bet · GJ01JuU12 · 1995-12-05 00:00:00 — SKLföreslår att man föreskriver antingenatt alla hel- och halvautomatiskaskjutvapen skall vara tillståndspliktigaoch de övriga tillståndsfria för den somfyllt eller att samtligapaintballvapen skall vara tillståndsfriaför personer som fyllt . EnligtSKL:s uppfattning finns det urvapenteknisk synvinkel ingen störreanledning till särbehandling av de olikatyperna av paintballvapen; eldhastighetoch projektilens farlighet skiljer siginte åt.Enligt propositionen (s. 72) torde detandra kravet för att vapnen skall ansestillståndsfria för personer -att de är avsedda för målskjutning - ipraktiken ha kommit att anses uppfylltnär det gäller paintballvapen. I varjefall har såvitt regeringen känner tillingen myndighet ingripit mot attpersoner som fyllt utan tillståndimporterat, sålt eller innehaftpaintballvapen med begränsad effekt.I propositionen anförs vidare attutgångspunkten vid fastställande avtillståndspliktens omfattning bör varaden direkta farligheten hospaintballvapen och risken i övrigt föratt dessa skall komma att användas somhjälpmedel vid allvarlig brottslighet.Det har enligt propositionen inteframkommit att paintballvapen i sigskulle ha orsakat några allvarligaskador. Det hänvisas också till attpenetreringsförmågan hos projektilenfrån ett paintballvapen är väsentligtmindre än hos projektilen från etteffektbegränsat luftgevär. Luftgevär avdenna typ har varittillståndsfria för personer som fyllt 18år. Det finns enligt propositionenheller inget stöd för att paintballvapenskulle utgöra en fara ibrottssammanhang; vapnen har ettrelativt särpräglat utseende och kansvårligen förväxlas med ordinärahandeldvapen.När det sedan gäller aspekten attaktiviteter med paintballvapen i vissafall skulle kunna ge intryck av attförhärliga utövandet av våld anförs ipropositionen att ingenting harframkommit som tyder på att det skulleföreligga något samband mellan utövandeav paintballskytte och ochvåldsbenägenhet i övrigt. Även om manenligt propositionen kan anförainvändningar från etiska utgångspunktermot att anordna stridsliknande spel ochlekar med paintballvapen så finns detknappast skäl att ingripa mot dessa medstöd av vapenlagstiftningen. Man bör,anförs det, hålla i minnet att ocksåflera etablerade sporter är inspireradeav verklig våldsutövning mellanmänniskor. Enligt propositionen finnsdet anledning att tro attpaintballskyttet med tiden i allt störreutsträckning kommer att bedrivas iorganiserade former och atttävlingsmomentet därvid kommer att blimer framträdande än likheterna med enverklig eldstrid.Med hänsyn till bl.a. det anfördaförordar regeringen att paintballvapen iprincip bör vara tillståndsfria förpersoner som fyllt . Mot bakgrundav vad SKL uttalat ompaintballprojektilernas anslagsenergioch vapnens prestanda i övrigt anserregeringen dessutom att de ivapenförordningen uppställdaeffektgränserna bör avskaffas såvittgäller paintballvapen. Dessutom börenligt regeringen såväl hel- somhalvautomatiska och övrigapaintballvapen anses ha en sådanbegränsad effekt som avses i 5 § andrastycket vapenlagen. En föreskrift omdetta bör tas in i vapenförordningen.Avslutningsvis anförs att medpaintballvapen bör anses utgöramålskytte. Alternativet, att skapa ensärreglering för paintballvapen, finnerregeringen inte befogat. I denna delanförs att paintballvapen inte syftartill att åstadkomma annan effekt än attmarkera en träff på en motspelare, somfår förutsättas vara införstådd meddenna konsekvens av spelet. Även om detsåledes är fråga om mot levandemål anser regeringen att paintballvapeni vapenlagens mening - där avsiktenfrämst är att utesluta andraanvändningsområden - bör anses varaavsedda för målskjutning.Utskottet instämmer i regeringensbedömningar beträffande paintballvapenoch avstyrker bifall till motion1995/96:Ju6 i denna del.Utlåning av vapen i vissa fallI motion 1995/96:Ju8 (c) föreslås enändring i förslaget till vapenlag