bet · GI01UU24 · 1995-05-18 00:00:00 — Motionärerna begär etttillkännagivande om brotten mot Peltiers rättigheter i ochCanada och om att bör protestera mot brott motinternationell lag då medvetet, enligt motionen, använtuppdiktade vittnesmål för att få Peltier utlämnad från (yrkande 11).Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att engagemang för dödsstraffetsavskaffande är väl känt. Det långsiktiga målet med ettavskaffande i alla världens länder kombineras för svensk del medansträngningar att söka förmå stater att avstå från att utvidgatillämpningen av dödsstraffet.Dödsstraffet är enligt svensk uppfattning en inhuman strafform.Det är särskilt upprörande när dödsstraffet tillämpas påminderåriga brottslingar. Det finns ingen allmängiltigfolkrättslig regel som förbjuder dödsstraffet. har interatificerat tilläggsprotokollet till FN:s konvention ommedborgerliga och politiska rättigheter om dödsstraffetsavskaffande. I själva konventionen finns dock regler somförbjuder dödsstraffet i vissa situationer, bl.a. för minderårigabrottslingar. gjorde vid ratifikationen av konventionen enreservation mot denna bestämmelse. invände dock, liksomflertalet stater inom EU, mot den amerikanska reservationen.Utskottet utgår från att regeringen fortsätter att i kontaktermed företrädare för den amerikanska regeringen uttrycka Sverigesavsky över dödsstraffets utdömande i USA.Med det anförda betraktar utskottet motion U620 (mp) yrkande 3som besvarad.Enligt vad utskottet erfarit anser regeringen att rättsfalletPeltier, som tas upp i motion U622 (mp), är en intern amerikanskangelägenhet. Utskottet gör ingen annan bedömning än regeringen idenna fråga, varför motion U622 (mp) yrkande 11 avstyrks.10. CubaSammanfattning av motionernaI motion U626 (v) anförs att stora och snabba förändringar nusker i , med privatiseringar, utländska investeringar och enfriare marknad. Politiskt verkar emellertid läget fastlåst. Någonfri press tillåts inte. Något flerpartisystem är det heller intetal om. I motionen beskrivs det amerikanska embargots verkningar.Enligt motionärerna råder det nu tämligen stor samstämmighet omatt embargot inte främjar en demokratisk utveckling i . Imotionen begärs att regeringen i internationella sammanhang skallverka för att embargot avskaffas (yrkande 1). I motionen föreslåsockså att bör stödja ansträngningarna att demokratiseraoch förbättra MR-situationen i (yrkande 2).I motion U613 (fp) sägs att avsaknaden av demokrati ochmarknadsekonomi i har försatt landet i en mycket svårsituationen. Situationen för de mänskliga fri- och rättigheternaär fortfarande mycket allvarlig. Ännu finns inga tecken på attFidel skulle tillåta några demokratiska reformer. Sverigesutrikespolitik skall vara en röst i världen för demokrati ochmänskliga rättigheter. Mot denna bakgrund yrkas i motionen attSverige skall fördöma förtrycket mot den kubanska befolkningenoch ge sitt stöd till landets demokratiskt sinnade krafter(yrkande 1). Regeringen bör också redovisa vilka initiativ somhar tagits för att stödja en demokratisk utveckling i (yrkande 2).Utskottets övervägandenAllvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna fortsätteratt äga rum i . Detta bekräftas bl. a. av FN:s särskilderapportör för , den svenske ambassadören utskottets uppfattning sammanhänger problemen vad gällerMR-situationen i landet främst med det politiska systemet, sominte tillåter grundläggande demokratiska fri- och rättigheter.Som omtalas i motion U626 (v) har vissa ekonomiska reformerinförts i . Dessa utgör enligt utskottet viktiga steg iriktning mot en mer genomgripande förändringsprocess. De äremellertid långt ifrån tillräckliga och måste åtföljas också avpolitiska reformer. Utskottet konstaterar att medlemskapi EU erbjuder nya möjligheter att agera till förmån för demokratioch mänskliga rättigheter i . Enligt vad utskottet erfarithar och övriga EU-stater riktat kraftiga uppmaningar tillCuba att genomföra politiska reformer och främja respekten förmänskliga rättigheter.Utskottet