bet · GI01BoU13 · 1995-04-06 00:00:00 — Motionerna Bo227 (s), Bo230 (s) samt Bo241 (s),såvitt nu är i fråga, bör därför inte nu föranleda någonriksdagens åtgärd, varför de avstyrks.Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen m.m.De senaste årens förändringar har enligt motion Bo216 (s)inneburit att det ligger i kreditinstitutens hand attavgöra vilka bostäder som skall byggas. Det är en utveckling somenligt motionärernas mening är oacceptabel. Lagstiftningen bördärför ändras så att kommunerna även fortsättningsvis ges ettklart uttalat ansvar för bostadsförsörjningen -- yrkande 6.Dessutom föreslås att det kommunala inflytandet överbostadsförmedlingsverksamheten m.m. skall öka -- yrkande 5.Bostadsförmedlingen måste enligt motionen stå fri från andraintressen. Kommunerna bör därför i lagstiftningen ges stöd föratt kunna säkra målen för förmedlingen bl.a. genom enackvisitionsverksamhet.Favoriseringen av de allmännyttiga bostadsföretagen har enligtmotion Bo411 (m) nu i det närmaste upphört. Två viktigaskillnader kvarstår dock. Det gäller förekomsten dels avkommunal borgen, dels av kommunala tillskott av skattemedel tillkommunala bostadsföretag. Med hänvisning härtill föreslås imotionens yrkande 15 att ett förbud skall införas mot sådantkommunalt stöd till egna fastighetsföretag som snedvriderkonkurrensen.Med anledning av vad som i de nu aktuella motionernaföreslagits beträffande kommunernas ansvar förbostadsförsörjningen m.m. vill utskottet anföra följande.Som framgått ovan bygger bostadspolitiken på enansvarsfördelning mellan stat och kommun som innebär att statensvarar för sådana grundläggande förutsättningar som attfinansiering och byggande kan ske på ett resurseffektivt sätt.Det är dessutom ett statligt ansvar att formulera de krav somskall gälla för bl.a. byggnaders egenskaper för att tillgodoseväsentliga allmänna intressen. Kommunerna har å sin sida attsvara både för bedömningarna av bostadsbyggnadsbehoven och förden fysiska planering som är nödvändig för att behoven skallkunna tillgodoses.Den grundläggande ansvarsfördelning mellan staten ochkommunerna som tillämpats har enligt utskottetsmening varit ändamålsenlig. Trots detta kan det, mot bakgrund avde senaste årens bostadspolitiska förändringar, finnas anledningatt se över den rådande ansvarsfördelningen. Det ingårockså i den bostadspolitiska utredningens uppgifter attutvärdera hur de senaste årens förändringar i debostadspolitiska regelsystemen har inverkat på kommunernasformella och reella möjligheter att ta ett övergripande ansvarinom bostadsförsörjningen. Enligt utskottets mening börresultatet av detta arbete avvaktas. Motionerna Bo216 (s)yrkandena 5 och 6 samt Bo411 (m) yrkande 15 avstyrks således.BoendesegregationenI ett stort antal motioner väckta under årets allmännamotionstid har uppmärksammats de problem som finns i mångabostadsområden med en segregerad befolkningssammansättning. Detgäller framför allt vissa av de bostadsområden i utkanten avstörre städer där andelen invandrare är mycket hög. I dessaområden förekommer också en överrepresentation av bl.a.ensamstående föräldrar och personer med sociala problem. Imotionerna diskuteras bl.a. frågor om språkproblem,arbetslöshet, brister i utbildning, låga inkomster, högsjukfrekvens, sociala problem, ungdomsbrottslighet,diskriminerande behandling i olika avseenden, brister i detoffentliga och kommersiella serviceutbudet, enahanda och slitnabostadsmiljöer osv.Beredningsordningen inom är sådan att frågor omsegregationen behandlas av olika utskott beroende på derasprimära inriktning. Således hanteras flera av dem avsocialförsäkringsutskottet, som har bl.a. invandrarpolitikeninom sitt beredningsområde, medan andra ligger påsocialutskottet, som bereder frågor inom socialpolitiken. beredningsområde faller givetvis de frågor omboendesegregation som främst har en bostadspolitisk innebörd.Det kan gälla den fysiska boendemiljön och frågor ombostadsekonomi, villkor för upplåtelse av bostäder m.m. som i hög grad berörs av de frågor