bet · GJ01FöU1 · 1995-11-23 00:00:00 — Enligtregeringens uppfattning bör dock inteuppgiften att ställa resurser tillförfogande vid svåra nationellapåfrestningar på samhället i fred styradet militära försvarets utveckling istort. Däremot bör stor hänsyn tas tilldenna uppgift vid t.ex. utformningen avmaterielsystem och vidverksamhetsplaneringen. Förberedelserför att kunna lösa denna uppgift behövsinom såväl det militära som det civilaförsvaret, bl.a. i form av samövningar.Regeringen föreslår att riksdagengodkänner vad regeringen förordar omuppgifter, principiell inriktning ochutveckling i stort för det militäraförsvaret i den del som rör uppgifter(avsnitt 4.1.2 i propositionen).UtskottetRegeringen anger fyra uppgifter fördet militära försvaret. Den första ärförsvar mot väpnat angrepp. Regeringenbeskriver skilda angreppshot som iolika tidsperspektiv bör vara styrandeför planeringen under den kommandeförsvarsbeslutsperioden för detmilitära försvaret, nämligen- angreppshot i nuvarande omvärldsläge,- angreppshot med iståndsatta styrkoroch- angreppshot på lång sikt.Utskottet har i det föregående anslutitsig till regeringens uttalande att ettväpnat angrepp utgör det allvarligastehotet mot vår nationella säkerhet ochdärmed långsiktigt är den viktigasteutgångspunkten för totalförsvaretsplanering.Utskottet har inget att erinra mot denav regeringen givnauppgiftsindelningen. Samtliga fyrauppgifter för det militära försvarethar ett nära sammanhang med dessförmåga att lösa den fundamentalauppgiften att försvara landet motväpnade angrepp. Även dåbedömningen av tänkbara hot leder tillatt det endast finns små anspråk påomedelbar militär förmåga, måste detmilitära försvarets verksamhet ochutveckling präglas av att uppgiften attförsvara landet mot väpnade angrepp ärdet yttersta motivet för det militäraförsvarets existens.Det militära försvaret skall, enligtregeringen, ha tillräcklig förmåga atthävda vår territoriella integritet.Enligt utskottets mening är hävdandetav vår territoriella integritet engrundläggande förutsättning för vårsäkerhetspolitik. Väsentligt, ochstyrande för det militära försvaretsutveckling, är därmed kravet på attkunna ingripa mot varje form avkränkning av vårt territorium. Luckor iövervaknings- och insatssystemen fårinte förekomma, om de kan utnyttjassystematiskt och därmed kunna tolkassom att vi har släppt kontrollen övervårt territorium.Regeringen föreslår att medverkan iinternationella fredsfrämjande insatserskall skrivas in som en uppgift för detmilitära försvaret. Detta kommer attställa krav på främst en ökad beredskapför sådana insatser. Utskottet anserför sin del att en sådan utökning avuppgifterna i förhållande till vadriksdagen beslutade i 1992 årsförsvarsbeslut (prop. 1991/92:102, bet.1991/92:FöU12, rskr. 1991/92:337 och338) är motiverad, dels med hänsyn tillatt svensk militär personal sedan långtid deltagit i internationellafredsfrämjande insatser, dels behovetatt höja ambitionen för sådanainsatser.Utskottet delar regeringensuppfattning att förberedelserna för attkunna ställa militära resurser tillförfogande i katastrofsituationer ifred bör utvecklas. Det gäller såvälpersonella resurser, t.ex. befäl ochvärnpliktiga som genomförgrundutbildning, som olika materiellaresurser, exempelvis fartyg,helikoptrar och bandvagnar. Det gälleräven kommunikations- ochledningskapacitet. Det är därmedmotiverat att formellt tilldela detmilitära försvaret uppgiften att kunnaställa resurser till förfogande vidsådana tillfällen. Utskottet anser,liksom regeringen, att denna uppgiftinte skall vara styrande för detmilitära försvarets utveckling i stort.Med utgångspunkt i det som här haranförts föreslår utskottet attriksdagen godkänner vad regeringenförordar om uppgifter, principiellinriktning och utveckling i stort fördet militära försvaret i den del somrör uppgifter (avsnitt 4.1.2 ipropositionen).Principiell inriktningRegeringenRegeringen anser att det militäraförsvaret bör