bet · GJ01LU2 · 1995-11-14 00:00:00 — Barns rätt att komma till tals I betänkandet behandlar utskottet proposition 1994/95:224, Barns rätt attkomma till tals. Vidare behandlas tretton motioner, varav två väckts medanledning av propositionen och elva under den allmänna motionstiden år1995.I propositionen föreslås uttryckliga bestämmelser om barns rätt attkomma till tals i mål och ärenden om vårdnad, i mål om umgänge, i adop-tionsärenden och i namnärenden. När en domstol skall avgöra vad som ärtill barnets bästa skall domstolen ta hänsyn till barnets vilja med beaktandeav barnets ålder och mognad. Vidare föreslås att den som verkställer ut-redning i sådana mål skall, om det inte är olämpligt, söka klarlägga barnetsinställning och redovisa den för rätten. I propositionen föreslås också enregel om särskild ställföreträdare för barnet i mål och ärenden enligt lagen(1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. För barn som intehar fyllt skall den som är offentligt biträde enligt rättshjälpslagenockså vara barnets ställföreträdare i det mål eller ärende som förordnandetavser. Det offentliga biträdet kan därigenom föra barnets talan och t.ex.överklaga ett beslut om vård. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraftden 1 januari 1996.I de med anledning av propositionen väckta motionerna föreslås bl.a.införande av talerätt för barn som fyllt i mål om vårdnad och um-gänge. De motioner som väckts under den allmänna motionstiden gällerolika frågor om vårdnad och umgänge.Lagutskottet har inhämtat justitieutskottets yttrande över propositionenoch de motioner som väckts med anledning av den. Yttrandet är fogat sombilaga 2 till betänkandet.Utskottet tillstyrker bifall till propositionen. Samtliga motionsyrkandenavstyrks.Till betänkandet har fogats fem reservationer och ett särskilt yttrande. I proposition 1994/95:224 föreslår regeringen () -efter hörande av Lagrådet - att antar de i propositionen framlag-da förslagen till1. lag om ändring i ,2. lag om ändring i namnlagen (1982:670),3. lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser omvård av unga,4. lag om ändring i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap.Lagförslagen har intagits som bilaga 1 till betänkandet. Motioner väckta med anledning av proposition 1994/95:2241994/95:L50 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en talerätt omfattande en argumentations- och klagorätt förbarn som fyllt i mål om vårdnad och umgänge enligt föräldrabalkensamt i mål om verkställighet av domar och beslut i sådana mål,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om en sänkning av åldersgränsen för barns processbehörighet från15 till i de fall talerätt föreligger samt där så önskas en rättattfå ett offentligt biträde för dessa barn,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om domstolens skyldighet att i de fall talerätt inte föreligger i måloch ärenden om vårdnad, i mål om umgänge, i adoptionsärenden och inamnärenden ta hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålderoch mognad när domstolen skall avgöra vad som är bäst för barnet.1994/95:L51 av m.fl. (v) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om att ge barn talerätt i mål och ärenden om vårdnad och umgänge liksom verkstäl-lighet,2. att beslutar sänka åldersgränsen för processrätt i sociala måltill ,3. att beslutar utöka kretsen som kan förordna offentligt biträ-de för barn till att gälla barnet, vårdnadsutredaren, någon annan personbarnet närstående samt socialnämnden enligt vad i motionen anförts,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om domstolars kompetens om barn och barns rättigheter.Motioner väckta under den allmänna motionstiden /951994/95:L402 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av en snar lösning av reglerna vad gäller reskostnader i sam-band med umgänge.1994/95:L404 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om avtal vad gäller utlämnande av kidnappade