bet · GJ01UU4 · 1995-12-12 00:00:00 — Länder som brustit i sittstöd till FN, såväl politiskt somekonomiskt, har del i FN:s nu aktuellasvårigheter att ingripa i medlemsländerskriser och problem. En stormakt somtillhör NATO har givetvis störreinflytande över en NATO-aktion än denhar i en helt FN-ledd operation. Därförär det speciellt viktigt att länder somstöder FN aktivt inte drar sig undansitt ansvar utan ställer upp ifredsaktionerna och blir en motvikt motNATO:s stormaktsdominans.Svenskt deltagande i framtidainternationella fredsuppdrag skallenligt utskottets uppfattning ske intebara på initiativ och efter beslut av FNutan under FN:s ledning. Allt annatinnebär ett successivt urholkande avbåde svensk neutralitet och FN:slegitimitet. Det är oacceptabelt, omSverige långsiktigt stödjer enutveckling som innebär att en regionalmilitärallians får överta FN:s roll, somtydligt utsägs i stadgans inledning:"Vi, de förenade nationernas folk,beslutna att rädda kommande släktledundan krigets gissel...". böruppdra åt regeringen att ge förslag tydlig svensk policy med dennainriktning.Det anförda bör med bifalltill motionerna U13 (v) yrkande 1 samtU17 (mp) yrkande 2 som sin mening geregeringen till känna.dels att moment 1 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse:1. beträffande deltagande iIFOR och den europeiskasäkerhetsordningenatt med bifall till motionerna1995/96:U13 yrkande 1 samt 1995/96:U17yrkande 2 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,2. Insyn i och inflytande överfredsstyrkans ledning (mom. 2)() och () anserdels att den del av utskottetsbetänkande som på s. 12 börjar med Denmultinationella fredsstyrkan och på s.13 slutar med motionärerna till mötes bort ha följande lydelse:Utskottet konstaterar att denmultinationella fredsstyrkan skallverka inom ramen för det mandat FN:ssäkerhetsråd kommer att ge.Fredsstyrkan beräknas uppgå till 50000-60 000 man. Den leds av NATO ochdomineras av stormakterna , Frankrikeoch . Genomförandet avfredsavtalet är avsett att stå isamklang med FN:s stadga. Trots dettahar FN en starkt försvagad roll isammanhanget, vilket får ses som enfunktion av att världsorganisationen förnärvarande inte disponerar de nödvändigaresurserna. Oavsett om vissa av FN:sfackorgan, t.ex. och ,kommer att spela en roll i de praktiskaarbetsuppgifterna, är det NATO och EUsom har de starka rollerna. Att på dettasätt legalisera den starkes rätt på densvages bekostnad är förvånande, eftersomett stort antal icke-NATO-medlemmarfinns bland de deltagande staterna. NATOär enligt utskottets uppfattning ingetnaturligt forum för att representeraländer som står utanför organisationen -men det är däremot FN. Det är givet attFN, som den största internationellainstitution världen har, måste utgörafundamentet i internationellt samarbeteoch beslutsfattande. Utskottetförutsätter att riktar kritikmot att FN fått en försvagad roll i detjugoslaviska fredsarbetet och kraftfulltagerar för att FN skall delta direkt ochaktivt i ledningen för fredsoperationeni f.d. Jugoslavien.Det anförda bör med bifalltill motionerna U13 (v) yrkande 2 samtU17 (mp) yrkande 1 som sin mening geregeringen till känna.dels att moment 2 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse:2. beträffande insyn i ochinflytande över fredsstyrkans ledningatt med bifall till motionerna1995/96:U13 yrkande 2 samt 1995/96:U17yrkande 1 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,3. Svenska truppbidragets storlek (mom.4)() anserdels att den del av utskottetsbetänkande som på s. 13 börjar med Enligt vad utskottet erfarit och på s.14 slutar med avstyrker utskottetmotion U14 (fp). bort ha följandelydelse:Enligt utskottet kan det vara rimligtatt