bet · GI01UU24 · 1995-05-18 00:00:00 — Lika viktigt som attuppnå universell anslutning till konventionerna, är det att fåtill stånd universell efterlevnad av dessa regler. För attstärka respekten för de mänskliga rättigheterna och förbättraefterlevnaden av gällande normer verkar också för en radinsatser inom FN:s ram. Dessa är bl.a. stärkandet av FN:s programför bistånd på området för de mänskliga rättigheterna. Viktigabidrag lämnas genom stöd till stater som önskar förbättrarespekten för och skyddet av de mänskliga rättigheterna. Insatserbehövs till stöd för stater som vill tillträda konventionerna pådetta område. Bistånd för att underlätta staternas efterlevnad avrapporteringsskyldigheten enligt konventionerna är också av storbetydelse.Sverige har aktivt sökt motverka det stigandeantalet folkrättsstridiga reservationer till konventionerna.Sverige reser regelbundet skriftliga invändningar mot sådanareservationer och uppmanar andra stater att göra detsamma.Utskottet har med tillfredsställelse erfarit att flera av dekommittéer som övervakar konventionernas efterlevnad numera ocksågranskar staters reservationer till dessa.Utskottet anser det mycket angeläget att stödja förövervakning av att de mänskliga rättigheterna respekteras. InomFN finns ett stort antal konventionsorgan, rapportörer, experteroch arbetsgrupper som genomför oberoende granskningar avefterlevnaden av åtagandena på detta område. Övervaknings- ochgranskningssystemets oberoende ställnings måste värnas. Det ärdärför viktigt att de tilldelas ökade resurser, något som Sverigesedan länge arbetar för.Utskottet vill i detta sammanhang poängtera vikten av ettvidgat samarbete med frivilligorganisationer i ansträngningarnaatt förhindra kränkningar av de mänskliga rättigheterna.Icke-statliga aktörer på olika arbetsområden kan på ettkonstruktivt sätt komplettera den förda politiken och ävenkritiskt granska regeringars uppträdande vad avser främjandet avoch respekten för de mänskliga rättigheterna.FN:s generalförsamling beslöt som en följdav beslut från världskonferensen om mänskliga rättigheter attinrätta en post som högkommissarie för de mänskligarättigheterna. Innehavare av denna post är sedan januari 1994ecuadorianen . Som främste ansvarige för dessafrågor under FN:s generalsekreterare har högkommissarien enavgörande roll i FN:s framtida arbete för att förbättrasituationen på området för de mänskliga rättigheterna i världen.I egenskap av samordnare av FN-arbetet har högkommissarien ocksåmöjligheter att i sin dialog med stater påtala övergrepp, verkaför en ökad respekt för rättigheterna och erbjuda åtgärder tillstöd för ett bättre genomförande av det internationellaregelverket.Världens stater har i enlighet med förpliktat sigatt samarbeta i frågor som rör de mänskliga rättigheterna. I dagär det också, som framgått tidigare i betänkandet, mer ellermindre allmänt erkänt att brott mot de mänskliga rättigheterna ären internationell angelägenhet. Kränkningar som begås av statersom ratificerat olika konventioner på området för de mänskligarättigheterna kan och bör påtalas av andra konventionsstater.När det gäller beslut om ekonomiska sanktioner konstaterarutskottet att vidtar sanktioner mot en stat först efterbeslut i . beslut om svenska ekonomiskasanktioner mot utgjorde ettavsteg från sedvanliga utrikespolitik. Avsteget skulledå ses som en "extraordinär åtgärd, motiverad av den unikasituationen i " (Betänkandet om förbud mot investeringari , SOU 1978:53). Svenska lagbestämmelser för attefterkomma säkerhetsrådets beslut om sanktioner finns sedan 1971i lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner med deändringar som föranletts av medlemskap i . FN:s beslutom ekonomiska sanktioner genomförs numera i genomEG-rådsförordningar.Skyddet och främjandet av de mänskliga rättigheterna är ochförblir en viktig del av arbetet inom Organisationen för säkerhetoch samarbete i (). En högkommissarie för nationellaminoriteter inrättades . I huvudsak