barn,2. att hos regeringen begär ett förslag till lag som gör det möj-ligt att kunna utvisa den förälder, som kidnappat sitt barn, men som intebor tillsammans med barnet utan överlåter vårdnaden till andra,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildning och information till sociala myndigheter så att debättre kan ta till vara oroliga mödrars och barns intressen.1994/95:L405 av Skånberg (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ändring av sekretesslagstiftningen vad gäller umgängesförälder.1994/95:L407 av m.fl. (v) vari yrkas att hosregeringen begär förslag till en barnbalk, enligt vad i motionen anförts omett samlat regelsystem till barns skydd och stöd.1994/95:L410 av () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om familjenämndoch interimsavtal i samband med separation och skilsmässa.1994/95:L413 av m.fl. (c, s, m, fp, v, mp, kds) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att initiera ett lagstiftningsarbete som förändrarfamiljerättslagstiftningen så att den endast bygger på gemensam vårdnadsom juridiskt vårdnadsbegrepp.1994/95:Ju624 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till nya regler för umgäng-esrätt och vårdnad.1994/95:Ju807 av m.fl. (mp) vari yrkas9. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen attnya regler för umgängesrätt och vårdnad införs.1994/95:Ju809 av m.fl. (c) vari yrkas4. att hos regeringen begär lagförslag i enlighet med vad imotionen anförts om barnens rätt till båda föräldrarna.1994/95:So618 av m.fl. (v) vari yrkas6. att hos regeringen begär förslag till utformning av bidragtill umgängesresor.1994/95:A802 av m.fl. (fp) vari yrkas14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio-nen anförts om gemensam vårdnad som juridiskt vårdnadsbegrepp vidskilsmässor mellan småbarnsföräldrar. Allmän bakgrundDen svenska familjerätten har varit föremålför en fortlöpande reformering. Utvecklingen på området har präglats avsträvanden att tillgodose barnets intressen i relationen till föräldrarna (seprop. 1973:32, bet. LU20 och prop. 1981/82:168, bet. LU 1982/83:17).Strävanden mot ett större hänsynstagande till barnet har också kommit tilluttryck på det internationella planet. antog en konvention om barnets rättigheter. Konventionengodkändes av (prop. 1989/90:107, bet. SoU28).Konventionen innehåller bestämmelser avsedda att tillförsäkra barngrundläggande rättigheter och bereda barn skydd mot övergrepp och ut-nyttjande. I konventionen berörs bl.a. frågor om vårdnad och umgänge.För del trädde konventionen i kraft . År1992 lämnade en första rapport till FN om hur följer kon-ventionen. Rapporten har granskats av för barnets rättighe-ter. Enligt kommittén återspeglar den svenska lagstiftningen såväl konven-tionens bestämmelser som de generella principer som tjänar som vägled-ning för dess tillämpning.Ett viktigt steg i det inhemska reformarbetet togs då riksdagenfattade beslut om vissa ändringar i bl.a. (FB:s) regler omvårdnad och umgänge (prop. 1990/91:8, bet. Lagändringarna, somträdde i kraft , syftade särskilt till att underlätta en utveck-ling mot att föräldrarna i större utsträckning skall ta ett gemensamt ansvarför barnet och själva komma överens om hur vårdnads- och umgängesfrå-gorna skall lösas. De nya reglerna innebär att s.k. samarbetssamtal i vård-nads- och umgängesfrågor skall erbjudas föräldrar i alla kommuner. Vida-re kan domstolen i ett mål om vårdnad och umgänge ta initiativ till attsamarbetssamtal kommer till stånd. Även om gemensam vård-nad ändrades. Gemensam vårdnad skall numera komma i fråga inte baranär föräldrarna är ense om det utan också då ingen av dem utesluter dennavårdnadsform. Ogifta föräldrar kan få gemensam vårdnad genom en anmä-lan till socialnämnden i samband med att faderskapet fastställs. För sådanafall då gemensam vårdnad inte är aktuell, utan endera föräldern skall anför-tros vårdnaden, skall domstolen liksom tidigare avgöra frågan vem avföräldrarna som skall ha vårdnaden