utgå från en omfattning av densvenska truppstyrkan på högst 870personer. Den internationellafredsstyrkan är, som utskottet senareanför, en viktig, inledandeförutsättning för genomförandet avfredsöverenskommelsen i Dayton.Fredsstyrkan kommer att organiseras ochutplaceras . Precissom i vårt land förutsätter givnautfästelser om deltagande i fredsstyrkanofta nationella godkännanden som ännuinte föreligger. råderdärför ingen säkerhet om att allautfästelser kommer att kunnaförverkligas. Likaså kan behov avytterligare insats uppstå under detinledande genomförandet. I sådana lägenkan det, inte minst av tidsskäl, varanaturligt att man i första hand vändersig till länder som redan är i färd medatt ställa personal till förfogande såatt dessa något utvidgar sina åtaganden.Det bör vara naturligt att den svenskaregeringen i ett sådant läge, om detbedöms vara erforderligt och möjligt,utan att avvakta ytterligare beslut avriksdagen, skyndsamt kan fatta beslututöver angivna 870 personer.Skulle det uppstå behov av väsentligtstörre svenska truppinsatser eller omdet skulle bliaktuellt att väsentligt ändraomfattningen av den internationellafredsstyrkan, är det enligt utskottetsmening naturligt att regeringenåterkommer till med en begäranom godkännande av detta.Med det anförda anser utskottet attmotion U14 (fp) bör bifallas.dels att moment 4 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse:4. beträffande svenskatruppbidragets storlekatt med bifall till motion1995/96:U14 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottetanfört.Särskilt yttrandeLennart Rohdin (fp) anför:Detta är givetvis inte tillfället för enmer omfattande analys avfredsöverenskommelsen i . Detfinns inte heller någon som helstanledning att annat än välkomna attkriget i Bosnien nu tycks vara över.Efter tre och ett halvt år av folkmordoch folkfördrivningar har freden fått enchans. För människorna i Bosnien och dehundratusentals som flytt därifrån ärhelvetet förhoppningsvis över.Ett grundläggande problem medfredsöverenskommelsen är emellertid attväpnad aggression och etnisk rensninglönat sig. Det är inte en rättvis fred iden meningen att humanistiska ochfolkrättsliga principer kunnat hävdasfullt ut. Världssamfundet var inteberett att ge Bosnien det stöd en sådanfred hade krävt. Framför alltstormakterna i den s.k. kontaktgruppenhar under hela konflikten varit djuptsplittrade och haft motsatta ambitioner,vilket tillåtits förlama FN:smöjligheter att agera fullt ut enligt . Inte heller EU har av dessaskäl kunnat verka med full kraft i denmest omfattande konflikten i Europasedan Berlin-murens fall 1989. Fredsöverenskommelsen i präglasgivetvis av att det främst är stormakterna som medverkat till desstillkomst.Det är därför en förutsättning förmöjligheterna att bygga en varaktig fredatt omvärlden är beredd att i handlingha vilja och fasthet att slå vakt omBosnien som en odelad stat med ettodelat som huvudstad och attalla flyktingar också i praktiken kanåtervända hem samt att de ansvarigakrigsförbrytarna ställs till ansvar.Sveriges omfattande åtaganden ikonflikten samt i det kommandeåteruppbyggnadsarbetet liksom i deninternationella fredsstyrkan ger ossgoda förutsättningar att hävda dessakrav.Försvarsutskottets yttrande1995/96:FöU2ySvenskt deltagande i fredsstyrka i f.d.JugoslavienTill utrikesutskottetUtrikesutskottet har berettförsvarsutskottet tillfälle att yttrasig över proposition 1995/96:113 omsvenskt deltagande i fredsstyrka i f.d.Jugoslavien jämte motioner såvitt gällerförsvarsutskottets bered-ningsområde.PropositionenÄrendet och dess beredningDen paraferades enfredsöverenskommelse mellan parterna ikonflikten i f.d. . Iöverenskommelsen anmodades FN:ssäkerhetsråd att