som diskuteras imotionerna är arbetsmarknads- och utbildningsutskotten. I syfteatt inhämta ytterligare information i frågan anordnadesocialförsäkringsutskottet en offentligutfrågning med . I dennautfrågning deltog även ledamöter från bostadsutskottet ochövriga berörda utskott.Bostadsutskottet tar nedan upp de motionsförslag som behandlarfrågor med främst en bostadspolitisk inriktning. Det är givetvisinte möjligt att dra upp skarpa gränser mellan bostadspolitikenoch övriga politikområden när så komplexa frågor somboendesegregationen och dess följder skall behandlas. Såväl inomriksdagen som vid överväganden i frågan inom andra instanser bördärför en strävan vara att finna lösningar på problemen därolika sektorer samverkar.I partimotion Sf635 yrkande 6 samt i motion Bo229(fp) yrkande 1 föreslås göra ett tillkännagivande omboendesegregation och boendeplanering. För att görabostadsområden attraktiva för både invandrare och svenskar ansermotionärerna att en blandning av upplåtelseformerna böreftersträvas. Andra åtgärder i samma syfte är att underhållet avfastigheterna i de aktuella områdena förbättras och att densamhälleliga servicen upprätthålls på en hög nivå. Vidareföreslås i partimotionens yrkande 7 att forskningen kring frågorom boendesegregationen skall stimuleras.Även i motion So293 (c) yrkande 10 föreslås insatser för attge ökad kunskap om boendesegregationen. Motionärerna anser attstudier måste genomföras som bl.a. belyser egenskaperna hosboendemiljöer med stor segregation och dessa områdensgeografiska fördelning.I motion Sf608 (m) om invandrarpolitiken finns ett förslag --yrkande 7 -- om att insatser måste göras för att förbättra deinvandrartäta bostadsområdena. Motionärerna hänvisar till attden yttre miljön i dessa områden ofta är påver ochoinspirerande. Även den kommersiella servicen anses varamärkbart sämre än i områden med högre status.Boendesegregationen leder enligt vad som anförs i motion Sf636(mp) till att invandrarna missgynnas på flera olika områden. Imotionen förs en rad förslag till åtgärder fram. Av dessaförslag har fem yrkanden hänvisats till bostadsutskottet.Riksdagen föreslås i dem göra tillkännagivanden om behovet att:öka tillgången på små och billiga bostäder (yrkande 17),öka boendeinflytandet m.m. (yrkande 18),blanda olika hustyper (yrkande 19),flytta olika högstatusutbildningar till invandrartäta områden(yrkande 20),vidta åtgärder mot hyresvärdar och bostadsförmedlare somdiskriminerar invandrare (yrkande 21).De s.k. miljonprogramsområdena måste enligt Bo216 (s) görasattraktivare. Det kan enligt förslaget ske genom ökat inflytandeför de boende över förvaltning och budget m.m. samt genom attombyggnader och aktiviteter i områdena stimuleras. I motionensyrkande 1 begärs därför ett tillkännagivande omnödvändigheten av att satsa offensivt för att stärkamiljonprogrammets områden.Ett särskilt stöd för miljonprogrammets områden är enligtmotion Bo237 (v) yrkande 2 nödvändigt för att områdena inteskall förslummas med ytterligare segregationsproblem och socialakonsekvenser som följd. Ett förslag med denna inriktningföreslås därför läggas fram i kompletteringspropositionen.Som framgått av både de motioner som väckts omboendesegregationen och vid utskottets beredning av fråganfinns inga delade meningar om allvaret i de problem somaktualiserats. Det är uppenbart att många samhällsproblemkoncentrerats till vissa bostadsområden med en hög andelinvandrare eller med en på annat sätt ensidigbefolkningssammansättning. Därav kan självklart inte slutsatsendras att befolkningssammansättningen i sig är grund tillproblemen. Många områden med en hög andel invandrare fungerar bra. Som redovisats i motionerna står grundproblemen istället att finna i arbetslöshet, bristande utbildning ochandra förhållanden som gör att en integration i det svenskasamhället försvåras. Denna typ av problem måste givetvis tillstörsta delen lösas med andra medel än vad som står till budsinom bostadspolitikens ram. Detta hindrar inte att även frågorom bostäderna i sig