bet · GI01UU15 · 1995-03-16 00:00:00 — För att öka det folkligadeltagandet behövs en demokratiskt förankrad lokal förvaltning.Under avsnittet Satsningar på mänskliga resurser: hälsa ochutbildning uttalas att en långsiktig, självbärande utvecklingförutsätter omfattande investeringar i mänskliga resurser.Regeringen ser det därför som viktigt att bl.a. de hälsomässigaeffekterna beaktas inom ramen för nationella och lokalautvecklingsstrategier och att satsningar på de socialasektorerna ses i samband med övriga offentligt finansieradeverksamheter. FN:s rapport 1994, liksomVärldsbankens strategier redovisar samma övergripande slutsats.Frågan har stått i centrum vid världstoppmötet för socialutveckling i år 1995.Personer med funktionshinder har samma rättigheter ochskyldigheter som andra medborgare i samhället. På många håll ivärlden finns emellertid hinder som gör det omöjligt förmänniskor med funktionshinder att utöva sina rättigheter.Handikappfrågorna har länge varit lågprioriterade inomFN-systemet. Dessa frågor bör ges ökad uppmärksamhet inom ramenför FN:s ekonomiska och sociala verksamhet. På den svenskaregeringens initiativ inleddes inom FN arbete för att fåtill stånd internationella regler, Standard rules, omfunktionshindrades rätt till delaktighet och jämlikhet. Dessaregler finns nu antagna av . Till reglernahar knutits ett system för aktiv övervakning och uppföljning avdem. har tillsammans med ett antal andra länder gettekonomiskt stöd för att finansiera uppföljningsarbetet.En av de bästa investeringar ett land kan göra är att satsa påflickors och unga kvinnors utbildning. och de nordiskaländerna har i samarbetet med aktivt verkat förprogram som syftar till att stärka kvinnors ställning. InomFN-systemet kommer , efter förslag frånbl.a. , att se över sin strategi på utbildningsområdet.Även det bilaterala samarbetet omformas enligt detta synsätt.Viktigt är att satsningar i ökande utsträckning inriktas påverksamheter som samarbetslandet kan driva utanomfattande utländskt stöd. Alltmer av stödet utgår därför somsektorsstöd i stället för som projekt: ett fungerandeskolväsende sätts i centrum. En viktig uppgift är även attfrämja tillgången på högre utbildad arbetskraft, bl.a. genom attbistå mottagarländerna i att bygga upp en egenforskningskapacitet.Spridningen av hiv/aids är ett växande globalt problem.Antalet hiv-smittade i världen beräknas öka från nuvarande 16miljoner till 2000. av de smittadefinns i utvecklingsländerna. Spridningen av hiv/aids är intebara ett medicinskt problem utan också ett ekonomiskt ochsocialt.WHO:s aidsprogram har lett det internationella arbetet motaids. beslöt FN:s ekonomiska och sociala råd(ECOSOC) att skapa ett integrerat FN-program mot aids. Dettaskall börja verka . -- -- -- har varit ettav de länder som aktivt verkat för att detta program skall kommatill stånd.Under avsnittet Jämställdhet som mål och medel erinras omatt för miljö och utveckling betonadekvinnans betydelse för en miljömässigt hållbar utveckling. om de mänskliga rättigheterna lyfte framdiskriminering av kvinnor som ett av de stora hindren förvaraktig utveckling i . om befolkningoch utveckling slog fast att en stärkt ställning förkvinnorna och ökad utbildning är viktiga faktorer för att minskabefolkningstillväxten.Jämställdhet utgör en central faktor i analysen av demokratioch mänskliga rättigheter. Kvinnor och män har lika rätt attpåverka sin egen framtid och få del av de sociala, ekonomiskaoch politiska resurserna i samhället. Ett effektivareutnyttjande av kvinnors potential skulle bidra till enväsentligt ökad tillväxt i ekonomin som helhet.För att stärka kvinnornas roll i samhället krävs betydandeattitydförändringar, och ofta en omprövning av urgamla sedvänjoroch ändringar av diskriminerande lagar och regler. Regeringenanser att det internationella utvecklingssamarbetet skallinriktas på att eliminera våld och andra övergrepp mot kvinnor,som t.ex. könsstympning och att kvinnor skall ges lika tillgångsom män till politiska