konstaterar att , i likhet med bl.a. övrigaEU-stater, motsätter sig extraterritoriell tillämpning avnationell rätt. Den amerikanska sanktionslagstiftningen, den s.k.Cuban Democracy Act, strider mot folkrätten. har därförröstat för den kubanska resolutionen om embargo, senast vidFN:s generalförsamling 1994. Resolutionen, som antogs medröstsiffrorna 101 -- 2 (, ) -- 48, uppmanar stater attavstå från sanktionslagstiftning med effekter på tredje land.Med det anförda betraktar utskottet motion U626 (v) yrkandena 1och 2 som besvarad.Utskottet konstaterar vidare att inom ramen för bl.a.olika internationella ansträngningar söker initiera och stödja endemokratiseringsprocess i . Liksom var äveni år medförslagsställare till en resolution i FN:s MR-kommissionom situationen i . I resolutionen uttrycks särskild oro överbristen på tolerans för bl.a. yttrande- och mötesfriheten i Cubasamt beklagas att alltjämt vägrar att samarbeta med densärskilda rapportören. Utskottet noterar som positivt att FN:shögkommissarie för mänskliga rättigheter dock tilläts besöka Cubai . Detta besök ändrar emellertid inte den kubanskaregeringens skyldighet att samarbeta med alla FN:s mekanismer förövervakning av de mänskliga rättigheterna.Utskottet utgår från att regeringen i lämpliga formerfortsätter att aktivt verka för att främja en utveckling idemokratisk riktning i . Utskottet har i sitt betänkande ominternationellt utvecklingssamarbete (1994/95:UU15) behandlatfrågan om olika former av stöd för att främja systemöppning,demokrati och mänskliga rättigheter i Cuba.Med det anförda betraktar utskottet motion U613 (fp) yrkandena1 och 2 som besvarad.11. ColombiaSammanfattning av motionenI motion U605 (v, s, m, c, fp, mp, kds) anförs att våldet ochövergreppen i har ökat katastrofalt under senare år.Varje år mördas nästan 30 000 personer av en befolkning på ca 34miljoner invånare. Ansvaret faller både på regeringen, som inteutövar tillräcklig kontroll över militären, och på de i landetverksamma gerillaorganisationerna. har enligtmotionärerna en unik möjlighet att bidra med sitt dokumenteradeengagemang för mänskliga rättigheter, rättvisa och demokrati föratt förbättra läget i . I motionen föreslås attregeringen skall utse en delegation för att undersöka demänskliga rättigheterna i (yrkande 1), att regeringenskall erbjuda sig som fredsmäklare i (yrkande 2), attbidrag bör kunna utgå till stöd för mänskliga rättigheter iColombia (yrkande 3), att regeringen i FN skall agera för att fåfram en särskild rapportör för MR i (yrkande 4) samtatt inom EU:s ram skall ta initiativ som kan stärka demänskliga rättigheterna i (yrkande 5).Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att vid upprepade tillfällen desenaste åren riktat kritik mot bristen på respekt för mänskligarättigheter i . Utskottet välkomnar att också dencolombianska regeringen visat beredvillighet att diskuteraMR-situationen och, som nämns i motionen, tagit initiativ för attförbättra läget.Som nybliven EU-medlem har verkat för att Colombiauppmärksammas i EU:s anförande om MR-situationen i enskildaländer vid den 51:a . har, liksom en radandra EU-stater, uttryckt sitt starka engagemang för mänskligarättigheter och fredsprocessen i . Utskottet konstateraratt dessa är återkommande ämnen vid arbetsgruppsmöten omLatinamerika inom EU.I det dokument om EU:s Latinamerikapolitik som publiceradeshösten , och som aktivt deltog i att framställa,nämns utvecklingen för de mänskliga rättigheterna som ett av deviktigaste prioriteringsområdena för EU:s engagemang i regionen.Utskottet noterar att bl.a. straffrihet för militärer omnämns somett av de svåraste och viktigaste problemen att lösa för attsäkerställa en positiv utveckling vad gäller de mänskligarättigheterna i Latinamerika.Utskottet delar motionärernas positiva syn på behovet att iolika former ge stöd till projekt ämnade att främja de mänskligarättigheterna i . Utskottet konstaterar att är bidragsgivare till ett flertal enskilda och internationellaorganisationer som