efter vad som är bäst för barnet. Reg-lerna om umgänge kompletterades med en föreskrift om att vårdnadshava-ren skall lämna sådana upplysningar om barnet som kan främja umgänget.Hösten 1993 tillkallade regeringen en särskild utredare för att utvärdera1991 års reform av om vårdnad och umgänge. I direktiven (dir.1993:13) framhölls att utvärderingen särskilt skall inriktas på frågan hursatsningen på samarbetsavtal har inverkat på handläggningen av vårdnads-och umgängestvister. Utredningen, som antog namnet Vårdnadstvistut-redningen, överlämnade sitt betänkande (SOU 1995:79)Vårdnad, boende och umgänge. I betänkandet redovisas en utvärdering avsamarbetssamtal mellan tvistande föräldrar. Vidare behandlar utredningenfrågor och lägger fram förslag om nya regler beträffande handläggningenav vårdnadstvister samt om gemensam vårdnad, barnets boende och bar-nets umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsammans med.Vårdnadstvistutredningens betänkande är nu föremål för remissbehand-ling. Remisstiden går ut den 15 januari 1996.I både de familjerättsliga och socialrättsliga regelsystemen är det numerasjälvklart att barnets bästa sätts i centrum. I vissa avseenden har docknuvarande ordning kommit att kritiseras. Kritiken har gällt barnens ställ-ning i processer. Det har därvid satts i fråga om gällande rätt tillgodoserbarnets behov av att komma till tals. Av intresse i detta sammanhang ärartikel 12 i om barnets rättigheter. I artikeln föreskrivsatt barn skall ha rätt att uttrycka sin mening i alla frågor som berör det ochatt barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålderoch mognad.I samband med riksdagsbeslut om vissa ändringar i FB:s reglerom vårdnad och umgänge behandlades frågor om barns ställning i mål omvårdnad och umgänge med anledning av flera motionsyrkanden. Utskottetredovisade därvid förslag om barns talerätt samt rätt till ombud och biträdesom hade lagts fram av Utredningen om barnens rätt i betänkandet(SOU 1987:7) Barnets rätt. Utredningens förslag innebar att barn fr.o.m.12 års ålder skall kunna få offentligt biträde som i egenskap av särskildställföreträdare får föra barnets talan inför domstol och andra myndigheter.Enligt utskottet hade det varit önskvärt om det i den då aktuella proposi-tionen hade redovisats vilken inställning som regeringen hade till de för-slag om talerätt m.m. som lagts fram av Utredningen om barnets rätt. Ävenom förslagen i propositionen var inriktade på samförståndslösningar ansågutskottet att man inte kunde avskriva de synpunkter som Utredningen ombarnens rätt framfört, i vart fall inte förrän man närmare kan överblickaerfarenheterna av tillämpningen av de föreslagna nya reglerna i FB. I linjemed vad som framhölls i en av de då aktuella motionerna ansåg därförutskottet att det fanns anledning att överväga en ordning som medger attbarnets uppfattning och synpunkter i vårdnads- och umgängesmål kan tastill vara på ett mer påtagligt sätt än vad gällande rätt erbjuder. Vidare bor-de barnens möjligheter att få grundläggande inflytande i vårdnads- ochumgängesprocesser öka. Enligt utskottets mening var det emellertid integivet att en talerätt för barnet med en formell partställning i processen ochtillgång till offentligt biträde och ombud var den enda tänkbara lösningen.Det kunde också, anförde utskottet, finnas andra sätt att ge barnet en star-kare och mer framskjuten position i vårdnads- och umgängestvister. Ut-skottet var emellertid inte berett att då ta ställning till hur frågan närmarebör lösas. Spörsmålet borde därför övervägas ytterligare i lämpligt sam-manhang. Enligt utskottet borde det ankomma på regeringen att bestämmaformerna härför. Vad utskottet sålunda anförde gav regeringentill känna (bet. 1990/91:LU13, rskr. 53).