bet · GI01SoU13 · 1995-03-21 00:00:00 — Motioner väckta under den allmänna motionstiden I betänkandet behandlar socialutskottet ett tiotalmotionsyrkanden från den allmänna motionstiden om bl.a.kriminalisering av bruket av dopningsmedel, ökadeinformationsinsatser och utredning om sambandet mellan dopningoch våldsbrott. Utskottet har anordnat en offentlig utfrågning iärendet. Utskottet avstyrker samtliga motioner med hänvisningtill att de frågor som utskottet behandlar kan tas upp av dennyligen -- efter initiativ från utskottet -- tillsattaDopningsutredningen. Motioner väckta under den allmänna motionstiden 1994/95:So223 av m.fl. (fp) vari yrkas29. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om insatser mot dopning,30. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om medel som används i prestationshöjandesyfte.1994/95:So411 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förbud mot såväl innehav som användande avanabola steroider.1994/95:So430 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en studie beträffande sambandet dopning--våldsbrott, samtbehovet av kompletterande lagregler.1994/95:So484 av m.fl. (kds) vari yrkas18. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förbud mot anabola steroider för annat änmedicinskt bruk,19. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om information om riskerna med anabolasteroider.1994/95:So487 av m.fl. (fp, s, m, c, v, mp,kds) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utredning av nikotin som dopningsmedel.1994/95:Ju618 av m.fl. (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att eget bruk av anabola steroider skallkriminaliseras.1994/95:Ju809 av m.fl. (c) vari yrkas33. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kriminalisering av konsumtion av illegaladopningspreparat.1994/95:Kr412 av m.fl. (c) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tilläggsdirektiv till Dopningsutredningenatt föreslå kriminalisering av bruk av dopningspreparat.1994/95:Kr414 av och () variyrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts beträffande kampen mot dopning.Ärendets beredningMot bakgrund av uppgifter om ett ökat missbruk av anabolasteroider och andra dopningsmedel och samband mellan dopning ochallvarliga våldsbrott anordnade utskottet den 14 februari 1995en offentlig utfrågning. Den stenografiska utskriften frånutfrågningen fogas till betänkandet som bilaga. BakgrundPreparatenDopning har använts i samband med idrottsutövningoch innebär i princip att idrottsutövaren försöker att förbättrasin prestationsförmåga på ett konstlat sätt. De medel somhittills dominerat i dopningssammanhang är farmakologiska medelsom i stor utsträckning utgörs av läkemedel. Dedopningssubstanser som nämns i idrottssammanhang brukar delasupp i fem grupper: anabola steroider, som enkelt kan uttryckassom kemiskt framställt manligt könshormon, centralstimulerandemedel såsom amfetamin och kokain, narkotiska smärtstillandemedel t.ex. morfin och kodein, diuretika, som är ettvätskedrivande medel och betablockerare som harblodtrycksdämpande effekt.Internationella olympiska kommittén () tog fram en lista över substanser som var attbetrakta som dopningsmedel. IOK:s lista hålls aktuell genomåterkommande revideringar. Listan innehåller ovan nämnda medelsamt peptidhormoner som intas i dopningssyfte för att därigenomhöja egenproduktion av testosteron. Under denna rubrik återfinnsockså tillväxthormon. Vidare har tillkommit erytropoietin somhar prestationshöjande effekt och 2-stimulerare vilket ärett medel med anaboleffekt.Gruppen anabola medel är enligt uppgift den som utgördet största problemet både inom och utanför idrotten.Dopningsmedlen har haft olika användningsområden. Deursprungliga medlen används i direkt samband med tävlingar föratt öka prestationsförmågan. kom anabolasteroider i bruk med syfte att bygga upp idrottsutövarensmuskulatur. Dopning, som ursprungligen förekom i huvudsak