bl.a. arbetar för mänskliga rättigheter. Ettbra exempel är som, enligt vad som också anges i motionen,i har ett MR-projekt inriktat på att öka barns skydd motolika övergrepp.Det senaste initiativet till en freds- och försoningsprocess iColombia är, enligt vad utskottet erfarit, ännu inne i eninledande fas. Vilka närmare former det kommer att ta är oklart.Utskottet noterar att regeringen vidmakthåller en aktiv dialogmed olika berörda parter för att få information om hur detinternationella samfundet bäst kan stödja fredsprocessen. Motbakgrund av att det i motionen dras en parallell till den norskaregeringens fredsmäklande insatser i får utskottetkonstatera att denna norska insats utförs på uppdrag av FN:sgeneralsekreterare, föranlett av ett önskemål från allainblandade parter i om FN:s hjälp. Det svenskaagerandet i dessa sammanhang är vanligtvis en följd av enförfrågan från parterna i den aktuella konflikten. Utskottetnoterar att någon liknande förfrågan ännu inte har kommit fråncolombianskt håll.Utskottet ser positivt på alla initiativ som tas för att ökaförståelsen för den problematiska situationen i . Enligtvad utskottet inhämtat är flera frivilligorganisationerengagerade i uppgiften att söka förbättra MR-läget i ochbl.a. skall Frivilligorganisationernas fond för mänskligarättigheter på plats ha studerat situationen i landet.Utskottet välkomnar dylika initiativ. Enligt vad utskotteterfarit följer regeringen noggrant utvecklingen i ochhåller sig genom bl.a. ambassaden i Santafé de och enmängd andra kanaler, inkl. representanter för ,oppositionspartier samt MR-organisationer, fortlöpande informeradom situationen. Mot denna bakgrund finner utskottet förslaget attsända en officiell svensk regeringsdelegation till Colombiaopåkallat.Utskottet avstyrker därmed motion U605 (v, s, m, c, fp, mp,kds) yrkandena 1 och 2.I motionen (U605 (v, s, m, c, fp, mp, kds)) begärs vidare atten särskild landrapportör skall utses för (yrkande 4).Utskottet har noga övervägt detta jämte andra alternativ sominstrument för att komma till rätta med de omfattandeMR-kränkningarna i Colombia.Utskottet noterar i detta sammanhang att situationen i Colombiai år blivit föremål för behandling i för de mänskliga rättigheterna. Ett stort antalenskilda organisationer verkade aktivt under mötet för attkommissionen skulle granska MR-situationen i landet. Behandlingenskedde, enligt vad utskottet erfarit, enligt en förMR-kommissionen ny procedur, varigenom kommissionen noterade tvåbrev där den colombianska regeringen utfäst sig att samarbeta medFN:s MR-organ och att efterleva dess rekommendationer.Utskottet anser det arbete mycket värdefullt som utförs av FN:sspecialrapportörer. Dessa granskar, på oberoende basis,efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna och kan ofta fungerasom ett stöd för en regering i dess arbete för att förbättrarespekten för MR. FN har ett tiotal rapportörerför att granska enskilda ländersituationer. Efterlevnaden avåtaganden på de mänskliga rättigheternas område övervakas dockinte bara av särskilda rapportörer för enskilda länder, utan ävenav experter för tematiska frågor, konventionsorgan (t.ex.barnkommittén) samt ett stort antal frivilligorganisationer.Utskottet noterar att såväl FN:s högkommissarie för mänskligarättigheter som två av kommissionens tematiska rapportörer(tortyr resp. summariska avrättningar) besökte under1994.I de tematiska rapportörernas gemensamma rapport (daterad den16 ) konstateras bl.a. att majoriteten av derekommendationer som lämnats av representanter för olika organinom ramen för FN:s MR-främjande mekanismer vid besök i , 1988 och 1989 inte iakttagits. fortsätter, enligtrapporten, att vara hårt drabbat av våld i olika former, såvälpolitiskt motiverat som kriminellt. Mellan 28 000 och 30 000 mordbegås . De väpnade styrkorna i landet har en tendens,anförs det i rapporten, att betrakta aktivister för mänskligarättigheter, fackligt aktiva och medborgarrörelsens aktiviteterför sociala och ekonomiska förbättringar som ett