avinnebörd att det vid övnings- ellertävlingsskytte hos enskyttesammanslutning skall vara tillåtetatt utan särskilt tillstånd avpolismyndigheten låna ut skjutvapen tillden som fått ett skjutvapen förklaratförverkat eller ett vapentillståndåterkallat.Ett skjutvapen får enligt 23 § andrastycket vapenlagen (3 kap. 2 § förslagettill ny vapenlag) inte lånas ut till densom kan antas komma att missbrukavapnet. Enligt 23 § första stycketvapenlagen (3 kap. 8 § förslaget till nyvapenlag) får skjutvapen som huvudregelinte heller lånas ut till den som fåttskjutvapen förklarat förverkat ellertillstånd till innehav av skjutvapenåterkallat. Som ett undantag från densistnämnda regeln gäller att vapenefter särskilt tillstånd avpolismyndigheten får lånas ut för övningeller tävling som äger rum under uppsiktav en skyttesammanslutning.Bestämmelserna om hinder förvapenutlåning är straffsanktionerade i37 § vapenlagen (9 kap. 1 § förslagettill ny vapenlag). Straffregleringeninnebär att den som uppsåtligen innehar,överlåter eller lånar ut ett skjutvapentill någon som inte har rätt att innehavapnet döms till fängelse i högst ettår. Är brottet grovt döms till fängelsei lägst och högst fyra år.Om gärningen har begåtts av oaktsamheteller om brottet är ringa är påföljdenböter eller fängelse i högst sexmånader.Av intresse i sammanhanget ärmöjligheterna för en enskild att få delav polismyndighetens uppgifter ombeviljade och återkallade vapentillståndm.m. Enligt 5 kap. 5 § sekretesslagen(1980:100) gäller sekretess hospolismyndighet i verksamhet, som avserförande av eller uttag ur vapenregister,för uppgift som har tillförts registret,om det inte står klart att uppgiften kanröjas utan fara för att vapen ellerammunition kommer till brottsliganvändning. Under samma förutsättninggäller sekretess i verksamhet som avserfolkbokföringen för uppgift som hänförsig till vapenregister.I den proposition som föregickinförandet av denna sekretessbestämmelsenämndes, förutom brottsspaning, seriösforskning som ett berättigat skäl atthämta uppgifter ur vapenregistret ochfolkbokföringsregistret (prop.1990/91:130 s. 50).Vid remissbehandlingen av betänkandetVapenlagen och EG har hänvisat till etttidigare avfattat remissyttrande ivilket förbundet anför att det inte ärrimligt att kräva att de ansvariga förvapenutlåning vidskyttesammanslutningarna - provledareför jägarexamen, skjutledare ochinstruktörer - i varje enskilt fallskall göra en kontroll av om utlåning avvapen får ske. Som exempel nämns attvver 30 000 personer avlägger prov förjägarexamen . Jägareförbundetpåpekar också bl.a. att vapenutlåningenvid skjutbanor sker under strängkontroll och att det såvitt bekantaldrig förekommit något missbruk vidsådan utlåning. Mot denna bakgrund anserjägareförbundet att kravet på tillståndav polismyndigheten inte bör gälla vidutlåning av vapen avskyttesammanslutning för övning ellertävling på bana eller annan anläggningsom ägs eller drivs av sammanslutningen.Utskottet konstaterar att syftet medmotionsönskemålet synes vara att enskjutledare inte skall behöva riskerastraffrättslig påföljd för den utlåningav vapen som sker inom ramen för enskyttesammanslutnings övnings- ellertävlingsverksamhet.Problemet torde här vara att inte barauppsåt utan också oaktsamhet vidutlåningen kan föranleda straffansvar.Utskottet har förstått att den aktuellalagregleringen har lett till en vissosäkerhet inom skyttesammanslutningarnanär det gäller en skjutledares ansvar inu aktuellt hänseende. Utskottet anseremellertid att det skulle föra för långtatt på det sätt som motionärernaföreslår vidga möjligheterna tillvapenutlåning till den krets av personersom det här är fråga om.I sammanhanget vill utskottet framhållaatt en skjutledares ansvar för attkontrollera om det i det enskilda falleterfordras särskilt tillstånd förutlåning av vapen vid övning ellertävling inom en skyttesammanslutningmåste ses i belysning av att