blandelitidrottare, förekommer i ökad utsträckning utanför elit-och tävlingsidrotten, bl.a. bland kroppsbyggare på motionsnivåoch bland unga människor för att uppnå vissa kroppsideal. Dethar även gjorts gällande att missbruk av anabola steroider harspritt sig till nya grupper, t.ex. i kriminella kretsar ochbland personer i riskzonen för kriminalitet och drogmissbruk.Anabola steroider och andra läkemedel som används idopningssammanhang används i mycket liten utsträckning isjukvården på grund av risken för biverkningar och utvecklingenav nya och effektivare mediciner. Anabola steroider användst.ex. för att bygga upp muskler som skadats i samband med bl.a.cancer och brännskador och vid underproduktion av kroppsegettestosteron. De kvantiteter som används för medicinskt brukligger avsevärt under den dos som friska unga människor tar tillför att få större muskler eller förstärka den fysiska ochmentala prestationsförmågan. De anabola steroider som missbrukashar till allra största delen smugglats in i landet.Missbrukets omfattningKunskaperna om den dopning som förekommer utanför idrotten ärbegränsade. Detta gäller såväl omfattningen av missbruket sommotiven till detta. initierades därför ett samarbetemellan och föralkohol- och narkotikaupplysning(CAN) där försök gjorts attuppskatta missbrukets omfattning. De undersökningar somhittills gjorts har vanligen skett i form av skolenkäter. CAN,som genomför kontinuerliga studier av alkohol-, narkotika- ochtobaksvanorna, har inkluderat frågor om dopning isåväl de regelbundna skolundersökningarna i årskurs nio som i deriksrepresentativa intervjuundersökningarna. Även ivärnpliktsundersökningarna ingår numera frågor om dopning. I deflesta av undersökningarna uppger ett par procent av pojkarna iåldrarna 15--att de använt eller prövat anabola steroider.Bruk av tillväxthormon är mera sällsynt, likaså är det ovanligtatt kvinnor använder dopningspreparat. Respondenternaserfarenhet av anabola steroider är i de flesta undersökningarnamindre än deras erfarenhet av narkotika. Under våren 1994genomfördes en studie bland gymnasieungdomar på åtta orter iSverige. Totalt tillfrågades närmare 10 000 elever om sinerfarenhet av anabola steroider och/eller tillväxthormonetgenotropin. Vid utskottets utfrågning presenterades någraresultat av den enkätstudien, bl.a. framkom att totalt hade 143av dessa elever uppgivit att de hade erfarenhet av dopning. CANhar även genomfört en kvalitativt inriktad intervjuundersökningav 25 personer med egen erfarenhet av dopningspreparat.Målsättningen med studien var att ge fördjupad kunskap om huroch varför dopning används utanför idrotten.Enligt är det mycket svårt att få enuppfattning av missbruket utanför de nu nämnda grupperna.Förekomst av missbruk bland personer som är finnsdet därför dålig kunskap om. görs försök attutveckla strategier och metoder för att undersöka hur storanvändningen av anabola steroider är bland dessa personer. Demetoder som utöver enkätundersökningar använts ärextrapolering, dvs. omräkning från tullens och polisens beslag.Vid utskottets utfrågning nämndes andelen manligasteroidanvändare i åldersgruppen 15--baserad på beslagenvara i princip en på tolv.ProvtagningI 2 kap. 6 § regeringsformen föreskrivs att varje medborgaregentemot det allmänna är skyddad mot påtvingat kroppsligtingrepp. Bestämmelser som begränsar denna rättighet iregeringsformen finns bl.a. i 28 kap. (RB), därmöjlighet att vid förundersökning i brottmål användakroppsvisitation och kroppsbesiktning regleras. I 28 kap. 12 §RB stadgas att den som skäligen kan misstänkas för ett brott påvilket fängelse kan följa, får kroppsbesiktigas för att utrönaomständigheter som kan vara av betydelse för utredning ombrottet. Det torde därför om det är av betydelse för utredningenav brottet vara möjligt att ta prover och undersöka förekomstenav dopningspreparat.I övrigt finns inte något stöd i lag för att anmana någon attlämna prov för kontroll av