bet · GI01UU22 · 1995-04-04 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkande två motioner som väcktsunder den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågorsom rör fredsprocessen i . Utskottet besvarar 12yrkanden och avstyrker 1 yrkande. 1994/95:U612 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att , i enlighet med vad i motionen anförts, somsin mening ger regeringen till känna att den aktivt bör delta ifredsprocessen,2. att , i enlighet med vad i motionen anförts, somsin mening ger regeringen till känna att den bör verka för attdemokratiska val på palestiniernas villkor äger rum så snart sommöjligt,3. att som sin mening ger regeringen till känna attden bör verka för ett stopp av all utbyggnad av bosättningar påockuperat område inklusive ,4. att , i enlighet med vad i motionen anförts, somsin mening ger regeringen till känna att den bör verka för attJerusalem skall öppnas för alla palestinier på ochVästbanken,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den bör verka för att alla PLO-kontoroch vissa palestinska organisationers kontor får verka iJerusalem,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den bör verka för att alla politiskafångar i skall släppas,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den bör verka för att "" fårett fullvärdigt medlemskap i ,1994/95:U629 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om deltagande i valförberedelser ochvalövervakning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om deltagande i olika förhandlingsgrupper,bl.a. för MR-frågor,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om insatser för att bidra till en lösning avbosättningsfrågorna,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om insatser för att bidra till en lösning avvattenfrågorna,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vikten av att palestinier i exil fåråtervända till ,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om efterföljd av FN:ssäkerhetsrådsresolutioner. InledningUnder en följd av år har haft anledning att behandladen israelisk-arabiska konflikten i . Utskottetssenaste behandling i detta ämne återfinns i betänkandet1993/94:UU2 som inleds med en historisk återblick och följs aven redogörelse för läget i fredsprocessen fram till oktober1993.I detta betänkande lämnas en kortfattad redogörelse förutvecklingen i fredsförhandlingarna sedan framstegen i den s.k.Mellanösternkonferensen i , . Utskottetbehandlar i samband därmed två motioner, U612 (mp) och U629 (s),från den allmänna motionstiden angående deltagandei fredsprocessen i och fortsatta arbete till stödför denna process.I båda motionerna framhålls ett antal områden där börgöra ytterligare insatser. bör t.ex. erbjuda sig att ståvärd för arbetsgruppen om ekonomisk utveckling eller för dengrupp som behandlar respekten för och skyddet av de mänskligarättigheterna (U629 (s) yrkande 5). bör vidare verka föratt demokratiska val i de självstyrande områdena äger rum såsnart som möjligt (U612 (mp) yrkande 2). bör kunna göraen betydelsefull insats i de allmänna valen på och iGaza (U629 (s) yrkande 1). Regeringen bör verka för att allaPLO-kontor och vissa palestinska organisationers kontor fårverka i (U612 (mp) yrkande 5). Alla palestinska fångari bör släppas (U612 (mp) yrkande 6). bör ocksåverka för att "" får ett fullvärdigt medlemskap i (U612 (mp) yrkande 9) samt för att öppnas för allapalestinier i och på (U612 (mp) yrkande 4). Imotion U629 (s) yrkande 8 anförs att palestinier i exil bör fååtervända till Palestina.I motionerna framhålls vidare vikten av att bidra till enlösning av problemet med de israeliska bosättningarna (U612 (mp)yrkande 3 och U629 (s) yrkande 6). I motion