och ekonomiska resurser, utbildning,arbetsutveckling och sociala tjänster som t.ex. hälsovård. Detkönsrelaterade perspektivet skall genomsyra hela biståndet frånhälso-, jordbruks- och landsbygdsutvecklingsstöd tillinfrastruktur och makroekonomiskt stöd. avserregeringen att utarbeta en politik som utgår från både kvinnorsoch mäns perspektiv i det internationella utvecklingssamarbetetoch en strategi för dess implementering.Under avsnittet Stöd till ekonomiska reformer ochskuldlättnader framhålls i propositionen att en tungskuldbörda och avsaknad av en sund makroekonomisk politik bidrartill att undergräva den ekonomiska och sociala utvecklingen imånga . Genom det s.k. policybaserade biståndet, framförallt betalningsbalansstöd, kopplas finansiellt stöd till krav påsåväl politiska som ekonomiska reformer. De ekonomiskareformprogrammen syftar till att minska de makroekonomiskaobalanserna och genom strukturella och institutionella reformerskapa ett gynnsamt klimat för investeringar och en grund förekonomisk tillväxt och minskad fattigdom. I mångasamarbetsländer har genomgripande reformer visat sig vara enförutsättning för att andra samarbetsprojekt skall kunnagenomföras på ett effektivt sätt.Vidare betonas vikten av att reformprogrammen inte skall varaekonomiskt motiverade utan också vara politiskt, socialt ochmiljömässigt hållbara.Mottagarlandets administrativa kapacitet att genomföraprogrammen är ofta svag. Reformprogrammen bör därför oftakompletteras med förvaltningsbistånd.Flertalet av de svenska samarbetsländerna genomförreformprogram, om än i olika takt. Regeringen anser att stödtill ekonomiska reformprogram är av central betydelse isamarbetet med de länder där mottagarlandets regering tar reelltansvar för att genomföra programmen. Trovärdigheten ipolicybiståndet kan endast bevaras om givarländerna genom ettsamlat agerande inställer stöd i de fall mottagarlandetsansträngningar att genomföra programmet visar allvarligabrister. På motsvarande sätt måste beredskap finnas att geadditionellt stöd med kort varsel om påtagliga ansträngningaratt genomföra programmen kan påvisas.En viktig och nödvändig del av resursmobiliseringen till dessaländer bör utgöras av skuldlättnadsåtgärder. har sedanflera år internationellt drivit frågan om ytterligareskuldlättnadsåtgärder för de fattigaste, mest skuldtyngdaländerna som genomför ekonomiska reformprogram. En del avbiståndet används också direkt för att lindra dessa ländersskuldbörda.Under avsnittet Stöd till jordbruk, infrastruktur ochnäringsliv konstateras att ökad produktivitet i jordbruket äravgörande för fattigdomsbekämpningen i många länder. Den samladejordbruksmarken, en ändlig resurs, måste brukas på ett uthålligtsätt.Det gäller att göra det möjligt också för småbönderna attförbättra produktitivet och därmed inkomster. I många fall krävsekonomiska reformer. krävs direkt stöd, t.ex. insatserför att förbättra infrastruktur och rådgivning, utveckling avsystem för äganderätter och tillgång till krediter.Handelshinder i i-länderna gör dessutom att u-landsjordbrukenhar svårt att hävda sig. Genom subventioner blir livsmedel påvärldsmarknaden alltför billiga och tränger ut u-ländernasinhemska produktion. Uppgörelsen inom , den s.k. Uruguayrundan, i slutet av år1993 samt bildandet av WTO innebar steg i rätt riktning i frågaom begränsning av i-ländernas subventioner liksomhandelsliberaliseringar som ger ökatmarknadstillträde.En effektiv infrastruktur är av central betydelse förjordbrukets och näringslivets utveckling samt för den enskildamänniskans levnadsnivå. Den är en resurskrävande del av varjelands utveckling, av investeringar,motsvarande , går till dessaändamål. Framstegen har varit remarkabla, men mycket återståratt göra.Infrastruktur är ett område där statens roll håller på attomprövas. Staten och den privata sektorn bör i allt störreutsträckning komplettera varandra.Sverige bör såväl multilateralt som bilateralt verka för attgöra infrastruktursektorn mer effektiv, både