bet · GJ01LU4 · 1995-11-30 00:00:00 — Tillföljd av det sagda avstyrker utskottetbifall till motion L4.I motion L2 av ()anförs att den nu föreslagna EU-anpassningen bör ses bara som ett stegpå vägen att nå en internationellsamordning på redovisningsområdet.Motionären pekar på att det på mångahåll pågår samordningsarbete, bl.a.inom FN och , samt att det särskiltinom International Accounting StandardsCommitte () bedrivs ett synnerligenintensivt standardiseringsarbete.Enligt motionären föreligger det riskför konflikt mellan EU:s och . Detta vore synnerligenolyckligt och måste undvikas. Sverigebör bidra till att hitta en godtagbarlösning genom att inom EU kraftfulltverka för en bred internationellsamordning. Under hänvisning till detanförda begär motionären etttillkännagivande om behovet av en bredinternationell samordning påredovisningsområdet.Utskottet kan konstatera att ,vars medlemmar utgörs avredovisningsorganisationer från 83länder, bedriver ett mycket omfattandearbete med inriktningen att uppnå envärldsomfattande harmonisering ochacceptans av reglerna påredovisningsområdet. EU-kommissionenhar deltagit i arbete i egenskapav observatör och har tagitinitiativ till en vidareutveckling avredovisningsreglerna inom EU ochetableringen av en närmare anpassningtill regelsystem. Frågan haranmälts i ministerrådet den 23 november1995. Ett informellt arbete har redanpåbörjats och i en första fas undersöksvilka skillnader som finns. I nästaskede avser Kommissionen att gå in påkonkreta frågor. Arbetet kommer attbedrivas i en eller flera expertgruppersom skall verka under den s.k.Kontaktkommittén, som består avrepresentanter för medlemsstaterna ochkommissionen. Den har till uppgift attge Kommissionen råd samt förslag omtillägg till eller ändringar idirektiven. Kommittén har också tilluppgift att genom regelbundna samrådunderlätta en enhetlig tillämpning avdirektiven. Det utvecklingsarbete somnu planeras kommer att inriktas påkoncernredovisningen och påredovisningen i övrigt i störreföretag.Utskottet delar den syn som förs frami motionen om behovet av bredainternationella lösningar när detgäller reglerna på redovisningsområdet.Den vidareutveckling avredovisningsreglerna inom EU somkommissionen nu har tagit initiativtill synes ligga helt i linje med vadmotionären efterlyser. Något initiativfrån sida är därför inteerforderligt. Utskottet avstyrker meddet sagda bifall till motion L2.Lagstiftningens omfattningEnligt propositionen skall den nyaallmänna årsredovisningslagstiftningentillämpas bara i den omfattning somföreskrivs i det fjärde direktivet dvs.- förutom för publika och privataaktiebolag och jämförbara bolag sominte lyder under någon medlemsstatslagstiftning - på handelsbolag där allaobegränsat ansvariga delägare äraktiebolag. Vidare skall vissahandelsbolag i vilka delägarna inteenbart är aktiebolag utan ocksåhandelsbolag omfattas. Förutsättningenför detta är att samtliga obegränsatansvariga delägare i det senarehandelsbolaget är aktiebolag eller medaktiebolag jämförbara bolag.För att undvika vissa olägenheterföreslås dock att den nyalagstiftningen i två avseenden ges ettnågot vidare tillämpningsområde än vaddirektivet anger. Ett handelsbolag somen gång har omfattats av den nyalagstiftningen skall få tillämpa dennaäven om det intelängre uppfyller förutsättningarna.Vidare skall av praktiska skäl de nyareglerna gälla för alla handelsbolagsom ingår i en koncern där moderbolagetomfattas av den nya lagstiftningen. Ipropositionen anges att det i detförevarande lagstiftningsärendet intehar funnits utrymme för övervägandenhuruvida den nya lagstiftningen skallkunna tillämpas även i andra fall.Frågan om ändringar avredovisningsreglerna för ekonomiskaföreningar, stiftelser, enskildanäringsidkare och övriga handelsbolagbör därför enligt regeringen anstå tillsenare.I motion L3 av m.fl. (m)anförs att det även för ekonomiskaföreningar och andra juridiska personerbör erbjudas en möjlighet att användasig av den nya lagstiftningen.Motionärerna begär