U612 (mp) och U629(s) yrkande 7 omtalas också vikten av att bidra till en lösningav frågan om vattenförsörjningen i området, respektive vikten avatt FN:s säkerhetsrådsresolutioner om konflikten i Mellanösternefterlevs (U629 (s) yrkande 9).Madridkonferensen om fred i innebar att Israeloch dess närmaste arabiska grannstater , ochJordanien samtalade med varandra om fred.Samtidigt inleddes en dialog mellan israeler och palestinier.Förhandlingar har därefter förts i en bilateral och enmultilateral del. Syftet med de bilaterala förhandlingarna äratt uppnå en varaktig fred mellan parterna. Dessa samtal berördels och de arabiska grannstaterna och ,dels samlevnaden mellan israeler och palestinier.De multilaterala samtalen syftar till att konsolidera envaraktig fred genom ett ge den ett konkret innehåll.Förhandlingarna förs i fem olika ämnesinriktade arbetsgruppersom behandlar frågor av regional betydelse: 1) säkerhets- ochrustningskontroll, 2) ekonomiskt samarbete, 3) flyktingfrågor,4) miljöfrågor och 5) vattenresurser. deltar i samtligaarbetsgrupper. Inom arbetsgruppen för flyktingfrågor har Sverigesedan oktober 1993 ansvar för samordningen av frågor som gällerbarnens välfärd i Mellanöstern.Den israeliska regeringens beslut att tillLibanon deportera drygt 400 palestinier, anklagade för samröremed organisationen , innebar en kris i fredssamtalen.Samtalen kunde dock återupptas i april 1993.Fredsprocessen genomgick en snabb och oväntad utveckling underhösten 1993. Det ömsesidiga erkännandet mellan och PLOoch principdeklarationen om interimistiskt självstyre den 13september 1993 innebar ett historiskt genombrott ifredsprocessen. Överenskommelsen mellan innebarframtida självstyre i första hand i och i . Dagenefter, , nåddes också en överenskommelsemellan och om en dagordning för de fortsattafredsförhandlingarna mellan de båda staterna. Den följdes upp avden s.k. Washingtondeklarationen , undertecknadav premiärminister och kung . Själva fredsavtaletundertecknades vid den israelisk-jordanskagränsen, nära och . I förhandlingarna mellan Israeloch om tillbakadragande från och ennormalisering mellan staterna har emellertid ännu inte någotgenombrott ägt rum.Ett avtal om palestinskt självstyre i staden och i Gazaundertecknades av och PLO i . Avtaletär ytterligare ett steg mot fred och en varaktig lösning av denisraelisk-palestinska konflikten. Självstyret innebär bl.a. attden palestinska myndigheten ("Palestinian Authority") harövertagit ansvaret för inre säkerhet och ordning i och iGaza med undantag för de judiska bosättningarna och israeliskamedborgare som ansvarar för. Ansvaret för den externasäkerheten åligger . Det palestinska självstyret börjadeta form och har successivt kommit att gällaflera samhällssektorer. accepterade i mitten av februari1995 att palestinierna i de självstyrande områdena ochJeriko skall få välja ordförande i det palestinska rådet idirekta val. I ett möte mellan och PLO den 9 mars 1995har parterna beslutat att ett avtal om utökat palestinsktsjälvstyre skall ha uppnåtts . Detta får sessom ett tecken på framsteg i de israelisk-palestinskafredssamtalen som går långsamt.Antalet israeliska dödsoffer i terrorattacker har ökat efterdet historiska genombrottet i jämfört medsamma period tiden före principdeklarationen. Palestinierdrabbades också hårt av terrordåd , bl.a. vidHebronmassakern , då 29 bedjande palestinierdödades. De terrordåd som drabbat civila urskillningslöst är ettmycket allvarligt tecken på att extremistiska krafter sökersabotera den pågående fredsprocessen.