ge mandat till enmultinationell fredsstyrka (PeaceImplementation Force; IFOR) att medverkatill att genomföra överens-kommelsen.IFOR kommer att stå under ledning avNordatlantiska försvarsorganisationen(NATO) och bestå av trupper från såvälNATO som icke NATO-stater.Regeringen anför att sedanlänge engagerat sig i fredsprocessen iregionen, såväl genom fredsbevarandeinsatser som genom omfattande humanitärtbistånd. Det finns därför ett starktsvenskt intresse att delta i IFOR.Regeringen anmäler att den ibrev till NATO gett en avsiktsförklaringmed innebörd att har intresseatt medverka i IFOR. Regeringen anmälervidare att förberedelserna för att kunnaingå i IFOR redan har inletts.Efter en resolution i FN:s säkerhetsrådbör de första IFOR-styrkorna kunna varapå plats inom . Ärendetmedför ingen lagstiftning.BakgrundSvenskt stöd till f.d. Jugoslavien.UNPROFORSverige har lämnat betydande bidrag tillfredsansträngningarna och den humanitärahjälpen under de drygt fyra årens krig if.d. Förutom att bidra medsvensk FN-trupp deltar aktivt idet diplomatiska arbetet. geromfattande humanitär hjälp, stödjerdemokrati- och försoningsinsatser samtger flyktingar en . Vidare bidrarSverige med övervakningsinsatser iregionen.Regeringen erinrar om att FN:ssäkerhetsråd beslutadeatt inrätta en skyddsstyrka för f.d.Jugoslavien, United Nations ProtectionForce (UNPROFOR). UNPROFOR hartilldelats olika uppgifter som t.ex.övervakning och skydd av av FN fredadeområden, skydd av flygplatsoch skydd av humanitära transporter iBosnien-Hercegovina.Regeringen erinrar vidare om riksdagensbeslut (prop. 1992/93:254, bet.1992/93:UU35, rskr. 429) om ett svensktbidrag till de av FN:s säkerhetsrådbeslutade insatserna i f.d. Jugoslavien.Genom detta ställdes en väpnad styrka omhögst 1 000 personer till FN:sförfogande. I samband medriksdagsbehandlingen konstaterades attFN:s mandat kunde innebära att styrkanför att utföra sina uppgifter skullekunna behöva vidta åtgärder som gickutöver strikt fredsbevarande.Utrikesutskottet underströk dock attstyrkans uppgifter i huvudsak skullevara av fredsbevarande karaktär.För närvarande deltar med 1 030FN-soldater i en nordisk bataljon(NORDBAT 2) i Tuzla-området. Den svenskaFN-styrkans huvuduppgifter är att skyddaTuzla-området och att bistå humanitäratransporter till civilbefolkningen. Somett led i av FN föreslagna begränsningarav FN-styrkan har regeringen beslutatatt fr.o.m. minska densvenska insatsen med 150 FN-soldater.FredsöverenskommelsenRegeringen informerar om denallomfattande fredsöverenskommelse förBosnien-Hercegovina som den 21 november1995 paraferades i , , USA.Överenskommelsen träder i kraft efterformellt undertecknande iParis.Överenskommelsen syftar till att skapalångsiktig fred och stabilitet iområdet. Den skall lägga grunden fördemokrati, respekt för mänskligarättigheter och ekonomisk utveckling.Den består av ett ramavtal med elvaannex. Grundprinciperna är att består som en enad ochsuverän stat och erkänns som sådan avKroatien och Federativa RepublikenJugoslavien, som en fördelninggörs inom staten vilken den bosnisk-kroatiskafederationen tilldelas och denserbiska republiken av territoriet.Avtalet behandlar även denmultinationella fredsstyrka (IFOR) somfår till uppgift att medverka tillfredsöverenskommelsens genomförande. inledande artikel i avtalet välkomnarparterna att det internationellasamfundet är villigt att sända en sådanstyrka till regionen för en period avungefär ett år.Som en konsekvens av avtalet skall enseparationszon upprättas mellan parternai konflikten på ömse sidor om envapenstilleståndslinje. En utgångspunkti avtalet är att parterna samtycker tillatt IFOR har möjlighet att använda våldför att utföra sina uppgifter enligtavtalet. IFOR tilldelas också enunderstödjande uppgift för civila ochhumanitära insatser förknippade medfredsöverenskommelsen.