enskjutledare har mycket begränsademöjligheter att i praktiken efterforskahur det förhåller sig härmed.Vad som enligt utskottets mening kankrävas i fråga om aktsamhet avskjutledaren är att han med hjälp avfrågor till den som vill låna ettskjutvapen försöker utröna om detföreligger någon omständighet som göratt det behövs tillstånd avpolismyndigheten för att utlåning skallfå ske. Om så visar sig vara fallet börnaturligtvis ett tillstånd uppvisas. Iannat fall finns det enligt utskottetsmening inte skäl för skjutledaren attförsöka göra ytterligareefterforskningar eller att vägra attlåna ut skjutvapnet såvida det inteföreligger någon särskild omständighetsom ger honom anledning att misstänkaatt utlåning inte får ske.Utskottet tillstyrker regeringensförslag i nu aktuell del och hemställeratt med anledning av motion1995/96:Ju8 godkänner vad utskottet nuhar anfört.Propositionen i övrigtUtrikesutskottet har i sitt denna dagjusterade betänkande 1995/96:UU3behandlat en proposition (1995/96:31) omen ny myndighet för kontroll överkrigsmateriel och andra strategisktkänsliga produkter. Regeringens förslagi det ärendet beträffande lagen(1992:1300) om krigsmateriel måstesamordnas med det i detta ärendeföreliggande förslaget till lag omändring i dels denna lag, dels lagen(1994:112) om ändring i lagen omkrigsmateriel.Vissa andra vapenfrågorSkärpning av vapenlagstiftningen m.m.Som framgått ovan är avsikten medpropositionen inte primärt att läggafram förslag som skall förbättrakontrollen av vapen utan att få tillstånd en språklig och systematiskmodernisering av vapenlagen och attanpassa denna till EG:s vapendirektiv.För att få underlag för kommandeförslag som skall förbättravapenkontrollen tillsatte regeringen imars 1995 en utredning (dir. 1995:39)med uppgift att göra en genomgripandeöversyn av vapenlagstiftningen medinriktning på att förebygga våldsbrott.Utredningen har tagit namnet 1995 årsvapenutredning. I utredningens översynskall ingå dels en utvärdering av deändringar i vapenlagen som företogs påförslag av vapenutredning, delsen utvärdering av lagen om förbudbeträffande knivar och andra farligaföremål. Utredningen skall därutöver påen rad olika punkter överväga omlagstiftningen om skjutvapen, knivar ochandra farliga föremål kan förbättras.Dessutom skall utredningen bedömamöjligheterna till ett utökatinternationellt samarbete mot illegalspridning av skjutvapen, särskilt inomEU.Utredningsuppdraget ingår enligtregeringen som ett led i en bredsatsning mot våldet i samhället där ettav målen är att skapa ett samhälle därendast legal hantering av vapenförekommer.Utredningen skall i ett delbetänkandeunder ta sig an frågan om enutvärdering av knivförbudslagen samtutformningen av ett förbud mot attmedföra skjutvapen på allmän plats.Utredningens arbete i övrigt skallredovisas före utgången av år 1996.I sammanhanget bör också nämnas attRikspolisstyrelsen tillsatteen projektgrupp med uppdrag att efter enkartläggning presentera en samlad bildav vilka åtgärder som bör vidtas för attmotverka en fortsatt spridning avillegala vapen i samhället. I mars 1995publicerade projektgruppen rapporten(RPS Rapport 1995:2) Illegala vapen, ivilken läggs fram en rad förslag för attminska förekomsten av illegala vapen isamhället.De förslag som lagts fram iRikspolisstyrelsens rapport och somgäller civila vapen skall beredas vidareav vapenutredning.I motionerna 1994/95:Ju602 (s),1994/95:Ju623 (s) och 1994/95:Ju809 (c)begärs mot bakgrund avvåldsbrottslighetens omfattning enskärpning av vapenlagstiftningen. Imotion 1994/95:Ju629 (fp) begärs motsamma bakgrund att den legala handelnmed vapen utvärderas och att regeringenskall lägga fram ett handlingsprogramför hur antalet illegala vapen skallminskas.Utskottet ser med oro på det ökandevåldet i samhället och på den storaanvändningen av skjutvapen och andravapenanordningar i brottslig verksamhet.Mot denna bakgrund är det enligtutskottets mening