ÖvervägandenDen israelisk-arabiska konflikten i har stått påFN:s dagordning . Ett flertal fredsplaner har lagtsfram, och förhandlingar mellan de olika parterna har ägt rum iomgångar. Bl.a. inleddes förhandlingar mellanEgypten, och . ingicks fredsavtaletmellan och baserat på den s.k. Camp David-överenskommelsen av . Denna innehöll tvåprincipdeklarationer: i den ena aviserades fredsavtalet mellanIsrael och ; den andra deklarationen förutskickadeinförande av "autonomi" och tillbakadragande av militäraadministration på och i . En följd avfredsavtalet blev att drog sig tillbaka från ,som erövrats 1967, och att diplomatiskaförbindelser upprättades mellan och . Denandra delen av fredsavtalet genomfördes emellertid inte.Fredsavtalet mellan och var likväl ett första ochviktigt steg mot en varaktig fred.Fredsförhandlingarna som intensifierades innebar ettavgörande steg i riktning mot fred i regionen. Det ömsesidigaerkännandet mellan och PLO, principdeklarationen ompalestinskt självstyre och fredsavtalet mellan ochJordanien illustrerar att det finns en stark vilja till fred.Enligt svensk uppfattning måste målet vara att uppnå en rättvis,varaktig och allomfattande fred mellan och dess grannar,inkl. det palestinska folket. Det förutsätter rätt tillfortsatt existens inom säkra och erkända gränser ochsjälvbestämmande för palestinierna.Fredsprocessen utsätts för påfrestningar.Principdeklarationens kraftigt försenade tidtabell, terrordådoch den israeliska bosättningspolitiken är oroväckande inslagsom kan minska förtroendet för processen bland såväl palestiniersom israeler. Antalet dödsoffer har varit störst på denpalestinska sidan men som framgått tidigare i betänkandet harantalet israeliska dödsoffer i terrorattacker ökat sedan hösten1993. Detta bidrar till minskat stöd för fredsprocessen hos detisraeliska folket och till ökade krav på säkerhet. Terrordådenhar också resulterat i avspärrningar av de palestinska områdenaoch . Avspärrningarna av de palestinska områdenainnebär stora påfrestningar på den palestinska befolkningensredan hårt utsatta ekonomi och levnadsvillkor. Det är av störstabetydelse för processen att människor i gemen i sin egen vardagkan se att freden leder till förbättrade levnadsvillkor för dem.Den sociala misär som framför allt råder i i kombinationmed svikna förhoppningar leder till otålighet som i sin tur kankomma till uttryck i extremistiskt våld. Det är därför angelägetmed skyndsamma och konkreta insatser för att förbättrapalestinska levnadsförhållanden. Enligt utskottets uppfattningkan den nu uppkomna situationen äventyra fredsprocessen ochkanske t.o.m. omintetgöra uppnådda resultat. Det är därförangeläget att de israeliska och palestinska ledarna bl.a. sökerlösa frågan som rör de palestinska valen, vilka enligtprincipöverenskommelsen skulle ha hållits senast ,samt frågan om israeliskt trupptillbakadragande från städer ochbyar på Västbanken.Med tillfredsställelse noterar utskottet i detta sammanhangatt en särskild Mellanösternarbetsgrupp inrättats iUtrikesdepartementet för att öka effektiviteten vad avsersamordning av såväl bilaterala som multilaterala insatser iMellanöstern.EU:s Medelhavspolitik öppnar en ny möjlighet för svenskainsatser i regionen. Medelhavspolitiken syftar till att säkrastabilitet och utveckling i och . Måletmed det ekonomiska samarbetet är i första hand inrättandet avett frihandelsområde omfattande och Medelhavsländerna.Förutom frihandel rymmer det ekonomiska samarbetet frågor somEU-bistånd för modernisering av ekonomier,bekämpandet av terrorism, organiserad brottslighet,narkotikasmuggling m.m. Utskottet välkomnar därför regeringensaktiva engagemang i arbetet på en gemensam politik förMedelhavsregionen.Utskottet konstaterar att aktivtengagerat sig i de internationella strävandena att finna enfredlig lösning på den israelisk-arabiska konflikten iMellanöstern. Ett