genom privata ochstatliga initiativ. bör särskilt inrikta sig på insatserför att stärka underhåll av infrastruktur.Sedan mitten av 1980-talet har ett nytt synsätt vuxit frambaserat på vunna erfarenheter. Detta betonar marknadsekonomi ochprivatsektorutveckling genom skapande av livskraftiga företagoch utvecklande av inhemska kapitalmarknader. Erfarenheternavisar på vikten av väl fungerande balans mellan den offentligaoch privata sektorn.Detta tankesätt ställer krav på såväl givare som mottagare.Mottagarländernas vilja och förmåga att utveckla den privatasektorn genom en sund och hållbar politik är avgörande. Förgivare innebär utvecklingen också nya utmaningar som kommer attkräva förändringar i existerande bistånd. Bl.a. måste effekternapå den privata sektorn av insatser i andra sektorer analyseras.Under avsnittet Sysselsättning och sociala skyddsnätfinner regeringen det angeläget att ökad uppmärksamhet ägnas åthur ökad sysselsättning i kan främjas och kommer att geden nya myndigheten i uppdrag att uppmärksamma denna fråga.Vidare anser regeringen att lämpliga åtgärder som förstärkersociala skyddsnät för utsatta grupper i våra samarbetsländer böridentifieras. FN:s sociala toppmöte utgör ett viktigttillfälle att precisera policyarbetet kring fattigdom,sysselsättning och social säkerhet.Bistånd för gemensam säkerhet. Ett av de övergripandemålen med det svenska utvecklingssamarbetet måste vara attförebygga och förhindra uppkomsten av väpnade konflikter. Slutetpå det har givit oss förutsättningarna för att påsikt bygga en tryggare värld.Det gäller att i första hand förhindra att väpnade konflikterbryter ut både mellan och inom stater. Dessa frågor måstebetonas mer i hela utvecklingssamarbetet. Inte minst viktigt ärdemokratisering och skydd av mänskliga rättigheter.Om konflikten ändå är ett faktum gäller det att ha metoder förkonfliktlösning som svarar mot dagens komplexa katastrofer.Enbart militära insatser är ingen framkomlig väg. Det finns ettbehov av nytänkande, såväl vad gäller förhållandet mellankatastrofbistånd och övrigt bistånd som mellan humanitärainsatser och insatser för att angripa grundorsakerna tillkatastrofer.Under det kommande året avser regeringen driva särskiltföljande områden:konflikthantering och FN:s förmåga att uppnå kortsiktiga ochlångsiktiga lösningar på komplexa katastrofer;reformeringen av FN:s katastrofbistånd i syfte att uppnåtydliga styrformer, finansieringsformer som möjliggör långsiktigplanering samt en helhetssyn på FN:s katastrofarbete;sambandet mellan akuta katastrofinsatser, återuppbyggnad ochutveckling;åtgärder för minröjning. kommer att fortsätta drivafrågan om internationellt förbud mot s.k. antipersonellalandminor;fortsatt hög kvalitet på de svenska katastrofinsatserna. Dettakräver bl.a. utveckling av den svenska resursbasen samt stärktbevakning och uppföljning av de insatser som görs inom ramarnaför FN och de olika FN-organ som är verksamma inomkatastrofområdet.Bland viktigaste insatser till stöd för gemensamsäkerhet ingår stöd till fredsprocessen i ochberedskap för stöd till försoning och återuppbyggnad i f.d.Jugoslavien. Syftet med stödet är att genom t.ex.sysselsättningsskapande åtgärder påskynda och sprida de positivaeffekterna av fredsprocessen i . I f.d. Jugoslavienär berett att dels genom stöd till oberoendeorganisationer, media m.m. bidra till försoning, dels bidra tillåteruppbyggnad av de krigshärjade områdena, särskilt iBosnien-Hercegovina, när omständigheterna medger detta.Befolkningsfrågan efter . Balansen mellan resurseroch folkmängd är av avgörande betydelse för att uppnå en hållbarutveckling. Fördelningen av resurser inom och mellan länder ärdärför väsentlig. Vid FN:s internationella konferens ombefolkning och utveckling, som hölls i ,lades fast att befolkningsfrågorna skall ses som en helhet ochbör vara utgångspunkten för individens behov och miljö.Att stärka kvinnors inflytande och status är en avgörandefaktor, liksom att ändra på traditionella mansroller. Stortavseende