därför att riksdagenbeslutar om att införa en sådanbestämmelse i den föreslagnalagstiftningen (yrkande 4).Enligt utskottets uppfattningförefaller det som om den ipropositionen föreslagna avgränsningenkan vara mindre lämplig i vissasammanhang. Exempelvis uppstår problemvid redovisningen av ettkoncernförhållande med en ekonomiskförening i toppen och där de ikoncernen ingående bolagen omfattas avden nya lagstiftningen. Enligt vadutskottet har inhämtat övervägsemellertid inom Justitiedepartementetförslag om att ge även de ekonomiskaföreningarna i vart fall en möjlighetatt tillämpa den nya lagstiftningen. Enpromemoria härom kommer sannolikt attremitteras i sådan tid att enlagändring kan komma att gälla från ochmed 1997. Resultatet av de övervägandensom enligt det sagda redan pågår börenligt utskottets uppfattning inteföregripas. Utskottet avstyrker därförbifall till motion L3 yrkande 4.Allmänna bestämmelser omårsredovisningenRegeringen föreslår att alla bolag somomfattas av den nyaårsredovisningslagen skall upprätta enårsredovisning. Denna skall bestå avbalansräkning, resultaträkning, noteroch förvaltningsberättelse. Beträffandebolag som är skyldiga att ha enauktoriserad revisor skall även enfinansieringsanalys ingå iårsredovisningen. Enligt gällande rättingår förvaltningsberättelsen iårsredovisningen. I det fjärdedirektivet behandlas årsbokslut ochförvaltningsberättelse som två separatahandlingar. Enligt regeringensbedömning kan det inte anses strida motdirektivet att även i fortsättningenlåta förvaltningsberättelsen utgöra endel av årsredovisningen. Eftersom dennaordning har praktiska fördelar föreslårregeringen att förvaltningsberättelsenäven enligt den nya lagstiftningenskall ingå i årsredovisningen. Ipropositionen pekas på att detta harpraktiska fördelar, eftersom ävenförvaltningsberättelsen skall varaföremål för revisorsgranskning,behandling på bolagsstämma ochoffentliggörande på samma sätt somårsredovisningen i övrigt. Direktivetställer inte några krav på upprättandetav finansieringsanalys, men enligtregeringens uppfattning bör ävenfinansieringsanalysen i förekommandefall utgöra en del av årsredovisningen.Sammanfattningsvis är det regeringensuppfattning att årsredovisningen iframtiden bör ha samma beståndsdelarsom , även om informationensfördelning i vissa avseenden kommer attbli en annan.Utskottet delar regeringens bedömningi nu behandlad del.Redovisningen i mindre bolagI propositionen föreslås att i huvudsaksamma regler bör gälla för större ochmindre företag. På ett flertal punktermedger det fjärde direktivet vissaundantag för mindre och medelstoraföretag. Det gäller bl.a. möjlighetenatt upprätta balansräkning och noter iförenklad form och upprättandet av ennågot sammandragen resultaträkning.Även vissa andra förenklingar förmindre och medelstora företag medges.Enligt regeringen skulle ett meraallmänt utnyttjande av direktivetsundantagsbestämmelser innebära enförsämring av svenskredovisningsstandard, vilket inte börkomma i fråga. Regeringen har dock valtatt i viss utsträckning utnyttjamöjligheten att tillåta mindre ochmedelstora företag att upprätta s.k.resultaträkning i förkortad form samtmöjligheten att undanta mindre företagfrån vissa krav påtilläggsupplysningar.Utskottet delar den bedömning somregeringen gör i propositionen.God redovisningssed och rättvisandebild m.m.Enligt propositionens förslag skallårsredovisningen upprättas på ettöverskådligt sätt och i enlighet medgod redovisningssed. Balansräkningen,resultaträkningen och noterna skalltillsammans ge en rättvisande bild avbolagets ställning och resultat. Om detbehövs för att en rättvisande bildskall ges, skall tilläggsupplysningarlämnas. Om avvikelser görs frånallmänna råd eller rekommendationer avnormgivande organ, skall detta anmärkasi en not. Skälen för sådan avvikelseskall särskilt anges.En bärande princip påredovisningsområdet är enligt gällanderätt att bokföring och redovisningskall ske i enlighet med godredovisningssed. Detta kommer tillsärskilt uttryck i 2 § bokföringslagensom föreskriver attbokföringsskyldigheten skall fullgöraspå ett sätt som överensstämmer med godredovisningssed. Begreppet godredovisningssed förekommer inte i debolagsrättsliga direktiven. I ställetinnehåller det fjärde direktivet vissaallmänna krav på redovisningen. Enligtdirektivet skall årsbokslut upprättaspå ett överskådligt sätt. Direktivetinnehåller också föreskrifter omrättvisande bild. Innebörden av detsenare begreppet är dock inte angivet.Om en redovisning i enlighet meddirektivets föreskrifter inte ger enrättvisande bild måstetilläggsupplysningar lämnas. Enligt ensärskild bestämmelse skall vidaredirektivets föreskrifter frångås, omtillämpningen av dem undantagsvis äroförenlig med kravet på rättvisandebild.Direktivets föreskrift omöverskådlighet, som är tvingande förmedlemsstaterna, tar endast sikte påbalansräkningen, resultaträkningen ochnoterna. Eftersom ett mera allmänt kravpå överskådlighet enligt regeringen ärägnat att främja tillgängligheten avredovisningen föreslås i propositionenen regel av innebörd attårsredovisningen skall upprättas på ettöverskådligt sätt. Regeln kommersåledes att omfatta allaårsredovisningens delar, ävenförvaltningsberättelsen ochfinansieringsanalysen.Direktivet kräver att det i svenskrätt införs bestämmelser om attredovisningen skall ge en rättvisandebild av bolagets ställning ochresultat. Innebörden av begreppeträttvisande bild är delvis oklar menenligt regeringen bör det förstås somett i förhållande till övrigaföreskrifter i direktivet överordnatkrav på sådan ekonomisk information attläsaren kan få en så riktig bild sommöjligt av bolagets ekonomiskasituation. Begreppet torde inte varaavsett att - såsom är fallet med godredovisningssed - återspegla rådandepraxis och rekommendationer.Enligt regeringen torde de skillnadersom föreligger mellan begreppen intealltid ha någon praktisk betydelse. Detkan nämligen antas att årsredovisningensom regel ger en rättvisande bild närden innehåller den information somläsaren kan förvänta sig mot bakgrundav sådana vedertagna normer somåterspeglas i god redovisningssed. Docktorde skillnaderna enligt propositionenvara så betydelsefulla att det inteutan vidare går att utmönstra kravet påiakttagande av god redovisningssed ioch med att kravet på rättvisande bildinförs. Behovet av en rättslig standardsom god redovisningssed, grundad påförekommande praxis ochrekommendationer, torde enligtregeringens bedömning inte helt kunnaersättas av kravet på rättvisande bild,eftersom det kravet har sin tyngdpunkti redovisningen i det enskilda fallet.Till följd härav och av den rådandeosäkerheten om innebörden av begreppeträttvisande bild anser regeringenövervägande skäl tala för att begreppetgod redovisningssed i vart fall tillsvidare bör ingå i den nyalagstiftningen. Propositionens förslaginnebär således att det i den nyalagstiftningen tas in såväl ett krav påatt god redovisningssed skall iakttassom ett krav på att redovisningen skallge en rättvisande bild av bolagetsställning och resultat. När det gällersättet för att bestämma innebörden avbegreppet god redovisningssed föreslåsingen ändring i förhållande till vadsom gäller för närvarande.Enligt utskottets mening harregeringen gjort en riktig bedömning.Med hänsyn främst till den oklarhet sområder om den närmare innebörden avbegreppet rättvisande bild vore detenligt utskottets mening olämpligt attnu avföra den i redovisningssammanhanggrundläggande principen om godredovisningssed. Som framhålls ipropositionen måste givetvis den praxisoch de rekommendationer som gerbegreppet dess innehåll fortlöpandeanpassas till de synsätt som kan kommaatt utvecklas inom ramen för EG-rätten.Balans- och resultaträkningarnaBokföringslagens regler ombalansräkningens uppställningföreskriver ett uppställningsschemaenligt kontoformen men tillåter ävenannan uppställningsform som ger enlikvärdig överblick över rörelsensställning. Detta betyder att ävenrapportformen accepteras. Kontoformenär emellertid den etablerade i