innebärhögkommissariens mandat att han skall inrikta sig på att tidigtuppmärksamma tendenser till konflikter som skulle kunna beröranationella minoriteter och som skulle kunna leda till konflikter.Han skall främja dialog och samarbete mellan parterna i tvistersom berör minoriteter. En rad möten i organisationens regi harägt rum inom ramen för den s.k. mänskliga dimensionen: Paris1989, 1990, 1991 och 1993. Vid mötet iWarszawa behandlades bl.a. frågor som rör främjandet av yttrande-och åsiktsfrihet, opartiskt domstolsväsende, fria val ochförhindrandet av förekomsten av tortyr.Utskottet noterar i detta sammanhang att ett internationelltdemokrati- och valinstitut bildades iStockholm på svenskt initiativ. Institutet, vars namn ärInternational (), skall främja demokrati och fria val världen över ochdärvid vara en plattform för regeringar, mellanstatliga ochicke-statliga organisationer.FN:s viktigaste organ för främjandet av de mänskligarättigheterna, FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna,möts för att behandla frågor som rör de mänskligarättigheterna. var senast medlem i kommissionen underåren 1989--1991. I egenskap av observatör kan också nuspela en aktiv roll.Årets möte med kommissionen (--) var detförsta stora efter inträde i den europeiskaunionen. Utskottet noterar i detta sammanhang att inte alla EU:smedlemsstater lika strikt som ansluter sig tillrättsuppfattningen att till mänskliga rättigheter bör hänförasendast sådana som kan göras gällande av individen gentemot statenoch dess företrädare.Med det ovan anförda anser utskottet att yrkandena 4 och 5 imotion U208 (m) och yrkande 2 i motion U620 (mp) är besvarade.2. Barnets rättigheterSammanfattning av motionernaI motion U231 (v) yrkande 10 understryks att arbetet förbarnets rättigheter måste intensifieras, bl.a. inom ramen för detsvenska biståndet men även genom svenskt agerande i FN:sgeneralförsamling.Även motion U226 (v, s, c, fp, mp, kds) tar upp frågan ombarnets rättigheter. Motionärerna anför att det i september 1995är FN:s konvention om barnets rättigheter trädde ikraft. Den antogs av FN:s generalförsamling.Motionärerna anser det angeläget att verka för att de stater somännu inte ratificerat gör så (yrkande 1). I motionen omnämnssärskilt förekomsten av gatubarn, barnarbete och barnprostitutionrunt om i världen.Utskottets övervägandenFN:s barnkonvention utgör den juridiska plattformen för arbetetsom rör barnets rättigheter. Som framgår av utskottets tidigarebetänkanden om de mänskliga rättigheterna (bl.a. betänkandena1993/94:UU3 och 1993/94:UU26) har fått ettsnabbt ikraftträdande genom en mycket bred anslutning av stater.I dag uppgår antalet anslutna stater till 171. Oroande är dockatt ett stort antal stater i samband med anslutning ellerratifikation av avgivit folkrättsstridigareservationer. Utskottet utgår därför från att regeringenfortsätter sina ansträngningar att påverka stater att undanröjafolkrättsstridiga reservationer samt att konventionen i övrigtrespekteras och genomförs. Barnets rättigheter i ettbiståndsperspektiv har utskottet behandlat vid flera tidigaretillfällen, senast i betänkandet 1994/95:UU15. Utskottet hardärvid bl.a. framhållit den pådrivande roll som harspelat och fortfarande spelar vad gäller FN:s barnkommittésverksamhet. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att i enlighet med konventionen kan identifierabiståndsbehov i samband med granskningen av konventionsstaternasrapporter. Därvid bör t.ex. levnadsvillkoren för barn kunnauppmärksammas. Rapporter som ger vid handen att det finns ettbiståndsbehov skall, om kommittén finner det lämpligt, överlämnastill behöriga organ i FN-systemet, bl.a. Unicef.FN:s barnkonvention lägger särskild vikt vid att barn skyddasfrån varje form av exploatering. Den innehåller förbud motbarnprostitution, barnpornografi och exploatering av barn genomförsäljning eller barnarbete. De stater som tillträttkonventionen har således åtagit sig att skydda barnet