tillfredsställande attregeringen har tillsatt en utredning meduppgift att göra en genomgripandeöversyn av vapenlagstiftningen medinriktning på att förebygga våldsbrott.Genom det pågående utredningsarbetet fårönskemålen i motionerna 1994/95:Ju602,1994/95:Ju623, 1994/95:Ju629 och1994/95:Ju809 om en skärpning avvapenlagstiftningen m.m. anses varaväsentligen tillgodosedda. Motionernaavstyrks.I det följande behandlar utskottet ettantal motionsyrkanden som innehållerförslag om olika åtgärder för att skärpavapenkontrollen och som har bäring pådet nu nämnda utredningsarbetet.Avsnittet avslutas med en samladbedömning av de olika frågorna.Handel med vapenI motion 1995/96:Ju6 (mp) föreslås atttillstånd för handel med hel- ochhalvautomatiska vapen skall beviljas avregeringen i enlighet med bestämmelsernai krigsmateriellagen. I samma motionförordas restriktivare bestämmelser förtillstånd att bedriva handel med vapen iövrigt.Tillståndsärenden enligt vapenlagenhandläggs enligt 7 § i lagen (2 kap. 2 §förslaget till ny vapenlag) avpolismyndigheten.I lagen (1992:1300) om krigsmaterielfinns särskilda bestämmelser omkrigsmateriel och andra strategisktkänsliga produkter. Tillstånd förutförsel m.m. enligt lagen beviljas avett statsråd eller, i vissa viktigareärenden, av regeringen. Syftet med lagenär att säkerställa att utrikes-,säkerhets- och försvarspolitiskaöverväganden görs vid tillståndsprövningrörande vissa särskilt känsligaprodukter.I sammanhanget kan nämnas attregeringen i den tidigare nämndapropositionen (1995/96:31) om en nymyndighet för kontroll överkrigsmateriel och andra strategisktkänsliga produkter har föreslagit attKrigsmaterielinspektionen skall ombildastill en ny myndighet, Inspektionen förstrategiska produkter, som skall prövamerparten av de ärenden om kontroll överkrigsmateriel m.m. som regeringen ellerett statsråd har till uppgift attpröva.Tillstånd att driva handel medskjutvapen får enligt 18 och 19 §§vapenlagen (2 kap. 10 § förslaget tillny vapenlag ) meddelas den som ärberättigad att driva handel i allmänhet,har de kunskaper som behövs samt ärordentlig och pålitlig. Tillstånd fårmeddelas endast för handel som skallbedrivas yrkesmässigt. Tillståndetmedför rätt att inneha skjutvapen. Detfår begränsas till att omfatta vissatyper av skjutvapen eller ett visstantal vapen åt gången.För handel med skjutvapen som bedrivsav en juridisk person skall enligt 25 §vapenförordningen finnas en föreståndaresom är godkänd av polismyndigheten ochsom ansvarar för att rörelsen bedrivsriktigt.I föreskrifter ochallmänna råd till vapenlagstiftningen(avsnitt 12) finns närmare anvisningarom vad polismyndigheten skall beakta vidtillståndsprövningen när det gäller densökandes kunskaper, ordentlighet ochpålitlighet samt yrkesmässighet.1995 års vapenutredning har i uppdragatt bl.a. se över reglerna om handel medskjutvapen och om automatiska vapen. Iutredningens direktiv anförs att enfråga som uppmärksammats i olikasammanhang är förutsättningarna för attfå bedriva handel med skjutvapen ochkontrollen av sådan verksamhet. Ettrelativt stort antal personer har enligtdirektiven tillstånd till vapenhandel.En fråga som enligt direktiven böruppmärksammas är om kraven på säkerförvaring av skjutvapen hosvapenhandlare är tillräckligt högtställda. I direktiven konstateras vidareatt många vapenhandlare har tillståndatt bedriva handel även med automatiskaskjutvapen. Med hänsyn till denrestriktivitet som bör gälla förbeviljande av tillstånd till innehav avsådana vapen och den begränsning avmarknaden som följer därav, kan detenligt direktiven ifrågasättas omgenerella tillstånd till handel medautomatiska vapen alls bör beviljas.Kontrollen av vapenhandlares vapenimportI motion 1995/96:Ju6 (mp) anförs atttullen bör rapportera tillRikspolisstyrelsen den import av vapensom görs av vapenhandlare.Av 20 § vapenlagen (2 kap. 16 §förslaget till ny vapenlag) framgår attden som har rätt