bet · GJ01JuU8 · 1995-11-21 00:00:00 — I detta betänkande tillstyrker utskottet ettlagförslag som gör det möjligt för attverkställa framställningar om utlämning och andraformer av internationell rättshjälp till den avFN:s säkerhetsråd inrättade Internationellatribunalen för . Lagförslaget ger ocksåmöjlighet till att i i vissa fallverkställa fängelsestraff som utdömts avRwandatribunalen eller Jugoslavientribunalen. I proposition 1995/96:48 har regeringen() föreslagit att riksdagenantar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om ändring i lagen (1994:569) medanledning av inrättandet av Internationellatribunalen för brott i f.d. ,2. lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitetoch privilegier i vissa fall.Lagförslagen, som granskats av Lagrådet, harfogats till betänkandet, se bilaga. InledningDen antog ()säkerhetsråd resolution 827 (1993) om att inrättaen internationell tribunal för att beivra brottmot internationell humanitär rätt och krigetslagar som begåtts i f.d. (Jugoslavientribunalen). har däreftergenomfört lagstiftning om skyldighet attbistå tribunalen med utlämning och andra former avinternationell rättshjälp (prop. 1993/94:142,JuU29, rskr. 376, SFS 1994:569-571). De svenskareglerna har tagits in i den särskilda lagen(1994:569) med anledning av inrättandet avInternationella tribunalen för brott i f.d.Jugoslavien. Lagen hänvisar i möjligasteutsträckning till den befintliga svenskalagstiftningen om internationell rättshjälp påbrottmålsområdet.Den 8 november 1994 antog säkerhetsrådetresolution 955 (1994) om att inrätta eninternationell tribunal för att beivra folkmordoch andra allvarliga brott mot internationellhumanitär rätt som begåtts i Rwandaeller av medborgare i på angränsandestaters territorium (Rwandatribunalen). I den nuaktuella propositionen lämnas förslag till bl.a.den lagstiftning som krävs för att skallkunna uppfylla de förpliktelser som följer avresolutionen om inrättandet av Rwandatribunalen.Till grund för propositionen ligger ett utkasttill lagrådsremiss som Riksåklagaren,och Kriminalvårdsstyrelsengetts tillfälle att lämna synpunkter på.BakgrundDen omkom och Burundispresidenter vid en flygolycka intill flygplatsen iRwandas huvudstad . Händelsen utlösteomfattande stridigheter och massakrer på etniskgrund som enligt rapporter också innebarallvarliga kränkningar av internationell humanitärrätt.FN:s säkerhetsråd uttryckte i en resolution i maj1994 stark oro över de fortlöpande rapporterna omomfattande, systematiska och flagranta kränkningarav internationell humanitär rätt i . Rådetpåtalade särskilt att gärningar som begås i avsiktatt, helt eller delvis, förinta en etnisk grupputgjorde ett brott mot folkrätten. Vidarefastställde rådet i samma resolution attsituationen i utgjorde ett hot mot fred ochsäkerhet i området.Efter undersökning av en av generalsekreterarentillsatt expertkommission fastställdesäkerhetsrådet i en resolution 955 (1994) den 8november 1994 att situationen i fortsatteatt utgöra ett hot mot internationell fred ochsäkerhet och beslutade, med stöd av kapitel VII iFN:s stadga, att inrätta en internationelltribunal för lagföring av personer ansvariga förbrott mot den humanitära rätten i och dessgrannstater och att anta en stadgaför tribunalen. Resolutionen och stadgan finnsintagna i svensk översättning i propositionen(bilagorna 1 och 2).Bestämmelserna i kapitel VII i FN:s stadga gersäkerhetsrådet behörighet att vidta åtgärder föratt upprätthålla eller återställa internationellfred och säkerhet, och sådana beslut är bindandeför alla FN:s medlemsstater.Rwandatribunalens fullständiga namn ärInternationella brottmålstribunalen för lagföringav personer som är ansvariga för folkmord ochandra allvarliga överträdelser av internationellhumanitär rätt begångna på territorium,och av rwandiska medborgare som är ansvariga förfolkmord och andra liknande brott som har begåttspå grannländernas territorium mellan den 1 januari1994 och . Tribunalen skall hasitt säte i i och består av tre iförhållande till varandra självständiga delar:domstolen, åklagarmyndigheten ochregistratorskontoret. Domstolen är i sin turuppdelad på två rättegångskamrar och en kammareför överklaganden. De sex domarna i tribunalensbåda rättegångskamrar har valts av FN:sgeneralförsamling i en sluten omröstning den 25maj 1995. Domarna har antagit en processordningför tribunalen.Rwandatribunalen skall ha viss institutionellsamhörighet med Jugoslavientribunalen. Kammarenför överklagande är identisk medJugoslavientribunalens och vidare äråklagarämbetet gemensamt för de båda tribunalerna.Ett mindre sambandskontor kommer att inrättas iHaag, där Jugoslavientribunalen har sitt säte.Rwandatribunalens stadga överensstämmer ihuvudsak med stadgan för Jugoslavientribunalen.Sistnämnda stadga har utförligt kommenterats iproposition 1993/94:142 (s. 14-22) till vilket härhänvisas. Rwandatribunalen har kompetens attlagföra personer som är ansvariga för allvarligabrott mot internationell humanitär rätt begångnapå territorium och att lagföra