från allaformer av sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp. Staternaskall särskilt vidta åtgärder för att förhindra att ett barnförmås att delta i olaglig sexuell hantering eller att barnetutnyttjas för prostitution eller annan olaglig sexuell hantering.Utskottet konstaterar att barnarbete under mer eller mindreslavliknande förhållanden förekommer i flera länder, bl.a. iIndien, , och . Miljontals barn tvingas tillarbete som är skadligt för deras psykiska och fysiska utveckling.Störst uppmärksamhet har i massmedia ägnats de barn som arbetar iexportindustrin, framför allt mattindustrin. Utskottet noterar idetta sammanhang att biståndsministern med anledning av det djuptupprörande mordet på en aktiv förkämpe mot barnarbeteinom organisationen (), den12-årige pakistanske pojken , officiellt vädjat tillmyndigheterna i att ta itu med problemet medbarnarbetare. har ratificerat barnkonventionen.Utskottet noterar därvid att rest invändningar mot dereservationer som gjort i samband med ratifikationen.Enligt utskottets förmenande finns det anledning för Sverigeatt aktualisera frågan om missbruket av barnarbetskraft såvälbilateralt som multilateralt. Utskottet utgår från att regeringenockså utnyttjar de möjligheter som erbjuds för att stävjamissbruket av barnarbetskraft, bl.a. genom att diskutera fråganmed näringslivet, exempelvis i det av regeringen tillsattanäringslivsrådet. Utskottet vill också understryka vikten av attregeringen inom agerar på detta område.Konventionsstaterna skall också förhindra bortförande ochförsäljning av eller handel med barn. Utskottet vill framhållaatt förhållandena för den stora gruppen barnarbetare, framförallt flickor, som används som hembiträden i stora delar avvärlden, särskilt måste uppmärksammas. Även här bör regeringenagera inom . Behovet av att bekämpa barnprostitution ochhandel med barn m.m. underströks vid världskonferensen ommänskliga rättigheter . Ett aktivt arbete kring dessafrågor bedrivs också av en särskildrapportör i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.Utskottet noterar att skall stå värd fören internationell kongress om kommersiell sexuell exploatering avbarn. Initiativet till världskongressen har, enligt vad utskotteterfarit, tagits av organisationen inAsian Tourism (ECPAT). Syftet med kongressen är att åstadkomma engemensam handlingsplan och en global strategi för att finna vägartill ett slut på den omfattande kommersiella sexuellaexploateringen av barn i världen. Regeringen har som ett led iförberedelserna tillsatt en nationalkommitté inför kongressen.Utskottet konstaterar att var en av de drivandestaterna i förhandlingarna inför utarbetandet av barnkonventionenunder . På flera punkter var det inte möjligt att nåenighet om regler på en nivå som man på svensk sida ansågbefogad. Särskilt var det en besvikelse att det inte gick att fåigenom ett förslag om att skydda alla personer fråndeltagande i krig. har därför fortsatt att i olikasammanhang arbeta mot användningen av barnsoldater och sökt vinnagehör för en internationell överenskommelse att barn under 18 årinte skall rekryteras som soldater. Det är därför glädjande attFN:s kommission för de mänskliga rättigheterna vidsitt möte , på svenskt initiativ, beslöt att tillsätta enarbetsgrupp med uppgift att utarbeta ett tilläggsprotokoll tillbarnkonventionen om en 18-årsgräns för rekrytering till väpnadestyrkor. Arbetsgruppen inledde sitt arbete undersvenskt ordförandeskap. Utskottet noterar även i detta sammanhangatt en expert, efter beslut i ,numera utsetts för att studera situationen för barn i väpnadekonflikter. En rapport kommer att läggas års mötemed FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.Utskottet anser därmed att motionerna U226 (v, s, c, fp, mp,kds) yrkande 1 och U231 (v) yrkande 10 är besvarade.3. Kvinnans rättigheterSammanfattning av motionernaI motion U611 (mp) som behandlar situationen för de mänskligarättigheterna i Kosova anförs att våldtäkt skall