om de använt dopningsmedel. När detgäller testning av intagna på kriminalvårdsanstalter harregeringen i proposition 1994/95:124 föreslagit enlagändring som innebär en skyldighet för en intagen att lämnaprov för kontroll av att han inte använder dopningsmedel somanges i lagen om förbud mot vissa dopningsmedel. Propositionenär föremål för behandling i justitieutskottet.Inom tävlingsidrotten började rutinmässiga kontroller tas isamband med de 1968. IOK ackrediterar numera 24laboratorier i världen för dopningskontroller, varavDopinglaboratoriet vid alltså är ett.Riksidrottsförbundet har för sin kontrollverksamhet ca 200aktiva funktionärer. Huvuddelen av dopningskontrollen i Sverigesker nu som oanmälda stickprovskontroller underträningsperioderna. Därutöver förekommer förannonseradekontroller i samband med tävlingar. I tas ungefär 2 300prover . Totalt i världen görs 100 000--120 000 proverårligen. Kontrollverksamheten inom idrotten inriktashuvudsakligen på områden där man av erfarenhet vet att det finnsrisk för missbruk av dopningspreparat.Riksidrottsförbundets kontrollverksamhet är begränsad tillmedlemmar inom svensk idrott, dvs. till föreninganslutnaidrottsmän, andra har förbundet inte rätt att testa, såvida detinte finns frivilliga överenskommelser.I vissa kommuner har ägare till s.k. gym skrivit avtal med deaktiva för att hålla gymen dopningsfria. Där riskerar numera desom tränar att bli utsatta för dopningstest. Den som inte rättarsig efter reglerna blir avstängd från träning i upp till två år.Ett problem som nämnts i detta sammanhang är att det i principbara varit tillåtet att testa personer som är anslutna till enidrottsförening som i sin tur är ansluten tillRiksidrottsförbundet.Pågående insatser mot dopningenGenom följer regeringendopningsproblematiken i olika avseenden. Institutet har bl.a.tagit initiativ till en samarbetsgrupp för informationsutbytemellan företrädare för polisen, tullen, skolan, värnpliktiga ochRiksidrottsförbundet. Institutet har också medverkat i eninformationskampanj på flera ställen i landet och tagit fram ochförmedlat skriftlig information om vad dopning är och riskernamed denna. Vidare finansierar telefonjourenför dopningsfrågor vid , Dopingjouren.Verksamheten drivs i regi. Verksamheten ärrikstäckande och ett speciellt 020-nummer har inrättats för attunderlätta för allmänheten att ta kontakt för rådgivning ochupplysning.Vid finns också Dopinglaboratoriet somdrivs som en egen enhet inom den medicinska divisionen.Dopinglaboratoriet är ackrediterat av Internationella OlympiskaKommittén. Verksamheten har till stor del inriktats på attanalysera prover från idrotten. Finansieringen av laboratorietsker genom intäkter från analysverksamheten. har antalet prover från "sjukvården" ökat från 25 till600 . Proverna kommer från ungdomsmottagningar, socialamyndigheter, psykiatriska mottagningar, skolhälsovård,kriminalvård m.m. Laboratoriet ger också råd och information.Även Apoteksbolaget informerar om dopning.På det lokala planet görs också insatser för att förebyggamissbruk, t.ex. genom samarbete mellan skola, socialförvaltning,polis, s.k. gym och frivilligorganisationer.På initiativ av (1992/93:SoU20, rskr. 357) tillsatteregeringen en parlamentarisk utredning föratt göra en översyn av vissa frågor kring dopning. I uppdraget(dir. 1994:78) ingår att ta del av tillgänglig forskning omolika dopningsmedel och deras verkningar samt analysera ochbelysa det aktuella kunskapsläget på området. Utredningen skallkartlägga och analysera dopningsproblemets omfattning ochkaraktär och belysa följderna av missbruket på kort och långsikt samt bedöma behovet av ökade informationsinsatser.Utredningen skall vidare analysera orsakerna till att det finnsdopningsmedel tillgängliga och vad som kan göras för att minskatillgången på illegala medel, närmare studera om det finns enkoppling mellan missbruket av dopningsmedel och annat missbrukoch våldsbrott, eventuellt