fästs vid individens valfrihet och avsaknaden av tvång.Tonåringarnas situation och deras behov av stöd uppmärksammas.Reproduktiv hälsa etablerades som ett samlingsbegrepp förindividens välbefinnande i relation till sexualitet ochreproduktion och inte enbart som ett hälsoproblem. I dettaligger att människor måste få möjlighet att själva besluta ifrågor som rör sexualitet och fertilitet.Regeringen avser att verka för att konferensens beslut följsupp och får genomslag i enlighet med dess breda synsätt.En hållbar utveckling. Dagens utveckling är intelångsiktigt hållbar. Det gäller i såväl somi-länderna. Här vilar ett ansvar både på i- och attförändra miljöbelastande livsmönster och att finna former för enhållbar utveckling.Principen att hållbar utveckling måste bygga på attutvecklingen är både socialt och miljömässigt hållbar slogs fastvid om miljö och utveckling (UNCED).Regeringen avser att fortsatt verka för att omforma detsvenska och det internationella biståndet så att en hållbarutveckling främjas. Hållbar utveckling är inte möjlig utankraftigt minskad fattigdom, som denna fattigdom intekan bekämpas långsiktigt om inte förslitningen avnaturresurserna hejdas och miljöbelastningen begränsas.Biståndet måste koncentreras till insatser som initierar ochpåskyndar positiva processer, där inhemska resurser inte räckertill. Särskilt viktiga aspekter för hållbar utveckling ärstärkande av kvinnans ställning, nya metoder för ett hållbartjordbruk och långsiktigt säker vattentillgång, säker äganderättför småbönder, fungerande marknader, m.m. Detta gäller ocksåinsatser för att bidra till att möta de nya utmaningar somurbaniseringen och industrialiseringen ställer inför.Den svenska resursbasen kommer att utvecklas och utnyttjas idessa syften.Mänskliga rättigheter, demokrati och en fungerande statMotionernaI motion U203 understryker Moderata samlingspartiet att engrundläggande förutsättning för det svenska biståndssamarbetetskall vara att mottagarlandets politiska system karakteriserasav respekt för de mänskliga rättigheterna samt för defundamentala friheterna. Dessa omfattar respekt förmedborgerliga fri-och rättigheter. I centrum står detdemokratiska flerpartisystemets fria yttranderätt, friåsiktsbildning och fria val liksom ekonomiska rättigheter. Föratt statsmakten i ett land skall få svenskt bistånd måste landetantingen vara en demokrati eller ha en fast och tydlig strävan idenna riktning. Rättsstaten är central, säger motionärerna. Enfungerande rättsordning är oundgänglig för att medborgare skallkunna få sina rättigheter skyddade och för att få enmarknadsekonomi att fungera (yrkande 10).I allt väsentligt sammma åsikter förs fram i den moderatakommittémotionen U208. Det är angeläget, säger motionärerna, attregeringen fortlöpande följer utvecklingen vad gäller mänskligarättigheter och demokrati i programländerna yrkande 1.Regeringen bör också i samband med budgetförslaget lämnariksdagen en utförlig rapport om situationen vad gällermänskliga rättigheter och demokrati i mottagarländerna(yrkande 2).I motion U206 (kds) framhålls det att respekten för demänskliga rättigheterna är en principfråga för detkristdemokratiska partiet. Det är viktigt att arbetet med attbredda anslutningen till och efterlevnaden av de av FN antagnakonventionerna om mänskliga rättigheter. Detta kan bl.a. ske ibiståndsdialogen med våra samarbetsländer, säger motionärerna(yrkande 10).Folkpartiet understryker i motion U209 att biståndsdialogenmåste vara ett kraftfullt instrument för att främja demokratioch mänskliga rättigheter. Budskapet skall vara entydigt äventill länder där vi har starka exportintressen, t.ex. . Detmåste stå klart för mottagarländerna att biståndets omfattningoch inriktning kan påverkas av hur demokratifrågan hanteras(yrkande 11).I motion U231 understryker att arbetet för demänskliga rättigheternas efterlevnad i är särskilt viktigtmed tanke på att de asiatiska "mirakelländerna" så oftaframhålls som förebild för . Men dessa