utformas dels så att detkan utvecklas i steg för att kunna mötaolika typer av angreppshot i skildatidsperspektiv, dels för att kunna lösaövriga huvuduppgifter.GrundnivåRegeringen definierar en grundnivå.Denna skall svara mot alla erforderligaåtgärder som behövs så länge somnuvarande säkerhetspolitiska ochmilitärstrategiska läge består.Grundnivån bör enligt regeringenutformas så att det militära försvaretkan- hävda vår territoriella integritet,- genomföra internationella insatser,- utnyttjas vid svåra nationellapåfrestningar på samhället i fred och- möta tänkbara angreppshot i nuvarandeomvärdsläge.Grundnivån skall också innehållaåtgärder som gör det möjligt attanpassa försvaret till ett förändratläge i omvärlden. Det skall sålundavara möjligt att- höja krigsdugligheten om ettangreppshot med iståndsatta styrkorskulle börja utvecklas och- möta ett spektrum av angreppshot pålång sikt.Enligt regeringen är det tre uppgiftersom ställer dimensionerande krav påkrigsorganisationen i närtid, nämligen- att kunna hävda den territoriellaintegriteten,- att kunna genomföra internationellainsatser och- att kuna anpassa försvaret tillförändrade säkerhetspolitiskasituationer.Kravet att kunna möta de angreppshotsom trots allt är tänkbara i nuvarandeomvärldsläge är enligt regeringen intedimensionerande. Detta krav bedömsnämligen i allt väsentligt blitillgodosett genom de åtgärder somvidtas med utgångspunkt i de tre andranyss nämnda uppgifterna.Regeringen föreslår att det militäraförsvaret i grundnivån utformas så attdet inom högst har förmågan attha höjahöja krigsdugligheten för attkunna möta angreppshot med iståndsattastyrkor. Regeringen bedömer härvid attdet är möjligt attkomplettera utbildningen, tillföraenklare materiel och förnödenheter samtatt bygga ut anläggningar. Härutöverkan insats- ochmobiliseringsberedskapen höjas.Regeringen förutsätter sålunda attorganisationsstrukturen med vapen- ochledningssystem, befälskadern samtgrundutbildade soldater redan finns igrundnivån.Anpassning på längre siktNär det gäller åtgärder för anpassningpå är det regeringensuppfattning att dessa åtgärder redan igrundnivån skall ge en tillräcklig basoch handlingsfrihet för den framtidautvecklingen. Som antytts tidigare bördärvid föreställningar om framtidakrigs karaktär vara styrande.Satsningar bör ske inom områden där dettar att bygga upp kompetensoch resurser.Förändringar i omvärlden kan komma attkräva en anpassning av planeringen fördet svenska försvarets utveckling.Statsmakternas inriktning kan behövaförändras, liksom uppgifter,ambitionsnivåer och ekonomiskaresurser. Regeringen anger att sådanaförändringar normalt bör bestämmas iett nytt flerårigt försvarsbeslut. Enförändrad säkerhetspolitisk utvecklingi omvärlden kan dock ställa krav påförändrad inriktning redan tidigare.Enligt regeringens bedömning skapasgenom de förutsatta åtgärderna igrundnivån förutsättningar för att ikommande försvarsbeslut anpassa detmilitära försvarets utveckling,kvalitativt och kvantitativt, till denförväntade utvecklingen i omvärlden.Konsekvenser för planeringenRegeringen anger, som en del i denprincipiella inriktningen, även vissakonsekvenser för planeringen. Normaltär det kostnadseffektivt att underhållaförsvarssystem så att de kan behållashela sin operativa livslängd.Regeringen anser emellertid att destora säkerhetspolitiska förändringarnakraftigt har reducerat de operativabehoven inom många områden, i varjefall . Härav följeratt vidmakthållandet av gamla systemkan ifrågasättas. Planeringen bördärför utgå från behoven de närmasteåren och den handlingsfrihet som behövsför framtiden, oberoende av motiven förtidigare investeringar. Vapensystem somanskaffats med tidigare behov somgrund, och för vilka behov inte kanidentifieras under återståendelivslängd, bör alltså enligtregeringens mening avvecklas. Det ärviktigare att nu göra nyinvesteringarsom svarar mot framtida tänkbara behov.Regeringen anser det angeläget attsnarast efter