av flera tecken på engagemang ifredsprocessen är att aktivt deltar i alla femmultilaterala arbetsgrupperna i Madridprocessen. Iflyktingarbetsgruppen har , som nämnts ovan,samordningsansvaret för palestinska barns och ungdomars välfärdi . Utskottet noterar i detta sammanhang att detinom utsågs en samordnare förarbete med palestinska flyktingbarn. Syftet med en sådansamordning är enligt vad utskottet erfarit att skallsöka bidra med såväl idéer och uppslag som konkretabiståndsinsatser. Enligt vad utskottet inhämtat kommer eninternationell konferens kring frågor om flyktingbarnens välfärdatt hållas i i april 1995.Utskottet ser positivt på att regeringen för närvarandeförbereder svenska initiativ i den multilaterala arbetsgruppenför ekonomiskt samarbete och i den för rustningskontroll ochsäkerhet. Utskottet vill i detta sammanhang även understrykavikten av konkreta insatser som kan bidra till att förbättravattenförsörjningen i regionen. Utskottet förutsätter attregeringen på lämpligt sätt verkar i denna riktning, bl.a. inomramen för arbetsgruppen för vattenresurser.Med det anförda anser utskottet motion U629 (s) yrkande 7besvarad.Utskottet anser det angeläget att verkar för attmultilaterala biståndsinsatser påskyndas. Utskottet noterar idetta sammanhang att föreslagit den förresocialdemokratiske utrikesministern att leda ett projekt för attskapa sysselsättning i . Utskottet har erfarit attregeringen beslutat att avdela motsvarande 10 miljoner dollarför FN-insatser avseende sysselsättningsinsatser i Gaza.Sverige och många andra länder har understrukit betydelsen avskyndsamma och konkreta insatser för att förbättrapalestiniernas levnadsvillkor. Alla parter har här ett ansvarför att ge stadga och stöd till fredsansträngningarna. Utskottetnoterar i detta sammanhang att det svenska biståndet till detpalestinska folket under innevarande budgetår uppgår tillnärmare . Utskottet har i betänkandet1994/95:UU15 framhållit att bistånd till och genom palestinskaenskilda organisationer utgör en mycket viktig del av stödettill fredsprocessen. Utskottet vidhåller denna uppfattning.Utskottet noterade i nämnda betänkande attmottagningskapaciteten är begränsad. Det är bl.a.av detta skäl betydelsefullt med ekonomiskt och annat stöd föratt bygga upp palestinska demokratiska institutioner ochsamhällsstrukturer för självstyre. I detta sammanhang fårutskottet understryka vikten av att de palestinska kvinnornagörs delaktiga i denna process. Utskottet konstaterar att ettantal kvinnoinriktade projekt inom ramen för bilateraltbesöksutbyte erhållit svenskt stöd under de gångna åren.Utskottet förutsätter att regeringen på lämpligt sätt fortsätteratt verka för att kvinnorna får möjlighet att delta och påverkautvecklingen i de självstyrande områdena.Allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna drabbarsåväl palestinier som israeler. Utskottet framhöll senast ibetänkandet 1993/94:UU2 att respekten för och skyddet av demänskliga rättigheterna är ett centralt element i en framtidafredsordning. Utskottet vidhåller denna uppfattning. I motionU629 (s) yrkande 5 anförs att bör erbjuda sig att ståsom värd för arbetsgruppen om mänskliga rättigheter. Någon sådanarbetsgrupp finns dock inte. Utskottet noterar emellertid attSverige förklarat sig berett att vara värd för en mulilateralarbetsgrupp för mänskliga rättigheter om parterna skulle beslutaatt upprätta en sådan. En förutsättning för att arbetsgruppenskall komma till stånd inom ramen för Madridprocessen ärgivetvis att de inblandade parterna själva är överens om detta;så har inte varit fallet.Med det anförda får motionerna U612 (mp) yrkande 1 och U629(s) yrkande 5 anses besvarade.Ett viktigt mål i det