bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — Jag hoppasatt man tar initiativ till att gå vidare för att se på allaaspekter som ledde fram till krisen inom den finansiellasektorn.Kurt-Ove : Jag ber att få tacka dig, ,för din medverkan. Ditt bidrag, liksom de tidigare bidragen , kommer att vara av stor betydelse för utskottets vidarehandläggning. Jag vill också begagna tillfället att tacka denärvarande från allmänhet och media, som har suttit kvar underhela utfrågningen. Ni har, som sade, intelyssnat på ett blodtörstigt utskott men väl på ett som varithungrigt, i första hand på kunskap, i andra hand kanske ocksårent bokstavligt. Lunchen återstår för oss. Men skallvi också ha ett slutet sammanträde i konstitutionsutskottet.Konstitutionsutskottet1995-03-09Bilaga B 5Kl. 09.00--09.50Offentlig utfrågning av justitiekanslern ,och byråchefen angående statsminister beträffande uppgifter om svensk underrättelseverksamhetmot under 1950-taletKurt : Jag hälsar justitiekanslern och byråchefen välkomna tillkonstitutionsutskottet. Jag välkomnar även press och allmänhet.Det ärende som dagens utfrågning gäller statsminister agerande beträffande uppgifter om svenskt spionage motSovjetunionen . Det finns här en fråga som harintresse i sammanhanget, där Justitiekanslern är berörd. Vihoppas att vi under denna utfrågning med JK och få ytterligare underlag för konstitutionsutskottetsslutgiltiga bedömning av detta ärende.Ni är alltså hjärtligt välkomna!Justitiekanslern har meddelat att han önskar göra eninledning, och jag överlämnar ordet till : Jag tror att det kan vara värdefullt omjag inledningsvis får möjlighet att säga några ord om hur manprincipiellt har att se på kontakterna mellan regeringen och JKi ärenden som rör statens processföring i mål, där JK företräderstaten i domstol.Under det här målets gång och under förlikningsförhandlingarnahar JK upprätthållit kontakt i saken med --med Försvarsdepartementet och, i ett senare skede, även medstatsrådsberedningen. Dessa kontakter har skett påtjänstemannanivå -- med statssekreterare, rättschef ochexpeditionschef. Sådana kontakter har förekommit såväl före somefter regeringsskiftet . I den promemoria som jag harlämnat till statsrådsberedningen och som ingivits tillkonstitutionsutskottet ges en redogörelse för dessa kontakter.Det är viktigt att bedöma dessa kontakter ur ett principielltperspektiv. Vi har då först att se på den rättsligautgångspunkten för JK:s uppgift i rättstvister. Den uppgiftenregleras i 2 § i förordningen med instruktion förJustitiekanslern. Där står det:"Det åligger Justitiekanslern att under regeringen bevakastatens rätt. I mål som rör statens rätt skall han, om det inteankommer på någon annan myndighet, föra eller låta föra statenstalan. "Regeringen är alltså Justitiekanslerns huvudman i sådana fall,och han står i sammanhanget under regeringen. Regeringen fåranses ha befogenhet att genom formella regeringsbeslut ytterstge JK uttryckliga direktiv i fråga om hur statens processföringskall ske i ett konkret mål. Regeringen kan också genom ettformellt beslut återkalla ett sådant bemyndigande i ett enskiltfall och naturligtvis också ändra den här förordningen.Regeringen kan alltså genom dispens eller förordningsändringfrånta JK uppgiften.Att regeringen har denna bestämmanderätt över JK får ansesfölja av att det inte finns någon egentlig lagbestämmelse om attJustitiekanslern i fråga om bevakning av statens rätt skall havissa uppgifter och om hur de skall utföras. Detta är alltsåreglerat i förordning och därmed någonting som regeringen enligtnormsystemet förfogar över.Denna ordning sammanhänger också med att processföring förstatens räkning inte anses som myndighetsutövning.Bestämmelserna i regeringsformens ll kap. 7 § tar heller intesikte på en sådan här processföringsuppgift. Denna paragraf iregeringsformen reglerar relation mellan regeringen ochmyndigheterna i vissa avseenden. Jag kan här hänvisa till dendiskussion som har förekommit om informella kontakter