svenskredovisningspraxis och rapportformenanvänds i praktiken inte. Det fjärdedirektivet föreskriver attbalansräkningen ställs upp enligt någotav två angivna scheman. Det ena innebäruppställning i kontoform. Det andrainnebär uppställning i rapportform.Medlemsstaterna får enligt direktivetvälja mellan att tillåta båda formernaeller enbart den ena formen. Regeringenanser att det praktiska behovet av attkunna ställa upp balansräkningen irapportform är mycket liten. Ipropositionen anförs att kontoformenäven i övriga - med undantag förStorbritannien och - är denklart dominerande. Flertalet av EU:smedlemsstater tillåter också endastkontoformen. Regeringen föreslår attden nya lagstiftningen bör föreskrivaatt balansräkningen alltid skallupprättas i kontoform. om balansräkningensnärmare utformning är i huvudsaktvingande. Regeringens förslag till dennärmare utformningen av balansräkningenframgår av bilaga 2 till förslaget tillny årsredovisningslag.Enligt det fjärde direktivet fårmedlemsstaterna tillåta vissa mindrebolag att upprätta balansräkning iförkortad form. Regeringen har valt attinte utnyttja den möjligheten. Som skälför det ställningstagandet anförs ipropositionen bl.a. att en förenkladbalansräkning ofta har ett väsentligtlägre informationsvärde än enfullständig balansräkning samt att enmöjlighet att upprätta en förkortadbalansräkning skulle innebära en riskför att den svenskaredovisningsstandarden sänks.När det gäller resultaträkningen kandenna, liksom balansräkningen, enligtgällande rätt ställas upp antingen ikontoform eller i rapportform. Ipraktiken är rapportformen numerahuvudregel. Kontoformen används ipraktiken inte. Det fjärde direktivetmedger fyra olika uppställningsformerför resultaträkningen, dels rapportformmed kostnadsslagsindelning, delsrapportform med funktionsindelning,dels kontoform med kostnadsslagsindelning och dels kontoform medfunktionsindelning. Medlemsstaterna fårvälja att tillåta två eller flera avformerna eller att föreskriva endast enuppställningsform.Regeringen föreslår attresultaträkning skall ställas upp irapportform, antingen medkostnadsslagsindelning eller medfunktionsindelning. Uppställning ikontoform skall inte vara tillåten.Direktivets schema förresultaträkningen är i huvudsaktvingande. Den svenska lagstiftningensföreskrifter om utformningen av ochinnehållet i en funktionsindelad resp.en kostnadsslagsindelad resultaträkningmåste därför i allt väsentligt anslutatill föreskrifterna i direktivet.Regeringens förslag till den närmareutformningen framgår av bilaga 3 tillförslaget till ny årsredovisningslag.Regeringen föreslår att, underförutsättning att det är motiverat avkonkurrensskäl och regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer gertillstånd till det, bolag som använderen funktionsindelad resultaträkning fårslå samman bl.a. posternaNettoomsättning och Kostnad för såldavaror till en gemensam post. Bolag somanvänder en kostnadsslagsindeladresultaträkning får under motsvarandeförutsättningar slå samman bl.a.posterna Nettoomsättning och Förändringav varulager till en gemensam post.Möjligheterna att på detta upprättaresultaträkning i förkortad form skalldock inte stå öppna för bolag som är såstora att de är skyldiga att ha auktoriserad revisor.Direktivet ger ett betydande utrymmeatt tillåta mindre och medelstoraföretag att upprätta resultaträkning iförkortad form. Denna möjlighet är inteuttryckligen begränsad till sådanasituationer då en fullständigredovisning skulle vara till skada förföretaget. Likväl torde syftet medbestämmelsen, enligt vad som sägs ipropositionen, vara att ge bolagmöjlighet att inte redovisa uppgiftervars offentliggörande skulle leda tillkonkurrensnackdelar för bolaget.En resultaträkning i rapportform medfunktionsindelning innebär att bolagentvingas redovisa förhållandet mellannettoomsättningen och kostnaden försålda varor. En resultaträkning medkostnadsslagsindelning ger upplysningom förhållandet mellannettoomsättningen och bruttoresultatet.Dessa uppgifter kan vara känsliga