta sätt valde regeringen, enligt departementet, att vidberedningen av frågan om godkännande av avtalen tillsätta tvåutvärderingsgrupper, en ekonomisk och en juridisk.Vid ärendehanteringen i skall enligtdepartementet i normalfallet -- helt i förvaltningslagens anda-- beslut fattas så snart ett ärende är färdigberett. Införregeringssammanträdet ansåg de berördadepartementen att frågan var färdigberedd och att regeringensåledes kunde gå till beslut i frågan.Någon bestämd tidpunkt för regeringens godkännande fanns i ochför sig inte. Genomförandet av ett projekt såsomArlandabaneprojektet är enligt departementet emellertid enkomplicerad process med ett flertal olika aktörer involverade.För att projektarbetet skulle fortlöpa var det väsentligt att deolika avtalens lydelse slutligt fastställdes och godkändes.Enligt departementet var detta bl.a. nödvändigt införkonsortiets slutförhandlingar med finansiärerna. Dessa faktorervar enligt departementet väl kända under beredningsprocessen.På fråga av utskottet om vilket underlag som fanns förregeringens bedömningar och förslag i fråga om defastighetsrättsliga frågorna, har departementet uppgett attfrågan om de fastighetsrättsliga frågorna bereddes medJustitiedepartementet under arbetet med proposition 1993/94:213och att något annat underlag än avtalsförslagen inte förelåg.Kommunikationsdepartementet har slutligen på fråga avutskottet om huruvida det gjordes någon särskild utredning avmöjligheten och lämpligheten av att upplätnyttjanderätten , uppgett att regeringens bedömningar omlämpligheten baserades på de beräkningar som A-Banan Projekt rörande projektets ekonomiska förutsättningar.Avtalstidens längd har enligt departementet balanserats motstorleken på andra åtaganden från staten såsom villkorslånetsstorlek och mekanismen för vinstdelning. Någon särskildutredning i syfte att isolerat utreda möjligheten ochlämpligheten av att upplåta nyttjanderätten har enligtdepartementet således inte genomförts i regeringskansliet.Utskottets frågor till f.d. kommunikationsministern har till f.d. kommunikationsministern ställt ett antal frågor.I den första frågan har utskottet hänvisat tillKommunikationsdepartementets uppgift om att indirektkunnat få insyn i bolaget dels genom attstatssekreteraren i departementet var styrelsens ordförande ibolaget, dels genom att chef generaldirektörIngemar Skogö och chef generaldirektör som ledamöter i bolagets styrelse. Utskottet har härefterfrågat vid hur många tillfällen fick information viadessa personer och vad informationen omfattade.Mats har uppgett att han fick information om projektetsutveckling regelbundet främst via statssekreteraren. Dettaskedde uppskattningsvis och i viktiga skeden oftare.Enligt hade han dock självfallet ingen roll iupphandlingsprocessen, som enligt regeringens tidigare beslutdelegerats till styrelsen för . att den information han fick var tillräcklig. Han anserinte att det var ett problem att inte kunna få information frånbolaget annat än på detta sätt.På utskottets fråga om vad som var anledningen till attregeringen ansåg att beslutet om godkännande av avtalen skullefattas , har uppgett att ärendetefter en mycket omfattande beredning var färdigberett. EnligtMats kunde onödiga förseningar i beslutsprocessen enbartförsena trafikstarten och skada förtroendet för projektet.Utskottet har vidare frågat om vilka övervägandenhan och regeringen gjorde beträffande lämpligheten av attupplåta nyttjanderätten samt vilken betydelse deekonomiska resp. trafikpolitiska aspekterna haft vid dessaöverväganden.Mats har instämt i den beskrivning somKommunikationsdepartementet gett i denna fråga, se ovan. Han hartill detta lagt sin personliga bedömning att det internationellakonsortium som i stark konkurrens tagit hem det förstaBoT-projektet i torde ha ett synnerligen starkt intresseav att detta skulle bli framgångsrikt i alla avseenden. Man kanenligt bara lyckas trafikpolitiskt och därmedekonomiskt genom att attrahera resenärer från konkurrerandetrafikmedel och genom att sälja tåglägen till och från Arlandatill SJ, SL, Tåg i och andra operatörer. Han harvidare uppgett att de ekonomiska aspekterna hänger intimt sammanmed de trafikala. Det är enligt dessutom ettobestridligt faktum att avkastningen på denna typ av långsiktigaoch kapitalintensiva projekt ligger mycket sent i förhållandetill kapitalinsatsen. De trafikpolitiska målsättningarna harenligt varit fundamentet för hela projektet. Måletvar ju enligt att garantera en snabb och miljövänligpendeltrafik till och från som flygplatsenintegreras i den nationella järnvägstrafiken med en avlastningför skattebetalarna.Regeringens tillsättande av en särskild förhandlingsmanDen nya regeringen beslutade attbemyndiga