mellanmyndigheter och regeringen, en fråga som efter olika utredningarpå området har behandlats i under senare år.I och med att JK:s uppgift att företräda staten i rättegånginte faller under begreppen "myndighetsutövning" eller"lagtillämpning" kan det inte anses finnas något hinder förformellt styrande direktiv från regeringen till JK när detgäller den här uppgiften. Därmed finns det också utrymme förunderhandskontakter och informella kontakter mellan JK ochregeringen. Sådana kontakter är konstitutionellt möjliga. Detfår t.o.m. anses förutsatt att en sådan ordning skall kunnaförekomma, såvitt gäller JK:s uppgift att under regeringenbevaka statens rätt.Jag har för min del i det här målet sett det närmast som enskyldighet att upprätthålla en sådan löpande kontakt medregeringen genom tjänstemän. Som jag haruppfattat det har det därvid inte från företrädareför getts uttryck för bristande tillit tillJK:s processföring. Det ligger i sakens natur att om någontingsådant hade förekommit i det här målet, så skulle det ha fåttkonsekvenser för målet och för min befattning med det.Kurt : Vi tackar Justitiekanslern för deninledningen, och vi skall då börja att ställa frågor. Enligt denturordning vi tillämpar i är det jag sombörjar.Sommaren 1994 då den dåvarande statsministern sig om svenskt spionage pågick en process itingsrätten i mellan Hallisk och staten. Reaktionernai media efter framträdande på borggården blev juhäftiga, och målet mellan Hallisk och staten tog en ny vändning.Sett mot den bakgrunden skulle jag för säkerhets skull viljakontrollera att jag har uppfattat grunderna för parternas talani processen på ett korrekt sätt.Var det så att Hallisk grundade sin talan på att han skulle hahaft ett uppdrag att på den svenska statens vägnar bedrivaspionage mot och att staten å sin sida bestred att dethade förelegat ett sådant uppdrag?Johan Hirschfeldt: Jag vill börja med att hänvisa till vadsom står i det första regeringsbeslutet av den 28 januari 1993.Som bakgrund till beslutet anförs:"Av handlingarna framgår att år1949 utbildades tillsammans med en annan estnisk flykting av ensvensk organisation. Orsaken till detta var att att återvända till som motståndsman. Det framgårvidare att aldrig haft någotanställningsförhållande med försvarsmakten eller någon annanmyndighet eller något uppdrag att mot ersättning fullgöra någrauppgifter för svensk räkning. Någon rätt till ersättningföreligger därför inte. "Ansökan avslogs, och efter ytterligare någon tid meddeladeregeringen sitt beslut att av humanitära skäl ex gratiatillerkänna en ersättning på . I detbeslutet hänvisar regeringen till tidigare handläggning avärendet och antecknar att man i beslutet hadefunnit att någon rätt till ersättning inte förelåg och därförhade avslagit Hallisks ansökan.Utkastet till det svaromål som staten ingav till tingsrättendelades med försvarsdepartementet, och det inkom därifrån intenågra synpunkter på utkastet som föranledde några egentligaförändringar.JK:s svaromål bygger på samma utgångspunkt som har redovisatsi regeringsbeslutet. Bakom detta ligger utredningar som gjortsav Överbefälhavaren och redovisats till regeringen.Kurt : I regeringsbeslutet av den 28 januari1993, som JK nu hänvisar till, sägs det, såsom JK citerade,att "Hallisk aldrig haft något anställningsförhållande medförsvarsmakten eller någon annan myndighet eller något uppdragatt mot ersättning fullgöra några uppgifter för svensk räkning. "Är det exakt den inställningen som JK har hävdat iden här processen?Johan Hirschfeldt: I JK:s svaromål, som är ingivet tillkonstitutionsutskottet, står det på s. 3:"Någon överenskommelse om ersättning till ellertill hans fästmö har inte träffats. "Det framgår också att Hallisk inte personligen erhållit någotuppdrag att bedriva spionverksamhet.I svaromålet står det också: "De kontakter som förekom mellanden estniska motståndsrörelsen och den svenskaunderrättelsetjänsten skall i stället uppfattas som ett stödfrån svensk sida till en verksamhet som vid den