Önskemål om förbättringar när det gäller barns ställning i mål om vård-nad och umgänge har därefter tagits upp i flera motioner. Utskottet har dåhänvisat till att frågan varit föremål för överväganden inom Justitiedepar-tementet och ansett att några nya tillkännagivanden inte varit erforderliga(bet. 1992/93:LU22 och 1993/94:LU19).I förevarande proposition tar regeringen upp de frågor som omfattas avriksdagens ovan redovisade tillkännagivande . Propositionen grun-dar sig på en inom upprättad departementsprome-moria (Ds 1994:85), Barns rätt att komma till tals - Regler för familje-rättsliga och sociala mål och ärenden. Promemorian har remissbehandlats.På lagutskottets begäran har justitieutskottet yttrat sig över propositionenjämte de motioner som väckts med anledning av den. Yttrandet är fogatsom bilaga 2 till betänkandet.I det följande kommer lagutskottet - efter en redovisning av propositio-nens huvudsakliga innehåll - att under skilda rubriker ta upp de frågor somaktualiserats genom de med anledning av propositionen väckta motionernaeller eljest har tilldragit sig utskottets uppmärksamhet. Därefter behandlasunder rubriken frågor under den allmänna motionstiden år 1995väckta motioner som berör olika spörsmål som gäller vårdnad och um-gänge.Propositionens huvudsakliga innehållSyftet med propositionen är att skapa garantier för att barn får komma tilltals i mål och ärenden i domstolar. Enligt Konventionen om barnets rättig-heter skall barn ha rätt att uttrycka sin åsikt och få den respek-terad.I propositionen föreslås uttryckliga bestämmelser om barns rätt attkomma till tals i mål och ärenden om vårdnad, i mål om umgänge, i adop-tionsärenden och i namnärenden. När en domstol skall avgöra vad som ärtill barnets bästa skall domstolen ta hänsyn till barnets vilja med beaktandeav barnets ålder och mognad.Vidare föreslås att den som verkställer utredning i sådana mål skall, omdet inte är olämpligt, söka klarlägga barnets inställning och redovisa denför rätten.I propositionen föreslås också en regel om särskild ställföreträdare förbarn i mål och ärenden enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelserom vård av unga (LVU). För barn som inte har fyllt skall den som äroffentligt biträde enligt rättshjälpslagen också vara barnets särskilda ställ-företrädare i det mål eller ärende som förordnandet avser. Det offentligabiträdet kan därigenom föra barnets talan och t.ex. överklaga ett beslut omvård.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 1996.Mål och ärenden om vårdnad och umgänge samt mål omverkställighet av sådana avgörandenNuvarande regler i FB om vårdnad och umgänge innebär att barnet i regelsaknar talerätt och processbehörighet i sådana mål och ärenden. En änd-ring i fråga om vårdnaden kan sålunda endast komma till stånd på talan aven av föräldrarna eller båda föräldrarna (6 kap. 4-6 §§ och 15 §). I vissamål har också socialnämnden talerätt (6 kap. 7, 8, 10 och 15 §§). I ären-den enligt 6 kap. 9 § andra stycket, som reglerar de fall där den enda vård-nadshavaren dör, har barnet emellertid i praxis ansetts ha rätt att genombehörig ställföreträdare föra talan som part. Även om barn alltså saknartalerätt i de flesta mål om vårdnad och umgänge har man dock på annatsätt sökt tillförsäkra barnen en rätt att komma till tals. Detta har skett delsgenom motivuttalanden om att barnens önskemål skall beaktas (prop.1981/82:168 s. 66 och 75), dels genom en särskild bestämmelse om attbarnet i vissa fall kan höras inför rätten (6 kap. 19 § tredje stycket) ochdels genom bestämmelser om vårdnads- och umgängesutredningen (6 kap.19 § första stycket). I enlighet med förarbetsuttalanden hörs emellertidbarn mycket sällan inför rätten (prop. 1981/82:168 s. 78, 88 och 91, bet.1982/83:LU17 s. 28). Trots att det är förutsatt att den som gör en vård-nads- eller umgängesutredning skall inhämta synpunkter från barnet sak-nas uttryckliga lagbestämmelser härom.När det gäller mål om verkställighet av avgöranden om vårdnad ochumgänge saknar FB uttryckliga regler om vilka som är parter i sådana mål.Det står dock klart att barn som är föremål för verkställighetsåtgärdersaknar talerätt. Barnet