bet · GJ01FiU1 · 1995-12-07 00:00:00 — Utskottet vill särskiltunderstryka att de lättnader som äraktuella för företagen avstatsfinansiella skäl måste rymmas inomden ram på somtidigare har avsatts för detta ändamål.Det kan således inte komma i fråga attutöver de nu nämnda lättnaderna vidtasådana åtgärder som att upphäva beslutenom fastighetsskatt påindustrifastigheter ellertidigareläggning av momsinbetalningar.Beträffande förslagen om en höjning avbolagsskatten och en extraskatt påstörre bolagsvinster vill utskottetpåpeka att en ensidig höjning avbolagsskatten skulle inverka negativt påde svenska företagens konkurrensförmåga.Med hänvisning till vad som anförtsavstyrker finansutskottet motionernaFi15 (m) yrkandena 12, 13, 15 och 40,Fi16 (fp) yrkande 12, 13 och 15, Fi17(v) yrkandena 5 (delvis) och 7 (delvis),Fi18 (kds) yrkandena 13, 14, 17 och 18,Sk27 (kds) yrkande 8 samt Sk28 (fp)yrkande 1.FordonsskattRiksdagen tillstyrkte våren 1995regeringens förslag om en höjning avförsäljningsskatten på motorfordon med20 % (prop.1994/95:203, bet. SkU28, rskr. 439).Detta förslag var en av de åtgärder somvidtogs för att finansiera vårtmedlemskap i unionen.Regeringen föreslår nu i propositionenatt denna höjning återtas och ersättsmed en höjning av fordonsskatten fr.o.m.den 1 januari 1996. Höjningen återtasgenom en ändring i lagen (1978:69) omförsäljningsskatt på motorfordon. Föratt få samma varaktiga nettoeffekt krävsatt fordonsskatten höjs med 10 %.Skatteutskottet tillstyrker i sittyttrande (SkU3y) propositionens förslagatt återta höjningen avförsäljningsskatten och i stället höjafordonsskatten.Företrädare för Moderatasamlingspartiet har i en avvikandemening till skatteutskottets yttrandeanmält att de biträder förslaget attundanröja höjningen avförsäljningsskatten men att de motsättersig förslaget att höja fordonsskatten.Finansutskottet har samma uppfattningsom skatteutskottet och tillstyrkerpropositionens förslag. En lägre nivå påförsäljningsskatten stimulerarförnyelsen av bilparken vilket harpositiva effekter på miljön. Utskottetvill - i likhet med skatteutskottet -framhålla att det vore oansvarigt attslopa höjningen av försäljningsskattenutan att kompensera skattebortfallet.I detta sammanhang vill utskottet ta uppföljande. I proposition 1995/96:6Vidareutveckling av systemet medmiljöklasser för fordon m.m. föreslåsatt miljöklassystemet enligtbilavgaslagen (1986:1386) kompletterasmed klasserna 1 E för elbilar och 1 Hför hybridbilar. Detta föranlederföljdändringar i lagen (1978:69) omförsäljningsskatt på motorfordon.Jordbruksutskottet har tillfinansutskottet överlämnat det senarelagförslaget för samordning medförslaget om ändring i samma lag somläggs fram i proposition 1995/96:25.Övriga förslag i proposition 1995/96:6behandlas i betänkandet 1995/96:JoU6.I skatteutskottets yttrande(1995/96:SkU2y) till jordbruksutskottetöver proposition 1995/96:6 föreslås attden skattebefrielse som gäller föreldrivna bilar fram till den 1 januari1998 består i avvaktan på det avregeringen aviserade förslaget omemissionskrav m.m. för dessa fordon. Ettenigt skatteutskott föreslår därför attövergångsbestämmelsen i förslaget tilllag om ändring i lagen (1978:69) omförsäljningsskatt på motorfordonutformas i enlighet med nuvarande regelom skattebefrielse för dessa bilar. Avbetänkandet 1995/96:JoU6 framgår attjordbruksutskottet inte har något attinvända mot skatteutskottets förslag.Finansutskottet