aktuellatidpunkten ansågs vara till gagn för svenska intressen. ": Det är alltså den linjen som JK hardrivit under hela processen rakt igenom?Johan Hirschfeldt: Ja!Kurt : JK säger i sin promemoria att muntligförberedelse ägde rum och att parterna därefterlämnade bevisuppgifter. Betyder det att målet var klart förhuvudförhandling och avgörande? Eller vad skulle hända efterdetta?Johan Hirschfeldt: Efter förberedelsen och lämnandet avbevisuppgifter var målet klart för utsättande tillhuvudförhandling. För de närmare formella kontakterna därvidlagtror jag att kan redogöra.Det hindrar inte att jag löpande övervägde frågan om vilkenbevisning som staten skulle åberopa i målet. Det fannsmöjligheter att framföra önskemål om att få åberopa ytterligarebevisning. Detta var en fråga som var underövervägande.Håkan : Jag vill minnas att förberedelsen ägde rum inovember 1993. Bevisuppgifterna lämnades , ochavsikten var väl att huvudförhandlingen skulle ske någon gångframåt . Men kom enförlikningsdiskussion till stånd, och därför sköts målet upp.Kurt : Av protokollet från förberedelsen itingsrätten framgår att huvudförhandling skulle äga rum den 15februari 1994. blev det ju inte så. Vad var skälet till det?Jag skulle också vilja veta om det sattes ut någon ny dag förhuvudförhandling.Håkan : Skälet var, som jag minns det på rak arm, attHallisks advokat, , ville ha uppskov för att läsa innågra KGB-handlingar som han hade fått del av.Tingsrätterna planerar ju huvudförhandlingarna med väldigtlång varsel. I det läge som uppstått kom vi nog inte med påvårlistan för huvudförhandlingar, utan huvudförhandlingenuppsköts till hösten.Kurt : I sin PM säger attförlikningsdiskussioner förekom . Jag skulle viljaveta vem det var som tog initiativet till dessaförlikningsförhandlingar.Johan Hirschfeldt: Jag skall försöka svara på det, men detblir ganska allmänt. I samband med tvistemål vid domstolar hördet till regeln att domaren frågar parterna om det finns någotutrymme för att åstadkomma en förlikning. Jag har förstått avHåkan att en sådan diskussion förekom vid förberedelsen.Där fanns en naturlig och fullkomligt normal utgångspunkt för enförlikningsdiskussion. Staten är regelmässigt beredd att seriöstdiskutera en förlikning i sådana här mål. Vi ingår åtskilligaförlikningar.Av den promemoria som ingivits till konstitutionsutskottetframgår att dessa förlikningsförhandlingar tog fart påförsommaren. har kanske några få ord att säga omdagboken.I övrigt vill jag inte närmare diskutera innehållet iförlikningsförhandlingarna.Håkan : Som säger togs de förstakontakterna i samband med den muntliga förberedelsen. JohanLindbo och jag växlade några ord rent allmänt om förlikning.Därefter vilade den frågan.Strax före semestern ringde mig ochtog upp den här tråden igen. Detta ledde ingen vart i det härskedet, eftersom vi både skulle gå semester den vecka somsamtalet ägde rum. Vi kom överens om att det hela skulle vilatill dess vi kom tillbaka . däremellan komuttalandena i pressen, och saken fick därigenom en annanvändning, så att säga.Kurt : Jag har förståelse för att JK anseratt han inte vill avslöja detaljer i förlikningsförhandlingarna-- det ligger väl inom ramen för god advokatsed. Men går detändå inte att säga något mer än att diskussionerna varkonstruktiva och att en uppgörelse väntades, såsom det står i dehandlingar som JK har insänt till ?Johan Hirschfeldt: Förlikningsavtal som staten ingår ärallmänna handlingar. När privata parter ingår förlikningar fårvi inte alltid ta del av vad som har avtalats. I den delen finnsdet alltså en större öppenhet i en situation där staten ingår enförlikning än i andra situationer.Förlikningsavtalet är ju tillgängligt, och utskottetsledamöter har fått del av det. I övrigt är det en allmänuppfattning bland advokater att man inte kommenterar enförlikning. I varje fall gör man det inte ensidigt, dvs. attbara den ena parten gör det. Jag har ansett det vara viktigt attJK intar samma hållning, och jag har talat med Advokatsamfundetsgeneralsekreterare