bet · GI01TU18 · 1995-04-04 00:00:00 — Byggande av länstrafikanläggningar för /96,vilket innebär en ökning med 1 jämfört medregeringens förslag. 1 Vägnätets omfattning och indelning samtvägtrafikarbetets fördelningDet svenska vägnätet omfattar . Härav utgörstatsvägar, som indelas i riksvägar och länsvägar, ca100 . Kommunernas vägar och gator omfattar ca 40 000 km.Återstoden, , är enskilda vägar, av vilka ca 75 000km är statsbidragsberättigade.Den sammanlagda längden av riksvägarna är och avlänsvägarna . av riksvägarna ingår idet nät av stamvägar som beslutade om . Cirka1 av riksvägarna och av länsvägarna är motorvägar.Vissa riksvägar är utmärkta som Europavägar i enlighet med eninternationell överenskommelse som träffades inom ramenför det arbete som bedrivs av FN:s ekonomiska kommission förEuropa (ECE).Av propositionen framgår att av det totala vägtrafikarbetetutförs på statsvägarna, dvs. riksvägar och länsvägar, 24 %på det kommunala vägnätet och på det enskilda vägnätet.2 Vägpolitikens målEnligt trafikpolitiska beslut är det övergripande måletför samhällets trafikpolitik att erbjuda medborgarna ochnäringslivet i landets olika delar en tillfredsställande, säkeroch miljövänlig trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnad (prop. 1987/88:50, bet. TU13, rskr.159). Detta övergripande mål vidareutvecklades i beslutet iföljande fem delmål:Transportsystemet skall utformas så att medborgarnas ochnäringslivets grundläggande transportbehov kan tillgodoses.Transportsystemet skall utformas så att det bidrar till etteffektivt resursutnyttjande i samhället som helhet.Transportsystemet skall utformas så att det motsvarar högtställda krav på säkerhet i trafiken.Transportsystemet skall utvecklas så att en god miljö ochhushållningen med naturresurser främjas.Transportsystemet skall byggas upp så att det bidrar tillregional balans.Utöver dessa fem allmänt trafikpolitiska mål gäller förvägväsendet även följande två specifikt vägpolitiska mål(prop.1987/88:50, bet. TU20, rskr. 297):Väghållningsansvaret skall vara lämpligt avgränsat.Vägkapitalet skall säkras.3 uppgifter och organisation3.1 huvuduppgifter och verksamhetsmålVägverket är central förvaltningsmyndighet för frågor omväghållning, dvs. byggande och drift av vägar, och säkerheten ivägtrafiken. Den främsta uppgiften är att svara för statensväghållning. Till huvuduppgifterna hör också bl.a. att fördelastatsbidrag till vägar samt att främja ett miljöanpassatvägtrafiksystem och en miljöanpassad fordonstrafik. Verketsövergripande mål är att verksamheten skall bidra till att uppfyllade väg- och trafikpolitiska målen.Vägverket bedriver också bolagsverksamhet och förvaltarsamtliga aktier i holdingbolaget , som har dotter-eller intressebolagen (), (), () och (). (Siffrorna inom parentes anger statens andel avaktiekapitalet). förvaltar också av aktierna iSvensk-Danska Broförbindelsen AB ().3.2 Bolagisering av produktionsdivisionVåren 1991 beslutade om en uppdelning av ien beställardel -- väg- och trafikdivisionen -- och enproduktionsdel, produktionsdivisionen (prop. 1990/91:87, bet.TU26, rskr. I samband med denna organisationsförändringändrades även regionala förvaltning. Vidare ställde sigriksdagen bakom uttalanden i den nämnda propositionen om vikten avatt utnyttjar, och verkar för, konkurrens påproducentområdet. I sammanhanget framhölls att verket, sedanerfarenheter vunnits av den nya organisationen, borde kunnaöverväga att närmare utreda frågan om att helt eller delvisbolagisera produktionsorganisationen.Våren 1993 ställde sig bakom regeringsuttalanden omatt produktionsverksamheten borde helt marknadsanpassas ochutsättas för full konkurrens (prop. 1992/93:100 bil. 7, bet. TU24,rskr. Samtliga nyinvesteringar skulle fr.o.m. år 1994upphandlas i konkurrens. Om drift- och underhållsverksamhetensades att den till skulle upphandlas i konkurrens under år1994.Våren 1994 godkände att