har emellertid ett slags vetorätt. Verkställighet fårnämligen inte ske mot barnets vilja, om barnet har fyllt eller nått ensådan mognad att dess vilja bör beaktas på motsvarande sätt (21 kap. 5 §).Av bestämmelsen följer att domstolen är skyldig att ta reda på barnets viljaoch i vissa fall rätta sig efter den. Undantag från barnets vetorätt gäller förde fall länsrätten finner att verkställigheten är nödvändig för barnets bästa.På samma sätt som gäller i vårdnads- och umgängesmål får barnet hörasinför rätten, om särskilda skäl talar för det och det är uppenbart att barnetinte kan ta skada av att höras (21 kap. 12 § andra stycket).I propositionen gör regeringen bedömningen att det inte bör införas nå-gon talerätt för barn i mål och ärenden om vårdnad och umgänge. Inteheller i mål om verkställighet av avgöranden om vårdnad och umgänge börenligt regeringen införas någon talerätt för barn. Däremot föreslår rege-ringen att det i FB förs in en erinran om att rätten är skyldig att i mål ochärenden om vårdnad och umgänge ta hänsyn till barnets vilja med beak-tande av barnets ålder och mognad. Den som verkställer en vårdnads- ellerumgängesutredning åläggs en skyldighet att, om det inte är olämpligt, sökaklarlägga barnets inställning och redovisa den för rätten.I motion 1994/95:L50 erinrar och (båda kds) om att Utredningen om barnens rätt föreslagit att barn skall hatalerätt i form av argumentations- och klagorätt i de mål och ärenden somdet här är fråga om. Enligt motionärernas mening uppfyller detta förslag påett mer tillfredsställande sätt artikel 12 i . Ett barnsom fyllt är, enligt motionärernas mening, fullt medvetet om vad somhänder och bör få möjlighet att påverka sin framtid. Motionärerna villdärför ha till stånd en ordning som innebär att barn som uppnått dennaålder skall ha talerätt omfattande argumentations- och klagorätt i mål omvårdnad och umgänge samt i mål om verkställighet av domar och beslut isådana mål (yrkande 1). Vidare yrkas ett tillkännagivande om domstolensskyldighet att i de fall talerätt inte föreligger i mål och ärenden om vård-nad, i mål om umgänge, i adoptionsärenden och i namnärenden ta hänsyntill barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad när domsto-len skall avgöra vad som är bäst för barnet (yrkande 3).Tanja Linderborg m.fl. (v) anför i motion 1994/95:L51 att de förslagsom läggs fram i propositionen inte är tillräckliga för att barnets åsikterskall få erforderlig tyngd. Några skäl för att inte ge barnen en formelltalerätt har inte framkommit. Genom att ge barn en sådan rättmöjliggörs för dem att påverka sin livssituation. I motionen yrkas att riks-dagen hos regeringen skall begära förslag som innebär att barn fr.o.m. 12år får talerätt i mål och ärenden om vårdnad och umgänge liksom i mål omverkställighet av sådana avgöranden (yrkande 1).Som skäl för sin bedömning att inte föreslå någon talerätt för barn anförregeringen att en sådan rätt kan innebära att föräldrarna i större utsträck-ning försöker påverka barnet att ta ställning på ett visst sätt. Därmed kan,enligt regeringens mening, en formell talerätt få negativa konsekvenser förbarnet och dess förhållande till föräldrarna. En formell talerätt kan dess-utom i många fall medföra att barnet konfronteras med tvisten på ett onö-digt närgånget sätt och pressas att välja sida. Som ytterligare skäl för sinståndpunkt pekar regeringen på att de lagändringar som genomförts påsenare år har inriktats på att underlätta samförståndslösningar. Från denutgångspunkten framstår det enligt regeringen närmast som ett steg i felriktning att nu införa talerätt för barn. Ytterligare ett argument som rege-ringen för fram är att en talerätt för barnet kan komma att ytterligarekomplicera målen genom att fler personer skall delta i processen.Justitieutskottet förklarar sig i sitt yttrande ha en positiv grundinställningtill regeringens förslag. Utifrån sina utgångspunkter kan utskottet intefinna anledning till