för att förvissa mig om att den inställningjag har på den här punkten stämmer med god advokatsed.Generalsekreteraren har bekräftat att så är fallet.Jag har noga vägt mina ord i den här promemorian och övervägtvad jag är beredd att informera om när det gällerförlikningsförhandlingarna -- deras innehåll och förlopp. Jagvill inte kommentera detta ytterligare.Kurt : Vi har förståelse för detta.Jag går då fram till den tidpunkt som JK i sina handlingarkallar "Händelseutvecklingen ".Det är ju då det inträffar händelser som påverkarförhandlingarna mellan parterna. JK beskylls i varje fall inågon tidning för att vara en lögnare. lämnarHallisks advokat in en skrift, där han konstaterar att saken hartagit en helt ny vändning.Vad tror JK att advokaten menade med detta? Och hur hängde detihop med vad som skrevs i tidningarna?Johan Hirschfeldt: Jag har inte några synpunkter på det.Händelseförloppet var snabbt, och det var viktigt för JK att fåklarhet i att JK hade samma information som regeringen. Det varen grundförutsättning för att JK över huvud taget skulle kunnaföreträda staten i processen. Därför var en omgående kontakt medregeringskansliet mycket naturlig. Vid den kontakten fick JK deförklaringar som var nödvändiga för att kunna arbeta vidare medärendet.Kurt : Vi har ju i våra handlingar advokatLindbos brev. Han talar där om "kategoriskauttalanden om Hallisks status som svensk spion".Vilka uttalanden kan Hallisks juridiska ombud ha syftat på?Nämnde han något om det eller framgick det på annat sätt vid dekontakter och samtal som senare förekom mellan JK och Hallisksadvokat?Johan Hirschfeldt: Det här brevet från advokat en diskussion med honom. Som det framgår avpromemorian redogjorde jag för honom hur den formella gången medanledning av hans brev skulle bli -- att jag skulle ta kontaktermed och därefter lämna honom besked. Sedantogs de kontakter som redovisas i promemorian, och vi gjorde enavrapportering för svar på ordförandens fråga vill jag säga att det finns endel uppgifter i tidningspress och litteratur som har beröringmed den här frågan, och jag har ingen anledning att tro annat änatt vidtog sina mått och steg i processen i enlighet medsin huvudmans intressen på det sätt som en advokat skall göradet. På den punkten har jag ingen ytterligare kommentar.Kurt : Menade advokaten att staten nu hadeändrat inställning i frågan huruvida Hallisk hade haft uppdragför statens räkning? Vad grundade advokaten i så fall detta på?Johan Hirschfeldt: Han efterlyste besked om statensinställning i det här skedet, och jag fann anledning attefterkomma det önskemålet och ta dessa kontakter.Kurt : JK träffade Hallisks juridiska ombudden , om jag förstått det rätt. Som antyddesförklarade sig JK då beredd att ta kontakt med regeringskanslietmed anledning av advokatens brev. Vilka var de egentliga skälentill att en sådan kontakt skulle tas?Johan Hirschfeldt: Det framgår av brevet. för därfram ett förslag om en uppgörelse med Hallisk. Det fanns dåanledning att under den pågående rättegången inhämta regeringenssyn på brev. Han emotsåg besked om JK:s huvudmansinställning och förutsatte att förslaget underställdesregeringen. Det var skälet till att de här kontakterna togs --JK ville kunna ge ett besked.Kurt : Men det måste väl också ha varit enviktig uppgift för JK att klara ut frågan om regeringensinställning till påståendet att Hallisk hade haft ett uppdragför statens räkning?Johan Hirschfeldt: Som jag sade har det förekommit löpandeunderhandskontakter med under ärendets helagång. Jag nämnde att svaromålet hade samma utgångspunkt som detförsta regeringsbeslutet. JK:s utkast till svaromål hade delatsmed Försvarsdepartementet. Det var naturligt att fortsätta delöpande underhandskontakterna för att JK skulle kunna hålla sigorienterad om regeringens inställning och kunskaper i ärendet.Kurt : Men skriverierna i t.ex. DagensNyheter, och Arbetet liksom rapporteringen iradio och de ständiga nyhetssändningarna i TVkunde väl knappast ha gått JK