sätt att stödjagerillan. Mot denna bakgrund uppmanas det högsta politiska ochmilitära ledarskapet i landet vidta åtgärder för att visa attsådana aktiviteter är såväl legitima som nödvändiga.Rapportörerna rekommenderar att kraftfulla åtgärder vidtas föratt skydda hotade grupper, såsom MR-aktivister, internflyktingar,gatubarn, fackligt aktiva och ursprungsbefolkningen. Vidareframhåller rapportörerna att situationen för de mänskligarättigheterna i endast kan förbättras om straffriheteneffektivt bekämpas. Rapportörerna uppmanar regeringen attuppfylla sina internationella åtaganden, att genomföra noggrannaoch opartiska undersökningar av alla anklagelser om utomrättsligaavrättningar och tortyr, att identifiera, åtala och straffa deansvariga och att kompensera offren och deras familjer.Det är utskottets uppfattning att regeringen bör verka för attden starka avsiktsförklaring som gjortangående ett tätare samarbete med FN:s tematiska rapportörer ochhögkommissarien på alla sätt understöds och att nästa års mötemed FN:s kommissionen för de mänskliga rättigheterna får utvisaom MR-situationen i förbättrats. Om så inte skett börfrågan om en landrapportör för åter övervägas.Utskottet utgår mot denna bakgrund från att regeringenfortsätter att granska läget för de mänskliga rättigheterna iColombia och att den, om läget ej förbättras, har beredskap attföreslå kraftiga åtgärder vid nästa möte med FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna.Med det anförda betraktar utskottet motion U605 (v, s, m, c,fp, mp, kds) yrkandena 3--5 som besvarad.12. AngolaSammanfattning av motionenI motion U219 (v) ges en bakgrund till den nuvarandesituationen i , inkl. de val som hölls under FN:söverinseende 1992. Unita, som inte erkände valresultatet,återupptog inbördeskriget. råder en vapenvila som under hösten1994 kompletterats med ett fredsavtal. Motionärerna vill attSverige dels skall markera stöd för en eventuell begäran frånAngolas regering om militärt och annat bistånd för att övervakafredsprocessen (yrkande 1), dels verka i FN och EU för att Unitaskall respektera vapenvilan (yrkande 3).Utskottets övervägandenDet är utskottets förhoppning att fredsprocessen i , ioch med undertecknandet av fredsavtalet i den 22 november1994, skall ha tagit det avgörande steget mot en beståendelösning av en lång och tragisk konflikt som skördat oerhördaoffer. Utskottet noterar att viss militär aktivitet fortfarandepågår i , men att vapenvilan i stor utsträckninghuvudsakligen ändå respekteras.Situationen i sedan kriget åter blossade upp 1992 harvarit föremål för omfattande behandling i ,vilket bl.a. ledde till att rådet beslöt införasanktioner mot Unita. FN:s åtgärd får betraktas som unik eftersomsanktionerna riktade sig mot en organisation och inte en stateller ett område. har genomgående stött denna FN:s linje.Det är enligt utskottets uppfattning angeläget att detinternationella samfundet fortsätter att ställa hårda krav påbägge parter att respektera den nya fredsuppgörelsen. Om så intesker kommer givetvis frågan om åtgärder från FN:s, EU:s m.fl.sida att åter aktualiseras.Utskottet har tidigare konstaterat (bet. 1993/94:UU3) att Unitaoch dess ledare bär ett tungt ansvar för detmänskliga lidandet och den materiella förstörelsen i Angola.Också nyckeln till den närmaste tidens politiska utveckling finnsenligt utskottets uppfattning hos Unita. Utskottet noterar medoro att Savimbi intagit en föga samarbetsvilligattityd som bidragit till att kraftigt försena fredsprocessen. Sålänge parterna i inte kan föra en öppen dialog finns fåmöjligheter att inleda den genuina samförstånds- ochförsoningspolitik som utgör en av hörnpelarna i det s.k.Lusakaprotokollet. Det är utskottets förhoppning att det mötemellan president dos och Savimbi som ägde rum iZambias huvudstad skall bli inledningentill ett nytt förhandlingsskede som skall återställa freden förgott och leda till en hållbar politisk överenskommelse i detsvårt krigshärjade Angola.Utskottet utgår från att regeringen i lämpliga