definieras somkrigsförbrytelse enligt Genèvekonventioner (yrkande 7).I flerpartimotionen U616 (kds, m, c, fp) behandlas dendiskriminering som flickor utsätts för redan före födelsen(prenatal könsdiskriminering). I motionen anförs att minst 100miljoner kvinnor saknas i världens befolkningsstatistik. Enviktig orsak till detta är att föräldrar använderfosterdiagnostik för att välja kön på sina barn. Flickfosteraborteras därför att de har "fel" kön. Motionärerna anser attSverige bör arbeta för att prenatal könsdiskriminering förs upppå dagordningen vid i i september1995 (yrkande 1). I yrkande 2 hemställs att bör tainitiativ till att frågan förs upp på dagordningen i FN:sgeneralförsamling.Motion U620 (mp) yrkande 4 tar upp frågan om förekomsten avkvinnlig omskärelse i . måste medverka till attdetta plågsamma och farliga ingrepp stoppas.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att frågan om våldtäkter på kvinnorsenast behandlades i utskottets betänkande 1993/94:UU26, s. 29,varvid utskottet konstaterade att våldtäkt utförd av soldater ien väpnad konflikt, enligt folkrättslig doktrin årsGenèvekonventioner och de två tilläggsprotokollen ,utgör en grov krigsförbrytelse. Utskottet ansåg också attvåldtäkt utförd av företrädare för en stat alltid måste ses somen form av tortyr. Utskottet vidhåller denna uppfattning.Därmed anser utskottet motion U611 (mp) yrkande 7 besvarad.Frågan om prenatal könsdiskriminering liksom förekomsten avkvinnlig omskärelse/könsstympning har utskottet ingåendebehandlat , senast i betänkandet1993/94:UU26.Konventionen om barnets rättigheter innehåller ett förbud iartikel 24 mot traditionella sedvänjor som är skadliga för barnshälsa. tolkar artikeln så att detta inbegriper kvinnligomskärelse/könsstympning. I FN:s deklaration om avskaffande avvåld mot kvinnor stadgas i artikel 4 att regeringar inte fåråberopa sådana sedvänjor när kvinnans rättigheter skalltillgodoses. I artikel 4 (k) uppmanas också staterna att främjaforskning och att samla statistiska data beträffande det våld somförekommer mot kvinnan.Förekomsten av kvinnlig omskärelse/kvinnlig könsstympning ärutbredd. Enligt en utredning av förtraditionella beteendemönster förekommer omskärelse av kvinnoroch flickor i vissa asiatiska stater samt i minst 29 afrikanskastater. har beräknat att ca 90 miljoner kvinnor ochflickor drabbas härav. Utskottet noterar att FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna har slagit fast att omskärelse utgörett övergrepp mot kvinnans värdighet. WHO har fördömt kvinnligomskärelse/kvinnlig könsstympning såsom utgörande en allvarlighälsorisk.Utskottet har, som framgått ovan, i flera betänkanden ommänskliga rättigheter kraftfullt fördömt bruket av kvinnligomskärelse. Utskottet vill dock återigen poängtera vikten av attregeringen fortsätter att på lämpligt sätt i dialogen medmottagarländerna av svenskt bistånd, men också inom FN-systemet,kraftfullt verka för att bruket av kvinnlig omskärelse/kvinnligkönsstympning avskaffas.Världskonferensen om mänskliga rättigheter i Wienuttalade att effektiva åtgärder erfordras för att stoppa mord pånyfödda flickor. Vidare uttalades stöd för att FN och alla dessorgan skall tillförsäkra flickor ett effektivt skydd ochfrämjande av deras mänskliga rättigheter. Utskottet konstateraratt i det multilaterala och bilaterala samarbetet fästerstor vikt vid frågor som rör stärkandet av flickans och kvinnansmänskliga rättigheter. har i dessa sammanhang också sagtatt mord på flickebarn och s.k. traditionella sedvänjor ärallvarliga kränkningar av barnets rättigheter. Men även i sambandmed i och ianslutning till det sociala toppmötet i i början avmars 1995, verkade för att alla former av diskrimineringmot flickor och kvinnor skall avskaffas, särskilt vad avseromskärelse och prenatal könsdiskriminering. Enligt vad utskotteterfarit verkar också för att handlingsplanen som skallantas vid FN:s fjärde världskvinnokonferens i i september1995 uppmärksammar och