har ingen erinran motregeringens förslag beträffandeförsäljningsskatt på motorfordon.Skatteutskottets komplettering är avlagteknisk karaktär och innebär ingenförändring jämfört med dagens regler.Utskottet tillstyrker att lagen får denutformning som skatteutskottet föreslår.Utskottets förslag till lydelse av lagenom försäljningsskatt framgår av bilaga 2till betänkandet.Förmånsbeskattning av bilarI propositionen aviseras en översyn avvägtrafikens samlade beskattningomfattande såväl lätta som tunga fordon.Däremot bör enligt regeringenbeskattningen av bilförmån inteaktualiseras i detta sammanhang.I flera motioner framförs önskemål om enreformering av det nuvarande systemetför beskattning av bilförmån. Dit hörmotion Fi18 (yrkande 33) av . (kds) vari begärs en rättvisareoch mer miljöanpassadbilförmånsbeskattning, sänkt fastförmånsskatt och höjd skatt på denrörliga bränslekostnaden. Även i motionFi23 (yrkande 9) av ochOla Ström (båda fp) begärs en förändringav förmånsbeskattningen så attbensinsnåla bilar och korta körsträckoruppmuntras. I motion Fi41 (yrkande 6) avEva m.fl. (fp) efterlyses ettsystem som innebär beskattning efterfaktisk körsträcka. Per m.fl.(v) begär i motion Fi45 (yrkandena 1 och2) skyndsamt förslag till skärptförmånsbeskattning som innebär att denprivata körningen schablonmässigtberäknas till 4 . Även imotion Fi54 av m.fl.(mp) föreslås att den privatakörsträckan schablonmässigt skallberäknas till 4 elleratt privata resor med tjänstebilar skalldeklareras och beskattas för sig.Skatteutskottet anför i sitt yttrande(SkU3y) att det är angeläget att få tillstånd en beskattning som är merrelaterad till den privata körsträckanän vad det nuvarande regelverket medger.Skatteutskottet betonar attbeskattningen av förmånsbilar med rättutformning kan ha stor betydelse förmiljön. Nuvarande regler innebär att detinte finns något incitament förförmånstagaren att begränsa sin körningeller att välja en bränslesnål bil.Enligt beräkningar, baserade påuppgifter från Trafik- ochklimatkommitténs betänkande SOU 1995:64,är den genomsnittliga privatakörsträckan för förmånsbilar 2 300 milper år. är reglerna utformade såatt den skattskyldige beskattas efter enschablon som utgår från värdet av en bilom den körs 1 per år.Skatteutskottet förutsätter att detutredningsarbete som pågår iregeringskansliet rörande beskattningenav förmånsbilar påskyndas så att ettförslag snabbt kan föreläggas riksdagen.Skatteutskottet anser att motionerna iväsentlig del får anses tillgodoseddamed vad skatteutskottet anfört ochavstyrker motionerna.I skatteutskottet har avvikande meningavgivits av företrädarna för Folkpartietoch vill erinra om attfinansministern i kammare den16 redovisade att det nugörs en samlad översyn vad gällerbeskattningen av vägtrafik i allmänhet.Frågan om bilförmånerna är utbruten urdet sammanhanget och studeras i särskildordning.Utskottet vill inte föregripa detarbete som pågår i idessa frågor och anser inte att någottillkännagivande är påkallat, menförutsätter liksom skatteutskottet attutredningsarbetet rörande beskattningenav förmånsbilar påskyndas så att ettförslag snabbt kan föreläggas riksdagen.Därmed avstyrks motionerna Fi18 (kds)yrkande 33, Fi23 (fp) yrkande 9, Fi41(fp) yrkande 6, de båda yrkandena i Fi45(v) samt Fi54 (mp).Egenavgifter och löneavgifterI motion Fi15 av m.fl. (m)anförs att höjningen av egenavgiftentill sjukförsäkringen med 3procentenheter de närmaste