bet · GI01JuU25 · 1995-06-01 00:00:00 — Vidare anser utskottetatt det är angeläget att uppföljningen av bankkrisen slutförsgenom att, vilket aviseras i skrivelsen, en ny utredning ges iuppdrag att se över befintliga regler rörande bl.a.kreditgivning samt styrelsers och ledningars ansvar.Näringsutskottet betonar också att ett effektivt bekämpande avden ekonomiska brottsligheten förutsätter att berördamyndigheter har tillräckliga resurser och erforderlig kompetenssamt att samarbetet mellan myndigheterna fördjupas.Näringsutskottet påtalar att missbruk av konkursinstitutet,genom s.k. bekvämlighetskonkurser, snedvrider konkurrensen tillnackdel för de företag som följer gällande spelregler.Näringsutskottet understryker vikten av attkonkurslagstiftningen får en sådan utformning att konkurser intekan användas som medel i konkurrensen mellan olika företag.Avslutningsvis anför näringsutskottet att ekonomisk brottsligheti viss utsträckning torde vara följden av bristande kunskap hosenskilda företag om de krav som måste uppfyllas i olikaavseenden, t.ex. när det gäller bokföring, redovisning,skatteinbetalningar m.m. Ett ökat företagskunnande kan, anförutskottet, förhindra att oegentligheter begås. Utskottet anserdärför att det är viktigt, särskilt för blivande företagare ochsmåföretagare, att det finns bred tillgång till information ochutbildning om de förutsättningar som företagen arbetar under.Utöver näringslivets egna organisationer bör, enligtnäringsutskottets uppfattning, och dedäri ingående regionala utvecklingsbolagen ha ett särskiltansvar i detta avseende.Utskottet vill i sammanhanget nämna att lagutskottet i sittbetänkande 1994/95:LU31 som en åtgärd mot s.k.bekvämlighetskonkurser föreslagit en ny reglering i konkurslagen(1987:672; 8 kap. 6 och 7 §§) av innebörd att en försäljning avegendom i konkursen till konkursgäldenären eller någon honomnärstående i princip skall föregås av ett offentligtanbudsförfarande.Ett större ansvar för näringslivetRegeringens strategi innebär att näringslivet måste ta ettökat ansvar när det gäller framför allt att förebygga ekonomiskbrottslighet. I skrivelsen anförs (s. 27) att den goda vilja somfinns inom näringslivet när det gäller att förebygga ellerannars motverka den ekonomiska brottsligheten måste tas tillvara bättre än . Enligt regeringen handlar det om ett ökatengagemang på flera plan från näringslivets sida. En höjning avaffärsetiken så att exempelvis affärstransaktioner i gråzonenmot det oetiska eller rentav olagliga tydligare avvisades skullerycka undan grunden för åtminstone en del av den ekonomiskabrottsligheten. Det anses vara av grundläggande betydelse attdiskussionen om affärsmetoder och affärsetik hålls levande inomnäringslivet. Regeringen har tagit upp en dialog i frågorna medföreträdare för näringslivet, och avsikten är att fortsätta ochfördjupa dialogen inom ramen för arbetet inom regeringensekobrottsberedning. Regeringen anför att genom ett fortlöpandeutbyte av erfarenheter och synpunkter bör både näringslivet ochregeringen få bättre förutsättningar att utveckla effektivaåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten.Både lagutskottet och näringsutskottet tar upp denna fråga isina yttranden. anser för sin del att vikten av attåterupprätta etik och moral i näringslivet förtjänar attunderstrykas.Näringsutskottet ansluter sig till det som sägs i skrivelsen,nämligen att näringslivet måste ta ett ökat eget ansvar förbekämpandet av den ekonomiska brottsligheten. Företagen kan,anförs det, verksamt bidra till att principen om konkurrens pålika villkor upprätthålls.