Vägverketsproduktionsdivision ombildas till ett av staten helägt aktiebolagden (prop. 1993/94:180, bet. TU32, rskr. Frånden dagen skall all tillkommande produktion upphandlas i fullkonkurrens.3.3 Regeringens överväganden i fråga om bolagisering avVägverkets produktionsdivisionRegeringen framhåller att produktionsdivisionen för närvarandeupphandlar en tredjedel av vinterväghållningen och dengrundläggande driften av det statliga vägnätet i konkurrens.Erfarenheten härav är att produktionen har effektiviserats och attkapitalbindningen för produktionsdivisionen som helhet har minskatmed . Till följd av effektiviseringen har ca1 500 personer lämnat sina anställningar i under desenaste tre åren. är ca 50 personer övertaliga.Under innevarande år och nästa bedöms ytterligare ca 800 anställdakunna bli övertaliga. Utvecklingen hänger samman med denomfattning som vägproduktionen kommer att få och den framtidakonkurrenskraften för produktionsdivisionen/bolaget.Regeringen betonar att den står fast vid attkonkurrensutsättningen av produktionsverksamheten skall fortsättai syfte att nå ytterligare effektivisering ochkapitalrationalisering. Det är emellertid viktigt attkonkurrensutsättningen sker på ett sådant sätt att Vägverketsbeställarkompetens utvecklas, eftersom de grundläggandetrafikpolitiska målen annars skulle kunna äventyras. Regeringenkommer därför att i en dialog med följa upp hurkonkurrensutsättningen av produktionsverksamheten utvecklas. Isyfte att vinna erfarenheter av vintersäsongen 1994/95 kommerregeringen och att utvärdera genomförddrift- och underhållsverksamhet. Regeringen vill avvakta dennautvärdering innan den tar slutlig ställning till frågan omtidpunkt för bolagisering av produktionsdivisionen.Vidare framhåller regeringen att den avser återkomma tillriksdagen med överväganden och förslag angåendehuvudman för produktionsbolaget. I samband därmed kommerregeringen även att redovisa erfarenheterna av den väghållning somupphandlats i konkurrens samt de följder dessa erfarenheter fårför den fortsatta konkurrensutsättningen och förbolagiseringstidpunkten.3.4 Motionsförslag3.4.1 Bolagisering av produktionsdivisionI motion T306 (s) utgår motionärerna från vad regeringen uppgerom det antal personer som lämnat sina anställningar i Vägverketoch det antal anställda som bedöms vara, eller komma att bli,övertaliga. Motionärerna säger sig inte vara övertygade att denutvecklingen innebär övervägande fördelar. Självfallet -- betonarde -- skall drift och underhåll av våra vägar ske så effektivt sommöjligt. Effektiviteten kan dock inte mätas enbart i det antalegna anställda som sysselsätter i verksamheten. För etteffektivt vägunderhåll krävs god kunskap samt samordnade ochförebyggande insatser. Inom har man förvärvathög kompetens och betydande erfarenheter, som man nu riskerar attförlora i jakten på billiga entreprenörer. Det som kanavläsas som en besparing kan därför komma att leda tillmångdubbelt högre kostnader i framtiden.Motionärerna understryker att det behövs en utvärdering avbeslutet om att konkurrensutsätta produktionsdivisionens drift-och underhållsverksamhet. Utvärderingen bör innefatta alla frågorom kostnader, kvalitet och service. Både omedelbara ochlångsiktiga effekter bör analyseras. Även regionala aspekter påfrågan måste beaktas. I avvaktan på utförligakonsekvensbeskrivningar av organisationsförändringarna ochuppgifter om direkta kostnader för en bolagisering bör riksdagenupphäva beslutet om att bolagisera prouktionsdivisionen fr.o.m.den 1 januari 1996.