årenomedelbart bör undanröjas (yrkande 21).Vidare framhålls att reglerna försocialavgifter bör ändras så attbetalningsansvaret för samtligasocialförsäkringsavgifter överförs tilllöntagarna med motsvarande höjning avbruttolönen (yrkande 22).Finansutskottet vill erinra om attriksdagen, på finansutskottets förslag,godkände regeringens förslagatt uttaget av allmänna egenavgiftertill sjukförsäkringen bör höjas med 1procentenhet under 1996-1998(prop. 1994/95:25, bet. FiU1, rskr. 145,146). I enlighet med detta beslut harregeringen i proposition 1995/96:69Vissa socialförsäkringsfrågor, m.m.föreslagit en höjning med 1 procentenhetfrån . Finansutskottethänvisar tillsocialförsäkringsutskottets behandlingav den propositionen i betänkande1995/96:SfU2 och ser ingen anledning attaktualisera någon ändring av tidigarefattade beslut rörande egenavgifter.Utskottet kan inte heller finna någotskäl till att i detta sammanhang föreslåen förändring av betalningsansvaret försocialförsäkringsavgifter.Med det anförda avstyrks motion Fi15(m) yrkandena 21 och 22.Skatteundandragande m.m.I propositionen betonas vikten av attkampen mot skattefusk och mot denekonomiska brottsligheten skärps ocheffektiviseras. Regeringen redovisarockså vissa åtgärder som vidtagits isyfte att bidra till att stärka samhällsmoralen genom att motverka skattefuskoch överutnyttjande av bidragssystemet.Regeringen aviserar också en rad nyainitiativ för att motverka skattefuskoch ekonomisk brottslighet.I motion Fi18 (yrkande 31) av . (kds) föreslås att en centralmyndighet inrättas som samordnar ochverkställer arbetet mot ekobrott. Ettväl fungerande samarbete mellan polis,åklagare samt kronofogde- ochskattemyndigheter är, betonarmotionärerna, nödvändigt för att uppnåbra resultat.Skatteutskottet erinrar i sitt yttrande(SkU3y) om att skatteförvaltningen haren central roll bl.a. för att komma tillrätta med momsfusk. harinte något att erinra mot vad som anförsi propositionen i denna del ochavstyrker motionen.Kristdemokraternas företrädare haravgivit avvikande mening iskatteutskottet.Finansutskottet instämmer iskatteutskottets yttrande. vill finansutskottetunderstryka vikten av ett kraftfulltagerande från statsmakternas sida motden ekonomiska brottsligheten. Utskottetvill erinra om att Ekobrottsberedningenhar i uppdrag att se över deorganisatoriska formerna förekobrottsbekämpningen. Vidare pågår ettintensivt arbete i syfte att förbättraskattekontrollen. Dit hör översynen avde regler som bestämmer formerna förskatterevisioner, skattetillägg ochförseningsavgifter. Även den pågåendeöversynen av generalklausulen motskatteflykt syftar till att stävja detotillbörliga skatteundandragandet.Enligt propositionen kommer förslag iett flertal av dessa frågor attpresenteras under våren.Mot bakgrund av det anförda avstyrksmotion Fi18 (kds) yrkande 31.ArbetsmarknadspolitikArbetsmarknadspolitikens inriktningRegeringen framhåller i propositionen(s. 65-71) att den aktiva arbetsmarknadspolitiken är av central betydelseför att främja en flexibel arbetsmarknad, förebygga inflation, stärkaarbetskraftens kompetens och förhindraen permanent utslagning frånarbetslivet. Målet är att göra en högoch full sysselsättning möjlig.Uppgiften att undvikaarbetslöshetsfällan är gigantisk.