att bedriva handel medskjutvapen får meddelas tillstånd atttill föra in sådana skjutvapensom omfattas av handelstillståndet.När ett sådant tillstånd utfärdats fårvapenhandlaren utan att ansöka omtillstånd i det enskilda fallet föra inden typ av vapen och det antal vapen somhandelstillståndet omfattar. Någonbegränsning av hur införselfår ske finns inte. I praktikeninskränks dock möjligheterna tillvapeninförsel av att vapenhandlaren vidett och samma tillfälle inte får innehafler vapen än vad tillståndet omfattar.Enligt 27-30 §§ vapenförordningen skallen vapenhandlares förvärv av vapen skeefter skriftlig rekvisition. Överrekvisitionerna skall handlaren föra ensärskild inköpsförteckning. Handlaren äräven skyldig att föra anteckningar i ensärskild försäljningsförteckning överförsålda vapen. Det åliggerpolismyndigheten att minst en gång omåret låta granska en handlaresinköpsförteckningar ochförsäljningsförteckningar samt, näranledning finns till det, hans lager avvapen.Vid införsel till av skjutvapensvarar tullen för nödvändigakontrollåtgärder i samband medförtullningen. Tullen rapporterar intetill polisen den vapenimport som sker.När den enskilda polismyndighetenkontrollerar en vapenhandlares inköps-och försäljningsförteckningar m.m. vetden således inte om samtliga importeradevapen tagits upp i dessa förteckningar.I föreslås att Rikspolisstyrelseninleder förhandlingar medGeneraltullstyrelsen för att nå enöverenskommelse om att tullen skall takopior av samtliga inköpshandlingar nären vapenhandlare för in skjutvapen ilandet. Kopiorna skulle sedantillställas den lokala polismyndighetenför att användas vid kontroll av attvapenhandlaren inte tar in fler vapen ilandet än handelstillståndet omfattaroch att samtliga införda vapen ingår iden lagliga verksamheten.Enligt vad utskottet inhämtat avserRikspolisstyrelsen att ta uppden aktuella frågan till diskussion medGeneraltullstyrelsen.I sammanhanget bör också nämnas att deti 3 kap. i EG:s vapendirektiv finnsbestämmelser om formaliteter förförflyttning av vapen inom gemenskapen.Dessa bestämmelser innebär bl.a. attmyndigheterna i det land från vilketöverföring av vapen sker skall ha lämnattillstånd till detta - antingen för detenskilda fallet eller i form av ettgenerellt tillstånd - och att varjemedlemsstat skall lämna alla relevantaupplysningar om slutliga överföringar avskjutvapen till den medlemsstat tillvars territorium överföringen har skett.För del är Rikspolisstyrelsenden myndighet som har att mottaga sådanaupplysningar. Såvitt är bekant förutskottet tillämpas vapendirektivetsbestämmelser i nu nämnt avseende ännu sålänge bara i begränsad omfattning avberörda stater.Som nämnts ovan ingår det i uppdragetför vapenutredning att se överreglerna om handel med skjutvapen. Idenna del anförs i utredningens direktivbl.a. att det har ifrågasatts omkontrollen av vapenhandlares import avskjutvapen är tillräcklig. Utredningenskall också överväga och ta ställningtill de förslag som lagts fram iRikspolisstyrelsens rapport . Under arbetet skall utredningensamråda med och medde övriga myndigheter som kan varaberörda av de olika sakfrågorna.Vapentillstånd för målskytte m.m.I motion 1995/96:Ju6 (mp) föreslås attvapentillstånd för målskytte endastskall beviljas för begränsad tid och atten skytteförening skall vara skyldig attanmäla till polismyndigheten när enmedlem går ur föreningen.Av 10 § vapenlagen (2 kap. 5 §förslaget till ny vapenlag) framgår attett tillstånd att inneha vapen fårtidsbegränsas om det med hänsyn tillsärskilda omständigheter kan förutsesatt behovet av vapnet inte kommer attbli varaktigt. Ett tillstånd får enligt29 § (6 kap. 1 § förslaget till nyvapenlag) återkallas, förutom vidmisskötsamhet, om förutsättningarna förtillståndet inte längre finns eller detannars finns någon skälig anledning attåterkalla tillståndet.Möjligheten att tidsbegränsa etttillstånd att inneha ett vapen börenligt