bilaterala svenska biståndet är attfrämja respekten för de mänskliga rättigheterna och att verkaför en demokratisk samhällsutveckling. Inom detta område bedrivsett omfattande samarbete med palestinska enskildaorganisationer, bl.a. den palestinska oberoende kommissionen förde medborgerliga rättigheterna (Palestinian IndependentCommission on Citizen's Rights, PICCR), som grundats och drivsav . Kommissionen strävar efter att spela encentral roll i det palestinska självstyret beträffande respektenför de medborgerliga fri- och rättigheterna och har som uppgiftatt utveckla det palestinska samhället i riktning mot enrättsstat. Läget avseende de mänskliga rättigheterna i deockuperade områdena har uppmärksammats av ibl.a. FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Sverigehar aktivt medverkat till de resolutioner som kommissionenantagit och i vilka bl.a. krävts att upphör medbosättningarna på de ockuperade områdena och i övrigtrespekterar de internationella konventionerna på området för demänskliga rättigheterna. FN kommer att få en ökadroll i övervakningen av att de mänskliga rättigheternarespekteras i de ockuperade områdena genom att en särskildrapportör har tillsatts av FN:s kommission för de mänskligarättigheterna.I samband med att undertecknades i maj 1994inledde en frigivning av palestinska politiska fångar.Endast en begränsad del av de ca 8 000--9 000 återståendepalestinska fångarna har dock släppts av de israeliskamyndigheterna. Utskottet utgår från att på lämpligt sättsöker få parterna att påskynda denna process.Utskottet konstaterar att palestinska myndigheter genomKairoavtalet fått viss jurisdiktion över den palestinskabefolkningen i de självstyrande områdena. Ett utökat självstyrebör förhoppningsvis få till följd att läget för de mänskligarättigheterna förbättras. aktualiserar det palestinskasjälvstyret nya problem när det gäller respekten för demänskliga rättigheterna. Organisationen /Middle East Watch har i en rapport kritiserat detpalestinska självstyrets bristande respekt för de mänskligarättigheterna i och . understryks irapporten vikten av att , som ockuperat områdena sedan1967, har ett ansvar för att verka för att läget förbättras. Irapporten sägs vidare att det internationella samfundet har ettansvar för att de mänskliga rättigheterna i dessa områden inteförsummas. En ökad respekt för de mänskliga rättigheterna utgören central grund för att skapa förutsättningar för en beståendefred i regionen.Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är ettcentralt element i svensk utrikespolitik. Utskottet utgår därförfrån att regeringen på lämpligt sätt fortsätter att verka föratt de mänskliga rättigheterna respekteras i såväl som deav ockuperade områdena. Däri ingår också de självstyrandeområdena och Jeriko.Så snart som möjligt bör fria och demokratiska val hållas påVästbanken och i . Denna uppmaning har riktat tillbåde israeler och palestinier. Valövervakning och annat stöd ivalprocessen kan bli aktuellt i samband med genomförandet avvalen. Enligt vad utskottet erfarit kommer ett sådant stödsannolikt att lämnas inom ramen för EU-samarbetet.Därmed anser utskottet motionerna U612 (mp) yrkandena 2 och 6samt U629 (s) yrkande 1 besvarade.Sverige vidhåller sitt stöd för FN:s säkerhetsrådsresolutioner 242 (1967) och 338 (1973). En fredsuppgörelse måsteinnebära att efter förhandlingar drar sig tillbaka frånår 1967 ockuperade områden, som grannar måsteerkänna den israeliska statens rätt att leva i fred inom säkraoch erkända gränser.I nr 194 (III) från år 1948sägs att flyktingar som önskar återvända skall tillåtas göra detoch att kompensation skall ges till dem som väljer att inteåtervända. I en återkommande resolution