Även i motion T314 (s) framhålls attorganisationsförändringarna och konkurrensutsättningen behöverutvärderas och att beslutet om bolagisering bör upphävas.I motion T239 (kds) framhålls däremot att riksdagsbeslutet ombolagisering bör ligga fast. Därigenom når man enligt motionärernaden säkraste garantin för att beställarkompetens skallutvecklas i önskvärd riktning.I motion T210 (m) framhålls att konkurrensutsättningen avVägverkets produktionsdivision resulterat i miljardbesparingar somkunnat satsas på förbättrat underhåll. Det är därför viktigt attbolagiseringen av olika delar sker så attkonkurrensneutralitet skapas.3.4.2 dotterbolagI motion T221 (mp) ifrågasätts, i anslutning till kritiskasynpunkter på och , detberättigade i att staten låter bygga avgiftsfinansierade vägargenom dotterbolag till . Vid försening av ett projekt kandetta fördyras ytterligare -- betonar motionärerna -- på grund avde löpande kostnader som ett bolag har. Om självtadministrerar vägprojekt av ifrågavarande slag, kan vidförseningar resurser omfördelas för att minskaadministrationskostnaderna.3.5 Utskottets ställningstagandeI fjolårets beslut om bolagisering av ställde sigriksdagen bakom uttalanden av den dåvarande regeringen om viktenav att produktionsdivisionen inför en bolagisering vann insteg pånya marknader. För att kunna verka och långsiktigt överleva påanläggningsmarknaden är det nödvändigt -- betonades det i beslutet-- att produktionsdivisionen skaffar sig kunder utanför Vägverket.Riksdagen bemyndigade därför regeringen att geproduktionsdivisionen möjlighet att fr.o.m. den 1 januari 1995agera inom ett utökat verksamhetsområde som avser arbeten inommark- och anläggningsområdet och gäller vägar, järnvägar,flygplatser, hamnar, parker samt vatten- och avloppsledningar ochdärmed jämförbara projekt. Den nuvarande regeringen har nyligenbeslutat att utnyttja bemyndigandet genom en ändring iförordningen (1992:1467) med instruktion för Vägverket.Den i propositionen nämnda utvärderingen av drift- ochunderhållsverksamheten pågår , enligt vad utskotteterfarit. Utvärderingen sker för att regeringen vill förvissa sigom att konkurrensutsättningen av produktionsdivisionens verksamhetinte påverkar trafiksäkerheten och vägstandarden negativt. Framtill dess utvärderingen är helt genomförd kommer inteatt ingå några ytterligare avtal om upphandling av vägunderhåll.Utskottet vill avvakta med slutligt ställningstagande ibolagiseringsfrågan till dess utvärderingen är klar. Emellertidbör nu framhållas att genom utvidgningen av produktionsdivisionensverksamhetsområde ökar möjligheterna för divisionen att inte barabehålla sina anställda utan också att öka deras antal.I avvaktan på att regeringen återkommer till , påsätt som förutskickas i propositionen, anser utskottet attsamtliga motionsyrkanden i bolagiseringsfrågan bör lämnas utanåtgärd från sida. Dessa yrkanden avstyrks följaktligen.Med anledning av de synpunkter på dotterbolagsverksamhet som framförs i motion T221 (mp) vill utskottet till enbörjan framhålla att (), vari staten äger80 % av aktierna, inte är engagerat i projektering och byggande avvägobjekt som omfattas av . SLAB, som förnärvarande inte har någon anställd, utgör blott en del av densamlade organisationen för genomförandet av överenskommelsensintentioner i fråga om väginvesteringar. Bolagets primära uppgiftär att svara för finansieringen av dessa genom att ta upp lån, somvidareförmedlas till . Projektering och byggande är enuppgift för , som därvid kan anlita en entreprenör.Enligt det av godkända avtalet mellan ochDanmark har de båda länderna åtagit sig att se till att det bildasett av resp. stat helägt aktiebolag (prop. 1990/91:158, bet. TU31,rskr. De två aktiebolagen skulle bilda ett konsortium somäger och för gemensam räkning, och som en enhet, svarar förprojektering, finansiering, byggande och drift avÖresundsförbindelsen. Det svenska bolaget i konsortiet ärSvensk-Danska Broförbindelsen AB (). förvaltarhälften av aktierna i bolaget och den andra hälften.Bolaget har ett drygt tiotal personer anställda. I 1991 årsriksdagsbeslut framhölls att , förutom uppgiften enligtavtalet, även borde svara för byggandet, driften, underhållet ochfinansieringen av de svenska anslutningarna. Med densammansättning som bolaget skulle få bedömdes det ha godaförutsättningar