föreslå ytterligare insatser motmissbruket samt belysa det internationella arbetet mot dopning.Utredningen skall också föreslå de ändringar i den rättsligaregleringen som den kan finna motiverade och överväga behovet avresurser till förbättrade informationsinsatser mot dopning.Uppdraget skall vara avslutat vid utgången av år 1995.MotionerKriminalisering av bruket av dopningsmedel m.m.I flera motioner begärs tillkännagivanden till regeringen omatt icke-medicinskt bruk och innehav av dopningspreparat skallkriminaliseras.I motion So411 av () begärstillkännagivande om förbud mot innehav och bruk av anabolasteroider. Motionärerna pekar på att många till synesoförklarliga vredesutbrott, våldsamheter och obehärskadehandlingar i efterhand har visat sig bero på bruk av anabolasteroider. Likaså har sjukdomstillstånd, ibland med svåraföljder, visat sig ha samma ursprung. Motionären menar att detnu är dags att klassa anabola steroider som narkotika ochförbjuda och straffbelägga all hantering och införsel av sådanapreparat.Även i motion So484 av m.fl. (kds) framförskrav på att bruket av anabola steroider skall bekämpas på sammasätt som narkotika, dvs. genom kriminalisering av innehav ochförsäljning av preparaten för annat än medicinskt bruk(yrkande 18).I motion Ju618 av m.fl. (kds) begärstillkännagivande om kriminalisering av eget bruk av anabolasteroider (yrkande 1). Eftersom anabola steroider både ärberoendeframkallande och har sinnesförändrande effekter icentrala nervsystemet bör preparaten, enligt motionärerna,klassas som narkotika och eget bruk av steroider kriminaliseras.I motion Ju809 av m.fl. (c) begärstillkännagivande om kriminalisering av konsumtion av illegaladopningspreparat (yrkande 33). Enligt motionärerna haranvändningen av dopningsmedel ökat och blivit ettsamhällsproblem. Dopningspreparaten används numera av personersom står långt utanför idrottens organisationer och användandetsprids till allt yngre personer. Motionärerna anser attkonsumtion av illegala dopningspreparat bör förbjudas. Lagen omförbud mot vissa dopningsmedel bör ändras så att även konsumtionkriminaliseras. En sådan åtgärd skulle öka möjligheterna förpolis och socialtjänst att ingripa tidigare mot missbruket.Dopningsutredningen bör inrikta sitt arbete på att lämna förslagtill kriminalisering av eget bruk av dopningsmedel.Även i motion Kr412 av m.fl. (c)framhålls att missbruk av dopningsmedel numera främst är ettsamhälleligt problem även om det inte kan bortses från attdopning såväl på elitnivå som motionsnivå är ettproblem. Det har gjorts och görs dock stora ansträngningar inomidrottsrörelsen att komma till rätta med dopningsproblemet.Motionärerna hoppas att mer exakt kommer attklargöra sambandet mellan dopning och personlighetsförändringarhos missbrukaren. Vidare anser motionärerna att eget bruk avdopningsmedel bör vara straffbart och föreslår attDopningsutredningen får tilläggsdirektiv att lämna förslag tillkriminalisering av bruk av dopningsmedel (yrkande 3).Lagstiftning på områdetVid trädde lagen (1991:1969) om förbud motvissa dopningsmedel i kraft. Lagen omfattar syntetiska anabolasteroider, testosteron och dess derivat, tillväxthormon samtkemiska substanser som avser att påverka kroppens egenhormonproduktion. De angivna medlen får inte annat än förmedicinskt eller vetenskapligt ändamål föras in i landet,överlåtas, framställas, förvärvas i överlåtelsesyfte, bjudas uttill försäljning eller innehas. Själva bruket av preparaten ärinte kriminaliserat. Uppsåtlig överträdelse av lagens förbud --dopningsbrott -- kan straffas med fängelse upp till . Förringa brott är påföljden böter eller fängelse i högst sexmånader. För olovlig införsel gäller bestämmelserna ivarusmugglingslagen. På IOK:s dopningslista förekommer enmängd preparat som inte omfattas av lagen om förbud mot vissadopningsmedel. Dessa preparat omfattas av varusmugglings-,läkemedels- eller narkotikalagstiftningen och har