igeneralförsamlingen bekräftar dessutom församlingen att alla somflytt från de områden som ockuperat harrätt att återvända dit. Denna fråga hänger nära samman med denisraeliska bosättningspolitiken på de palestinska områdena ochutgör en allvarlig stötesten i fredsprocessen. Utskottetkonstaterar att i olika sammanhang med eftertryckframhållit att bosättningspolitiken strider mot folkrätten ochatt den utgör ett hinder för fredsprocessen. Denna linje har förövrigt brett internationellt stöd. Särskilt oroande ärutvecklingen i , där den israeliska politiken riskeraratt föregripa de förhandlingar om slutlig status som enligtprincipöverenskommelsen mellan skall inledas imaj 1996.Frågan om ställning måste enligt svensk uppfattninginkluderas i en allomfattande fredsuppgörelse. ärenligt internationell rätt s.k. corpus separatum(Generalförsamlingsresolution 181 (III) ). Stadenstår enligt detta synsätt i formell bemärkelse under speciellinternationell överhöghet, fram till dess att ett globaltförankrat fredsfördrag sluts rörande status. Det ärenligt svensk uppfattning naturligt att förblir enstad som står öppen för såväl muslimer som judar och kristna.Avspärrningen av de palestinska områdena från ochJerusalem utgör ett hinder för fredsprocessen. Detta medförstort mänskligt lidande och betydande inkomstbortfall i detpalestinska samhället. har liksom övriga EU-staterprotesterat mot att de muslimska och kristna heliga platserna iJerusalem stängs för den palestinska befolkningen i på . Enligt svensk uppfattning riskerar åtgärdersom försvårar eller hindrar palestinska politiska ellerekonomiska aktiviteter i östra att på ett negativtsätt föregripa utgången av fredsförhandlingarna. Denna syn harSverige vid upprepade tillfällen officiellt framfört tillIsraels regering, senast i samband med biståndsministerns besöki i januari 1995.Med det anförda får motionerna U612 (mp) yrkandena 3--5 ochU629 (s) yrkandena 6, 8 och 9 anses besvarade.Vad gäller frågan om representation i somförs fram i motion U612 (mp) yrkande 9 konstaterar utskottet attden palestinska paraplyorganisationen (LiberationOrganization) har status som observatör ivärldsorganisationen. Frågan om medlemskap i och rätt tilldeltagande i möten och konferenser behandlas av enligtuniversalitetsprincipen, vilken innebär att alla suveräna staterhar rätt till medlemskap i och i dess underorgan. Först nären palestinsk stat har bildats kan en ansökan om medlemskapprövas av FN.Utskottet noterar i detta sammanhang att iStockholm omvandlades till Palestinskageneraldelegationen i Stockholm.Utskottet avstyrker därmed motion U612 (mp) yrkande 9. beträffande vattenförsörjningenatt förklarar motion 1994/95:U629 yrkande 7 besvaradmed vad utskottet anfört,2. beträffande engagemang i fredsprocessenatt förklarar motionerna 1994/95:U612 yrkande 1,samt 1994/95:U629 yrkande 5 besvarade med vad utskottet anfört,3. beträffande demokratiska valatt förklarar motionerna 1994/95:U612 yrkandena 2och 6 samt 1994/95:U629 yrkande 1 besvarade med vad utskottetanfört,4. beträffande bosättningarna och Jerusalematt förklarar motionerna 1994/95:U612 yrkandena 3--5och 1994/95:U629 yrkande 6 besvarade med vad utskottet anfört,5. beträffande flyktingfråganatt förklarar motion 1994/95:U629 yrkande 8 besvaradmed vad utskottet anfört,6. beträffande FN:s säkerhetsrådsresolutioneratt förklarar motion 1994/95:U629 yrkande 9 besvaradmed vad utskottet anfört,7. beträffande medlemskap i avslår motion 1994/95:U612 yrkande 9.Stockholm den 4 april 1995På utrikesutskottets vägnarViola FurubjelkeI beslutet har deltagit: (), GöranLennmarker (m), (), (),(), (), (), LenaKlevenås (s), (), (), ArneMellqvist (s), (), (),(), Elisebeht (), () och ().