bet · GJ01AU3 · 1995-10-26 00:00:00 — Det saknas också ett generellt dis-krimineringsförbud. Det enda rimliga vore att all etnisk diskriminering påarbetsmarknaden förbjöds med skadeståndspåföljd som sanktion, sägs det imotionen.Med anledning av motionerna från och omutvärdering resp. ändringar i lagen mot etnisk diskriminering vill utskottetanföra följande.Lagen mot etnisk diskriminering trädde i kraft . Den er-satte en lag med samma namn. Genom den nya lagen infördesskadeståndssanktionerade förbud mot diskriminering av både arbetssökan-de och redan anställda. Såvitt utskottet har sig bekant har ännu inte någontvist enligt denna lag prövats i domstol.Att försöka komma till rätta med invandrarnas problem på arbetsmark-naden är mycket angeläget. Sedan slutet av pågår en översyn avinvandrarpolitiken, som är en fortsättning av det arbete som bedrevs inomden tillsatta Invandrar- och flyktingkommittén. Översynskommit-tén (dir. 1994:130) skall ägna särskilt intresse åt frågor om invandrarnassituation på arbetsmarknaden och de hinder som kan finnas för invandrareatt komma in på arbetsmarknaden. Även skallenligt sina direktiv särskilt uppmärksamma invandrarnas situation, och ettav målen för uppdraget är att åstadkomma en långsiktig och stabil arbets-rätt som bl.a. främjar invandrarnas villkor på arbetsmarknaden.Utskottet utgår från att man i pågående utredningsarbete kommer inäven på diskrimineringsfrågorna. En särskild utvärdering av lagen motetnisk diskriminering av det slag som föreslås av kan därförinte anses påkallad, allrahelst som lagen varit i kraft bara ett drygt år. Medhänsyn till detta kan det inte heller anses påkallat för att taställning till de konkreta förslag till ändringar av lagen som Vänsterpartietlägger fram.Utskottet avstyrker med hänvisning till det anförda motionerna Sf621 ochA285 i berörda delar.Motion K431 av m.fl. (fp) rör diskriminering av homosex-uella. Några i motionen angivna exempel på diskriminering av homosex-uella i arbetslivet visar enligt motionärerna på behovet av lagstiftning (yrk.2). De anser också att frågor om diskriminering av homosexuella bör läg-gas under () tillsyn (yrk. 3).Även motion A702 av m.fl. (v) rör diskriminering avhomosexuella. Liksom i den nyssnämnda motionen förespråkas ett förbudmot diskriminering av homosexuella i arbetslivet. Enligt motionen bör ettsådant förbud inkluderas i lagen mot etnisk diskriminering på motsvarandesätt som det straffrättsliga förbudet träffar såväl etnisk diskriminering somdiskriminering av homosexuella (yrk. Motionärerna anser också attDO:s mandat bör utvidgas till att även avse homosexuella (yrk. 3).Utskottets övervägandenFrågan om lagstiftning för homosexuella mot diskriminering i arbetslivetvar uppe i utskottet i samband med behandlingen av regeringens förslagom den förutnämnda lagen mot etnisk diskriminering (prop. 1993/94:101).Frågan hade aktualiserats motionsvägen.I propositionen redovisades att vissa remissinstanser hade förordat enmera generellt utformad antidiskrimineringslagstiftning, och liknandesynpunkter hade också framförts av bl.a. förre DO, . Regering-en konstaterade vidare att den mera begränsade frågan om en lagstiftningsom innefattar förbud mot diskriminering på grund av homosexualitet -RFSL hade inkommit med en särskild framställning om detta - inte vartillräckligt utredd för att ett ställningstagande skulle vara aktuellt i detlagstiftningsärendet.Arbetsmarknadsutskottet uttalade i sitt av godkända betän-kande (1993/94:AU9, rskr. 182) att behov synes föreligga av lagstiftningmot diskriminering av homosexuella i arbetslivet. Utskottet ansåg emeller-tid att det beredningsarbete som pågick med anledning av förslag borde avvaktas innan man vidare övervägde frågan omen sådan lagstiftning.Enligt vad utskottet inhämtat är frågan om en lagstiftning av det nämndaslaget inte aktualiserad inom regeringskansliet.Utskottet