spårlöst förbi. En viss osäkerhetmåste väl ändå ha infunnit sig också hos JK om vilkeninställning hans huvudman hade till dessa påståenden.Johan Hirschfeldt: I materialet finns det ettpressmeddelande som jag skickade ut någon av , ochsom hänvisar till detta. Jag har ingenting ytterligare att sägapå den punkten.Kurt : I brevet från till JK avden -- det finns i våra handlingar som bilaga12 -- skriver förste arkivarien:"Enligt tillgängligt underlag ska han" -- dvs. Hallisk -- "haarbetat för den svenska militära underrättelsetjänsten. "Arkivarien hade alltså uppfattat det så, att påborggården hade uttryckt sig ungefär på det sättet. Där ser manalltså att en annan tjänsteman inte gått opåverkad av deskriverier som förekom. Det vore konstigt om inte JK skulle hablivit påverkad på samma sätt.Johan Hirschfeldt: JK har under ärendets gång fått del avföredragningar från ÖB om utredningsmaterialet. Men jag har intenöjt mig med att inhämta material från ÖB eller frånregeringskansliet, utan jag har också varit i kontakt medRiksarkivarien och med , som har skrivit bokenSvensk underrättelsetjänst 1939--1945 och som har en mycket godkunskap om arkivläget. Jag har också varit i kontakt med entjänsteman som är arkivråd på , som också har mycketstora kunskaper på det här området.Jag har velat säga detta som relief till ordförandens fråga.Till denna formulering i brevet från har jag ingenegentlig kommentar. Jag vet inte vad arkivarien har förbevekelsegrunder för den här formuleringen. hartalat med honom.Kurt : Det finns ju en tjänsteanteckning ianslutning till detta, men jag uppfattar JK på det sättet, atthan inte på något sätt är förvånad över att arkivarien påKrigsarkivet ändå uttryckte sig på det sättet. Skall vi tolkaJK:s svar så?Johan Hirschfeldt: Det förhållandet att en skrivelse somkommer in från en myndighet föranleder en kontakt från JK:s sidaför ett klarläggande av vad myndighetens företrädare har menatoch att det då görs en tjänsteanteckning får tala för sig själv.Kurt : Jag tror att jag kan förstå vad JKanser.JK skriver i sin PM att han med anledning av advokat skulle ta kontakt med företrädare för regeringskansliet.Jag skulle då vilja veta hur angelägen JK var att ett sådantsammanträffande skulle komma till stånd. Var det bråttom ochfanns det omständigheter som blev bestämmande för vilken dagsammanträffandet med statssekreterare äga rum?Johan Hirschfeldt: skrev ett brev, och detföranledde dessa kontakter. Jag insåg givetvis att en kontaktmed regeringen för att få ett klargörande av regeringensinställning ur perspektiv var någonting sombrådskade. Därför togs dessa kontakter med den snabbhet som varmotiverad.Kurt : Enligt det TT-meddelande som återfinnsi bilaga 13 säger : "Vi måste kunna hitta en lösning inomloppet av ." Varför var man just vid den tidpunktentvungen att hitta en lösning ?Håkan : Jag minns inte att orden har fallit just pådet sättet. Det är möjligt att jag har sagt så, men det finnsingen särskild logik i att det skulle behöva lösas inom loppetav . Jag kan inte ge något bra skäl till det.Kurt : Då skall jag inte heller fråga mer påden punkten.Mötet med ägde alltså rum . Jag skullevilja veta vad som hände på det här mötet. Vill JK berätta vadEgardt sade?Johan Hirschfeldt: Som framgår av promemorian förbereddejag noga föredragningarna först för statssekreterare och sedan för statssekreterare . Det var eningående genomgång av materialet, en genomgång som också skullekunna ligga till grund för en bedömning dels av processläget,dels av förutsättningarna för en förlikning. Enförlikningsförhandling i en process vilar ju på rättsligautgångspunkter. Det är många olika hänsyn, synpunkter och faktasom då kan vara viktiga. Det var alltså en bred genomgång somgjordes inför dessa föredragningar.Jag har i promemorian redogjort för den huvudsakliga gången avde diskussioner som då fördes. Samtalet med i närvaro av rättschefen på statsrådsberedningen. Jag haringenting att tillägga utöver promemorian när det gäller denredovisningen. De