auktoritäraeller diktatoriska stater är absolut inte demokratimönster,säger motionärerna, som bl.a. pekar på att inga friafackföreningar eller strejker tillåts i . Friafackföreningar är en förutsättning för att få slut på barnarbeteoch få bort farliga arbetsmiljöer och usla anställningsvillkor.Denna fråga måste driva i samarbetet med ,anförs i motionen (yrkandena 14 och 16).Enligt motion U232 (c) yrkande 9 är en fungerande demokrati enavgörande förutsättning för en långsiktig positiv utveckling.Utan en fri debatt är det svårt att förhindra ineffektivitet,korruption och nepotism samt övergrepp mot de mänskligarättigheterna. Motionärerna anser att om demokratin skall bliverklig krävs att den engagerar människorna på den lokala nivånoch att kvinnor ges lika villkor som männen att delta.I motion U233 (mp)anförs att utvecklingsarbetet skall innebäraett stöd för den demokratiska processen i mottagarlandet.Respekt för mänskliga rättigheter, jämställdhet och ensamhällsutveckling under demokratiska former behövs för attskapa ett stabilt och ekologiskt hållbart samhälle (yrkande 3).UtskottetDemokratimålets betydelse i det svenska utvecklingssamarbetetunderstryks i både motionerna och i propositionen. Utskottet flera tillfällen tidigare (se senast bet. 1993/94:UU15)uttalat att den fulla respekten för de mänskliga rättigheternaförutsätter ett demokratiskt styrelseskick. Ett öppet ochdemokratiskt styrelseskick och respekt för mänskliga rättighetergynnar också ekonomisk utveckling som brist på socialoch ekonomisk utveckling försvårar demokratisering. Fattigdom,orättvisor och låg utbildningsnivå är en dålig grogrund fördemokratin.Det råder vidare enighet om behovet av riktadebiståndsinsatser för att främja demokrati och mänskligarättigheter. Det kan gälla stöd för att stärka demokratiskainstitutioner, uppbyggnad av fungerande rättssystem ellerutbildning. I propositionen påpekas att antalet insatser ärmycket stort och att därför en koncentration på färre och merlångsiktiga insatser bör eftersträvas. Avbrott i demokratiskutveckling eller av regeringar utförda eller sanktioneradeövergrepp mot mänskliga rättigheter kan leda till att vissatyper av samarbete måste upphöra. En öppen och uppriktigpolitisk dialog är en naturlig del av utvecklingssamarbetet.I dialogen med mottagarländerna betonas alltmer demokrati ochmänskliga rättigheter samt att kvinnor och män har lika rätt attvara med och formulera förutsättningarna för sin egen framtid.Det kan också nämnas att inom ramen för den särskildaanslagsposten för demokrati, mänskliga rättigheter ochkonfliktlösning görs en större del av insatserna i syfte attstärka rättsstaten. /94 användes av dettillgängliga biståndet för uppbyggnad av rättsstaten. Insatsernahar därvid till stor del bestått i folkbildning samt i att ökalagskyddet för olika gruppers rättigheter.En viktig förutsättning för utveckling och uppbyggnad avdemokratiska samhällen är fria medier. Betydelsen av att friamedier utvecklas hör nära samman med politisk utveckling,demokratiskt samhällsbyggande och mänskliga rättigheter. Påmassmedieområdet har också visst stöd lämnats tillsammanslutningar av oberoende medier i , ochAsien.Med det ovan anförda anser utskottet att motionerna U203 (m)yrkandena 3 och 10, U206 (kds) yrkande 10, U209 (fp)yrkande 11, U231 (v) yrkande 16, U232 (c) yrkande 9 och U233(mp) yrkande 3 är besvarade.I motion U208 (m) föreslås att läget beträffande demokrati ochmänskliga rättigheter i programländerna systematiskt skallundersökas. Vidare vill motionärerna att regeringen skall lämnaen utförlig information om läget beträffande demokrati ochmänskliga rättigheter i programländerna.Med anledning av dessa förslag vill utskottet erinra om sittuttalande i sitt av godkända betänkande 1993/94:UU26vari utskottet bl. a. anförde att omsorgen om och försvaret avde mänskliga rättigheterna är en central del i svenskutrikespolitik. Vidare hänvisade utskottet till attutlandsmyndigheternas löpande rapportering också omfattas avrapportering