formerfortsätter att agera för att bidra till att befästa freden och endemokratisk utveckling i . Utskottet har tidigareframhållit (bet. 1993/94:UU3) att bör ha beredskap föratt skyndsamt kunna göra ytterligare humanitära insatser för attminska det mänskliga lidandet i . Utskottet vidhåller dennaståndpunkt. Frågor om bistånd till har behandlatsav utskottet i betänkandet 1994/95:UU15 om internationelltutvecklingssamarbete.Med det anförda betraktar utskottet motion U219 (v) yrkandena 1och 3 som besvarad.13. av motionernaI flera motioner framhålls som otillfredsställande attsituationen i alltjämt får betecknas som ettoavslutat kolonialt problem och att områdets framtid ännu intehar kunnat avöras i enlighet med befolkningens fritt uttaladeönskemål. Den fredsplan som antagits av harinte kunnat genomföras som planerat. Mot den i motionernatecknade bakgrunden föreslås svenska insatser för att fredsplanenskall kunna genomföras (motionerna U602 (c) yrkande 1 samt U618(fp) yrkande 1). I motion U606 (v, mp) yrkande 5 hemställs attSverige skall agera aktivt i EU för att förmå attefterleva fredsplanen. I motion U618 (fp) yrkande 2 begärs attSverige skall verka för att mandat förlängs omutvecklingen inte går i önskvärd riktning, dvs. mot ettgenomförande av den av FN godkända fredsplanen.I motion U602 (c) yrkande 2 begärs att skall agera föratt alla västsahariska politiska fångar beviljas amnesti ochfrisläpps före den planerade folkomröstningen. Samma förslagframställs i motion U606 (v, mp) (yrkande 1).I motion (U606 (v, mp)) yrkandena 2 och 3 föreslås att Sverigeskall agera i FN för att folkomröstningen i skallgenomföras enligt FN:s ursprungliga fredsplan samt att Sverigeskall ta initiativ till att folkomröstningen övervakas avobservatörer från enskilda organisationer och av politiker.Även i motion U617 (kds) yrkande 1 föreslås att skallagera kraftfullt för att skynda på hållandet av en folkomröstningi Västsahara.Enligt motion U617 (kds) yrkande 2 är det angeläget att Sverigeagerar för att främja respekten för mänskliga rättigheter iVästsahara.Utskottets övervägandenUtskottet har under en lång följd av år tagit upp frågan omVästra (senast i bet. 1993/94:UU26). Utskottet har därvidfastslagit att frågan bör betraktas som ett oavslutat kolonialtproblem och att områdets framtid måste avgöras i enlighet medbefolkningens fritt uttalade önskemål.Utskottet beklagar att konflikten i fortfarande inteär löst. , då och Polisario accepterade det avFN och den afrikanska enhetsorganisationen framlagdafredsförslaget, har intensiva internationella ansträngningarpågått, bl.a. via FN-operationen , för att genomföraplanen. Som också framgår av motionerna har ett flertal datum förfolkomröstningen fått uppskjutas då enighet inte kunnat nås ifrågan om hur de röstberättigade i folkomröstningen skallidentifieras.För att påskynda identifikationsarbetet antog FN:s säkerhetsrådden en resolution (nr 973) som godkändegeneralsekreterarens förslag om att utöka den s.k.identifikationskommissionen. I en ny rapport frångeneralsekreteraren, daterad , konstaterasglädjande nog att kommissionens förstärkta resurser inneburit attidentifikationsprocessen kunnat inledas och att inte mindre än 21000 personer identifierats på . Framstegen iprocessen har enligt generalsekreteraren medfört attgenomförandet av folkomröstningen nu blivit en verklig möjlighetoch att den i bästa fall skall kunna genomföras i januari 1996.Det förutsätter dock att parterna följer generalsekreterarensuppmaning att skyndsamt bidra till att också andra aspekter avfredsplanen kan verkställas.Enligt vad utskottet erfarit arbetar regeringen aktivt förstödja alla de ansträngningar som görs för att fredsplanenverkligen skall kunna genomföras. Bl.a. har konsekventstött generalsekreterarens arbete i frågan och i bilateralakontakter med bl.a. understrukit den vikt som Sverigefäster vid att folkomröstningen kan genomföras. Utskottet har itidigare betänkanden (senast bet. 1993/94:UU26) framhållit detväsentliga i att de mänskliga