att få till stånd nödvändig samordning mederforderlig utbyggnad av järnvägar och vägar i Malmö-området.Utskottet finner alltjämt sådan samordning erforderlig och harinte ändrat sin uppfattning om det ändamålsenliga i denorganisatoriska formen för samordningen. Med det sagda avstyrksmotion T221 (mp) yrkandena 4 och 5.4 Vägväsendets finansieringByggande och drift av allmänna vägar, dvs. vägar för vilka stateller kommun är väghållare, finansieras i princip med allmännamedel. I budgetpropositionen fördelas de för vägväsendet avseddamedlen på sex anslag, som utskottet återkommer till i detföljande.Riksdagen har vid ett flertal tillfällen tidigare uttalat attdet inte är möjligt att över statsbudgeten tillgodose de storabehov som finns inom väghållningen. Det framtida arbetet måstedärför inriktas på att finna kompletterande finansieringsformer.Utskottet kan konstatera att regeringen i december 1994fastställde direktiv för en parlamentarisk kommitté med uppdragatt utarbeta en nationell plan för kommunikationerna i (dir. 1994:140). Utredningen skall, med utgångspunkt i 1988 årstrafikpolitiska beslut, vissa riksdagsbeslut därefter och avregeringen fastställda planer för investeringar i vägar, järnvägaroch länstrafikanläggningar, bl.a. ge förslag till finansiering avkommunikationerna inom de beslutade statsfinansiella ramarna.Vidare har utredningen att analysera bl.a. hur avgifter inomtransportsektorn kan anpassas för att främja ett miljöanpassat ochsäkert transportsystem och öka den samhällsekonomiskaeffektiviteten i sektorn.I motion T210 (m) framhålls att frågan om vägväsendetsfinansiering bör ses över. Därvid bör en direkt koppling mellanavgifter eller skatter och vägkostnader diskuteras. En sådanordning skulle kunna innebära att en ökad andel av statensintäkter hämtas från den motoriserade vägtrafikens rörligakostnader, i form av bränsleskatt, och en minskad andel från dennatrafiks fasta kostnader, i form av fordonsskatt.Som framgår av vad utskottet anfört om direktiven för dennämnda trafikpolitiska utredningen har denna att överväga frågorav det slag som motionärerna aktualiserar. Utskottet anser attutredningens resultat bör avvaktas och är därför inte berett attförorda någon åtgärd med anledning av motionsyrkandet.Detta avstyrks följaktligen.5 Väginvesteringarnas allmänna inriktning, stamvägsnätetsutbyggnadstakt och vissa stamvägsavsnitts målstandard5.1 riksdagsbeslut om väginvesteringarnas inriktningoch om fastställelse av ett stamvägnätRiksdagen beslutade , i enlighet med regeringensförslag om investeringar i trafikens infrastruktur m.m., attvägsystemet skulle inriktas mot en ökad trafiksäkerhet med hänsyntagen till miljö och regional balans (prop. 1992/93:176, bet.TU35, rskr. 446).I det nämnda beslutet fastställdes också ett stamvägnät tillomfattning, standard och utbyggnadstakt samt en planeringsram förinvesteringar i detta vägnät om förtioårsperioden --2003.Som utskottet framhållit inledningsvis omfattar stamvägnätetdrygt av riksvägnätet, vars totala längd uppgår till ca15 . I stamvägnätet ingår främst riksvägarna E 41 ,E 62 , E 183 och E 204 men även ett flertal andrariksvägar, med eller utan Europavägsnumrering, över hela landet.I riksdagsbeslutet angavs målstandard för de i stamvägnätetingående vägarna eller för vissa avsnitt av dessa vägar, s.k.stråk. Med målstandard avsågs i sammanhanget den bredd som ettvisst stråk skulle nå vid planperiodens slut eller därefter.Graden av måluppfyllelse vid planperiodens slut angavs i procentav stråkets totala längd. Därmed angavs också ett mått påutbyggnadstakten för stråket i fråga. Enligt riksdagsbeslutetvarierar målstandarden för stamvägnätet från motorvägar till vägarmed en bredd . Motorvägarna återfinns framförallt söder och väster om , medan vägar med en bredd under13 meter huvudsakligen står att finna i Norrland.För stråken --E 4----riksväg40----E 6/E 20----E 6/E 20----E4----E 