står fast vid vad som uttalades i det nyssnämnda betänkandet.Utskottet utgår från att regeringen överväger lagstiftningsfrågan bl.a. motbakgrund av erfarenheterna av annan antidiskrimineringslagstiftning ochåterkommer till med en redovisning av resultatet av dessa över-väganden. Utskottet utgår från att även den i sammanhanget väckta fråganom utvidgning av DO:s mandat blir belyst.Vad utskottet anfört med anledning av de nu behandlade motionerna börges regeringen till känna. beträffande återgång till regleratt avslår motionerna 1994/95:A215 yrkande 5 i motsvaran-de del, 1994/95:A244 yrkande 2, 1994/95:A270 yrkande 9, 1994/95:A271 yrkande 21, 1994/95:A286 yrkande 3, 1994/95:A288 yrkande 2,1994/95:A411 yrkande 3, 1994/95:A707 yrkandena 1-5, 1994/95:A709, 1994/95:N274 yrkande 5, 1994/95:N301 yrkande 8 och1994/95:T605 yrkande 6,res. 1 (m, c, fp, kds)2. beträffande den fortsatta reformeringen av arbetsrättenatt avslår motionerna 1994/95:A215 yrkandena 4 och 5 imotsvarande del, 1994/95:A244 yrkande 3, 1994/95:A278, 1994/95:A705, 1994/95:A706 yrkande 1 samt 1994/95:A707 yrkandena 6 och7,res. 2 (m)res. 3 (c, fp, kds)res. 4 (v)3. beträffande 39 § LAS, m.m.att avslår motion 1994/95:A706 yrkandena 2, 3 och 5,res. 5 (v)4. beträffande övergångsdirektivet avseende sjögående fartygoch tillämpning av kollektivavtalatt avslår motion 1994/95:A707 yrkande 8 i motsvarandedel,res. 6 (m, c)5. beträffande övergångsdirektivet, resterande delatt avslår motion 1994/95:A707 yrkande 8 i motsvarandedel, res. 7 (m)6. beträffande deltidsarbetslösaatt avslår motionerna 1994/95:A211, 1994/95:A238,1994/95:A258 yrkande 4, 1994/95:A265 och 1994/95:A706 yrkande 4, res. 8 (v)7. beträffande arbetsföretagatt avslår motionerna 1994/95:A275 yrkande 6 och 1994/95:A286 yrkande 23,8. beträffande anställdas yttrandefrihetatt avslår motionerna 1994/95:A701 och 1994/95:K402 yr-kande 1,9. beträffande anställningsskyddet för miljö- och hälsovårds-cheferatt avslår motion 1994/95:A703,res. 9 (mp)10. beträffande tidsbegränsade anställningar vid arbetstopparm.m.att avslår motionerna 1994/95:A708 och 1994/95:Fi506,11. beträffande beräkning av anställningstid m.m.att avslår motion 1994/95:A710,12. beträffande avslår 1994/95:T605 yrkande 8,res. 10 (m)13. beträffande 137att avslår 1994/95:T605 yrkande 9,14. beträffande tillämpningen och utnyttjandet av avtalsförhål-landenatt avslår motion 1994/95:A704,15. beträffande lagstiftningen mot etnisk diskrimineringatt avslår motionerna 1994/95:A285 yrkande 6 och 1994/95:Sf621 yrkande 9,res. 11 (v)16. beträffande diskriminering av homosexuellaatt med anledning av motionerna 1994/95:A702 yrkandena 2och 3 samt 1994/95:K431 yrkandena 2 och 3 som sin mening ger re-geringen till känna vad utskottet anfört.Stockholm den 26 oktober 1995På arbetsmarknadsutskottets vägnarJohnny AhlqvistI beslutet har deltagit: (), (), (), Per (), (), (), (), (), (), (), SonjaFransson (s), (), (), (), (), () och (). Återgång till regler (mom. 1)(), Per (), (), (),(), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjar med "När utskot-tet" och på s. 11 slutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse:De av fyrpartiregeringen genomförda förändringarna i LAS och MBLkom i ett skede när industrikonjunkturen höll på att vända. Tillsammansmed andra tillväxtfrämjande reformer innebar lagreglerna att situationenför företagandet förbättrades avsevärt. De bidrog till att undanröja företa-gens tveksamhet att nyanställa och därigenom underlätta för arbetslösa attfå arbete.Den socialdemokratiska återställarpolitiken var därförmycket olycklig. När man gick tillbaka till de äldre reglerna i LAS ochMBL försämrades förutsättningarna för tillkomsten av nya arbeten, ochden önskvärda expansionen av småföretagen motverkades. Trots den star-ka konjunkturen har inte arbetslösheten minskat nämnvärt.Antalet långtidsarbetslösa har ökat kraftigt. Hundratusentals