Även justitieutskottet anser att näringslivet måste ta ettstörre ansvar i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Detfinns flera skäl till detta. Till att börja med drabbasnäringslivet själv hårt. Det ligger alltså i näringslivets egetintresse att motverka den ekonomiska brottsligheten, ochnäringslivet har unika möjligheter att förebygga ekonomiskbrottslighet samt att uppmärksamma och sätta stopp för den i etttidigt skede av brottsförloppet. Den ekonomiska brottsligheteninnefattar ju i många fall affärer och andra kontakter med detseriösa näringslivet. Detta bör också kunna skydda sig ganskaväl exempelvis genom kontroller av blivande affärskontrahenteroch genom en aktsamhet vid avtalsslut och annars iaffärsförhållanden. Inom lagstiftningens ram måste näringslivetdriva ett eget arbete med att utveckla affärsetik,internkontroll och affärskontroll. Näringslivets egnaorganisationer och de fackliga organisationerna bör här ha ettgemensamt intresse med varandra och med statsmakterna att förafrågan framåt. Givetvis skall banker och företag där staten ärägare eller har ett bestämmande inflytande föregå med gottexempel i detta utvecklingsarbete. Här spelar också, somnäringsutskottet anför, informationen till företagen en storroll.Utskottet välkomnar att regeringen tagit upp en dialog i dessafrågor med företrädare för näringslivet. Detta måste, enligtutskottets uppfattning, vara en första förutsättning för attutveckla effektiva åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten.MotionernaÅtgärder mot ekonomisk brottslighetI motionerna Ju205, Ju207, Ju214, Ju220, Ju223, Ju226 ochJu227 (alla s) understryks vikten av kraftsamling mot denekonomiska brottsligheten genom en samlad strategi med åtgärderpå bred front i form av bl.a. lagstiftningsåtgärder,förebyggande insatser, samordning, ökad tillsyn m.m.Regeringen anför i skrivelsen att den ekonomiskabrottsligheten skall minskas genom åtgärder som innebär eneffektivisering i fråga om att förebygga, upptäcka, utreda ochlagföra sådan brottslighet. En ökad tonvikt skall därvid läggasvid det förebyggande arbetet. Det innebär bl.a. att kontrollenskall effektiviseras och att myndigheterna skall utveckla ettproblemorienterat arbetssätt. Regeringen slår fast att kampenmot den ekonomiska brottsligheten är en prioriterad verksamhetför myndigheterna. Särskild vikt skall läggas vid att samordnamyndigheternas prioriteringar och utveckla myndigheternassamarbete samt att höja kunskaperna och myndighetskompetensen ifråga om ekonomisk brottslighet. Vidare framhåller regeringenatt näringslivet måste ta ett ökat ansvar i kampen mot denekonomiska brottsligheten genom att utveckla affärsetik ochkontroll.Inom ramen för den av regeringen redovisade strategin motekonomisk brottslighet föreslås en mängd åtgärder på olikaområden för att förebygga, upptäcka samt utreda och lagföraekonomisk brottslighet m.m. i linje med vad som efterlyses i deaktuella motionerna. Motionerna Ju205, Ju207, Ju214, Ju220,Ju223, Ju226 och Ju227 är sålunda tillgodosedda, och utskottetavstyrker bifall till dem i berörda delar.I motion Ju219 (m) påpekas att det är lika angeläget att dettas avstånd från och vidtas åtgärder mot den som begår ekonomiskbrottslighet i olika avseenden som mot den som genom s.k.bidragsfusk felaktigt tillskansar sig olika former av bidrag.Utgångspunkten för samhällets samlade åtgärder mot denekonomiska brottsligheten måste vara att det är ett gemensamtintresse för medborgarna, näringslivet och det allmänna attbekämpa denna brottslighet effektivt. Regeringen anför iskrivelsen (s. 17 f) att det är av grundläggande betydelse fören effektiv kamp mot den ekonomiska brottsligheten attallmänheten tar avstånd från sådan brottslighet. Ett klart ochtydligt avståndstagande från medborgarna i allmänhet mot allaformer av ekonomisk brottslighet skapar goda förutsättningar föratt näringsliv, statsmakter och myndigheter skall kunna vidta deåtgärder som behövs. Strävan måste, enligt regeringensuppfattning, vara att åtgärderna kan få en bred uppslutning hosmedborgarna, näringslivet och organisationerna.Utskottet ansluter sig självklart till denna syn och villtillägga att det pågående arbetet mot ekobrott har just detsyfte som synes eftersträvas i motion Ju219. Motionen får därmedanses tillgodosedd, och utskottet avstyrker bifall till den.I motion Ju216 (m) yrkas att de av revisorerframlagda förslagen om åtgärder mot ekonomisk brottslighetfullföljs.I