frånkonkurrenssynpunkt, eftersom de iviktiga delar avslöjar bolagetsprissättningspolitik ochvinstmarginaler. Särskilt förnystartade företag eller företag medendast en eller ett fåtal produkterskulle en öppen redovisning om dessaförhållanden kunna få allvarligaföljder. Enligt regeringen talar därförövervägande skäl för att lagstiftningenskall ge ett begränsat utrymme för attuppgifter av detta slag utelämnas.Uppgifterna bör dock inte få utelämnasi annat fall än om det är befogat avkonkurrensskäl. De närmareförutsättningarna för när uppgifternakan utelämnas bör enligt regeringenbestämmas i praxis. Enligt regeringenbör möjligheten att upprätta enförkortad resultaträkning görasberoende av tillståndsprövning. Somvillkor uppställs därför enligtpropositionens förslag att regeringeneller den myndighet som regeringenbestämmer skall ha lämnat sittmedgivande.I motion L3 av m.fl. (m)yrkas att kravet på tillståndsprövningför de företag som skall få upprättaresultaträkning i förkortad form avslås(yrkande 1). Motionärerna framhålleratt tillståndsprövningen innebärnackdelar både från kostnads- ocheffektivitetssynpunkt men också en ökadpappersexercis för småföretagarna. Depekar på att inteförde fram något krav påtillståndsprövning utan i ställetföreslog att företaget i en not skulleupplysa om vilka överväganden somligger bakom bedömningen attbestämmelsen är tillämplig. Detta varockså regeringens förslag enligtlagrådsremissen. Motionärerna motsättersig regeringens ståndpunkt, som ärolycklig bl.a. med hänsyn till landetssvåra arbetsmarknadspolitiska läge.Utskottet kan dela uppfattningen attden föreslagna tillståndsprövningeninnebär nackdelar från kostnads- ocheffektivitetssynpunkt. Huvudskälet förförslaget synes dock vara farhågor föratt flertalet företag kommer attutelämna uppgifter om omsättningen,vilket skulle leda till en ofullständiginformation och negativa effekter förkonkurrensen. Enligt en uppgift somlämnas i propositionen har enmotsvarande bestämmelse i dansklagstiftning lett till att avde danska företagen avstår från attredovisa uppgift om omsättningen. Medhänsyn till de skäl som sålunda kanåberopas för en tillståndsprövningfinner utskottet att en sådan ordning,trots de nackdelar den innebär, ärbefogad för att upprättandet avresultaträkning i förenklad form skallanvändas endast i den restriktivaomfattning som avsetts. Utskottetavstyrker med det sagda bifall tillmotion L3 yrkande 1.I motion L1 anför m.fl.(v) att det är en brist i regeringensförslag till årsredovisningslag attfrågorna om företagens jämställdhetsarbete och kompetensutvecklingsarbeteutelämnas. Motionärerna anser attredovisningen borde kompletteras meduppgifter om bolagensjämställdhetsprogram, dvs. vad somgjorts för att förstärkakvinnorepresentationen i styrelser ochpå ledande tjänster, omlöneutvecklingen osv. Dessutom bordeföretagens strategier för att utvecklaarbetskraftens kompetens - och därmedbolagets långsiktiga överlevnadsförmåga- också ingå i årsredovisningen. Imotionen anförs vidare att det är enbrist att företagen inte tvingasredovisa sina miljöskulder ibalansräkningen. Om denna skuldberäknades och redovisades inom linjeni balansräkningen skulle såvälkonsumenter som potentiella investerareha betydligt större möjligheter attbedöma företagens framtidsutsikter isamhällsekonomisk betydelse.Marknadsekonomin skulle därigenomfungera bättre. Motionärerna begärtillkännagivande om betydelsen av attintegrera företagens miljöräkenskaper,jämställdhetsarbete ochkompetensutvecklingsprogram iredovisningen.I motion L207 tar () upp frågor om humankapitalet iföretagens redovisning. Motionärenframhåller att människan är företagetsviktigaste tillgång men att dettaförhållande inte avspeglas i företagensnuvarande värderingspraxis. I motionenanförs bl.a. följande. Hårda investeringar, såsom verktyg ochinventarier, anses ha ett beståendevärde medan mjuka investeringar,exempelvis kostnaden förkompetensutveckling, däremot ansessakna varaktigt värde. De hårdainvesteringarna tas upp i