personerhar varit borta från den reguljära arbetsmarknaden . Stora grupperhar över huvud taget inte kommit in på arbetsmarknaden. De nya arbetenaställer allt högre krav på utbildning och erfarenhet. Detta är faktorer somytterligare understryker behovet av att underlätta nyanställningar.Med den tid om sammanlagt högst för arbetstoppsanställ-ning som gäller är risken att företagen väljer övertidsuttag i stället förnyanställning. Detta kan bli särskilt påtagligt i de mindre företagen, därman kan känna sig tveksam om möjligheten att stadigvarande sysselsättaytterligare anställda.De ökande kraven i produktionen gör det också svårare att bedöma hurarbetstagaren fungerar i arbetet. För att provanställningen skall kunna fyllasin funktion måste prövotiden vara så lång att den ger tillräcklig möjlighetför bedömningarna. Med de nuvarande maximala sex månaderna finns enrisk att arbetsgivaren inte vågar låta provanställningen övergå i en fastanställning utan i stället avbryter anställningsförhållandet.Arbetsgivarens rätt att undanta två arbetstagare inom varje turordnings-krets innan turordningen fastställs var värdefull särskilt för småföretagen.Det är en överdrift att som Socialdemokraterna påstå att balansen därmedskulle ha rubbats mellan arbetsgivar- och arbetstagarintresset.Den fackliga vetorätten, även i sin nya utformning med hänsyn till upp-handlingsreglerna, kan kritiseras av flera skäl. Det är principiellt oriktigtatt de fackliga organisationerna har getts långtgående befogenheter attvaka över att lagar efterlevs. Vetoreglerna och tillämpningen av dem harinte heller uppfyllt befogade krav på rättssäkerhet. De hindrar sund kon-kurrens och försvårar nyetablering av företag.Det förbud mot blockader mot enmans- och familjeföretag som infördespå förslag av fyrpartiregeringen var välmotiverat. Stridsåtgärder i syfte attträffa kollektivavtal som riktas mot sådana företag kan inte anses rimliga.Det är först när företaget faktiskt anställt någon utomstående som sådanastridsåtgärder bör vara tillåtna.Till sist vill utskottet göra det påpekandet att den socialdemokratiska re-geringen tydligen också anser att reglerna ställer till problem, eftersomman i mer eller mindre uppmanar par-terna att förändra dem. Det hade enligt utskottet varit mera logiskt att låta1994 års regler vara kvar för att därefter diskutera vilka ytterligare föränd-ringar som kunde anses motiverade.Utskottet anser således att en återgång bör ske till de regler i LAS ochMBL som gällde . Regeringen bör skyndsamt återkommamed erforderliga lagförslag.Utskottets ställningstagande innebär att motionerna A215, A244, A270,A271, A286, A288, A411, A707, A709, N274, N301 och T605 tillstyrks, iförekommande fall i berörda delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande återgång till regleratt med anledning av motionerna 1994/95:A215 yrkande 5 imotsvarande del, 1994/95:A244 yrkande 2, 1994/95:A270 yrkande 9,1994/95:A271 yrkande 21, 1994/95:A286 yrkande 3, 1994/95:A288yrkande 2, 1994/95:A411 yrkande 3, 1994/95:A707 yrkandena 1-5,1994/95:A709, 1994/95:N274 yrkande 5, 1994/95:N301 yrkande 8 och1994/95:T605 yrkande 6 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2. Den fortsatta reformeringen av arbetsrätten (mom. 2)Per , , och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 14 börjar med "En stor"och på s. 17 slutar med "i berörda delar" bort ha följande lydelse:Det öppna mandat som fått kan inte tolkas påannat sätt än att den socialdemokratiska regeringen inte själv vågar angenågon bestämd inriktning för det nödvändiga reformarbetet på arbetsrät-tens område. Regeringen förefaller nu börja inse att den nuvarande lag-stiftningen medför problem av många slag men skjuter ifrån sig ansvaretgenom att lägga på arbetsmarknadens parter att försöka hitta gemensammalösningar genom kollektivavtal. Enligt utskottets mening måste målet