rättigheterna respekteras och attpolitiska fångar släpps. Utskottet vidhåller denna uppfattning.Enligt utskottets mening är det likaså angeläget, när välfolkomröstningen kommer till stånd, att internationellaobservatörer närvarar vid denna.Utskottet förutsätter att regeringen såväl inom ramen för FN:sarbete som genom fortsatta bilaterala kontakter fortsätter attverka för genomförande av fredsplanen samt för respekt för demänskliga rättigheterna i såväl som i av resp.Polisario kontrollerade områden i det anförda betraktar utskottet motionerna U602 (c)yrkandena 1 och 2, U606 (v, mp) yrkandena 1--3 och 5, U617 (kds)yrkandena 1 och 2 samt U618 (fp) yrkandena 1 och 2 som besvarade.14. TaiwanSammanfattning av motionenI motion U638 (m) yrkande 2 anförs att bör ställa sigpositivt till medlemskap i olika internationellaorganisationer och samfund, främst i , därtidigare republiken var en av grundarna.Utskottets övervägandenUtskottet ser positivt på en utveckling av förbindelsernamellan och . I betänkandet 1994/95:UU14 noteradeutskottet att Stockholmskontor numera heter TaipeiMission in . har tidigare också beslutat attgodkänna ett regeringsförslag som innebär att det svenskaexportkontoret i bemyndigas besluta om ärenden rörandevisering. Vad gäller frågan om att ställa sig positiv tillTaiwans medlemskap i bl.a. FN konstaterar utskottet att enlikalydande motion behandlades av utskottet i betänkandet1993/94:UU26. Utskottet noterade då att frågan om medlemskap i av enligt universalitetsprincipen; suveränastater erkänner anses ha rätt att ansluta sig till FN ochdess organ. I enlighet med upptas nya medlemmar i beslut i generalförsamlingen efter beredning i och pårekommendation av säkerhetsrådet. Ett flertal stater satte sigemot ett förslag att föra upp frågan om ställning pågeneralförsamlingens dagordning . Utskottet noterar idetta sammanhang att godtar de benämningar på somär acceptabla för parterna, dvs. och Taiwan.Utskottet avstyrker därmed motion U638 (m) yrkande 2. beträffande främjandet av mänskliga rättigheteratt förklarar motionerna 1994/95:U208 yrkandena 4 och5 samt 1994/95:U620 yrkande 2 besvarade med vad utskottet anfört,2. beträffande barnets rättigheteratt förklarar motionerna 1994/95:U226 yrkande 1 och1994/95:U231 yrkande 10 besvarade med vad utskottet anfört,3. beträffande våldtäkt som krigsförbrytelseatt förklarar motion 1994/95:U611 yrkande 7 besvaradmed vad utskottet anfört,4. beträffande prenatal könsdiskrimineringatt förklarar motion 1994/95:U616 yrkandena 1 och 2besvarad med vad utskottet anfört,5. beträffande kvinnlig omskärelse/könsstympningatt förklarar motion 1994/95:U620 yrkande 4 besvaradmed vad utskottet anfört,6. beträffande homosexuellas rättigheteratt förklarar motion 1994/95:Sf605 yrkande 1 besvaradmed vad utskottet anfört,7. beträffande urbefolkningars särskilda behovatt förklarar motion 1994/95:U622 yrkandena 1 och 13besvarad med vad utskottet anfört,8. beträffande deklaration om urbefolkningar ochurbefolkningsårtiondeatt förklarar motionerna 1994/95:U622 yrkande 5 och1994/95:K507 yrkandena 7 och 8 besvarade med vad utskottetanfört,9. beträffande övriga urbefolkningsfrågoratt förklarar motionerna 1994/95:U620 yrkandena 6 och7 samt 1994/95:U622 yrkandena 2, 3, 6, 8, 9 och 12 besvarade medvad utskottet anfört,10. beträffande etnisk diskrimineringatt förklarar motion 1994/95:A285 yrkande 7 besvaradmed vad utskottet anfört,11. beträffande samordning av FN-konferenseratt förklarar motion 1994/95:U636 yrkandena 1 och 2besvarad med vad utskottet anfört,12. beträffande om mansrollenatt med bifall till motionerna 1994/95:U615,1994/95:U619 och 1994/95:A807 yrkande 16 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,res. 1 (m)13. beträffande i FNatt förklarar motion 1994/95:U633 besvarad med vadutskottet anfört,14. beträffande konvention om fri miljöinformationatt avslår motion 1994/95:U601,res. 2 (mp)15. beträffande internationell miljödomstolatt förklarar motion 1994/95:U603 besvarad med vadutskottet anfört,16.