bet · GJ01FöU1 · 1995-11-23 00:00:00 — Regeringen anser ocksåatt man därmed också skulle skapa enbättre rekryteringsbas för bl.a.hemvärnet.Inom det civila försvaret finns, medde nya föreslagna uppgifterna, ettbehov av fler personer förinsatsuppgifter. De skulle ocksåförstärka samhällets förmåga atthantera katastrofer i fred ochpåfrestningar vid höjd beredskap.Enligt regeringens mening bör fortsattplanering inför försvarsbeslutets andraetapp närmare klarlägga hur en meromfattande utbildning avtotalförsvarspliktiga skall ske.Regeringen pekar här på tre särskiltangelägna områden; utbildning avbevakningssoldater, beredskapspoliseroch en lätt tillgängligförstärkningsresurs för det civilaförsvaret. Försvarsmakten ochÖverstyrelsen för civil beredskap skalllämna förslag om utformning av enutvidgad utbildning avtotalförsvarspliktiga.Ökat behov av bevakningEnligt uppskattningar som regeringengjort kommer med Försvarsmaktensförslag till krigsorganisation mindreän hälften av skyddsobjekten inomtotalförsvaret att kunna ges militärbevakning. Som tidigare nämnts kan föruppgiften särskilt utbildadebevakningssoldater fylla detta behov.Utbildningstiden för dessa kan vararelativt kort. Som också nämntstidigare kan de bevakningsutbildadeutgöra en rekryteringsbas för hemvärnetvarigenom det skulle bli möjligt attutöka detta.Bevakningssoldater som redan tidigtkan tas i anspråk i ett läge medförhöjd spänning eller andra svårapåfrestningar i fred skulle vidareutgöra ett säkerhetspolitisktinstrument som kan utnyttjas i ettbrett spektrum av hot och risker.Vissa delar av de bevakningsutbildadebör, enligt regeringen, efterkompletterande utbildning kunna ingå iandra krigsförband som efter särskildabeslut skall utvecklas för att kunnamöta ett framtida säkerhetspolitiskthot.Civil utbildning för nationella ochinternationella beredskapsbehovSom nämnts finns anledning att stärkasamhällets förmåga att hantera svåranationella påfrestningar i fred och vidhöjd beredskap. Sådana påfrestningarkan följa på kriser, konflikter ellerkatastrofer i vår omvärld eller inomlandet i fred. De kan också uppstå ilägen där landets frihet och oberoendehotas och om vi är i krig. Regeringenanser att civila beredskapsstyrkor börupprättas för att det skall finnas enlätttillgänglig personalresurs som kansättas in i sådana situationer.Grundutbildningen, som kan ske vidRäddningsverkets skolor och ikommunerna, bör till längd och innehållanpassas till de skilda uppgifterna förden personal som ingår iberedskapsstyrkan. Huvuddelen avutbildningen förutser regeringen kommeratt ägnas åt räddningstjänst, vård ochomsorg, skydd av miljön samt allmäntotalförsvarskunskap och folkrätt. Detotalförsvarspliktiga bör kunnaanvändas i den kommunalaräddningstjänsten redan underutbildningen och då delta i insatservid t.ex. stora skogsbränder,översvämningar och miljöolyckor.Krigsplacering bör företrädesvis ske ikommunernas och landstingensberedskapsorganisation.Härutöver bör utbildning kunna sketill andra befattningar som kanförstärka resurserna för t.ex.omhändertagande av flyktingar ochevakuerade, omsorgsuppgifter eller kust-och gränsbevakning.Den civila beredskapspersonalen bör,enligt regeringen, i allmänhet kunnaomsättas relativt snabbt och ersättasmed nyutbildad personal efter ett antalår. Beslut om att ta i anspråk dencivila beredskapspersonalen för annatän ren räddningstjänst i fred börfattas av regeringen.Beredskapspersonalen utgör också enrekryteringsbas för civilinternationell fredsfrämjande ochhumanitär verksamhet.Regeringen har i det föregåendeförordat att det införförsvarsbeslutets nästa etapp närmareprövas hur insatser med civila styrkori internationell fredsfrämjande ochhumanitär verksamhet kan organiserasoch förberedas så att insatser kan skesnabbt och effektivt utifrån de behovsom faktiskt föreligger.Fördelning av pliktpersonal med längregrundutbildningRegeringen bedömer att ca 50 000 mänårligen kommer att