samt den yttre miljön i bostadsområdena ärmycket viktiga när man söker finna åtgärder som kan motverkasegregationen.Det stora antalet motioner från allmänna motionstiden omboendesegregationsproblem i vid mening har medfört en bredriksdagsbehandling av dessa frågor. vill idetta sammanhang framför allt hänvisa till de överväganden somredovisas i socialutskottets betänkande 1994/95:SoU15. I dettabetänkande finns en omfattande genomgång av de sociala problemsom har samband med boendesegregationen. Ett enigt socialutskottföreslår i betänkandet att ge regeringen till kännavad utskottet anfört i denna fråga.Bostadsutskottet vill för sin del i stor utsträckning instämmai vad i motionerna anförts om behovet av att vidta åtgärder äveninom det bostadspolitiska området. Som framhålls i fleramotioner behövs dock en i flera avseenden bättre kunskap omvilka egenskaper i bostadsmiljöerna som behöver åtgärdas och hurdetta i så fall skall ske. Även frågor om boendevillkoren iövrigt med betydelse för segregationsproblemet behöverövervägas. Flertalet av de motionsförslag om åtgärder som försfram är inte heller utformade så att de utan vidare övervägandenkan leda fram till beslut.Vad gäller behovet av överväganden om boendesegregationen urdet perspektiv som bostadsutskottet har att beakta kankonstateras att den bostadspolitiska utredningens förslag enligtdirektiven skall inordnas i en sammanhållen politik för att ökaintegrationen och motverka segregationen inom samhällslivetsalla områden. I direktiven konstateras att det som liggerframför oss är att säkra att goda bostäder är tillgängliga föralla så att integrationen främjas och ekonomisk, etnisk ellersocial segregation motverkas. De boende skall ges möjligheteratt utveckla sina områden på ett sådant sätt att boendemiljönfungerar väl och boendet berikas. En av utredningens uppgifterär att överväga vilka bostadspolitiska medel som kommunernabehöver för att motverka segregation och öka valfriheten iboendet. Utredningen skall också utvärdera nu gällande reglerför stöd till ombyggnad och andra förbättringsåtgärder inombostadsområden med särskilda problem och överväga om stödet tilldessa områden bör ges en annan utformning än stöd för ombyggnadi allmänhet. Utskottet förutsätter mot denna bakgrund att enbred genomgång kommer att ske inom utredningens ram av vilkabostadspolitiska medel som kan användas i de frågor som äraktuella.Utredningens överväganden av frågor om boendesegregation tordei stor utsträckning komma att avse förhållandena i vissa s.k.miljonprogramsområden, dvs. de bostadsområden som produceradesåren till 1975. Utskottet vill dock understryka detolyckliga i att beteckningen miljonprogramsområde i den allmännadebatten blivit mer eller mindre synonymt med problemområde. Detär trots allt så att många av de bostadsområden som byggdes inomramen för miljonprogrammet kan erbjuda en bra boendemiljö medbra bostäder. Till detta har inte minst bidragit de särskildainsatser som har kommit till stånd i dessa områden med hjälpsåväl av det ordinarie bostadsstödet som av extra insatser avolika slag. finns det många miljonprogramsområden sompräglas av brister i bostadsstandard och boendemiljö liksom avsociala problem och segregation.Som anförts ovan är det nödvändigt att de komplexa problem somhar samband med boendesegregationen inte enbart betraktasutifrån varje samhällssektors perspektiv. Detta understryksockså i det av socialutskottet föreslagna tillkännagivandet därbehovet av sektorsövergripande överväganden och åtgärdersärskilt framhålls. En utredning om levnadsvillkoren istorstadsområdena har tillsatts med uppgift att utifrånen bred ansats överväga olika åtgärder motsegregationsproblemen. Denna utredning har enligt direktiven(dir. 1995:35) bl.a. till uppgift att föreslå behövligaförändringar av lagteknisk, finansiell och organisatorisk naturför att bättre samordning och samverkan mellan olika myndigheteroch samhällssektorer skall uppnås. Andra utredningar med uppgiftatt behandla segregationsfrågor är, förutom de