Återuppbyggnad av det civila samhälletRegeringen anför att det tillfredsöverenskommelsen kommer att kopplasett internationellt program för bl.a.materiell återuppbyggnad och uppbyggnadav demokratiska och ekonomiskastrukturer. Dessutom måste pågåendehumanitära insatser fortsätta under enövergångsperiod. Ett centralt mål för deinternationella insatserna blir vidareatt bidra till försoning mellanfolkgrupper och integration mellan deskilda delarna av Bosnien-Hercegovina.Multinationell fredsstyrkaEnligt vad regeringen anför ipropositionen förväntas FN:ssäkerhetsråd med utgångspunkt ifredsöverenskommelsen ge mandat till enmultinationell fredsstyrka (IFOR) attmedverka till att fredsöverenskommelsengenomförs. Fredsstyrkan beräknas kommaatt omfatta 50 000-60 000 soldater,ledda av NATO. Enligt planerna kommerIFOR att bestå av bl.a. vardera endivision från , Storbritannienoch . En nordisk brigad, inkluderandeen svensk bataljon, avses ingå i denamerikanska divisionen. Parterna harsamtyckt till att IFOR placeras iområdet.Regeringens avsikt är att det svenskadeltagandet i IFOR i huvudsak skallutgöras av den styrka som redan finns iBosnien-Hercegovina inom nuvarandeUNPROFOR. Bataljonen skall ävenfortsättningsvis utgöra en del avFörsvarsmaktens utlandsstyrka.Enligt fredsöverenskommelsen är IFOR:sprimära uppgifter att vid behov separeraparternas militära styrkor, attupprätthålla separationszoner samt attövervaka dessa. Enligt regeringensbedömning kommer därmed uppdraget attlikna traditionell fredsbevarandeverksamhet. En skillnad är dock attIFOR:s mandat kommer att grunda sig påen resolution antagen i FN:ssäkerhetsråd med stöd av kapitel VII iFN-stadgan. Det betyder att styrkan, isyfte att genomföra sitt mandat, vidbehov kommer att ha befogenhet atttillgripa tvångsmedel som går utöverstrikt självförsvar.På basis av säkerhetsrådets mandatkommer det att fastställas enhetligaregler för uppträdandet, lika för allastater som deltar med truppstyrkor iIFOR. Dessa regler skiljer sig från demsom gällt för UNPROFOR och kommer att gemöjlighet till ett mer kraftfulltmilitärt uppträdande. En utgångspunkt ärsamtidigt att förbandens uppgifterkommer att anpassas till derasutbildning, utrustning och graden avsamövning med andra nationer. Vidareförutsätts komma att gälla att samtligadeltagande förband lyder under enenhetlig befälsstruktur.Sveriges deltagande i IFOR kommer attregleras i ett s.k. deltagandeavtal.Regeringens övervägandenRegeringen anför att det finns starkaskäl för att delta i denmultinationella fredsstyrkan. Detfrämsta är att det nu finns en verkligmöjlighet att skapa fred i det f.d.Jugoslavien. IFOR kommer att vara en delav en sammanhållen politik som syftartill att bidra till en långsiktig fredoch stabilitet i området. ärdessutom redan starkt engagerat ifredsansträngningarna och i dehumanitära insatserna.Regeringen anger att en förutsättningför att de civila delarna avöverenskommelsen skall kunna genomförasär att tillräcklig säkerhet ochstabilitet snabbt kan uppnås. I förstahand krävs då att parternas truppstyrkorsepareras. En av IFOR:s huvuduppgifterblir att se till att så sker. IFOR:snärvaro är således nödvändig för attbörja en återgång till normalt liv ochen återuppbyggnad av landet.Regeringen anser att ett svensktdeltagande i IFOR skall ses i ett vidareperspektiv. I genomförandet avfredsöverenskommelsen sätts sålundaEuropas vilja och förmåga attsolidariskt skapa fred och säkerhet påvår kontinent på prov. Regeringen anservidare att ett fullvärdigt deltagande idet europeiska samarbetet är enförutsättning