mönstra. Härtillkommer ett svårbedömt antal frivilligakvinnor. Regeringen bedömer vidare attav de ca 45 000 män som är lämpliga förmilitär eller civil grundutbildningkommer 2 000-3 000 att ansöka om att fåvara vapenfria. De kan endast utnyttjasinom det civila försvaret.Försvarsmakten har, med aktuellaekonomiska förutsättningar, anmältbehov av 22 000 värnpliktiga årligen.Regeringen konstaterar att ytterligareca 23 000 totalförsvarspliktiga skullekunna disponeras för det militära ellercivila försvaret. Som grund förplaneringen inför etapp två iförsvarsbeslutet anser regeringen attföljande ramvillkor bör gälla:- Försvarsmakten bör utbilda ca 30 000totalförsvarspliktiga varje år.- Det civila försvaret bör ge ca 10 000totalförsvarspliktiga s.k. längregrundutbildning för civilaberedskapsuppgifter varje år.En allmän översyn av allpliktutbildning inom totalförsvaret börockså ske för att ytterligare kunnadifferentiera utbildningstiden,effektivisera och rationaliseraverksamheten samt sänkautbildningskostnaderna. Antalettotalförsvarspliktiga som placeras iutbildningsreserven bör begränsas.Totalförsvarspliktiga i mobiliserings-och förplägnadstjänstRegeringen anmäler att den avser att geFörsvarsmakten i uppdrag att omprövabehovet av totalförsvarspliktiga imobiliserings- och förplägnadstjänst.Regeringen föreslår att riksdagengodkänner vad regeringen förordar omplikttjänstgöring (avsnitt 7.1 ipropositionen).MotionernaModerata samlingspartiet anser i sinpartimotion Fö1 (m) att systemet förförbandsomsättning förtjänar enytterligare belysning. I motionenkonstateras att dagensförbandsomsättning sker med ofta långaintervall vilket gör att kunskaper ochfärdigheter är svåra att upprätthålla,särskilt som repövningar används sombudgetregulator. Den snabbamilitärtekniska utvecklingenaccentuerar problemet.En viktig framtidsfråga är därmed,enligt motionärerna, hur kvaliteten påvåra förband skall kunna upprätthållasinom ramen för värnplikts- ochförbandsomsättningssystemet. Kortförbandsomsättning bedöms därvid varaett bättre alternativ än annan utökningav grundutbildning av pliktpersonal,t.ex. av bevakningsförband och civilainsatsstyrkor. Frågan om kortförbandsutbildning bör därför prövassärskilt, vilket som sinmening bör ge regeringen till känna(yrkande 16).Däremot motsätter sig motionärerna enkorttidsutbildning av soldater somkrigsplaceras i stridande befattningar(yrkande 19 i denna del).I samma partimotion anser motionärernaatt det är anmärkningsvärt attregeringen har övergett degrundprinciper som lades fast medutgångspunkt i Pliktutredningensförslag. Motionärerna avvisarregeringens syn på en plikttjänstgöringsom till sin volym kopplas direkt tillförsvarsviljan och försvarets folkligaförankring. Avgörande för en högförsvarsvilja är fast mer förtroendetför totalförsvarets förmåga att kunnalösa sina uppgifter. Om inte dettaförtroende finns, kan i stället detföreslagna pliktsystemet få den raktmotsatta effekten, nämligen attförsvarsviljan minskar. Motionärernaföreslår att som sin meningger regeringen till känna vad somanförts om plikttjänstgöring (yrkande22).Moderata samlingspartiet ser behov avbevakning av olika skyddsvärda objekt,men behoven måste ställas mot andrabehov inom totalförsvaret. Ipartimotion Fö1 (m) sägsregeringsförslaget sakna en sådananalys. Motionärerna anser attregeringsförslaget om att införasärskilda bevakningsförband saknarberättigande på propositionensekonomiska nivå. Andra lösningar börsökas, t.ex. ökad rekrytering avhemvärnsmän, kortare förbandsomsättningsamt utnyttjande av redan utbildadevärnpliktiga upp till ålder.Förslaget att grundutbilda särskildabevakningsförband bör därför avvisas avriksdagen (yrkande 23).Moderata samlingspartiet anser att denföreslagna organisationen med civilainsatsstyrkor är onödig. I partimotionFö1 (m) hävdas att det inte finns någrastarka motiv för att upprätta civilainsatsstyrkor i det underlag sommyndigheterna redovisade när