förreformarbetet anges klart och tydligt.En utgångspunkt för den fortsatta reformeringen av arbetsrätten är attarbetsmarknaden måste bli en verklig marknad. En avreglering är en del aven strategi för att skapa varaktiga nya arbetstillfällen. Genom kollektivise-ringen av arbetsmarknadsförhållandena blir de svenska villkoren de mestrigida i världen.Enligt utskottets mening måste reformeringen genomföras med målmed-vetna ambitioner. Det första steget är en återgång till de regler som inför-des av fyrpartiregeringen. Sedan måste arbetsrätten utvecklas så att denfrämjar förnyelsen av arbetsmarknaden. Utskottet instämmer i den kritik avlagstiftningen som framförs i de moderata parti- resp. kommittémotionernaA215 och A707. Lagreglerna leder till ineffektivitet och byråkrati ochminskar möjligheterna för de anställda att påverka sin situation. Organisa-tionernas ställning gynnas på den enskildes bekostnad. De anställda sessom kollektiv och inte som individer. Reglerna är så omfattande ochkomplicerade att juridisk expertis behövs. Lagstiftningen är oflexibel ochdåligt anpassad till de mindre företagen.Utskottet ansluter sig också till motionernas synpunkter på vilka föränd-ringar som måste göras: Ytterligare liberalisering av turordningsreglerna såatt större hänsyn kan tas till de effektivitetskrav som verksamheten ställer.En ny ordning i MBL som mera bygger på tidig och informell informationfrån arbetsgivaren till de anställda än på formaliserade förhandlingar medden fackliga organisationen. Chefstillsättningar och offentliga budgetarundantas från förhandlingar. Rätten att stå utanför en förening grundlags-fästes. Rätt till betald ledighet för fackliga förtroendemän ges bara vidfackligt arbete på arbetsplatsen. Rätt till styrelserepresentation i företagenges enbart till fackliga organisationer där minst hälften är medlemmar iorganisationen. Dessa representanter skall utses bland de anställda i före-tagen.Hela frågan om förnyelse av bl.a. MBL, förtroendemannalagen och sty-relserepresentationslagen bör i enlighet med vad som föreslås av Modera-terna bli föremål för utredning.Parallellt med detta måste en generell möjlighet öppnas för arbetstagareoch arbetsgivare att teckna individuella avtal där parterna får välja om devill utnyttja lagar och kollektivavtal eller om avtalet skall slutas på allmän-na civilrättsliga grunder. Nuvarande system med antingen tvingande ellers.k. semidispositiv lagstiftning bygger på en förlegad syn på arbetstagarensom en person oförmögen att själv ta till vara sina intressen. Enbart defackliga organisationerna betros med att träffa avtal som avviker frånlagreglerna. Enligt utskottets bedömning bör det finnas ett stort utrymmeför individuella anställningsavtal inom de nya kunskapsföretagen menäven inom traditionella industriföretag. Det skall påpekas att man ävenmed de allmänna civilrättsliga reglerna som grund för anställningsavtaletkan jämka oskäliga avtalsvillkor.Rätten att teckna sådana enskilda avtal bör, såsom föreslås i motionerna,snabbutredas och erforderliga lagändringar föreläggas skynd-samt.Genom en sådan dubbel utvecklingsstrategi ges de enskilda parternavalmöjlighet. Tillsammans med de övriga inslag i en politik för fler arbe-ten får fler människor tillgång till arbetsmarknaden.Med det anförda ansluter sig utskottet till de båda motionerna A215 ochA707 i berörda delar. Det innebär också att motionerna A278 och A705 idet väsentliga har blivit tillgodosedda.Centerns motion A244 har delvis en annan inriktning och avstyrks där-för. Utskottet tar helt avstånd från de förslag som läggs fram i Vänsterpar-tiets motion A706 som alltså bör avslås av riksdagen.