Återhämtningen har redan påbörjats, ochregeringen räknar med att antaletsysselsatta skall öka med i genomsnitt75 000 personer och1996. Det är en historiskt sett myckethög ökningstakt, dubbelt så snabb somför genomsnittet i EU.Sysselsättningsökningen motsvarasemellertid inte av en lika snabb minskning av arbetslösheten, vilket enligtregeringen beror på att allt fler sökersig ut på arbetsmarknaden när ekonominåterhämtar sig och på att den genomsnittliga arbetstiden ökar.Som en följd härav beräknas den öppnaarbetslösheten bara minska från år1994 till år 1996.Arbetslösheten är enligt regeringensuppfattning fortfarande för hög ochminskar i alltför liten utsträckning.Behovet av att utveckla och förnya arbetsmarknadspolitiken är därför somstörst . Regeringen anser att politiken måste fokuseras på att kortavakanstider, minska långtidsarbetslöshetoch att mobilisera arbetskraften.I propositionen redovisas en radåtgärder som vidtagits för att effektivisera arbetsmarknadspolitiken. Dessainsatser har kompletterats med en utbyggnad av den reguljära utbildningen.Arbetslinjen har stärkts. Personer somriskerar att slås ut permanent harprioriterats. Arbetslöshetsförsäkringenhar ändrats i syfte att tydliggöra desskaraktär av omställningsförsäkring.Om arbetslöshetsförsäkringen förvandlasfrån en omställningsförsäkring till enlångsiktig försörjning hotas, somregeringen ser det, grundbulten i denaktiva arbetsmarknadspolitiken -arbetslinjen.Det finns tecken på attarbetsmarknadspolitiska åtgärder användsendast för att kvalificera för en nyersättningsperiod. Detta måste enligtregeringens mening tas på allvar avhänsyn till den enskilde och införrisken att arbetsmarknadspolitikennedgraderas.Enligt regeringen behöver gränsenmellan arbetsmarknadsutbildning ochreguljär utbildning göras tydligare.Arbetsmarknadsutbildningen skall iförsta hand ses som enomställningsutbildning och renodlas motyrkesutbildning. Regeringen skallåterkomma med förslag om en tydligareskiljelinje, vilket kan behöva följas avanpassningar i studiefinansieringssystemet.Det finns enligt propositionen vidareskäl att överväga att ytterligare ökakommunernas roll iarbetsmarknadspolitiken. Samverkanmellan kommuner, försäkringskassa ocharbetsförmedling skulle kunna leda effektivare arbetslöshetsbekämpning.En lokal förankring kan också bidra tillstörre träffsäkerhet och minska riskenför överutnyttjande. Möjligheten attkunna erbjudas arbetsmarknadspolitiskaåtgärder och kvaliteten i dessa får dockinte vara avhängig av var man bor.En förutsättning för ett effektivtbekämpande av fusk är att arbetsmarknadens parter medverkar aktivt. Den somstarkast försvarar ett väl utbyggt välfärdssamhälle är, som regeringen serdet, den som har störst anledning attvara noggrann med att det intemissbrukas.I propositionen redovisas också detomfattande utredningsarbete som pågåroch som berör arbetsmarknadspolitiken.Regeringen anmäler att den kommer att bedessa utredningar att redovisa sinaöverväganden och förslag i centralafrågor . Därefter avserregeringen att återkomma till riksdagenmed förslag till en fortsatt förnyelseav arbetsmarknadspolitiken.Moderata samlingspartiet framhåller imotion Fi15 att arbetsmarknaden måstegöras mer dynamisk och flexibel omtillväxten skall kunna främjas ocharbetslösheten pressas tillbaka genomflera riktiga arbeten. Det svenskasättet att organisera arbetsvillkorenkännetecknas av en hög grad avstandardisering med centralakollektivavtal och omfattandelagstiftning. Möjligheterna till lokalaoch individuella avvikelser ärbegränsade. Till den stela ordningenbidrar olika trygghetssystem