viktiga punkterna finns redovisade ipromemorian. Jag anser att mina minnesbilder är korrekta och ihuvudsak redovisade i promemorian. Jag har alltså ingentingytterligare att tillägga.Kurt : Det finns en formulering i JK:s inlagatill om att tydligen sagt att hansuttalanden i någon tidning inte blivit fullständigt återgivna --det fattades tydligen i tidningen någonting som han hade sagt iärendet. Jag vill fråga om det ändå inte tyder på att JK medEgardt diskuterade uppdragsgivarens inställning till denbetydelse som Hallisk ibland påstås skulle ha haft i det härsammanhanget? Var det inte så?Johan Hirschfeldt: Det står på s. 3 i promemorian:"Justitiekanslern fick muntligt besked under hand av både Egardtoch att statsministern inte hade gjort något uttalandesom avvek från regeringens tidigare inställning som den kommittill uttryck i det första regeringsbeslutet i saken eller frånJustitiekanslerns svaromål i processen. "Att frågan berördes under samtalet framgår av den meningen.Kurt : Men tyder det ändå inte på att JK såatt säga ändå ville försäkra sig om att huvudmannen inte hadeändrat inställning?Johan Hirschfeldt: Jag tog kontakterna medregeringskansliet mot bakgrund av det brev som gavin, där han hade den utgångspunkten. Jag har sagt att jaguppfattade hans framställning så, att den motiverade en kontaktfrån min sida med i syfte att ge debesked han efterlyste.Kurt : träffades en förlikningmed Hallisk. Skulle JK vilja beskriva uppgörelsen?Johan Hirschfeldt: Uppgörelsen framgår avförlikningsavtalet, som också har givits in tillkonstitutionsutskottet. Som jag nämnde är avtalet en allmänhandling. Jag föreställer mig att innehållet har redovisats imassmedia. Jag har inget ytterligare att säga om det.Kurt : Det ligger naturligtvis nära tillhands att fråga om den här uppgörelsen blev bättre än den somvar på gång att träffas före . Jag kan förstå attadvokatsed och sådant också här kanske lägger hinder i vägen,men det skulle onekligen vara intressant om JK ville kommenteradetta.Johan Hirschfeldt: Jag anser mig som sagt förhindrad attgå in på den saken. Min allmänna erfarenhet frånförlikningsförhandlingar är att förhållandena kan skifta frångång till gång. Det är en del av verksamheten som inte alltidlåter sig fångas i exakta termer. Rent allmänt kan jag säga attdessa förlikningsförhandlingar till sina yttre former inte avvekfrån vad som normalt brukar förekomma i vårförlikningsverksamhet. Det tror jag att de advokater som varitmotparter kan bekräfta.Kurt : Jag skall naturligtvis inte pressa JKmed ytterligare frågor på denna punkt. Men vi kan ju också tänkasjälva -- det är lätt att inse att det inte blev billigare.JK anförde ju redan i sitt svaromål till tingsrätten iseptember 1993 som bevisning ett vittnesmål med en person somskulle styrka att Hallisk inte personligen hade erhållit någotspionuppdrag av staten. Jag skall avstå från att gå in på densaken, men jag skulle vilja fråga JK: Varför var det intemöjligt att få fram skriftliga dokument som kunde ge stöd åtstatens ståndpunkt?Johan Hirschfeldt: Jag skall försöka besvara den frågan.Staten var ju svarande i den här processen. Det är kärandensom kommer med sitt yrkande, anger grunderna för detta ochåberopar bevisning. Käranden har också principiellt dengrundläggande bevisbördan för sitt påstående. Staten hade somsvarande att ange sin inställning, sina grunder och sinbevisning.Redan innan JK avgav sitt svaromål hade, som jag nämnde, enutredning genomförts av Överbefälhavaren och redovisats förregeringen. Redan av denna utredning framgick att källäget varsom det var, dvs. efterforskningar i statliga arkiv av allmännaarkivhandlingar gav inte någon bevisning i dessafrågeställningar. Det har också belysts i den vetenskapligalitteraturen varför det är på det sättet. I detta läge kvarstodatt åberopa muntlig bevisning, något som naturligtvis var mycketsvårt. Det är mycket sällan som mål i domstolar handlar omförhållanden som ligger så långt tillbaka i tiden som det härvar fråga om, dvs.