företagensbalansräkningar, men inte de mjuka.Mjuka investeringar är sådana sompåverkar produktiviteten under mer änett bokföringsår och som med dagenspraxis inte värdemässigt tas upp ibalansräkningen. Exempel på sådanainvesteringar är utbildning ochkompetensutveckling,informationslösningar när det gällerfakturerings-, ekonomi- ochproduktionsplaneringssystem etc.,dokumentation och arbetsrutiner såsomkvalitets- och säkerhetssystem ochpersonalhandböcker. En undervärderingav humankapitalet får allvarligakonsekvenser i flera avseenden. Etthårt ekonomiskt synsätt motverkar enplanmässig och långsiktig vård avmänniskan/humankapitalet och dendirekta kostnadsföringen av de mjukainvesteringarna får negativaresultatmässiga konsekvenser. Dennuvarande utformningen av balans- ochresultaträkningen utgör i själva verketen bromskloss för utvecklingen avsvensk ekonomi. Den mjukavärdetillväxten fungerar som enresultatdämpande faktor. Dessutom gårsamhället miste om skatteintäkter.Motionären yrkar tillkännagivande omvad som i motionen anförs omhumankapitalet i företagensredovisning.När det först gäller dejämställdhetsfrågor som tas upp imotion L1 vill utskottet erinra om sittställningstagande , närutskottet senast behandlade ettsnarlikt motionsyrkande. Utskottetframhöll att syftet medaktiebolagslagens regler om upprättandeoch offentliggörande av årsredovisningi första hand är att bolagetsintressenter av skilda slag skall kunnafå upplysningar som är av betydelse förbedömningen av företagets ekonomiskaförhållanden ochutvecklingsmöjligheter. I den mån detfinns behov av en lagstadgad skyldighetför aktiebolag att redovisa sinajämställdhetssträvanden bör sådanabestämmelser, enligt vad utskottetframhöll, i vart fall inte föras in iaktiebolagslagen. Utskottet, som i daginte har någon annan uppfattning,avstyrker bifall till motion L1 i nubehandlad del.I propositionen konstaterar regeringenatt frågan om miljöredovisning underden har fått en ökadaktualitet, och det kan enligtregeringen hävdas att någon form avmiljöredovisning borde ingå iförvaltningsberättelsen. Regeringenavser därför att återkomma idenna fråga.Utskottet har erfarit attJustitiedepartementet avser att geRedovisningskommittén etttilläggsdirektiv, enligt vilketkommittén skall få i uppdrag attvverväga hur de miljömässiga aspekternapå bolagens verksamhet bör redovisas.Eftersom Redovisningskommittén sålundakommer att utreda frågan bör riksdagenenligt utskottets mening inte nu tanågot initiativ med anledning avmotionen. Utskottet avstyrker såledesbifall till motion L1 även i denna del.Frågan om redovisningsmetoder sombättre tar hänsyn till investeringar idet s.k. humankapitalet behandlades avutskottet (se bet.1992/93:L31). Utskottet kunde dåkonstatera att en arbetsgrupp inomArbetsmarknadsdepartementet hadeutarbetat ett förslag tillpersonalekonomiska redovisningar, (DsA1991:43) Personalekonomisk redovisning- Förslag till lagstiftning. Enligt detsynsätt som präglar rapporten harpersonalens utbildningsnivå,yrkesskicklighet och närvaro liksomarbetsmiljöförhållandena betydelse förproduktivitet och verksamhetsresultat ien organisation. För att ledningen påolika nivåer i en verksamhet skallkunna göra riktiga personalekonomiskabedömningar krävs attinformationsbehoven internttillgodoses. Den personalekonomiskaredovisningen skall också geinformation till t.ex. aktieägare ochborgenärer, leverantörer och andrahuvudmän samt till vissa myndigheter.Enligt promemorieförslaget skall reglerom personalekonomisk redovisning tas ini de befintliga författningar somreglerar den ekonomiska redovisningen.En sådan lösning anses ligga i linjemed den man valt inom EU. Rapporten harremissbehandlats, varefter regeringenhar överlämnat den tillRedovisningskommittén för överväganden.Utskottet, som anser att det ärangeläget att frågorna om värderingenoch redovisningen av företagenspersonanknutna resurser blir närmarebelysta, ser med tillfredsställelse attdessa frågor kommer att övervägas avRedovisningskommittén i dess fortsattaarbete.