arbetetmed försvarsbeslutet inleddes. De behovsom faktiskt finns sägs redan i dagkunna tillgodoses med den personal somfinns i totalförsvaret och utan avkallpå förmågan att kunna möta väpnatangrepp eller att hävda vårterritoriella integritet. Regeringensförslag om att sammanföra befintligsvensk kompetens till en civilinsatsstyrka för internationellauppgifter förtjänar emellertid attprövas. Motionärerna förordar attriksdagen avslår förslaget omgrundutbildning av civila insatsstyrkori enlighet med vad som anförts imotionen (yrkande 24).Vänsterpartiet är tveksamt till eninriktning som innebär att Försvars-makten skall grundutbilda 30 000 perår. I partimotion Fö5 (v) anförs attdet kan finnas behov av utbildning avbevakningssoldater, men då är det dettabehov som skall vara styrande, ochinget annat. Vad som i denna del imotionen anförts om personalförsörjningbör som sin mening geregeringen till känna (yrkande 4).Miljöpartiet de gröna kritiserarkopplingen mellan antalet utbildade ochfolkförankringen. I partimotionen Fö6(mp) hävdas att det inte finns någravetenskapliga belägg för en sådankoppling. I stället finns risk att denav regeringen föreslagna principen blirkontraproduktiv och motverkar detegentliga syftet - att ökafolkförankringen.Enligt motionärerna krävs ett nyttsystem för utbildning inomtotalförsvaret, byggt på frivillighet ikombination med meriter och motivation- en värntjänst. För att kombinera denfolkliga förankringen medfrivilligheten måste vissa villkoruppfyllas. Värntjänsten skall varaöppen för kvinnor och män.Utbildningens innehåll skall varaanpassat till det vidgadesäkerhetspolitiska begreppet och gemeriter, t.ex. högskolepoäng.Tyngdpunkten i värntjänsten skall varainternationella och nationella insatservid miljöarbete, stora påfrestningar påsamhället vid t.ex. katastrofer i fredsamt förebyggande fredsarbete.Motionärerna föreslår att somsin mening ger regeringen till kännavad som anförts om utnyttjande avtotalförsvarsplikten och frivilligvärntjänst (yrkande 8).Folkpartiet liberalerna hävdar i sinpartimotion Fö8 (fp) attPliktutredningen, med företrädare föralla dåvarande riksdagspartier, gjordeen långt mer noggrann genomgång avprinciper och praktiska problem kringpliktlagstiftningen än någon tidigareutredning gjort. Utredningen togavstånd från varje tanke på enyrkesarmé. Förslagen har sedangodtagits av en enig riksdag. Enligtmotionärena var de viktigaste inslagenatt de tidigare separata pliktlagarnaersattes av en totalförsvarsplikt, attdirektrekrytering infördes också tillcivila försvarsuppgifter samt attkrigsorganisationens behov av personalskulle vara styrande för hur många somskulle utbildas och förutbildningstiden. Motionärerna tryckerpå att totalförsvarsplikten innebär fått möjlighet till en rationellpersonalförsörjning oavsett hurpersonalbehoven kan komma att utvecklasi framtiden.Samma motionärer anser det varaillavarslande när nu propositionen villgå ifrån principeroch återinföra ett oflexibelt system.Motionärerna anser det ocksåanmärkningsvärt att ett av motiven förfrångåendet sägs vara att undvika enyrkesarmé. Det finns lika litet , somförr, någon som pläderar för enyrkesarmé. Vad som sålunda i motion Fö8(fp) anförts om totalförsvarsplikt ochyrkesarmé bör som sin meningge regeringen till känna (yrkande 13).Folkpartiet anför vidare i sinpartimotion att det är önskvärt att1996 års försvarsbeslut innehåller enklar inriktning på hur många sombehöver utbildas för civilatotalförsvarsuppgifter, inkl. beredskapför fredstida katastrofer, . Motionärernaanser att den principiellautgångspunkten måste vara att utgå fråndet faktiska behovet av personal förolika uppgifter och sedan låta dettastyra hur många som tas ut och hur långutbildning de skall ha. Den som äruttagen till utbildning skall alltsåkänna att dess innehåll styrs av ettreellt behov. Motionärerna avvisarsåledes propositionens principiellainriktning mot att ca 10 000 skall gess.k. längre