chefen för att tillkallaen särskild förhandlingsman med uppdrag att inom ramen förArlandabaneavtalen, och Svealandsbaneavtaletförhandla och föreslå överenskommelser mellanArlandabanekonsortiet, SJ och representanter förMälardalsregionen angående en samordnad och integrerad tågtrafikpå och i . I ett betänkande, (SOU1995:25) Samordnad och integrerad tågtrafik på ochi , läggs resultatet av förhandlingsmannensarbete fram. I betänkandet redogörs i sammanfattningen för deviktigaste resultaten av förhandlingsuppdraget. Bl.a. haruppnåtts en överenskommelse med Arlandabanekonsortiet om att enoption skall infogas i som ger staten rättatt när som helst avbryta avtalet om regeringenbedömer att det finns brister i trafikens samordning ochintegration. En överenskommelse har uppnåtts medArlandabanekonsortiet som slår fast vissa principer avseendebyggandet av ett anslutningsspår mellan den Norra böjen ochOstkustbanan norr om samt vissa andratilläggsinvesteringar som kan erfordras för att möjliggöra enlokaltåganslutning till . Vidare har uppnåtts enprincipöverenskommelse med Arlandabanekonsortiet om upplåtelseav trafikrättigheter m.m. på som skall bilda en ramför ett mera preciserat tillämpningsavtal tillArlandabaneprojektavtalet.Regeringen har bl.a. beslutat godkännaavtalet om en option om uppsägning av ,principöverenskommelsen om viss utökning av Arlandabaneprojektetsamt överenskommelsen om vissa principer för upplåtelse avtrafikrättigheter på . Regeringen har också beslutatatt uppdra till förhandlingsmannen att slutföra arbetet med attinförliva optionsavtalet med samt attleda förhandlingarna om en eventuell utökning avArlandabaneprojektet i enlighet med den tidsplan som finnsredovisad i förhandlingsmannens rapport. Resultatet avförhandlingsarbetet skall redovisas för regeringen senast den 1augusti 1995.Regeringens uppdrag till RiksrevisionsverketRegeringen har -- efter skrivelse frånA-Banan Projekt med begäran härom -- uppdragit åtRiksrevisionsverket att granska hur hargenomfört upphandlingen av . RRV skall därvidsärskilt belysa den formella gången och opartiskheten iupphandlingsförfarandet. Uppdraget skall redovisas under våren1995. Enligt vad utskottet erfarit beräknas uppdraget kunnaredovisas till regeringen i år.Utskottets bedömningFrågor gällande har behandlats i vidflera tillfällen. Utskottets granskning har gällt f.d.kommunikationsministern och den tidigare regeringenshandläggning av ärendet om Arlandabaneprojektet.Av utredningen framgår att var omfattandeoch i sitt slag något nytt för . Det var mot bakgrund avatt projektet var stort och komplicerat som godkändebildandet av ett särskilt projektbolag, , föratt administrera upphandlingen och samla projektets rättigheteroch skyldigheter. De grundläggande principerna för genomförandetav har godkänts av riksdagen.Utskottet har från konstitutionella utgångspunkter gått igenomde åtgärder som vidtagits av regeringen och f.d.kommunikationsministern . Genomgången föranleder ingetuttalande från utskottets sida.Den nya regeringen har uppdragit åt attgranska hur genomfört upphandlingen avArlandabanan. Utskottet utesluter inte att verkets redovisningav detta uppdrag kan ge anledning för utskottet att återkomma ifrågan om regeringens handläggning av Arlandabaneprojektet.17. Redovisning till av de ekonomiskaförutsättningarna för ÖresundsbroprojektetÄrendetI en granskningsanmälan hemställs att utskottet bör granska omden förra regeringen hade och den nuvarande har rätt att gåvidare med utan att låta taställning till, om inte förhandlingar med om enomprövning av projektet vore lämpligt med tanke på den storarisken att miljardbelopp kommer att avkrävas statskassan.Anmälan biläggs bilaga A 21.1. En i anmälan åberopadskrivelse från biläggs även bilaga A 21.2.Riksdagens godkännande av avtalet och tillhörande finansiellabemyndigandeRiksdagen beslöt (prop. 1990/91:158, 1990/91:TU31,rskr. 1990/91:379) att godkänna förslag till avtal mellanSverige och träffat om en fastförbindelse över . Avtalet godkändes senare, den 14augusti 1991, av det danska folketinget.Enligt propositionen beräknas anläggningskostnaden förÖresundsförbindelsen uppgå till 10--i denprisnivå som gällde . Anläggningskostnaderna för desvenska anslutningarna, som skall finansieras via överskottetfrån Öresundsförbindelsen, har beräknats till 1 900 miljonerkronor i samma prisnivå. Öresundsförbindelsen skall i sin helhetfinansieras med trafikantavgifter.1991 års beslut innebar också att Öresundsförbindelsen skallägas av svenska och danska staten med hälften vardera genomnationella bolag som samverkar i ett konsortium och attkonsortiet skall äga och svara för all verksamhet avseendeÖresundsförbindelsen. och bildar tillsammansdet svenska bolaget.