skrivelsen anförs (s. 7) att en viktig utgångspunkt förregeringens strategi mot ekonomisk brottslighet är de förslagsom revisorer lagt fram. Även motion Ju216 är sålundatillgodosedd, och utskottet avstyrker bifall till den.I motion Ju23 (v) efterlyses mera konkreta förslag förbekämpning av den ekonomiska brottsligheten än den strategi somregeringen föreslår i skrivelsen.Regeringen redovisar i skrivelsen en mängd åtgärder som kommeratt vidtas i kampen mot den ekonomiska brottsligheten. Vissaåtgärder kräver lagstiftning som efter avslutad beredning kommeratt föreläggas medan andra innebär förändringar ocheffektiviseringar av annat slag, t.ex. i myndigheternasarbetssätt. Arbete med den inriktning som anges i motion Ju23pågår alltså. Något riksdagsinitiativ med anledning av motionenär inte nödvändigt, och utskottet avstyrker bifall till den.Myndigheternas resurserI motion Ju206 (s) yrkas en ökning av resurserna tillekobrottsbekämpningen och i motion Ju207 (s) efterlysesförbättrade tekniska och personella resurser bl.a. genomomfördelning inom budget m.m. I motionN202 (mp) yrkas ett tillkännagivande om att det bl.a. behövsresurstillskott till de övervakande myndigheterna polisen,åklagarmyndigheterna och domstolarna för att förebygga, upptäckaoch bekämpa ekologisk och ekonomisk brottslighet.I motionerna Ju25, Ju221 och Ju801 (alla m) framhålls viktenav att det fortsatta arbetet med att bekämpa ekonomiskbrottslighet bygger vidare på det arbete och de insatser som denborgerliga regeringen påbörjade. I motionerna anförs att denborgerliga regeringen avhjälpte den polisbrist som uppkommitunder 1980-talets andra hälft, och motionärerna understrykerbl.a. att antalet välutbildade poliser och åklagare engagerade iutredningsarbetet inte får minska eftersom tillgången på sådanaär en grundläggande förutsättning för att ekobrottsbekämpningenskall bli framgångsrik.Myndigheterna har tillförts betydande resurserför bekämpning av ekonomisk brottslighet. har bl.a.beslutat (se 1993/94:JuU19) om att tillföra polisen 52 miljonerkronor för /95 som ett s.k. nivåhöjande tillskottför att utveckla kampen mot den ekonomiska brottsligheten.Regeringen har i regleringsbrevet avseende anslaget tillpolisväsendet för innevarande budgetår öronmärkt 50 miljonerkronor för utveckling av den kvalificeradekriminalpolisverksamheten, bl.a. avseende ekonomiskbrottslighet. () har utarbetat ettsärskilt huvudprogram för detta utvecklingsarbete. Ett resultatav dessa satsningar är att samtliga ekorotlar i landet nu ärhelt datoriserade. Ekorotlarna har också tillförts personal.Ytterligare rekrytering av poliser, ekonomer och annan personaltill ekorotlarna pågår. Åklagarväsendet har tillförts medel för30 nya ekoåklagare. Samtliga dessa har tillsatts. Ocksåenligt förslag budgetproposition anvisas särskildamedel för bl.a. en fortsatt satsning mot ekobrottslighet.Vid utarbetas en ny utbildning för poliser ochannan personal inom polisen som arbetar med ekonomiskbrottslighet. Också när det gäller bekämpning avmiljöbrottslighet sker en förnyelse av utbildningen.Polishögskolan har med hjälp av särskilda medel från RPS nyligenarrangerat en lång utbildning i miljörelateradbrottslighet för ett tjugotal deltagare. En liknande kursplaneras till hösten.När den nu pågående utbyggnaden har genomförts, vilket ihuvudsak torde ha skett före utgången av budgetåret, kommerpolisen och åklagarväsendet att i runda tal disponera följandepersonalresurser med inriktning på ekonomisk brottslighet: 380 poliser (utredare) 50 ekonomer inom polisen 50 andra tjänstemän inom polisen 80 åklagare (jämte ett antal åklagare som till mindre delarbetar med ekobrott, motsvarande ca 20 årsarbetskrafter) 10 ekonomer inom åklagarväsendet.Av stor betydelse är enligt regeringen också attskatteförvaltningen har tillförts förutbyggnad av skattekontrollen. Också inom exekutionsväsendet ochinom sker det eller har redan skett en prioriteringav ekonomisk brottslighet.Regeringen anför vidare att den fortlöpande följerverksamheten