grundutbildning för civilaberedskapsuppgifter. Längreutbildningstider än som behövs föruppgiften innebär en onödigstatsutgift. Med dessa utgångspunkteranser motionärerna också att det förnärvarande inte finns underlag för attta ställning till propositionensförslag om att inrätta en civilbrigad.Vad som sålunda anförts i motionen omutbildning till det civila försvaretbör som sin mening geregeringen till känna (yrkande 14).Frågan om en särskildbevakningsorganisation medkorttidsutbildade soldater behandlasockså i liberalernaspartimotion Fö8 (fp). Där sägs att detmåste råda mycket stor osäkerhet ombehovet av en så storbevakningsorganisation som 40 000personer. Frågan skulle kunna ses,anför motionärerna, i ett något vidareperspektiv om man betraktarbevakningsorganisationen som en allmänlokal militär resurs som kan användasockså för annat än bevakning. I så fallbör det samlade utnyttjandet av dennaorganisation studeras tillsammans medhemvärnets ochfrivilligorganisationernas uppgifteroch hur dessa resp. organisationersamverkar med polis och kommunalaorgan. Motionärerna varnar för attbygga upp delvis parallellaorganisationer.Folkpartiet säger sig, med dessareservationer, i princip inte ha någotemot att man direktutbildarbevakningsförband. Däremot avvisasbestämt att sådan utbildning genomförsde närmaste 15-20 åren då det militäraförsvaret har ett stort överskott avtidigare utbildade värnpliktiga medminst 7,5 månaders utbildning (yrkande15).UtskottetRegeringen ger i propositionen, undersärskilda rubriker, sin syn påplikttjänstgöringens roll itotalförsvaret, på behovet avtotalförsvarspliktiga inom såväl detmilitära som det civila försvaret samtpå hur dessa behov skall kunnatillgodoses. I motionsyrkanden gesförslag till andra principiellasynsätt, liksom till skilda lösningar imera avgränsade frågor. Eftersom deolika frågorna i stora delar ärberoende av varandra har utskottet härvalt att göra en samlad behandling avalla frågor som väckts av regeringenoch i olika motioner och som rörtjänstgöring med totalförsvarsplikt.Regeringen förutsätter ett vidgatbehov av totalförsvarspliktiga iförhållande till de bedömningar som lågtill grund för Pliktutredningensförslag till regeringen och dendärefter av beslutade lagen(1994:1809) om totalförsvarsplikt(prop. 1994/95:6, bet. 1994/95:FöU1,rskr. 1994/95:78 och 79). Dessa ökadebehov utgår härvid från såväl enbredare säkerhetspolitisk syn som fråntillkommande behov i fred och vid höjdberedskap. Regeringen anför ipropositionen att den översiktligt harstuderat några områden där det finnssådana behov av totalförsvarspliktiga.Främst gäller det förbevakningsuppgifter inom det militäraförsvaret och för att förstärkasamhällets förmåga att klarakatastrofer i fred och påfrestningarvid höjd beredskap. Regeringen anförvidare att det i den fortsattaplaneringen inför försvarsbeslutetsandra etapp närmare skall klarläggasvilka behov som skall tillgodoses medtotalförsvarspliktiga och hurutbildningen av pliktpersonalen skallorganiseras.Utskottet delar regeringens bedömningbeträffande värdet av ett brettfolkligt deltagande i totalförsvaret.Totalförsvarspliktiga skall utbildasför de uppgifter som totalförsvaret haratt lösa. Utskottet ställer sig bakomen strävan att - utifrån godhushållning med resurserna - utbildaoch krigsplacera merparten av dem sommönstrar eller prövas. De som tas utmen inte utbildas, utan i ställetplaceras i utbildningsreserven, är enviktig resurs för den händelse attanpassningsåtgärder behöver vidtas vidett försämrat säkerhetspolitiskt läge.Samtidigt vill utskottet peka på attde frivilliga försvarsorganisationernahar stor betydelse i sammanhanget. Defrivilliga försvarsorganisationernasutbildning, övning och aktiva medverkani olika delar av totalförsvaret bidrartill ett effektivt totalförsvar ochdess folkliga förankring. Enförutsättning för att kunnaupprätthålla en hög kompetens och ettbrett folkligt engagemang i defrivilliga