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande den fortsatta reformeringen av arbetsrättenatt med anledning av motionerna 1994/95:A215 yrkandena4 och 5 i motsvarande del, 1994/95:A278, 1994/95:A705, 1994/95:A707 yrkandena 6 och 7 samt med avslag på motionerna 1994/95:A244 yrkande 3 och 1994/95:A706 yrkande 1 som sin mening ger re-geringen till känna vad utskottet anfört ,3. Den fortsatta reformeringen av arbetsrätten (mom. 2)(), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15 börjar med "När man"och på s. 17 slutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse:Utskottet välkomnar i och för sig , även om dethade varit bättre att ARK hade fått fullfölja sitt uppdrag. När ARK ladesner förlorade man en viktig grund för en reformerad och moderniseradarbetsrätt.Övergripande vid reformeringen av arbetsrätten måste vara att skaparegler som innebär en rimlig avvägning mellan arbetstagar- och arbetsgi-varintresset. Utskottet kan i stora delar ansluta sig till den beskrivning avmålen för den långsiktiga och stabila arbetsrätt som anges i direktiven : Flexibilitet och produktivitetsutveckling i före-tagen och den offentliga sektorn skall främjas, de anställdas behov avutveckling, inflytande, frihet och trygghet skall tillgodoses, jämställdhetmellan könen skall främjas liksom invandrarnas villkor på arbetsmarkna-den.Man måste dock vara medveten om att problem kommer att återstå ävenom kommissionen lyckas med sin uppgift att förmå parterna att utformareglerna genom kollektivavtal. Stora delar av arbetsmarknaden omfattasinte av kollektivavtalen. Många småföretag står utanför. De arbetsrättsligaförhållandena där kommer alltså även fortsättningsvis att vara regleradegenom lag. är det i dessa företag som behovet av en reformeradarbetsrätt kanske är som störst. Det är där som lagstiftningens brist påflexibilitet är mest påtaglig. Det är också i dessa och de medelstora företa-gen som tillväxten måste ske.Som anförts i reservation 1 bör en återgång därför ske till de regler sominfördes av fyrpartiregeringen och som kom att gälla under ett år.Det anförda innebär vidare att motion A244 (c) i berörd del väsentligenär tillgodosedd.Utskottet kan emellertid inte ställa sig bakom de krav på ytterligare långt-gående förändringar som framförs av Moderata samlingspartiet resp.Vänsterpartiet och även i ett antal enskilda motioner.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande den fortsatta reformeringen av arbetsrättenatt med anledning av motion 1994/95:A244 yrkande 3 samtmed avslag på motionerna 1994/95:A215 yrkandena 4 och 5 i motsva-rande del, 1994/95:A278, 1994/95:A705, 1994/95:A706 yrkande 1samt 1994/95:A707 yrkandena 6 och 7 som sin mening ge regeringentill känna vad utskottet anfört,4. Den fortsatta reformeringen av arbetsrätten (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 14 som börjar med "En stor"och slutar med "av motionerna" och på s. 17 fortsätter med "Vänsterpartietförordar" och slutar med "berörda delar" bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar inledningsvis att den bärande tanken bakom rege-ringens direktiv till är att parterna skall utformaarbetsrätten genom kollektivavtal. Man går därigenom ifrån de hittillsva-rande principerna, som innebär att lagstiftningen anger ramarna, medanparterna anförtros att genom kollektivavtal förändra, fördjupa eller förbätt-ra lagarna efter de olika branschernas särskilda villkor och behov. Dettainnebär i praktiken att regeringen infört ett reformstopp, vilket framhållsav i motion A706.Detta är särskilt allvarligt i ett läge där arbetsmarknaden förändrassnabbt och där löntagarnas legitima behov av trygghet och inflytandeurholkas av nya företagsformer och nya anställningsformer. Verksamheterbolagiseras, det utvecklas nya former för indirekt ägande via nätverk, ochkoncernernas roll utvecklas. Alltmer går utvecklingen mot att företag haren kärna av tillsvidareanställda och en större krets av visstidsanställda.Uthyrning av arbetskraft och ett ökat inslag av entreprenörer och konsultersom arbetar som "inhyrd" arbetskraft i företag och inom offentlig