den 1 januari 1997genomföra erforderliga förändringar itotalförsvarets struktur för att uppnåbesparingar och för att frigöraresurser för de nya uppgifterna. Destrukturella förändringarna bör såledesgenomföras så snabbt som möjligt ävenom de kan leda till betydandeolägenheter. Regeringen anser vidareatt en viss obalans kan accepterasunder mellan operativafunktioner när det gäller förmågan attkunna möta mer omfattande väpnadeangrepp. Likaså är det acceptabelt medvissa effektivitetsbrister som följd avförändringskraven.Regeringen hemställer att riksdagengodkänner vad regeringen förordar omuppgifter, principiell inriktning ochutveckling i stort för det militäraförsvaret i den del som rör utvecklingi stort (avsnitt 4.1.3 ipropositionen).MotionernaI Moderata samlingspartiets partimotionFö1 (m) anförs att dimensionerande förSveriges försvar är och bör vara riskenför ett överraskande, dolt iscensattangrepp med lättrörliga styrkor av högkvalitet, s.k. strategiskt överfall.Väsentligt för att möta ett sådantangrepp sägs vara att kunna försvaraegna kraftcentra för att undvikaförsvarskollaps, för att kunnaomgruppera styrkor för fortsatt försvarsamt för att vinna tid för att sökahjälp utifrån. Kraftsamling av förbandoch försvarsförmåga bör enligtmotionärerna således ske till sådanakraftcentra. Handlingsfrihet börsäkerställas genom tillräckligt mångaeffektiva förband med flexibel förmågasamt med tillämpning av en strategi somgör att hjälp utifrån ter sigmeningsfull. Frågan om en tidsvinnandestrategi är således viktig. Den gersäkerhetspolitiskt handlingsutrymme. Iövrigt anser motionärerna att demålsättningar för krigets förande somingår försvarsbeslutalltjämt har relevans.Avsaknaden av entydiga angreppsfallgör att försvarets förmåga att kunnamöta skilda hot måste öka. En fortsattmodernisering i takt med teknik- ochdoktrinutvecklingen anser därvidmotionärerna ger de bästaförutsättningarna för att kunna mötaolika framtida hot.Vad som sålunda anförts ominriktningen av det militära försvarethemställer motionärerna att riksdagensom sin mening skall ge regeringen tillkänna (yrkande 10).UtskottetRegeringen anger en grundnivå varsinriktning skall möjliggöra att detmilitära försvaret kan möta kraven inuvarande säkerhetspolitiska ochmilitärstrategiska läge. Härutöverskall grundnivån innehålla åtgärder somgör det möjligt att anpassa försvarettill ett förändrat omvärdsläge, delsinom , dels på längre sikt.Utskottet delar regeringensuppfattning att kravet på att inuvarande omvärldsläge kunna möta trotsallt tänkbara angreppshot inte bör varadimensionerande för krigsorganisationeni förhållande till andra uppgifter inärtid.Utskottet ställer sig bakom vadregeringen anför om att tidigareanskaffade vapensystem, som det intefinns ett klart behov av underåterstående livslängd, kan avvecklas.Utskottet kan acceptera denrisktagning som följer av att låtakrigsdugligheten för förbanden varieramen att den inom högst skall hahöjts så att ett angreppshot mediståndsatta styrkor kan mötas.Utskottet har ett motsvarande synsättnär det gäller åtgärder ochhandlingsfrihet för en anpassning avdet militära försvaret till en framtidautveckling på . 1992 årsförsvarsbeslut byggde på sammaprinciper. De villkor som utskottetåsyftar är dels attunderrättelsetjänst, säkerhetspolitiskabedömningar och beslutsordning medtrovärdig säkerhet måste kunna varna itid, dels att anpassningskraven ärrealistiska. Utskottet förutsätter attregeringen i sin redovisning tillriksdagen av underlaget införförsvarsbeslutets andra etappklarlägger dessa förhållanden, liksomvilka särskilda kostnader som följer avanpassningskraven. Med denna förklaringföreslår utskottet att riksdagengodkänner vad regeringen förordar omuppgifter, principiell inriktning ochutveckling i stort för det militäraförsvaret i den del som rör principiellinriktning (avsnitt 4.1.3 ipropositionen). börpartimotion Fö1 (m) yrkande 10 avslås.Utveckling i stortRegeringenRegeringen