ansettsdärigenom stå under tillräcklig kontroll.I proposition 1990/91:199 om förbud mot vissadopningsmedel gjordes följande överväganden såvitt gällde självabruket av dopningsmedel.På narkotikaområdet är det egna bruket kriminaliserat. Det harfrån vissa håll gjorts gällande att även själva konsumtionen avdopningsmedel bör falla inom det kriminaliserade området. Ensådan kriminalisering ger uttryck för att samhället tar avståndfrån varje befattning med de olika medlen. Ett sådantavståndstagande skulle kunna vara påkallat inte minst för attmotverka att ungdomar dras in i en konsumtion av dessa medel somkan få konsekvenser för den unges utveckling. Jag har förståelseför dessa synpunkter. De anabola steroiderna och andra aktuellamedel kan emellertid inte bedömas medföra lika allvarligaskadeverkningar som narkotika, eftersom dopningsmedlen inteanses vara beroendeframkallande. Avgränsningen av det straffbaraområdet bör därför ske med utgångspunkt i den inom svenskstraffrätt vägledande principen att inte straffbelägga handlingsom riktar sig mot den egna personen. I motsats tillförhållandet på narkotikaområdet finns det ingen tradition ivårt land att se dopning som kriminell handling. Genom deföreslagna åtgärderna i kombination med betydandeinformationsinsatser samt idrottsrörelsens egenkontrollverksamhet bör man ändå kunna vidta effektiva åtgärderför att komma åt dopningsproblemet. Själva bruket av anabolasteroider och andra hormonella medel för dopningsändamål börsålunda i vart fall inte kriminaliseras.Sammanfattningsvis innebär mitt förslag en i väsentligaavseenden motsvarande uppbyggnad av lagregleringen som dengällde på narkotikaområdet före den senaste ändringen inarkotikastrafflagen , då även bruket av narkotika blevstraffbart.Information m.m.I motion So223 av m.fl. (fp) begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts om insatser motdopning och om medel som används i prestationshöjande syfte(yrkandena 29 och 30). Motionärerna pekar på att riskernamed att använda olika läkemedel i prestationshöjande ochkroppsuppbyggande syfte fått stor uppmärksamhet under senare år.Information har tagits fram och spritts till olika målgrupper.Motionärerna anser det viktigt att information om dopning ochdopningsmedlens risker fortlöpande förmedlas till ungdomar,föräldrar, lärare, idrottsledare m.fl. Vidare bör olikanäringspreparat, ofta innehållande ett antal aminosyror, som detgörs omfattande reklam för i sporttidningar, uppmärksammas ochvärderas utifrån farmakologisk utgångspunkt och medlenseffekter redovisas.I motion So484 (kds) begärs tillkännagivande om vad imotionen anförts om behovet av information om riskerna medanabola steroider (yrkande 19). Motionärerna betonar viktenav att information om dopning och dopningspreparat ges i skolor,på s.k. gym och på militärförläggningar.I motion Kr414 av och ()begärs tillkännagivande om vad i motionen anförts beträffandekampen mot dopning (yrkande 6). Motionärerna anser det varaav stor vikt att arbete bedrivs skyndsamtoch att utredningen tar del av hur man inom idrottsrörelsenbedrivit kampen mot dopning. Det är också av stor vikt attidrotten ställer kompetens inom området till förfogande förkommuner och andra samhällsorgan för utbildning och information.Möjligheten att utanför den organiserade idrotten ställa uppmed dopningskontroller bör prövas. Slutligen anför motionärernaatt resursförstärkning till tullen skulle innebära ökademöjligheter att förhindra smuggling av dopningspreparat.Sambandet mellan dopning och våldsbrottI motion So430 av () framhåller motionärenatt konsumtionen av alkohol/narkotika och anabola steroiderunder senare år varit en starkt bidragande orsak till tragiskavåldshandlingar. Eftersom användandet av anabola steroider ochdess följdverkningar är bristfälligt undersökta bör regeringenpåbörja en studie av sambandet mellan dopning och våldsbrott föratt bättre kunna bedöma behovet av eventuella kompletteradelagregler