sektorinnebär att allt större grupper av löntagare får ett sämre skydd i arbetsrät-ten. Detta ställer krav på en ny och reformerad lagstiftning.Det är dessutom märkligt hur regeringen kan förlita sig på att parternaskall hitta lösningar avtalsvägen när erfarenheten visar att parterna trots attdenna möjlighet alltid stått till buds inte förmått hantera vissa problemom-råden.Det finns enligt utskottets mening också skäl att framhålla att kollektiv-avtalen inte täcker hela arbetsmarknaden, något som också det påpekas iVänsterpartiets motion.Utskottet anser att en översyn av arbetsrätten behövs för att öka infly-tandet och demokratin i arbetslivet och reglera rätten till kompetensut-veckling. Utredningen bör vara parlamentariskt sammansatt. Uppdragetskall i korthet ta sikte på följande:- Rätten till kompetensutveckling för alla anställda måste lagfästas. Ar-betsgivarens tydliga ansvar måste betonas, och de fackliga organisatio-nerna måste ges möjlighet till inflytande så att utbildningssatsningarnafördelas rättvist mellan grupper av anställda.- Inflytandet för de anställda måste förbättras så att fördelningen av maktjämnas ut. Utökad vetorätt och mera självbestämmande för arbetstagarnamåste övervägas.- Lagregler behövs som garanterar arbetstagarnas yttrandefrihet och sominte kan inskränkas genom anställningsavtalet. Detta bör utredas medförtur.- Arbetstagarbegreppet måste utvidgas så att det omfattar de nya sätten attanlita arbetskraft.- De alltför stora möjligheterna att visstidsanställa måste granskas.På de nu angivna områdena skall utredningen ha i uppdrag att föreslålagstiftning.Det anförda innebär att motion A706 tillstyrks i de nuberörda delarna. De andra i sammanhanget behandlade motionerna A215,A244, A278, A705 och A707 avstyrks, i förekommande fall i motsvarandedelar.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande den fortsatta reformeringen av arbetsrättenatt med anledning av motion 1994/95:A706 yrkande 1 samtmed avslag på motionerna 1994/95:A215 yrkandena 4 och 5 i motsva-rande del, 1994/95:A244 yrkande 3, 1994/95:A278, 1994/95:A705samt 1994/95:A707 yrkandena 6 och 7 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,5. 39 § LAS, m.m. (mom. 3)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 17 börjar med"för" och på s. 18 slutar med "berörda delen" bort ha föl-jande lydelse:Vad gäller den av väckta frågan om ändring av reglerna39 § LAS vill utskottet instämma i vikten av att AD:s domar respekteras.Den möjlighet till "utköp" av arbetstagaren som lagen ger arbetsgivare sominte vill acceptera en dom var tänkt för sällsynta undantagsfall. I praktikenhar regeln kommit att utnyttjas i stor utsträckning. Regeln medför orimligaförhållanden där makt går före rätt.Enligt utskottet bör man ta fasta på det förslag som läggs fram av Väns-terpartiet. Ett principförbud bör således införas mot sådana "utköp", somfår genombrytas endast om det finns särskilda skäl.Utskottet instämmer också i att de skadeståndsbelopp som döms ut up-penbarligen inte har den avsedda avhållande verkan åtminstone för störrearbetsgivare. Skadeståndet bör, som föreslås av , relateras tillarbetsgivarens årsomsättning. En viss del bör tillfalla staten.Även synpunkter när det gäller uppsägning av föräldra-lediga bör beaktas. Eftersom det förekommer att föräldralediga arbetstaga-re diskrimineras genom avtalsturlistor bör man i lagen föreskriva att avta-len skall godkännas av den centrala arbetstagarorganisationen om föräldra-lediga är berörda.Regeringen bör skyndsamt återkomma med lagförslag till ienlighet med det anförda. Vad utskottet anfört med anledning av motionA706 innebär att den är tillgodosedd i de nu berörda delarna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse:3. beträffande 39 § LAS, m.m.att med anledning av motion 1994/95:A706 yrkandena 2, 3och 5 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,6.