konstaterar inledningsvisatt den i många avseenden har samma synpå utvecklingen i stort av det militäraförsvaret som Försvarsmakten harredovisat på jämförbara ekonomiskanivåer. De skillnader som föreliggerhänför regeringen främst till synen påbehovet av försvarsförmåga i närtid ochtill plikttjänstgöringens omfattning.Regeringen föreslår att den inriktningsom i det följande anges förkrigsorganisationens utveckling läggstill huvudsaklig grund förförberedelserna för den andra etappenav försvarsbeslutet.LedningssystemetRegeringenRegeringen anser att ledningssystemethar stor betydelse i den framtidastridsmiljön. Det bör förändras för attklara kraven på snabbhet, uthållighetoch självständigt uppträdande.En omprövning av det nuvarandeledningssystemets utformning bör,enligt regeringen, genomföras så attriksdagen kan ta ställning tillprincipfrågorna i försvarsbeslutetsandra etapp hösten 1996.Regeringen anser vidare att dennuvarande ledningsstrukturen, främst påden lägre regionala nivån, börreduceras. Tidiga beslut bör här kunnafattas mot bakgrund av den långsiktigainriktningen av ledningssystemet.Enligt regeringens bedömning kanantalet försvarsområden minskas med caen tredjedel. Antalet marin- ochflygkommandon bör också omprövas.MotionernaI Moderata samlingspartiets partimotionFö1 (m) framhålls att dagens ochframtidens teknologiska landvinningar,främst avseende informationsteknologin,skapar helt nya förutsättningar förunderrättelsetjänst och för utformningav lednings-, stridslednings- ochsambandssystem. kan på ganskakort sikt hela stridens förandeförändras. Enligt motionärerna behövsen genomgripande genomlysning avledningsfunktionen, vilket i sin turkan leda till förändringar iledningsstruktur och informationsflöde.Om det är detta som regeringen avsermed sitt förslag, bör det enligtmotionärerna accepteras av riksdagen.Om inte, bör utredningen kompletterasmed det som är mer väsentligt änledningsorganisationen i sig, nämligenledningsstruktur ochledningsfunktionens utveckling i dehänseenden som berörts i motionen.Frågorna rörande C4 I bör därvidvvervägas i en särskild utredning vidsidan om den utredning som regeringenaviserat om ledningsorganisationen(yrkande 11).Motionärerna i kommittémotion Fö11(kds) betonar vikten av att defrivilliga försvarsorganisationernasverksamhet knyts till Försvarsmakten sånära som möjligt på lokal och regionalnivå. De konstaterar härefter att medregeringsförslagets reduktion avantalet försvarsområden med ca entredjedel så förloras ett viktigt stödför frivilligverksamheten. Enligtmotionen bör konsekvenserna av enreducerad ledningsstruktur belysasgrundligt och därför frågan hänskjutastill etapp två av försvarsbeslutet(yrkande 18).Ett i stort likalydande resonemangförs i motion Fö2 (m) av och anser intebeslutsunderlaget fullgott och yrkardärför att detta kompletteras (yrkande1) samt att beslutet omförsvarsområdesstabernas antal iavvaktan härpå skjuts upp (yrkande 2).Motionärerna i motion Fö9 (m) av NilsFredrik och harfrån motsvarande utgångspunkter svårtatt förstå motiven bakom propositionensförslag att reducera antaletförsvarsområden och försvars-områdesstaber. Dessa bör i ställetbevaras så länge den nuvarandelänsindelningen består, vilketriksdagen bör ge regeringen till känna.Vänsterpartiet ansluter sig i sinpartimotion Fö5 (v) tillregeringsförslaget att genomföraförändringar i ledningssystemet.Motionärerna anser dock att det skullevarit värdefullt att redan nu slå fastatt militärområdesindelningen böröverges (yrkande 2 i denna del).UtskottetDen nya säkerhetspolitiska situationeninnebär att totalförsvaretsledningsorganisation i krig och i fredbehöver förändras. Utskottet delarregeringens uppfattning om vikten avatt ha ett effektivt fungerandeledningssystem i de framtidasituationer och stridsmiljöer som kanförutses, liksom för aktuellaledningsuppgifter i den fredstidaverksamheten. Utskottet ansluter sigockså till regeringens syn på behovetatt ompröva det