försvarsorganisationernasverksamhet är, enligt utskottetsmening, att organisationerna gesstimulerande och krävande uppgifter itotalförsvarets krigs- ochberedskapsorganisationer. I detfortsatta utredningsarbetet bör därföräven allvarligt prövas vilka uttaladepersonalbehov som kan tillgodoses genomde frivilliga försvarsorganisationernasmedverkan eller på annat sätt än genomgrundutbildning..Utskottet delar regeringensuppfattning att detotalförsvarspliktigas utbildning måstekunna få variera avsevärt med hänsyntill karaktär och omfattning av debefattningar som detotalförsvarspliktiga skall besätta iden militära resp. civila krigs- ellerberedskapsorganisationen. Fler börsåledes inte utbildas - och inte längretid - än vad uppgiften kräver.Utskottet har inhämtat att regeringengett Försvarsmakten och Överstyrelsenför civil beredskap i uppdrag attfördjupa underlaget när det gällerbehovet av totalförsvarspliktiga ochhur utbildningen av dessa börorganiseras. I uppdraget ingår att göraen översyn av utbildningstiderna isyfte att uppnå en störredifferentiering och anpassning avutbildningen till olika befattningar.En hög försvarsvilja grundläggs av ettförtroende för totalförsvarets förmågaatt kunna lösa sina uppgifter och attutbildningen är avstämd motuppgifterna. Utskottet utgår från attdet i det nämnda underlagsarbetet införetapp två ingår som en viktig del attbedöma att den förutsatta breddningenav totalförsvarsplikten också ledertill avsedda positiva effekter. Häravföljer att vad som anförts ipartimotion Fö1 (m) yrkande 22 omplikttjänstgöring torde bli beaktat.Motionsyrkandet bör därför intebifallas. Med samma motiv bör inteheller bifalla partimotionFö6 (mp) yrkande 8 i den del som rörförsvarsvilja och folkförankring.Utskottet delar inte Folkpartietliberalernas farhågor i partimotion Fö8(fp) för att den föreslagna breddningenav totalförsvarspliktens tillämpningskulle återföra nackdelar som fanns idet tidigare pliktsystemet. Klartdefinierade, och i etapp två närmarepreciserade, organisatoriskt motiveradebehov skall enligt utskottets meningalltfort vara styrande för uttagning,utbildning och krigsplacering. Inteheller finns det någon som förordar enyrkesarmé, vilket också motionärernapåpekar. Partimotion Fö8 (fp) yrkande13 torde därmed i huvudsak varatillgodosett varför det inte börbifallas av riksdagen.Lagen (1994:1809) omtotalförsvarsplikt trädde i kraft den 1juli 1995. I samband medlagstiftningsärendet ansåg en i principenig remissopinion att totalförsvaretspersonalförsörjning även ifortsättningen skall tryggas genom ettpliktsystem. Pliktsystemet har ansettsvara en förutsättning för att förankraförsvarsviljan hos hela befolkningen.Utskottet ser inga skäl för en annansyn i denna fråga. Utskottet vill härockså peka på att frivillig uttagning,utbildning och krigsplacering genom defrivilliga försvarsorganisationernasmedverkan varit ettbetydelsefullt sätt att tillgodosetotalförsvarets personalbehov av såvälmän som kvinnor. Härav följer attriksdagen bör avslå degrönas i partimotion Fö6 (mp) yrkande 8framförda förslag om en frivilligvärntjänst.När det gäller ianspråktagande ochfördelning av totalförsvarspliktigaanser regeringen att den fortsattaplaneringen bör utgå från ramvillkoretatt Försvarsmakten skall utbilda ca 30000 totalförsvarspliktiga ochdet civila försvaret utbilda ca 10 000per år med s.k. längre grundutbildning.Regeringen anför att enallmän översyn bör ske avpliktutbildningen inom totalförsvaret,bl.a. för att effektivisera denna ochsänka utbildningskostnaderna.Utskottet kan konstatera att den ipropositionen föreslagnabevakningsorganisationen kan byggas uppoch bemannas på olika sätt. Regeringenförutsätter sålunda en kortgrundutbildFolkpartiet liberalernaifrågasätter i sin partimotion Fö8 (fp)inte behovet av bevakningssoldater menanser grundutbildning av sådana varaonödig så länge det finns redanutbildade värnpliktiga som inte harnågon krigsplacering (yrkande 15).Moderata samlingspartiet vidimerar detillkommande bevakningsuppgifterna se andra lösningar än genom attgrundutbilda särskildabevakningsförband, t.ex. genom attutöka hemvärnet och ge det detillkommande bevakningsuppgifternaeller genom attbevakningsorganisationen bemannas medöverföringsvärnpliktiga frånfältförband med förhållandevis kortförbandsomsättning (Fö1 partimotion (m)yrkande 23).Målet är att utökahemvärnsorganisationen till 125 000 mänoch kvinnor. Utskottet kan konstateraatt målet långt ifrån har nåtts, vilketutskottet anser allvarligt. har inhämatatt det ännu återstår ett betydandeantal att rekryteraEnbevakningsorganisation skulle kunnautgöra del av rekryteringsbasen tillhemvärnet. Även utbildade värnpliktigasom till följd avorganisationsförändringar inte kunnatkrigsplaceras utgör enrekryteringsgrund till hemvärnet.Utskottet vill poängtera betydelsen avatt hemvärnsorganisationen personelltoch materiellt utvecklas mot beslutademål.Beroende på vilken väg som väljs föratt bygga upp och i ettfortvarighetstillstånd bemanna enbevakningsorganisation, kommer såväldet årliga utbildningsbehovet somkostnader att skilja sig för olikaalternativ. Kostnaderna påverkas ocksåav krigsorganisationens storlek.Utskottet utgår från attFörsvarsmakten och regeringen, i detunderlagsarbete som initierats,granskar för- och nackdelar med skildasätt att lösa de tillkommandebevakningsuppgifterna och för riksdagenredovisar ett utifrån en helhetssynavvägt förslag . Meddenna utgångspunkt bör vad som anförs ipartimotion Fö1 (m) yrkande 23 ochpartimotion Fö8 (fp) yrkande 15 i storadelar kunna bli tillgodosett. Likasåbör nämnda underlagsarbete, vilketpropositionen antyder, också innefattaen särskild granskning av kortförbandsomsättning vilket förordas ipartimotion Fö1 (m) yrkande 16. Dettaskulle bl.a. ge ett väsentligt högregrundutbildningsbehov. bördärför inte bifalla de tre nämndamotionsyrkandena.Riksdagen bör heller inte bifallaVänsterpartiets partimotion Fö5 (v)yrkande 4, där tveksamhet framförs omdet totala årliga utbildningsbehovetför Försvarsmakten. Denna frågaförutsätter utskottet bli ingåendebehandlad i det pågåendeunderlagsarbetet inför etapp två.Utskottet delar regeringens syn attdet finns behov av resurser som, utöveratt kunna lösa uppgifter vid höjdberedskap, också skall kunna användasvid långvariga insatser förräddningstjänsten och vid nationellakatastrofer och allvarligapåfrestningar på det fredstidasamhället. Härvid bör beaktas attmilitära resurser - personal ochmateriel vid grundutbildningsförband -också kan utnyttjas för sådanauppgifter, vilket också regelmässigtsker vid exempelvis större skogsbränderoch översvämningar. Dessa särskildaresurser som regeringen avser skalläven kunna utgöra del i basen försammansättning av enheter förinternationella humanitära insatser.Utskottet har uppfattat att det,precis som för det militära försvaret,återstår ett flertal frågor att lösa idet fortsatta arbetet med underlagettill försvarsbeslutets andra etapp. Ensådan fråga gäller att precisera förvilka uppgifter och i vilka funktionercivila beredskapsenheter skallutnyttjas och vilket utbildningsbehovsom följer härav, och som inte kantillgodoses genom frivilliga ellergenom att med allmän tjänsteplikt ta ianspråk dem som redan i fred lösermotsvarande uppgifter. en avvägning ske iuppgiftsfördelningen mellan militäraoch civila ansvarsområden, t.ex. ifråga om bevakning av militära ochcivila skyddsobjekt. Över huvud tagetär det viktigt att inte dubbla resurserbyggs upp för samma ändamål. Utskottethar i det föregående framhållit attmilitära resurser, om det ärändamålsenligt, skall kunna utnyttjas icivil myndighetsutövning. En annanfråga är huvudmannaskapet förutbildning och krigsplacering för olikaenheter samt tillhörande finansiering.Här behöver bl.a. ansvarsfördelningenmellan statliga myndigheter, kommuner,landsting och i beredskapen engageradebolag närmare klarläggas.