4--angavs målstandarden motorväg ochgraden av måluppfyllelse vid planperiodens slut till . Enmotorvägsförbindelse mellan våra tre största städer, med denangivna sträckningen, skulle med andra ord enligt riksdagsbeslutetvara helt färdig vid slutet av . Även för den s.k.Vedabron, med 13 meters bredd på över ,fastställdes graden av måluppfyllelse vid planperiodens slut till100 %.Riksdagen avvek från regeringens förslag i viss utsträckninggenom att för vissa stamvägsavsnitt -- eller stråk -- uttalaönskemål om en högre målstandard än vad regeringen hadeföreslagit.1 E 4: --------Haparanda.2 E 6: ------Svinesund.3 E18: Svensk-norskagränsen---------- Kapellskär.4 E 20: ----------Stockholm.Dessa önskemål gällde till en början norra E 6, dvs. sträckan mellanUddevalla och norska gränsen. Härom framhölls i det nämnda betänkandet,1992/93:TU35, att vägen i fråga är av stor betydelse för trafiken på Norgeoch att den inte minst av trafiksäkerhetsskäl behöver motorvägsstandard.Utskottet slog därför fast att en sådan standard borde uppnås på helasträckan. betonade utskottet att det ekonomiska utrymmet för ensådan utbyggnad , 1994--2003, var begränsat. Eftersomandra stråk i stamvägnätet inte borde påverkas av utbyggnaden, kunde dennaföljaktligen inte genomföras i sin helhet förrän efter planperiodens slut.Vidare underströk utskottet att regeringen i fråga om vissa vägavsnittoch inom investeringsramen borde kunna avvika från den standard som hadeangivits i infrastrukturpropositionen, i fall då det var uppenbart att ensådan avvikelse skulle innebära betydande effektivitetsvinster. Sådanavinster kunde enligt utskottets bedömning nås på t.ex. två stråk för vilkaregeringen hade förordat målstandarden , nämligen E 20, sträckanGöteborg--, och E 4, sträckan --. I fråga om E 20,för vilken regeringen hade förordat motorvägsstandard på sträckanÖrebro--, var det utskottets uppfattning att inga åtgärder bordevidtas som hindrade att även sträckan --kunde nåmotorvägsstandard. ställde sig som nämnts bakom dessauttalanden.Riksdagen godkände också regeringens förslag iinfrastrukturpropositionen att väg- och järnvägsinvesteringar skulleplaneras inom en ram om totalt för tioårsperioden1994--2003. Rambeloppet skulle fördelas på investeringar i stomjärnvägarmed , i riksvägar med , ilänstrafikanläggningar med och i bärighetsåtgärder påvägar med . I beslutet angavs också, i enlighet medregeringens förslag, att av det totala beloppet avsett för investeringar iriksvägar skulle gälla stamvägnätet och 8 miljarderkronor övriga riksvägar.5.2 riksdagsbeslut om vissa stamvägsavsnitts målstandardI en skrivelse 1993/94:170 till om investeringsplaner förinfrastukturen anmälde regeringen att den hade beslutat godkännaVägverkets förslag till investeringsplan för det nationella stamvägnätetmed vissa ändringar. Ändringarna avsåg bl.a. målstandard på mellanGävle och , på mellan och och på E 22mellan och . hade för dessa sträckor angivitmotorväg som målstandard. Som skäl för ändringarna angav regeringen attVägverket hade avvikit från inriktningsbeslut. Målstandardenskall således följa beslut -- betonade regeringen -- vilketinnebär med möjlighet att avvika från målstandard där betydandeeffektivitetsvinster uppnås.I sitt av godkända betänkande 1993/94:TU30 (rskr. 434) medanledning av regeringens skrivelse konstaterade utskottet att regeringenoch hade redovisat olika målstandard för de aktuella vägarna.Detta beror sannolikt på -- förklarade utskottet -- att regeringen ochVägverket ser investeringarna i olika tidsperspektiv. Regeringens beslutavsåg en tioårsperiod, medan förslag utgick från ett betydligtlängre tidsperspektiv. förslag måste tolkas så -- framhöllutskottet -- att verket anser att betydande effektivitetsvinster kanuppnås om vägsträckorna byggs ut till motorvägsstandard.Utskottet, och , sade sig dela denna uppfattning och framhöllsammanfattningsvis att riksdagsbeslutet skulle ligga