nuvarandeledningssystemet med hänsyn till andraförändrade villkor, inte minst dentekniska utvecklingen.Utvecklingen av militärtekniken och demilitära doktrinerna gör det emellertidmöjligt att dra relativt tydligaslutsatser om karaktären av de väpnadeangrepp som skulle hotas av ien framtid. I de av regeringen angivnautgångspunkterna för inriktningen avdet militära försvaret anges attförmågan att leda våra stridskrafterunder mycket svåra förhållanden harstor betydelse. Utskottet har sagt sigdela denna uppfattning och anser försin del att innebörden härav är att eneffektiv ledning skall kunna utövas vidett väpnat angrepp mot vårt land sominsätts överraskande och med stor kraftmot många mål över hela vårtterritorium. Angreppet kan pågå dygnetrunt och oavsett väderförhållanden.Det är enligt utskottets meningbetydelsefullt att den översyn somregeringen har initierat - och somskall ge underlag förprincipställningstaganden iförsvarsbeslutets andra etapp - blirgenomgripande och leder fram till enhelhetslösning där skilda delar äravstämda mot varandra. Frågorna om C4I(Command, Control, Communication,Computer & Intelligence) skallövervägas i det sammanhanget. Detframtida militära ledningssystemetmåste sålunda vara i balans med hänsyntill- antalet förband som skall ledas och deuppgifter som dessa förband skall lösai krig och fred,- behovet av samverkan med olika delarav det civila försvaret i krig och ifred,- utvecklingen av civilaledningsstrukturer i fred och i krigoch- den tekniska utvecklingen, främst inominformationsteknologin.Det är uppenbart attförsvarsområdesnivån samt marin- ochflygkommandona till funktion och antalnoga skall prövas i denna process,liksom andra ledningsnivåer ochledningsorgan, som t.ex. den centralanivån och militärområden. Att nu låsasig till en viss volymmässig reduktionav antalet försvarsområden, utan att sehur väl ett sådant beslut passar in ihelheten, vore olämpligt. Utskottet harinte heller uppfattat att sådanalåsningar skulle vara regeringensavsikt. Utskottet vill i sammanhangetunderstryka vad regeringen ipropositionen anfört om betydelsen avatt kunna säkerställa de frivilligaförsvarsorganisationernas verksamhet pålokal och regional nivå.Utskottet förutsätter sålunda attregeringen utifrån enhelhetssyn förelägger ettunderlag för principställningstagandenom det framtida militäraledningssystemets utveckling.Vad utskottet här med anledning avpropositionen och motionerna Fö1 (m)yrkande 11, Fö2 (m), Fö5 (v) yrkande 2i denna del, Fö9 (m) och Fö11 (kds)yrkande 18 anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.MarkstridskrafternaRegeringenLandets stora yta är en av grundernaför dimensioneringen avmarkstridskrafterna. Regeringen anseratt fältförbanden totalt bör omfatta catolv brigader i tre fördelningar mederforderliga fördelningsförband. Allafältförbanden behöver inte i dagslägetha full krigsduglighet.Regeringen anför att det i grundnivånär två uppgifter som ställer de störstakraven. Den ena är att kunna genomförainternationella insatser. Den andra attskapa en grund för att vid behovrelativt snabbt kunna höjakrigsdugligheten och långsiktigtutveckla försvaret. Regeringen bedömeratt av dem som grundutbildastill förband med full krigsduglighet,lämpade för internationella insatser,kan komma att tjänstgöra i deninternationella styrkan.Territorialförsvaret bör enligtregeringens mening omfatta ca 250 000personer. Häri ingår hemvärnet, varsbeslutade utökning till ca 125 000personer bör fullföljas. Dettraditionella territorialförsvaret,bestående av förband med lokalauppgifter och begränsad operativrörlighet, bör kunna begränsas till ca90 000 personer. För att begränsaeffekterna av en sådan reducering bör,enligt regeringen, övervägas att direktgrundutbilda vissatotalförsvarspliktiga förbevakningsuppgifter. Dessa soldaterföreslås i grupp- eller plutonsenheterkunna utnyttjas för att förbättraskyddet för sådana totalförsvarsobjektsom med den reduceradekrigsorganisationen