fördömer prenatal könsdiskriminering ochkvinnlig omskärelse/kvinnlig könsstympning.Sverige verkar aktivt för en effektiv övervakning avefterlevnaden av kvinnans behov av skydd och respekt för demänskliga rättigheterna. Medvetenheten om att kvinnan ofta ärsärskilt utsatt för kränkningar och att vissa typer av ytterstförnedrande kränkningar uteslutande drabbar kvinnan har motiveratSverige att i FN driva olika förslag. Sådana förslag omfattarbl.a. att integrera kvinnans mänskliga rättigheter i de reguljäraövervakningskommittéernas granskningsverksamhet och att frågornatas upp i kommissionens länderrapporter och tematiska rapporteroch därefter granskas. har också aktivt deltagit iarbetet med att formulera den ovannämnda deklarationen omavskaffande av våld mot kvinnor som antoghösten 1993, liksom i arbetet med att inrätta en särskildrapportör om våld mot kvinnor. En sådan rapportör utsågs vidmötet med FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna ,och en första rapport i ämnet lämnades till årets möte medkommissionen.Utskottet anser att denna verksamhet utgör ett värdefullt ochviktigt bidrag till arbetet med att uppmärksamma och påtalakränkningar, men också för att stärka och skydda kvinnans behovav mänskliga rättigheter. Utskottet utgår från att regeringen iinternationella fora och annorstädes fortsätter att driva frågorsom rör kvinnans och flickans mänskliga rättigheter.Utskottet konstaterar i detta sammanhang att de svenskabiståndsinsatserna i hög grad är inriktade på åtgärder som syftartill att på olika områden stärka kvinnans och barnetsrättigheter.Utskottet anser mot bakgrund av det ovan anförda att motionernaU616 (kds, m, c, fp) yrkandena 1 och 2 och U620 (mp) yrkande 4 ärbesvarade.4. Homosexuellas rättigheterSammanfattning av motionenI motion Sf605 (fp) yrkande 1 hemställs att iinternationella organ skall arbeta för homosexuellas rättigheteri enlighet med konventionen om de mänskliga rättigheterna och motdiskriminering och förföljelse av homosexuella.Utskottets övervägandenUtskottet delar motionärens uppfattning att det är angelägetatt globalt arbeta för avskaffandet av all slags diskrimineringav homosexuella. Det grundläggande i varje demokratiskt samhälleär att människor måste tillåtas att vara sig själva och på olikasätt ge uttryck för sin läggning förutsatt att detta inte medförskada för andra. Diskriminering och bestraffning på grund avhomosexualitet är därför enligt utskottets uppfattning heltoacceptabelt. Utskottet konstaterar att ,på hög internationell nivå, fört diskussionen omicke-diskriminering av homosexuella. De forum som främstverkat inom är den europeiska säkerhetskonferensen (ESK), numeraOrganisationen för säkerhet och samarbete i () ochEuroparådet. Under ESK:s möten i , i 1993 ochi har tagit upp de homosexuellas situationoch därvid uttalat förhoppningen att all kriminalisering ochstatlig diskriminering av homosexuella skall upphöra. Enligt vadutskottet erfarit har bl.a. , och Litauenavskaffat kriminaliseringen av homosexualitet. Utskottet utgårfrån att regeringen i fortsätter att verka för attalla medlemsstater skall uppfylla de krav som rådet ställt.Konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och degrundläggande friheterna ger dessutom enskilda möjlighet att fåen stats agerande prövat i Europadomstolen.Utskottet förutsätter att regeringen med kraft kommer attfortsätta verka för att frågan uppmärksammas bilateralt ochmultilateralt och att regeringen även driver frågan på ettändamålsenligt sätt inom FN.Med det anförda får yrkande 1 i motion Sf605 (fp) ansesbesvarat.5. Urbefolkningars rättigheterSammanfattning av motionernaI motion U622 (mp) poängteras att urbefolkningarnas rättigheterär skyddade i internationell rätt och att det därutöver finnsspeciell lagstiftning, ägnad att reglera urbefolkningarnassärskilda behov, såsom deras rätt till självbestämmande och attfritt eftersträva ekonomisk, social och kulturell utveckling samtpolitisk status (yrkande 1). bör inta en mer aktivhållning i urbefolkningsfrågor, i synnerhet som FN utlyst etturbefolkningsårtionde åren 1994--2004 (yrkande 13). I yrkande 5anförs att bör stödja urbefolkningarnas krav på att fådelta i utarbetandet av deklarationen om urbefolkningarnasrättigheter i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.