rwandiskamedborgare som är ansvariga för sådana brottbegångna på grannstaternas territorier mellan den1 och i enlighetmed vad stadgan föreskriver. Lagföring kan ske förvissa i stadgan uppräknade brott (artiklarna 2-4),det gäller bl.a. folkmord, brott mot mänsklighetenoch brott mot liv och hälsa, frihet och frid,sexualbrott m.m. Med folkmord förstås vissaavsiktliga handlingar som riktas mot en folkgruppsom sådan. Till grund ligger 1948 årsfolkmordskonvention. Med brott mot mänsklighetenförstås brott som begås som en del av ettomfattande eller systematiskt angrepp riktat motvarje civilbefolkning på nationell, politisk,etnisk, rasmässig eller religiös grund och somavser mord, utrotning, förslavning, deportering,fängslande, tortyr, våldtäkt, förföljelse påpolitiska, rasmässiga och religiösa grunder samtandra inhumana handlingar.Som framgått ovan är alla FN:s medlemsstaterfolkrättsligt bundna genom säkerhetsrådets beslutom att inrätta Rwandatribunalen. Alla stater ärsåledes, enligt artikel 28 i tribunalens stadga,skyldiga att samarbeta med tribunalen angåendeförundersökning och åtal. Staterna skall varatribunalen behjälplig i alla stadier av ett ärendeoch säkerställa att nationella myndigheter lämnartribunalen rättsligt bistånd vid insamlande avbevis, hörande av vittnen, misstänkta ochexperter, identifiering och lokalisering avpersoner och delgivning. Medlemsstaterna skallvidare bistå tribunalen med att gripa eller häktapersoner och överlämna eller överföra en tilltaladtill tribunalen.Staterna är vidare skyldiga att tillförsäkratribunalens tjänstemän privilegier och immunitet.Motsvarande förpliktelser gäller beträffandeJugoslavientribunalen.PropositionenI propositionen föreslås lagändringar som gör detmöjligt för att i samma utsträckning som iförhållande till Jugoslavientribunalen verkställaframställningar om utlämning och andra former avinternationell rättshjälp till Rwandatribunalen.Enligt regeringsförslaget skall föreskrifterna ilagen (1994:569) med anledning av inrättandet avInternationella tribunalen för brott i f.d.Jugoslavien gälla även i förhållande tillRwandatribunalen. Den lagen avspeglar, anförs det,de lagstiftningsåtgärder som var nödvändiga föratt uppfylla förpliktelserna iJugoslavientribunalens stadga. Bestämmelserna ominternationell rättshjälp, överförande avlagföring och doms rättskraft är identiska i debåda stadgorna och det bedöms att det inte finnsnågra nytillkomna bestämmelser i som ställer krav på ytterligarelagstiftning.Vidare föreslås att lagen kompletteras medbestämmelser som gör det möjligt att i Sverigeverkställa fängelsestraff som någon avtribunalerna ådömt en svensk medborgare eller enutlänning med hemvist i eller på annat sätt medstark anknytning till . Bakom detta förslagligger att åtagit sig att gentemotJugoslavientribunalen i vissa fall verkställautdömda fängelsestraff. Åtagandet skall, anförsdet, ses mot bakgrund av att en avförutsättningarna för att tribunalerna skall kunnafullgöra sina uppdrag är att enskilda stater åtarsig att verkställa fängelsestraff. Tribunalernasmöjlighet att verka förutsätter således, anförsdet i propositionen, att det finns enberedvillighet hos stater att medverka vidverkställighet av straff som tribunalerna utdömt.Något motsvarande åtagande har inte gjorts när detgäller Rwandatribunalen, men regeringen anser attsamma överväganden kan göras beträffandefängelsestraff utdömt av denna tribunal. Frågan omverkställighet här i landet skall avgöras avregeringen.I propositionen föreslås också att det öppnas enmöjlighet att tillåta transport genom aven person som av någon av tribunalerna ådömts ettfängelsestraff som skall verkställas i en annanstat.Slutligen föreslås att lagen (1976:661) omimmunitet och privilegier i vissa fall skallomfatta Rwandatribunalen och till denna anknutnapersoner.Lagförslagen föreslås träda i kraft den 1 januari1996.ÖvervägandenUtskottet delar de bedömningar som görs ipropositionen och har inget att erinra mot delagförslag som läggs fram. beträffande Rwandatribunalenatt antar det i proposition 1995/96:48 framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen(1994:569) med anledning av inrättandet avInternationella tribunalen för brott i f.d.Jugoslavien,2. beträffande immunitet ochprivilegieratt antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen(1976:661) om immunitet och privilegier ivissa fall.Stockholm den 21 november 1995På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), (), GöranMagnusson (s), (), (), (), (),(), (m), SiwPersson (fp), (), AliceÅström (v), (), () ochKia ().Regeringens lagförslagInnehållsförteckningSammanfattning...................................1Propositionen....................................1Utskottet........................................1Inledning......................................1Bakgrund.......................................2Propositionen..................................3Överväganden...................................4Hemställan.....................................4Regeringens lagförslag.....................6