ochtrygghetsföreställningar. Föränderlighetuppfattas som otryggt i stället förberikande.Lönebildningen måste främja störrelönevariation. Enklare arbeten skallkunna utföras till rimliga löner, medanhårt arbete, kunnande och skicklighetskall premieras. Centrala avtal fungerarinte på en alltmer varierad arbetsmarknad. Den lönerigiditet somregeringen visar leder till högrearbetslöshet och risk förkompetensunderskott ellerkompetensflykt. Med en fungerandelönebildning får de unga signaler omlämplig utbildning.Motionärerna knyter an till vad somsägs i propositionen om en bortreparentes i arbetslöshetsförsäkringen.Detta uttalande bör enligt deras meningfullföljas genom att antaletersättningsdagar begränsas till 300. Ensådan förändring bör införas samtidigtmed de övriga moderniseringar avarbetsmarknadspolitiken som partietföreslår. Hela försäkringen bör dessutomgöras om till ett stödsystem somomfattar alla och som står fritt från defackliga organisationerna (yrkande 29).Huvudorsaken till företagandetsstagnation under de senaste decenniernaligger i en alltför hårt regleradarbetsmarknad. Att inte arbetslöshetenexploderat tidigare förklaras av denoffentliga sektorns tillväxt, vilket nuär en huvudorsak till den ekonomiskastagnationen. En annan förklaring liggeri att en växande arbetslöshet dolts avsocialförsäkringssystemen.Moderata samlingspartiet föreslår attregeringen skall ge sjuk- ocharbetsskadeberedningen direktiv attutreda ett förslag om en allmänförsäkring mot inkomstbortfall tillföljd av sjukdom och arbetslöshet(yrkande 4).Folkpartiet liberalerna för i motionFi16 fram synpunkter på arbetsmarknadensfunktionssätt. Arbetsmarknadenförändras, medan däremot dess institutioner och regelsystem knappast ändrasalls. Motionärerna har stor tilltro tillden aktiva arbetsmarknadspolitiken ocharbetslinjen, men ser det som uppenbartatt arbetsmarknadspolitiken förnärvarande bär en alltför stor börda iden ekonomiska anpassningen och tillföljd därav inte uppfyller nödvändigaeffektivitetskrav. Normalaarbetstillfällen riskerar att trängasundan. Anslagen tillarbetsmarknadspolitiken bör med hänsynhärtill begränsas och reglerna förarbetslösheten reformeras, ansermotionärerna. De föreslår att riksdagengör ett tillkännagivande av dennainnebörd (yrkande 4).Vänsterpartiet konstaterar i motion Fi17att regeringen inte heller i tillväxtpropositionen har några konstruktivaförslag på hur man skall få ner arbetslösheten. Motionärerna delar regeringensallmänna uppfattning att arbetsmarknadspolitiken främst skall stimulerarörlighet och eliminera flaskhalsar iekonomin. Dock krävs enligt deras meningen helt annan ambitionsgrad, störreresurser och bättre precision iåtgärderna än vad regeringen hittillspresenterat.Belastningen på arbetsmarknadspolitikenhar varit för hård under 1990-taletsförsta år, vilket lett till att aktivaåtgärder har fått stå tillbaka. Deresurser som sätts av för att hävdaarbetslinjen är otillräckliga liksomåtgärder riktade mot utsatta grupper.