vid myndigheterna och behovet av resurser förmyndigheternas arbete. (1994/95:LU23) har förutsattatt frågor om myndighetsresurser för bekämpning av ekonomiskbrottslighet uppmärksammas i arbetet inom den ekobrottsberedningsom regeringen tillsatt. Frågan om myndigheternasresurser för bekämpning av den ekonomiska brottsligheten kommerenligt regeringen att prövas på nytt i samband med den utredningom myndighetsstrukturen som skall ske inom ramen förekobrottsberedningen.Regeringen anser att myndighetsverksamheten genom dessasatsningar, såvitt nu kan bedömas, i huvudsak får anses hatillförts de resurser som är rimliga för kampenmot den ekonomiska brottsligheten, och att det nu gäller att setill att resurserna används så effektivt som det är möjligt.Utskottet delar regeringens bedömning av det nuvaranderesursbehovet m.m. för bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten. Resursbehovet får, som regeringen anför,omprövas i samband med utredningen om myndighetsstrukturen.Utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju206, Ju207 och N202i behandlade delar.Åtgärder mot ekonomisk brottslighet har vidtagits under enföljd av år. Nya åtgärder har naturligen i stor utsträckninghelt eller delvis byggt på tidigare åtgärder och erfarenhetervunna av dessa. Så är fallet även . Regeringens strategi motekonomisk brottslighet är en fortsättning på och envidareutveckling av åtgärder som vidtagits av nuvarande ochtidigare regeringar.Som utskottet redogjort för i det föregående har myndigheternatillförts de resurser som kan anses rimliga. Polis- ochåklagarväsendena har tillförts betydande förstärkningar avresurserna för arbetet mot den ekonomiska brottsligheten.Regeringen framhåller i skrivelsen vidare betydelsen av attresurserna inom ekobrottsbekämpningens område blir bestående,t.ex. att de särskilda ekopoliserna inte tas i anspråk för andrauppgifter vid personalbrist m.m. Vidare slås fast attbekämpningen av den ekonomiska brottsligheten skall vara enprioriterad fråga när myndigheterna skall fördela sina resursertill skilda verksamheter. Motionerna Ju25, Ju221 och Ju801 fårsålunda anses tillgodosedda, och utskottet avstyrker bifall tilldem.Myndighetsstrukturen för ekobrottsbekämpningMotionernaI några motioner tas upp frågan om myndighetsstrukturen närdet gäller bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. Imotionerna Ju20, Ju212 och N301 (alla kds) begärs sålunda attdet skall inrättas en central myndighet för bekämpning av dennabrottslighet. I den först nämnda motionen begärs också ettuttalande om arbetsformerna i en sådan myndighet när det gällerförundersökning.BakgrundInledningsvis följer en redovisning av arbetet inom några avde berörda myndigheterna.Polisens organisation för bekämpning av ekonomiskbrottslighet har byggts upp huvudsakligen under 1980-talet.Uppbyggnaden har haft en starkt regional prägel. I de allraflesta län finns en regional enhet med särskild inriktning påbekämpning av ekonomisk brottslighet. Organisationen ocharbetsuppgifterna varierar dock. I stort sett samtligautredningar som rör komplicerad ekonomisk brottslighet utredsvid de regionala enheterna. Utredningar angående mindrekomplicerad ekonomisk brottslighet handläggs i vissutsträckning, främst på grund av bristande resurser, av polismänvid andra rotlar. På central nivå finns särskilda resurser förde mest krävande målen vid ; frånden ingår denna i det s.k. ekobrottskommandot.Dimensioneringen av resurser vid de regionala rotlarna bestämsav länsstyrelserna.Bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten är inomåklagarväsendet koncentrerad främst till de 13regionåklagarmyndigheterna och till åklagarmyndigheterna iStockholm, och . harsärskilda resurser byggts upp för ändamålet och det finns i dagdrygt 70 sådana åklagartjänster. På flertaletregionåklagarmyndigheter finns två åklagartjänster medinriktning på bekämpning av ekonomisk brottslighet, och vid destörre myndigheterna finns det ännu flera sådana tjänster. för speciella mål, som bildades