för att ett land skallkunna påverka utvecklingen och bidratill att skapa en ny freds- ochsäkerhetsordning i Europa.IFOR kommer att agera på uppdrag avFN:s säkerhetsråd. Ett svensktdeltagande i IFOR står därför enligtregeringen inte i strid med den svenskamilitära alliansfriheten och ärförenligt med den av fastlagdainriktningen av den svenskasäkerhetspolitiken.Regeringen har angett ett antalförutsättningar för ett svensktdeltagande i den multinationellafredsstyrkan. Den viktigaste är att FN:ssäkerhetsråd genom en resolution fattarbeslut om mandatet för operationen. Enannan förutsättning är att utplaceringenav IFOR grundar sig på en ingångenfredsöverenskommelse mellan parterna ochpå deras samtycke. En ytterligareförutsättning är att ledningen för IFORkommer att använda de underställdaenheterna på ett sätt som är förenligtmed varje förbands utrustning och gradenav samövning.Regeringen bedömer att IFOR:s uppdraghar ett klarare fredsbevarande syfte änuppdraget till UNPROFOR med hänsyn tillatt det nu finns en fredsöverenskommelsemellan parterna. Regeringen bedömervidare att det för svensk truppsdeltagande i IFOR behövs ett medgivandefrån enligt 10 kap. 9 § förstastycket 1 regeringsformen. Ett sådantmedgivande ger regeringen enkonstitutionell rätt att besluta omanvändning av en svensk väpnad styrkaför det aktuella ändamålet.Kostnaden för ett svenskt deltagande iIFOR med högst 870 personer har avregeringen beräknats till 656 miljonerkronor , eller 40miljoner kronor mer än vad det nuvarandesvenska engagemanget i med 1 030 personer kostar.Härtill kan komma kostnader föroförutsedda materielförluster. Påstatsbudgeten finns under tredjehuvudtiteln för /96uppfört ett reservationsanslag förfredsbevarande verksamhet på . Med utnyttjande av enreservation från /95bedömer regeringen att det svenskabidraget till IFOR kommer att rymmasinom den ram som beviljat förfredsbevarande verksamhet.Regeringen föreslår sammanfattningsvisatt medger att regeringenställer en väpnad styrka om högst 870personer till förfogande som ett svensktbidrag till en multinationellfredsstyrka, när Förenta nationernassäkerhetsråd beslutat ge en sådan styrkauppdrag att medverka till genomförandetav den fredsöverenskommelse som ingåttsmellan parterna i konflikten i f.d.Jugoslavien.FörsvarsutskottetUtskottet behandlar i det följandeendast försvarspolitiska aspekter påpropositionen och avstår från att gesynpunkter på de avgivna motionerna.Det finns i en lång ochomfattande erfarenhet från medverkan iinternationella fredsbevarandeoperationer och andra liknande insatser.Sverige är starkt engagerat ifredsansträngningarna i det f.d.Jugoslavien, bl.a. genom diplomatiskainsatser och fredsbevarande styrkor.Sverige lämnar ett omfattande humanitärtbistånd till denna region och har tagitemot ett stort antal flyktingar. Detfinns nu en verklig möjlighet till fredi området. Utskottet delar därförregeringens uppfattning att starka skältalar för ett svenskt deltagande i dennu aktuella multinationella fredsstyrkani f.d. Jugoslavien.En svensk medverkan i IFOR är ocksåhelt i linje med de värderingar somutskottet framfört (bet.1995/96:FöU1) beträffande en höjning avambitionerna för att på olika sätt deltai internationella fredsfrämjandeinsatser. Det är därför naturligt förSverige att nu erbjuda sig att ställatrupp till förfogande i en blivandenordisk brigad inom IFOR.Utskottet delar också regeringens synnär det gäller vissa grundläggandeförutsättningar för att delta i denmultinationella fredsstyrkan. Sålundamåste det självklart finnas ett mandatfrån om operationen.Det är också elementärt att ledningenför IFOR måste använda underställdaenheter för uppgifter som förbanden ärlämpade för och