Även i motion K507 (mp) framhålls att urbefolkningarnasrepresentanter skall ha möjlighet att delta, även på högre nivå,i arbetet med deklarationen (yrkande 7). Deklarationen bör antasav innan urbefolkningsårtiondet är slut(yrkande 8).Motion U622 (mp) tar också upp en lång rad detaljerade frågorvad avser urbefolkningars situation och behov av skydd motövergrepp i flera stater i Central- och , bl.a.Guatemala, , och , men också vad avserindianernas förhållanden i och . I yrkande 2 anförs attSverige skall uttala sig mot förföljelsen av urbefolkningarna iGuatemala, , och . bör ocksåuppmärksamma situationen i södra som är ett område därurbefolkningen nödgats ta till väpnat uppror för att göra sinröst hörd (yrkande 3). bör enligt yrkande 6 informera sigom svenska företags engagemang i vattenkraftsprojekten i (Urra) och () och om följderna förurbefolkningarna som är bosatta i dessa områden. I yrkande 8anförs att djurvänners kampanjer mot pälsvaror har destruktiveffekt på urbefolkningarna i polarområdet. I yrkande 9 anförs attSveriges uraninköp världen över bidrar till urbefolkningarnaslidande bl.a. i och . I yrkande 12 anförsatt bryter mot de mänskliga rättigheterna genom sittagerande mot Lubiconindianerna i Alberta.Brott mot de mänskliga rättigheterna förekommer i alladelar, anförs det i motion U620 (mp). I motionen beskrivs olikaförhållanden i , främst , som enligt motionärernasuppfattning utgör brott mot de mänskliga rättigheterna. Även idelar av har läget avseende de mänskligarättigheterna försämrats. I förekommer besprutningarmed giftiga avlövningsmedel som tvingar befolkningen att fly frånsina hembygder. Besprutningen innebär enligt motionen brott motden mest fundamentala av alla mänskliga rättigheter, nämligenrätten till liv och säkerhet. Även i begås allvarligakränkningar av de mänskliga rättigheterna. Mord på ochförföljelse av indianer och fackföreningsledare är enligtmotionärerna vanliga i bl.a. , , ochParaguay. bör i FN verka för att fördöma de i motionenpåtalade brotten i och andra stater i Nord-, Central-och (yrkandena 6 och 7).Utskottets övervägandenUtskottet har i tidigare betänkanden framhållit atturbefolkningars rättigheter bör ses i ett större sammanhang därdet gäller att värna om alla individers och allaminoritetsgruppers mänskliga rättigheter. Det är angeläget attverka för att etniska minoriteter åtnjuter grundläggande fri- ochrättigheter, rätten till en egen kulturell identitet och ett egetkulturliv, till egen religion och eget språk. De folkrättsligaregler som rör de mänskliga rättigheterna gäller alla individer ien stat, således även dem som tillhör urbefolknings- ellerminoritetsgrupper.I flera som ratificerat återfinnsreferenser till skydd för minoriteter. Bl.a. innehåller artikel27 konvention om medborgerliga och politiskarättigheter särskilda bestämmelser om att de som tillhör etniska,religiösa eller språkliga minoriteter inte skall förvägras rättenatt i gemenskap med andra medlemmar av sin grupp ha sitt egetkulturliv, att bekänna sig till och utöva sin egen religion elleratt använda sitt eget språk. Konventionen medger positivsärbehandling i syfte att stödja minoriteternas strävanden attbevara sin identitet och egenart. I 1965 årsrasdiskrimineringskonvention finns också regler om positivsärbehandling (artikel 1:4). I FN:s deklaration om minoritetersrättigheter , som dock inte är folkrättsligtbindande, stadgas att staterna skall skydda minoriteternasexistens och deras nationella eller etniska, kulturella,religiösa och språkliga identitet genom lagstiftning och andraåtgärder.I en del länder utgör urbefolkningarna nästan hälften av dentotala befolkningen.