om situationen för de mänskliga rättigheterna.Därutöver sker, anförde utskottet, en årlig och övergripanderedogörelse för dessa frågor.I propositionen påpekas att den nya biståndsmyndigheten skalli samarbete med biståndsambassaderna /96 ta fram enhandlingsplan för hur demokratisk samhällsutveckling och respektför mänskliga rättigheter bör stödjas. Som underlag för dennaplan kommer särskilda rapporter att göras om läget i fråga omdemokrati och mänskliga rättigheter i mottagarländerna.Utskottet utgår från att de nämnda rapporterna i lämplig formkommer att presenteras för riksdagen.Med hänvisning till det anförda finner utskottet motion U208(m) yrkandena 1 och 2 besvarad.Frågor rörande kränkningar av de fackliga rättigheternabehandlade utskottet i sitt ovan nämnda betänkande 1993/94:UU26.Utskottet framhöll att efterlevnaden av de internationellakonventionerna på arbetsrättens område måste stärkas. Sverigehar, sade utskottet, aktivt medverkat till att FN:s kommissionför de mänskliga rättigheterna sedan ett antal år tillbakauppmärksammar den bristande respekten i ett flertal stater vadavser de fackliga rättigheterna. Utskottet utgick från attregeringen på det sätt den finner lämpligt kommer att fortsättaverka för att brott mot de fackliga rättigheterna påtalas ochför att arbetsrättens regler över huvud taget respekteras.Vad utskottet då anförde äger alltjämt sin giltighet. Utskotteträknar med att regeringen i biståndsdialogen med programländernaäven tar upp frågan om fackliga rättigheter.Motion U231 (v) yrkande 14 får därmed anses besvarad.Stöd till ekonomiska reformer och skuldlättnaderMotionernaI motion U203 erinrar Moderata samlingspartiet om att vissau-länder i låginkomstkategorien, främst de afrikanska, är hårtskuldtyngda. Dessa skuldbördor hanteras främst genombiståndssystemet. När det gäller medelinkomstländer är enstatlig skuldsanering enligt motionärerna berättigad för ländersom genomgår systemskifte. I övriga fall är det oftast olämpligtmed skuldlättnader. Risken är, säger motionärerna, attoansvariga regeringar belönas för sin oansvarighet. Ett avstatsbankrutt framtvingat systemskifte kan ofta vara att föredraom man därmed lyckas slå sönder en djupt korrupt ochutvecklingsfientlig statsmakt (yrkandena 4 och 5).UtskottetUtskottet kommer senare i betänkandet under avsnittenVärldsbanksgruppen och Ekonomiska reformer och skuldlättnaderatt närmare behandla frågor rörande skuldsanering ochkreditgivning.Utskottet vill med anledning av motionärernas synpunkter ochkrav erinra om att en viktig och nödvändig del avresursmobiliseringen till de fattigaste, mest skuldtyngdaländerna utgörs av olika skuldlättnadsinitiativ. Det stöd somlämnas till skuldlättnad är kopplat till krav på såväl politiskasom ekonomiska reformer. Reformprogrammen syftar till att minskade makroekonomiska obalanserna och genom strukturella ochinstitutionella reformer skapa ett gynnsamt klimat förinvesteringar och en grund för ekonomisk tillväxt och minskadfattigdom. I propositionen understryks att trovärdigheten ibiståndet endast kan bevaras om givarländerna genom ett samlatagerande inställer stödet i de fall mottagarlandetsansträngningar att genomföra programmet visar allvarligabrister.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionU203 (m) yrkandena 4 och 5.Landsbygdsutveckling, infrastruktur och näringslivMotionernaEnligt motion U231 (v) behövs i många utvecklingsländerekonomiska reformer och jordreformer. Direkta insatser måsteockså till för att ge bönderna tillgång till kreditmarknaden, såatt de kan investera i bättre brukningsteknik. Motionärernahävdar att utvecklingen av gentekniken och nya utsäden medföratt bönderna i blir alltmer beroende av de globalajordbruksföretagen. De anser därför att bör ta initiativtill en studie av dessa företags inverkan på u-landsjordbruketsekonomiska villkor (yrkande 18).I motion U232 (c) yrkandena 5 och 6 framhålls attlandsbygdsproduktionen är helt avgörande för många av världensfattigaste länder.