har utsikt att kunnalösa med hänsyn till deras utrustningoch grad av samövning. Detta betyder fördet svenska förbandet att det intekommer att användas för regelrättaanfallsföretag. Mot bakgrund av bl.a.det förhållandet att fredsöver-enskommelsen bygger på parternassamtycke bedöms regelrättaanfallsföretag på marken inte behöva bliaktuella för fredsstyrkan. Vidarebehöver parterna i enfredsöverenskommelse ha samtyckt tillutplacering av förband inom IFOR.Regeringen anmäler i propositionen attdet svenska deltagandet avses omfatttahögst 870 personer till en beräknadkostnad på för tolvmånader. Utskottet konstaterar attregeringen häri inkluderar kostnadernaför att återställa medförd materiel ikrigsdugligt skick efter insatsen.Kostnader för oförutseddamaterielförluster kan tillkomma.Utskottet konstaterar också att de avregeringen beräknade kostnaderna rymsinom det under statsbudgetens tredjehuvudtitel uppförda reservations-anslaget Fredsbevarande verksamhet.Utskottet noterar att detinom förs över-läggningar om de ekonomiska villkorenför den personal som kommer att ingå iIFOR.Det anförda innebär att utskottet frånförsvarspolitiska utgångspunktertillstyrker regeringens förslag iproposition 1995/96:113 om ett svensktdeltagande i en fredsstyrka i f.d.Jugoslavien.Stockholm den 12 december 1995På försvarsutskottets vägnarArne AnderssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), HenrikLanderholm (m), (), My (), (), (), (), (), (), (), (), (),() och ().Avvikande mening beträffandemotiveringenArne , , och (alla m) samtEva Flyborg (fp) anser:Den i IFOR ingående svenska bataljonenkommer att få uppgifter inom ramen försäkerhetsrådets mandat och de rules ofengagement () som fastställs föroperationen. Utskottets majoritet väljeri sitt yttrande att beträffande dessauppgifter för den svenska bataljonenanvända uttrycket att det inte äraktuellt med regelrättaanfallsföretag . är enligt vår mening illavalt.Karaktären på IFOR:s uppdrag ärfredsbevarande. Till skillnad frånUNPROFOR bygger insatsen dessutom påparternas samtycke och ett ingångetfredsavtal. Det svenska förbandetsuppgifter är således i grundenfredsbevarande. Likväl kan fredsframtvingande åtgärder av skildaslag inom ramen för mandatet och ROEinte uteslutas. Uppgifterna kan sålundakomma att inrymma inslag av också aktivtmilitärt våld för att uppfyllafredsavtalets stadganden avseendeparternas uppträdande och geografiskaposition.Det svenska förbandet ingår i en störreenhet under gemensamt befäl. Det äravgörande att de i det större förbandetingående enheterna lyder under sammaregler och kan nyttjas utan särskildavillkor för olika delar. Således kan detsvenska deltagandet inte förenas medsärskilda villkor, något sompropositionen inte heller ställer försvensk medverkan i riskerar att geintrycket att det svenska förbandet inteskall använda militärt våld annat än isjälvförsvar. Enligt vår mening görregeringens och utskottets val avuttryckssätt det onödigt otydligt vadinsatsen kan komma att innehålla för typav uppgifter. Detta motsätts inte av detsjälvklara förhållandet attanfallsuppgifter sannolikt inte behöverbli aktuella eftersom mandatet grundaspå en fredsöverenskommelse mellanparterna.InnehållsförteckningSammanfattning 1Propositionen 1Motionerna 2Yttrande från annat utskott m.m. 2Utskottet 3Sammanfattning av propositionen 3Bakgrund 3Regeringens överväganden ochförslag 4Sammanfattning av motionerna 7Utskottets överväganden 9Hemställan 16Reservationer 171. deltagande i IFOR ochden europeiska säkerhetsordningen(mom. 1) 172. Insyn i och inflytande överfredsstyrkans ledning (mom. 2) 183. Svenska truppbidragets storlek(mom. 4) 19Särskilt yttrande 20Försvarsutskottets yttrande 21Gotab, 1995