Äldre arbetskraft måste få pröva nyayrken. Arbetsgivarnas ekonomiska ansvarför rehabilitering, handikappade ochpraktikplatser måste öka. Ett moderntlärlingssystem bör diskuteras.Kopplingen mellan arbetsliv ochutbildningsväsende måste skärpas.Om alla de kvinnor som förlorar sinaarbeten skall ges möjlighet att kommatillbaka till arbetsmarknaden krävs enbred och djup kompetenssatsning.Vänsterpartiets tidigare framfördaförslag om ett särskiltkompetensutvecklingsprogram för dessagrupper måste enligt motionenaktualiseras på nytt.Motionärerna föreslår att somsin mening ger regeringen till känna vadsom sägs i motionen omarbetsmarknadspolitiken (yrkande 12).Kristdemokraterna anser i motion Fi18att regeringen har resignerat införarbetslösheten. Den traditionellaarbetsmarknadspolitiken kan enligt motionärerna inte lösa problemen.Arbetsmarknadspolitiken måste reformerasoch stimulera samhälletsstrukturomvandling. Den måste utgå frånsubsidiaritetsprincipen, dvs. det enlägre nivå klarar av på egen hand skallinte högre nivåer lägga sig i.Samhällets insatser skall vara stödjandenär så krävs, dock utan att skadaordinarie arbetsmarknad. Regeringensarbetsmarknadspolitik betecknarmotionärerna som ett misslyckande. Detriktade anställningsstödet (RAS),ungdomsintroduktionen och uppsägningarnainom kommuner och landsting ses som tretydliga exempel på detta.Motionärerna anser också attArbetsmarknadsverket bör effektiviseras.I dag är verket enligt deras mening enotymplig central planeringskoloss. Arbetsförmedlingarna bör omvandlas tillaktiva jobbsökarcentra . Förmedlarnabör huvudsakligen ägna sin tid åt attfinna jobb som passar till de arbetssökande (yrkande 37).Arbetsmarknadsutskottet konstaterar attdet inte råder något tvivel om att desenaste årens situation påarbetsmarknaden ställtarbetsmarknadspolitiken inför en nästanövermäktig uppgift. Det har inte varitsvårt att kritisera den från skildautgångspunkter eftersom den inte harvarit dimensionerad och utformad för enarbetslöshet av den omfattning somlandet upplevt . Detpågår nu en förnyelse. Politikeninriktas på att återupprättaarbetslinjen, förbättra flexibilitetenoch motverka långtidsarbetslösheten.Förenklingar och effektiviseringar hargenomförts, och ytterligare förändringarär att vänta. Denarbetsmarknadspolitiska utredningen kanväntas bli färdig inom kort.Arbetsmarknadsutskottet har under handerfarit att regeringen avser att undernästa år lägga fram enarbetsmarknadspolitisk proposition.Arbetsmarknadsutskottet anser därföratt man inte genom uttalanden ominriktningen av den framtida politikenpå området bör föregripa det förnyelsearbete som regeringen inlett. mening börfinansutskottet med hänsyn härtillavstyrka de i sammanhanget aktuellamotionerna.Moderata samlingspartiet, Folkpartietliberalerna, ochKristdemokraterna har i var sinavvikande mening redovisat en annanuppfattning än utskottsmajoriteten.Finansutskottet ansluter sig tillarbetsmarknadsutskottets uppfattning.Eftersom väntasavrapportera sitt arbete och regeringenavser att lägga fram enproposition om arbetsmarknadspolitikenser utskottet ingen anledning förriksdagen att nu ta ett initiativ inågon av de frågor som tas upp imotionerna. avstyrkermed hänsyn härtill motionerna Fi15 (m)yrkande 29, Fi16 (fp) yrkande 4, Fi17(v) yrkande 12 och Fi18 (kds) yrkande37.Arbetsmarknadsutskottet kommenterar isitt yttrande inte Moderatasamlingspartiets yrkande om att Sjuk-och arbetsskadeberedningen skall ges iuppdrag att utreda ett förslag om enallmän försäkring mot inkomstbortfalltill följd av sjukdom och arbetslöshet.Även i detta fall anser emellertidutskottet att det nämndaberedningsarbetet skall avvaktas innannågra initiativ tas från riksdagenssida. Med hänvisning härtill avstyrkerutskottet även motion Fi15 (m) yrkande4.