som t.ex. förbud mot konsumtion av sådana preparat.Detta bör ges regeringen till känna.Nikotin som dopningsmedelI motion So487 av m.fl. (fp, s, m, c, v,mp, kds) begärs ett tillkännagivande om vad i motionen anförtsom nikotin som dopningsmedel (yrkande 8). Motionärerna anseratt bör få i uppdrag att utreda om nikotinskall hänföras till dopningsmedlen. Det är enligt motionärernaförvånande att nikotinet, som är ett kraftigtberoendeframkallande medel och som av vanebrukaren också upplevssom prestationshöjande, undgått kritisk granskning.Utskottets bedömningI likhet med motionärerna anser utskottet att uppgifterna omett ökat icke-medicinskt bruk av anabola steroider och andradopningsmedel är oroande. Utskottet ser också med stort allvarpå uppgifterna om sambandet mellan dopning och mycket allvarligavåldsbrott. Uppgifter finns också om att vissa dopningsmedelskulle ha liknande beroendeframkallande effekter somnarkotika.Regeringen har efter initiativ från utskottet tillsatt enparlamentarisk utredning för en översyn av vissa dopningsfrågor.Det är enligt utskottet positivt att utredningen övervägerfrågan om att även kriminalisera det icke-medicinska bruket avanabola steroider och andra dopningsmedel. En kriminaliseringskulle tydligare markera att samhället tar helt avstånd frånvarje icke-medicinsk befattning med sådana medel. Det skulle geökade möjligheter för bl.a. polis och socialtjänst att ingripapå ett tidigt stadium. Vidare kan en sådan åtgärd avhållaungdomar från ett missbruk som kan få förödande konsekvenser förderas fysiska och psykiska hälsa. Från polisens sida harframhållits att straffsatserna för dopningsbrott jämfört mednarkotikabrott är låga och att brottsutredningarna därför inteprioriteras. Enligt sina direktiv kan utredningen överväga ävendenna fråga liksom möjligheterna till provtagning idopningsutredningar. I direktiven ingår också att studerakopplingen mellan missbruket av dopningsmedel och våldsbrott.Vid utfrågningen framkom att kunskaperna om missbruketsomfattning i åldersgrupperna är mycket bristfälligoch att svårigheterna att mäta missbruket i dessa grupper ärstora. Utskottet förutsätter att utredningen ägnar denna frågastor omsorg. I sammanhanget bör även förekomsten avblandmissbruk belysas.Enligt direktiven skall utgångspunkten för utredningens arbetevara en noggrann genomgång av den faktiska kunskapen omdopningsmedlen och deras medicinska och psykologiska verkningar.Utvecklingen när det gäller användningen i missbrukarledet avolika läkemedel som dopningsmedel och kunskapen om dessa medelsker snabbt. Utskottet utgår från att berörda myndigheter nogaföljer utvecklingen och vid behov vidtar lämpliga åtgärder. bör uppmärksamma frågan och överväga omuppföljningen av nyregistrerade läkemedel kan göras annorlundaän . Förekomsten av nikotin i dopningssyfte bör ocksågranskas.Slutligen vill utskottet framhålla att det är angeläget attansträngningarna för att komma till rätta med dopningsproblemetgenom information och utbildning fortsätter och att informationom de medicinska effekterna vid användning av dopningsmedeldärvid är viktig. Utredningen skall enligt sitt uppdrag övervägabehovet av resurser till förbättrade informationsinsatser genomolika myndigheter, hälso- och sjukvården, skolan och idrottensorganisationer. I sammanhanget bör också uppmärksammasmarknadsföringen av s.k. näringspreparat och kosttillskott iolika sporttidningar. Preparaten marknadsförs ofta under namnsom associerar till dopningsmedel. Annonserna är ofta utformadeså att läsaren bibringas uppfattningen att medlen är nödvändigaför att höja prestationsförmågan och uppnå vissa kroppsideal.Det finns anledning att befara att preparaten kan fungera som"inkörsport" till missbruk av dopningsmedel.Utskottet konstaterar att fått ett mycketbrett uppdrag och därför inom ramen för sina direktiv kan ta uppde frågor som utskottet pekat på. Något ytterligare initiativfrån behövs därför inte.