föreskrifteroch allmänna råd (avsnitt 7) tillämpasrestriktivt, särskilt när det gällerjaktvapen. Bestämmelsen tar i förstahand sikte på tillstånd att innehaenhandsvapen och automatiska vapen. Entidsbegränsning av tillstånd att innehasådana vapen för målskjutning bör dockenligt anvisningarinte ske generellt utan efter prövning ivarje enskilt fall.I anvisningarframhålls också (avsnitt 17.1.2) att densom inte är aktiv medlem i enskytteförening normalt inte kan anses habehov av att inneha målskyttevapen ochatt återkallelse kan komma i fråga idenna situation.I betänkandet Översyn avvapenlagstiftningen (SOU 1989:44 s. 169)lades fram ett förslag om skyldighet förskytteföreningar att tillpolismyndigheten rapportera vilkamedlemmar som lämnat föreningen.Förslaget togs emellertid inte upp i denefterföljande propositionen om ändringari vapenlagen m.m. (prop. 1990/91:130 s.47). I propositionen anfördes att manbör undvika att ålägga enskildaorganisationer att rapporteraförhållanden till myndigheter som kanföranleda åtgärder mot en enskildperson. Särskilt gällde detta enligtpropositionen i förhållande tillmedlemmar eller tidigare sådana.I (s. 76 f) föreslås attskytteföreningar skall vara skyldiga attrapportera till polismyndigheten när enmedlem lämnar föreningen utan att gå medi någon ny. I rapporten (s. 69 f)föreslås också att den som för förstagången ansöker om vapentillstånd förmålskjutning skall få ett tillstånd somär tidsbegränsat till . Efterdenna prövotid skall den sökande för attfå ett permanent tillstånd visa att hanfortfarande är aktiv målskytt och iövrigt uppfyller ställda krav.Som tidigare nämnts ingår det iuppdraget vapenutredningatt följa upp de förslag som lagts framav för att förbättravapenkontrollen. Av direktiven framgårockså bl.a. att utredningen skallöverväga hur polismyndighetensmöjligheter att få information om sådanaförhållanden som kan föranledaåterkallelse av tillstånd skall kunnaförbättras.Förvaring av skjutvapenI motion 1995/96:Ju6 (mp) efterfrågasföreskrifter om att vapen skall förvarasi vissa typgodkända säkerhetsskåp.I 26 § vapenlagen (5 kap. 1 och 2 §§förslaget till ny vapenlag) stadgas somhuvudregel att den som innehar ettskjutvapen eller ammunition är skyldigatt ta hand om egendomen och hålla denunder sådan uppsikt att det inte är faraför att någon obehörig kommer åt den.Skjutvapen skall enligt bestämmelsenförvaras under säkert lås eller på annatlika betryggande sätt. Om förvaringeninte sker i säkerhetsskåp eller i annatlika säkert förvaringsutrymme skall, omdetta är möjligt utan avsevärdsvårighet, en vapendel tas bort frånvapnet så att det inte kan användas.Vapen, vapendel och ammunition skallförvaras var för sig.Vad gäller vapenhandlare får enligt 19§ vapenlagen (2 kap. 10 § förslaget tillny vapenlag) i deras handelstillståndföreskrivas att vapnen skall förvaras påvisst sätt.Rikspolisstyrelsen meddelar enligt 21 §vapenförordningen särskilda föreskrifterom bl.a. vapenhandlares förvaring avtillståndspliktiga vapen och vad somskall gälla för förvaring hos andravapeninnehavare.I föreskrifter ochallmänna råd till vapenlagstiftningen(avsnitt 16) finns förskrifter om bl.a.vilka krav som skall ställas påsäkerhetsskåp i nu aktuellt hänseende.För vapenhandlare och andra som förvararett större antal vapen gäller särskildaföreskrifter om förvaringen.I direktiven till 1995 årsvapenutredning anförs att det nu är dagsatt utvärdera bl.a. bestämmelserna omförvaring av skjutvapen och kontrollenav reglerna om förvaring. Utredningenbör enligt direktiven även överväga omkraven på säker förvaring av skjutvapenhos vapenhandlare är tillräckligt högtställda.Soft air gunsI motion 1995/96:Ju7 (m) begärs ettförbud mot att saluföra s.k. soft airguns.Under den senaste tiden har en ny typav luft- eller gasdrivna enhandsvapenbörjat marknadsföras under namnet softair guns. Dessa är avsedda för målskyttemed en plastkula och har en relativtringa effekt.