kanförsvaras eller bevakas. Denna funktionmed soldater utbildade förbevakningsuppgifter bör efter handbyggas ut till att omfatta omkring 40000 personer.Regeringen bedömer att ett eventuelltbeslut om en långsiktig tillväxt avmarkstridskrafterna kan komma att ledatill en krigsorganisation som omfattarytterligare en fördelning med fyrabrigader samt ett utökatterritorialförsvar.MotionernaI Moderata samlingspartiets partimotionFö1 (m) anförs att den avgörandegrunden för att dimensionera våramarkstridskrafter är kraven som följerav landets stora yta. Just därför ansesregeringens förslag orealistiskt, såvälvad gäller ambitionsnivå i närtid somefter en anpassning eller upprustning.Motionärerna anser att detta blirsärskilt påtagligt eftersom deexisterande förbanden riskerar att fåså låg kvalitet att de inte kan lösasina uppgifter på det modernastridsfältet. föreslås geregeringen till känna vad som imotionen anförts om ett försvar med högkvalitet (yrkande 12).Samma motionärer hävdar att helaSverige inte kan försvaras med 12brigader med tveksam kvalitet.Utgångspunkten bör i stället vara attbehålla 14 av arméns brigader samtidigtsom kvaliteten i dessa ökas markant.Bl.a. bör huvuddelen av brigaderna,helst alla, utrustas med modernastridsvagnar (yrkande 13). I motionenföreslås förberedelser för att inom entioårsperiod förstärka försvaret medytterligare två fördelningar om varderafyra brigader (yrkande 14).Vid sidan av de kvalificeradebrigaderna bör, enligt motionen,tillföras en attackhelikopterbataljonmed fullt moderna helikoptrar.Anskaffning bör beslutas redan nu mengenomföras . Ett kompanimed begagnade helikoptrar bör dockanskaffas under innevarande period(yrkande 15).I partimotion Fö5 (v)görs en annan bedömning.Förberedelserna inför nästaförsvarsbeslut bör - vad gällermarkstridskrafterna - inriktas mot enkrigsorganisation med 10 brigader(yrkande 2 i denna del).Miljöpartiet de grönas partimotion Fö6(mp) behandlar en fråga som närmast haranknytning till markstridsförbanden,nämligen förbud mot antipersonellaminor. Motionärerna anför att när dennafråga senast behandlades i riksdagenville majoriteten avvakta deinternationella beslut som kunde kommaatt fattas. har antagit två resolutionersom uppmanar medlemsländerna att införaensidiga förbud mot dessa minor.Motionärerna redogör också för frågansaktuella läge i , ,och , alla länder somhar upphört använda antipersonellaminor eller avser att besluta om detta.Med hänsyn till vad som hänt sedanriksdagen senast behandlade ärendetanser motionärerna att arbetet mednästa etapp i försvarsbeslutet bör utgåfrån ett totalförbud mot antipersonellaminor (yrkande 13).Kristdemokratiska samhällspartietanser i sin kommittépartimotion Fö11(kds) att landets stora yta är en grundför dimensionering avmarkstridskrafterna. För att kunna lösauppgifterna krävs välutbildade ochvälutrustade krigsförband. Tilltrontill arméns förmåga att lösa sinauppgifter grundar sig mycket på denmateriella kvaliteten hos förbanden.Motionärerna anser det sålundanödvändigt att arméns mekaniseringfullföljs för att krigsförbanden skallkunna få hög rörlighet, bra skydd ochgod anfallsförmåga. En välutbildadofficerskår sägs också vara ennödvändighet, inte minst för att kunnahöja krigsdugligheten (yrkande 11).Samma motionärer konstaterar attregeringsförslaget innebär attterriotorialförsvaret reduceras från165 000 till ca 90 000 personer. Föratt lindra effekterna av dennaomfattande minskning måste behovet avgod rörlighet och materiel av högkvalitet beaktas (yrkande 12).Härutöver anser motionärerna attföreställningarna om ett framtida krigskaraktär stärker behovet avhemvärnsförband med modern materiel(yrkande 13). konstateras attdet bör finnas goda förutsättningar attförse våra hemvärnsförband mederforderlig utrustning när antaletfältförband minskar.UtskottetUtskottet delar regeringens uppfattningatt landets stora yta är en avgrunderna för dimensioneringen avmarkstridskrafterna.