annan åsikt än den som förts fram i propositionen.Justitieutskottet pekar även på att flera remissinstanser betonat att en tale-rätt kan få betydande negativa konsekvenser för barnet och för dess förhål-lande till föräldrarna. Utskottet nämner också att ett införande av talerättför barn i mål och ärenden om vårdnad och umgänge skulle leda till vä-sentliga kostnadsökningar när det gäller det allmännas rättshjälpskostnaderoch att reformarbetet på rättshjälpsområdet syftat till attminska statens kostnader för rättshjälpen i stort. Också när det gäller frå-gan om talerätt för barn i verkställighetsmålen delar justitieutskottet rege-ringens bedömning. De lojalitetskonflikter som barnet kan drabbas av isådana mål, om det får ställning som part, kan på samma sätt som i måloch ärenden om vårdnad och umgänge störa barnets framtida förhållandetill föräldrarna eller någon av dem. menar att det i ärendetinte har framkommit något behov av talerätt för barn i verkställighetsmå-len. Utskottet förordar att regeringens förslag tillstyrks och att motionerna1994/95:L50 och 1994/95:L51 i nu berörda delar avslås.Lagutskottet vill för sin del först framhålla att inteinnebär någon skyldighet att ge barn en formell talerätt i de mål och ären-den det här är fråga om. I artikel 12 föreskrivs nämligen, som tidigareredovisats, att barn skall ha rätt att uttrycka sin mening i alla frågor somberör det och att barnets åsikter skall tillmätas betydelse i förhållande tillbarnets ålder och mognad. Vad som föreslås i propositionen ligger såledeshelt i linje med konventionen.Enligt utskottets mening bör ett ställningstagande till frågan om barnstalerätt göras med utgångspunkt i vilka resultat som uppnåtts genom de år1990 beslutade lagändringarna. Som tidigare redovisats syftade dessa tillatt underlätta samförståndslösningar. Enligt vad som redovisats avVårdnadstvistutredningen i betänkandet (SOU 1995:79) Vårdnad, boendeoch umgänge har lagändringarna fallit väl ut. Utvärderingen visar att sam-arbetssamtal är ett bra instrument för att lösa vårdnadskonflikter och att deutnyttjas i ökad utsträckning. av alla föräldrar somseparerade hade, enligt vad utredningen redovisar, kontakt medsocialtjänsten i samband med en separation eller skilsmässa. Samtalen harlett till att föräldrar i allt större omfattning kommer överens om vårdnadoch umgänge. Särskilt samarbetssamtal före ett domstolsförfarande hargett ett bra resultat med liten resursåtgång. av dessasamtal ledde till att föräldrarna kom överens. Föräldrar som i andrasammanhang inte tar kontakt med gör det när de behöver rådoch stöd i samband med en separation eller skilsmässa. Samarbetssamtalenhar medfört att antalet vårdnads- och umgängesutredningar minskat. Ut-värderingen innehåller även en samhällsekonomisk analys. Denna visar,anför utredningen, att samarbetssamtalen är samhällsekonomiskt lönsam-ma. Härtill kommer enligt utredningen kvalitativa effekter, som påverkanpå barns och föräldrars hälsa och livskvalitet i övrigt.För att öka användningen av samarbetssamtal rekommenderar utred-ningen att får i uppdrag att sprida information om denservice som kommunerna kan ge. Kommunerna bör arbeta med att stärkakompetensen hos den personal som arbetar med samarbetssamtal. För attlyfta fram samarbetssamtalen och markera att föräldrar skall försöka lösasina tvister om barnen genom samförståndslösningar innan rättsliga åtgär-der vidtas, föreslår utredningen att det i 6 kap. FB införs en bestämmelsesom erinrar om denna möjlighet. Denna bestämmelse bör också enligtutredningen ses som en uppmaning till advokater och övriga juridiskabiträden att inte utan vägande skäl väcka talan vid domstol innan försökhar gjorts att förmå föräldrarna att nå en samförståndslösning.Mot denna bakgrund kan utskottet i likhet med regeringen och justitieut-skottet inte finna annat än att det framstår som ett steg i fel riktning att nuinföra en talerätt för barn i mål och ärenden om vårdnad och umgänge.