Återgång till arbetsrättsligareglerModerata samlingspartiet begär i motionFi15 att arbetslagstiftningen förenklasi två steg. Först bör de regleråterinföras som gällde föreden så attförutsättningarna för nyanställning blirbättre. Detta bör ske redan nu (yrkande 27).Även liberalerna för i sinmotion Fi16 fram krav på en återgångtill tidigare regler. Utvecklingen påarbetsmarknaden ställer krav på förändringar i lagstiftningen, och därför börman till en början återinföra de regleri LAS och MBL som fyrpartiregeringeninförde men som återställdes av densocialdemokratiska regeringen (yrkande18).Kristdemokraterna konstaterar i motionFi18 att arbetsrätten framför allt ärtill för att värna den anställde iförhållande till arbetsgivaren. En starkarbetsrätt ger trygghet för denanställde, vilket är en styrka förföretagen. Motionärerna anser dock attarbetsrätten på vissa områden fungerarsom ett hinder för expansion. Deförordar därför en återgång till vad somgällde . Därutöver borde manenligt deras mening dels prövamöjligheten till visstidsanställning upptill , dels halvera den tid, , under vilken arbetsgivarenvid nyanställning är skyldig attåteranställa uppsagd personal (yrkande11).Arbetsmarknadsutskottet erinrar om attutskottet så sent som en dryg månadtidigare behandlat frågor med anknytningtill arbetsrätten. Det skedde i betänkandet 1995/96:AU3, där utskottet togställning till liknande förslag ochsynpunkter som framförs av Moderatasamlingspartiet, liberalernaoch . Då liksom nuavsåg förslagen bl.a. en återgång tillde regler i lagen om anställningsskydd(LAS) och i medbestämmandelagen (MBL)som infördes på förslag avfyrpartiregeringen och som gällde under1994. avstyrktemotionerna huvudsakligen medmotiveringen att ambitionen bör vara attsöka lösningar kollektivavtalsvägen. Enhänvisning gjordes också arbete.I enlighet med detta anserarbetsmarknadsutskottet att de i dettasammanhang behandlade motionerna böravstyrkas.I en gemensam avvikande meningtillstyrker Moderata samlingspartiet,liberalerna ochKristdemokraterna de aktuellamotionsyrkandena.Finansutskottet ansluter sig tillarbetsmarknadsutskottets förslag ochavstyrker motionerna Fi15 (m) yrkandena27, Fi16 (fp) yrkande 18 samt Fi18 (kds)yrkande 11.Den framtida inriktningen avarbetsrättenModerata samlingspartiet föreslår imotion Fi15 att man i det andra stegetav reformeringen av arbetsrätten måstegenomföra en mer genomgripande avreglering. Förenkling och avveckling börske. De grundläggande villkoren iarbetslivet bör regleras i en enda lag.Avtalen bör göras mer individuella -därigenom reduceras kollektivavtalen ibetydelse. Arbetsrätten har utvecklatstill en privilegielagstiftning för demsom har arbete, med påföljd att ungdomarutestängs till men för åldersstrukturenpå arbetsplatsen. Man måste lämnaföreställningen att en permanentanställning är det enda normalatillståndet. Motionärerna föreslår attriksdagen skall delge regeringen dessasynpunkter (yrkande 28).Folkpartiet liberalerna förordar imotion Fi16 att en parlamentarisk arbetsrättskommitté bör tillsättas med uppdragatt snabbt komma med förslag i frågabl.a. om lagstiftningen om arbetsmiljö,medbestämmande och anställningsskydd. Enverklig tillväxtpolitik förutsätter attföretagaren kan anställa medhjälpare pårimliga villkor. Det finns anledning attta upp vissa av de förslag som diskuterades i den arbetsrättskommitté somavsattes av socialdemokraterna efter valet, t.ex. en tydligare ställning föruppdragstagare och en förstärkning avden enskildes ställning på vissapunkter.