fast.5.3 Regeringens överväganden och förslag i årets budgetproposition5.3.1 Överväganden om väginvesteringarnas allmänna inriktning ochstamvägnätets utbyggnadstaktRegeringen erinrar om att den , mot bakgrund av 1993 årsriksdagsbeslut, fastställde en långsiktig investeringsplan för vägnätetsutbyggnad. Den planen, och den likaledes fastställdalångsiktiga planen för investeringar i järnvägsnätets utbyggnad, skallutgöra utgångspunkten för den medelstilldelning tillinfrastrukturinvesteringar som sker i statsbudgeten. I vilken taktplanerna kan genomföras beror på hur statens finanser utvecklar sig.Genomförandet skall dock ske i enlighet med den prioritering som riksdagenbeslutat och som också finns fastställd i bl.a. Vägverketsväghållningsplan.I propositionen betonas vidare att underskottet i statsbudgeten ökadeunder den förra mandatperioden. Härigenom har statsskulden snabbt ökat.Regeringen har därför tvingats till kraftfulla besparingar. Dessa bör ävenomfatta infrastrukturanslagen. Besparingarna innebär att genomförandet avplanerna skjuts något . Den koncentration i byggandet, som varplanerad under , försvagas därför, ochinvesteringarna fördelas än vad som avsågs . Dennationella väghållningsplanen beräknas dock kunna slutföras , dvs.med försening. Inför kommer emellertid en nyprövning av investeringsanslagen att ske. Takten i genomförandet kommeratt omprövas varje budgetår. Eventuella förändringar avinvesteringsplanernas innehåll kommer att prövas av den trafikpolitiskautredningen inom ramen för dess uppdrag att utarbeta en nationell plan förkommunikationerna i . Regeringen avser att förelägga riksdagenförslag om en ny inriktning för infrastrukturplaneringen under år 1996bl.a. på grundval av den delredovisning som utredningen skall lämna den 15januari 1996. Reviderade investeringsplaner kommer härigenom att kunnaföreligga våren 1998.5.3.2 Överväganden och förslag om vissa stamvägsavsnitts målstandardRegeringen framhåller att den mot bakgrund av beslut år 1994om vissa stamvägsavsnitts målstandard uppdrog åt att redovisahur utbyggnaden av vägavsnitten i fråga bör ske från samhällsekonomisksynpunkt. har -- säger regeringen -- redovisatett sådant förslag. Det innebär att vägarna etappvis byggs ut tillmotorvägsstandard. har även på regeringens uppdrag redovisat hurutbyggnaden av mellan och norska gränsen bör ske.Regeringen erinrar om att genomförandet av den nationellaväghållningsplanen kommer att försenas. Eftersom det finns behov av attförbättra befintliga vägar och att i vissa fall bygga nya vägar förbitätorter m.m., ser regeringen en risk i att utbyggnaden av ett fåtalprojekt till en mycket hög standard allvarligt och kankomma att försvåra möjligheterna att genomföra andra angelägna åtgärder påde aktuella vägsträckorna. Det är därför inte lämpligt att ha en högmålstandard för vissa vägar där huvuddelen av utbyggnaden av vägarnaligger efter planperiodens slut. Risken finns då att användningen avstatens resurser inte blir optimal. Dessutom kommer en prövning avstandarden på vägnätet att ske inom ramen för den trafikpolitiskautredningens arbete. Utredningen har ju fått uppdraget att utarbeta ennationell plan för kommunikationerna i . Det är därför mycketosäkert om projekt som ligger kan fullföljas.Mot den angivna bakgrunden förordar regeringen att omprövarsitt beslut om målstandard på riksvägarna E 6 mellan och norskagränsen, E 4 mellan och , E 20 mellan och Örebrooch E 22 mellan och . Målstandarden på dessa vägar börvara med rätt att avvika från målstandard då det är uppenbart atten avvikelse skulle innebära betydande samhällsekonomiskaeffektivitetsvinster. Inga åtgärder bör dock vidtas som hindrar elleravsevärt fördyrar utbyggnad till högre standard vid en senare tidpunkt.5.4 Motionsförslag5.4.1 Väginvesteringarnas allmänna inriktningI motion T217 (v) framhålls att politik innebär att ettflertal planerade motorvägsbyggen skrinläggs.