den 1juli 1985 (prop. 1982/83:158, JuU 1983/84:6, rskr. 35) handläggshuvudsakligen mål om ekonomisk brottslighet. Denna enhet skallenligt bestämmelser i åklagarförordningen (1989:848) handläggamål om brott som har begåtts inom flera regioner eller mål sommed hänsyn till sin omfattning eller av andra skäl intelämpligen bör handläggas vid en regionåklagarmyndighet eller viden storstadsmyndighet.Skatteförvaltningens operativa verksamhet utförs av 24skattemyndigheter med sammanlagt 150 skattekontor. Det åliggervarje skattemyndighet att inom sitt område planlägga ochgenomföra skattekontrollen. Vid de flesta skattemyndigheterfinns vid länsskattekontoren en grupp av särskilt utbildade eko-och skattebrottsrevisorer som samarbetar med åklagare, polis ochi förekommande fall tullmyndigheter samt medkronofogdemyndigheter i utredningar som omfattar såväl eko- somskattebrott. Vid de skattemyndigheter som inte har någotlänsskattekontor finns i sället särskilda eko- ochskattebrottsrevisorer vid det lokala skattekontoret iresidensstaden. Skattemyndigheternas revisionsverksamhet bedrivsvid de lokala skattekontoren och revisorerna där biträderåklagare och polis i skattebrottsutredningar.Exekutionsväsendets operativa verksamhet bedrivs på 24kronofogdemyndigheter, en i varje län. Särskilt kompliceradeindrivningsärenden, bl.a. ärenden där det finns misstanke omekonomisk brottslighet, handläggs vidspecialindrivningsenheterna. Det finns en sådan enhet i varjelän och dessa enheter förutsätts ha ett nära samarbete medåklagar-, polis-, tull- och skattemyndigheterna.Specialenheterna skall ägna de gäldenärer som förekommer i fleraolika bolag med stor spridning i landet särskild uppmärksamhetoch samordna indrivningen. Dessutom skall enheterna arbeta medindrivningsfall som har internationell anknytning. De flesta avlandets kronofogdemydigheter är vidare även tillsynsmyndighetvid konkurser. Åtta av kronofogdemyndigheterna har till uppgiftatt fungera som samordnare för större verksamhetsområden bl.a.när det gäller bekämpningen av ekonomisk brottslighet.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet har tidigare behandlat liknande motioner. I sambandmed behandlingen av budgetproposition såvitt avsågpolisväsendet avstyrkte utskottet en motion om inrättande av ensärskild myndighet för bekämpande av ekonomisk brottslighet(1992/93:JuU21 s. 15 f) med hänvisning till att ett pågåendeutredningsarbete om polisens organisation borde avvaktas.Vid behandling av en likalydande motion förra året1993/94:JuU19 s. 19 f) uttalade utskottet att det alltjämt iprincip hade denna uppfattning och avstyrkte bifall tillmotionen. Utskottet konstaterade emellertid att när det gällerfrågan om organisationen för ekobrottsbekämpningen kunde anförasatt frågan, genom de senaste årens utredningsarbete, redan varväl belyst. Vad som återstod var, ansåg utskottet, genomförandetav de olika åtgärder som kan bli aktuella. I denna delkonstaterade utskottet att polisen behövde en ny, merkoncentrerad och slagkraftig organisation för bekämpandet avekonomisk brottslighet. Inriktningen borde vara att få tillstånd resursförstärkningar i framför allt storstadsregionernaför att komma till rätta med de besvärande ärendebalanserna där.Dessa resursförstärkningar borde komma till stånd utaninskränkningar av ekorotlarnas verksamhet på andra håll ilandet. För att få ett fungerande övergripande ledningsansvarbehövdes vidare enligt utskottet nya lednings- ochsamrådsfunktioner med nära anknytning tillförundersökningsledningen hos regionåklagarmyndigheterna. Idessa organ borde ingå åklagare, poliser, skatterevisorer,konkursförvaltare m.fl. I frågan om den rent operativaverksamheten ansåg utskottet att det borde övervägas om den iökad utsträckning borde bedrivas i arbetslag där såväl polisersom åklagare, ekonomer, skatterevisorer och andra medspecialistkompetens kunde ingå. Utskottet ansåg att regeringenskyndsamt borde vidta lämpliga åtgärder för att vad utskottetanfört beträffande polisens organisation för att bekämpaekonomisk brottslighet kunde komma till utförande. Siktet bordeenligt utskottet vara inställt på att förändringarna skulle hakommit till stånd vid ingången av /95 och attregeringens åtgärder borde redovisas för i 1995 årsbudgetproposition. Vad utskottet anfört gav som sinmening regeringen till känna (rskr. 1993/94:229).Som en följd av tillkännagivande håller nu det s.k.ekobrottskommandot på att organiseras. Utskottet återkommer tilldet samarbetet nedan.Riksdagens revisorer har i sitt ovan redovisade förslag(1994/95:RR4 s. 31) förespråkat överväganden om inrättandet aven organisation som är särskilt utformad för uppgiften attutreda och föra talan i mål om ekonomisk brottslighet.Regeringens skrivelseEnligt regeringen (s. 22 f) kan bland fördelarna med ensärskild ekobrottsmyndighet anföras att den skulle kunna få enbetydande slagkraft vid utredning av de mest kvalificeradeekobrottmålen, inte minst de som har internationell anknytning.Vidare kan, anför regeringen, inrättande av en särskild sådanmyndighet vara ett sätt att säkra resurser förekobrottsbekämpningen så att inte ekopoliser, vilket förekommeri dag, används som personalreserv och sätts in på andrauppgifter där det är brist på personal. Myndighetsformen skulleockså kunna underlätta enhetlighet i fråga om ledning,rekrytering, kompetensförsörjning, teknikstöd och budget när detgäller utredning av ekonomisk brottslighet. En förändradmyndighetsstruktur skulle också, enligt regeringen, skapa enorganisatorisk hemvist för viktiga funktioner på nationell nivåsom saknas när det gäller ekobrottsbekämpning. Här handlardet bl.a. om att skapa en samlad överblick överekobrottsligheten, att analysera läget och göra realistiskaprognoser samt att ge statsmakterna och myndigheterna underlagför åtgärder. Andra funktioner som kan behöva skapas, anförsdet, gäller samordning av gemensamma kontrollaktioner ochutvärdering av de åtgärder som vidtas mot ekobrottsligheten.Även andra förändringar i fråga om samordning, styrsystem,budget m.m. kan tänkas som komplement eller alternativ till enny myndighet.Regeringen aviserar att frågan om myndighetsstrukturen förekobrottsbekämpningen kommer att utredas inom regeringensekobrottsberedning varvid beredningen bl.a. skall studera hurverksamheten har organiserats i vissa andra länder. Målet är atten rapport skall redovisas före utgången av år 1995.Utskottets övervägandenUtskottet anser att ekobrottsberedningens utredningsarbete böravvaktas innan tar ställning till om det skallinrättas en särskild myndighet för bekämpande av ekonomiskbrottslighet. Utskottet vill dock understryka vikten av attfrågan får sin lösning möjligt. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motionerna Ju20, Ju212 och N301 i nu berördadelar. Mot bakgrund av utskottets ställningstagande saknas detockså enligt utskottets mening anledning för attförorda någon särskild inriktning när det gäller arbetsformernaför en sådan myndighet, vilket eftersträvas i motion Ju20.Motionen avstyrks även i nu berörd del.Samordning mellan myndigheterMotionernaI ett flertal motioner tas upp frågan om samordning när detgäller myndigheternas insatser mot ekonomisk brottslighet. Imotionerna Ju205 (s), Ju221 (m), Ju222 (c) och Ju225 (s) begärssamordning av det brottsutredande arbetet på samtliga nivåer. Imotion Ju21 (mp) begärs att det i skrivelsen aviseradesamordnade arbetet även skall gälla miljöbrottslighet samt attinformation om detta skall ges till berörda myndigheter. Imotion Ju216 (m) begärs att utredningsresurser skall överförasfrån polisväsendet till åklagarväsendet. I motion Ju221 begärsockså att arbetet med det s.k. ekobrottskommandot skallfullföljas samt ett uttalande om att regeringen noggrant börfölja arbetet inom Riksåklagarens specialoperation (RÅSOP).BakgrundEnligt RÅ/(s. 175 f) råder det allmänt sett ettgott samarbete mellan olika myndigheter och andra som har enaktiv roll när det gäller att bekämpa den ekonomiskabrottsligheten, och det finns i stort enighet om hur man börarbeta.