båda ovan nämnda,av invandrarpolitiken (dir. 1994:130) ochArbetsgruppen (Fi 1993:C) med uppgift att följabostadsförsörjningen för svaga hushåll. Den bostadspolitiskautredningen skall enligt direktiven samråda med dessautredningar. Utskottet har också erfarit att regeringen har föravsikt att fatta beslut om en ny demokratiutredning.Denna utredning, som skall föreslå åtgärder som kan ökamedborgarnas möjligheter till inflytande och delaktighet isamhällsutvecklingen, skall särskilt beakta förhållandena ibostadsområden med segregationsproblem.I detta sammanhang bör även framhållas att det i åretsbudgetproposition (bil. 11 s. 138) föreslås att det under nästabudgetår avsätts särskilda medel om förinsatser i områden med stor andel invandrare. De särskildamedlen skall enligt regeringen användas för att stärkakompetensen och öka arbetskraftsdeltagandet bland de boende idessa områden samt konkret bidra till en god social utvecklingoch förhindra utanförskap. Frågor med anknytning till dennasatsning bereds inom socialförsäkringsutskottet.Mot bakgrund av ovanstående redovisning av de omfattandeöverväganden som inletts i de frågor som aktualiserats imotionerna anser utskottet att vad i dem föreslagits kommer attbeaktas även utan något tillkännagivande från bostadsutskottet.Genomgången ovan visar att regeringen redan är väl uppmärksammadpå problemen med boendesegregationen. Därutöver kommerriksdagens syn på dessa frågor att redovisas genom det avsocialutskottet föreslagna tillkännagivandet. Något ytterligaretillkännagivande med anledning av motionerna Bo216 (s) yrkande1, Bo229 (fp) yrkande 1, Bo237 (v) yrkande 2, Sf608 (m) yrkande7, Sf635 (fp) yrkandena 6 och 7, Sf636 (mp) yrkandena 17--21samt So293 (c) yrkande 10 kan således inte anses erforderligt.Boende för vissa grupperUngdomens bostadssituation tas upp i tre motionsyrkanden.Många ungdomar har enligt motion Bo206 (mp) svårt att i daghitta en bostad som de har råd med. Enligt förslaget bör därföråtgärder vidtas för att stimulera ny- och ombyggnad av mindre,enkla och billiga bostäder som främst är avsedda för ungdomar --bostäder med "rena" material, alternativ uppvärmning, snålduschm.m.Mot bakgrund av ungdomars situation på bostadsmarknaden förs imotion Fi417 (mp) yrkande 7 fram förslag om utformningen avbostadspolitiken. Det anges bl.a. vara viktigt att undvika1970-talets enformighet genom att bygga och blanda allaupplåtelseformer. I motionens yrkande 8 förordas dessutom ensatsning på billiga och små lägenheter vid ny- och ombyggnad.Enligt motionen är en sådan satsning motiverad av att mångaungdomar är villiga att göra avsteg från de allmänna kraven påstandard.Även förslagen i motion Bo216 (s) förs fram mot bakgrund av deungas bostadssituation och då främst i . Enligtmotionens yrkande 7 behöver åtgärder vidtas för att förbättraungdomars ställning på bostadsmarknaden. Det anges bl.a.innebära att kommunerna skall ha beredskap för att möta en ökadbostadsefterfrågan från unga. Dessutom förordas attmöjligheterna till andrahandsuthyrning förbättras genom kommunalförmedling.Med anledning av vad som i de nu aktuella motionerna anförtsom ungdomars boende vill utskottet anföra följande.Ungdomar är en i många avseenden utsatt grupp påbostadsmarknaden. De har inte i någon större omfattning hunnitetablera sig som bostadskonsumenter, bl.a. därför att de oftahar begränsade ekonomiska resurser. Sett mot denna bakgrund kandet finnas skäl att, som föreslås i motionerna, vidta åtgärdersom specifikt riktar sig mot ungdomar. Åtgärder med dennainriktning har också vidtagits under1980-talet. Enligt utskottets mening är dock det bästa sättetatt stärka ungdomars och andra svaga gruppers ställning påbostadsmarknaden att verka för att det finns bra ochändamålsenliga bostäder att tillgå för alla. Målsättningen börsåledes vara att lösa bostadsfrågan för ungdomar liksom förandra hushåll på den reguljära bostadsmarknaden.Vad som erfordras är enligt utskottets mening enbostadspolitik som skapar långsiktigt hållbara förutsättningarsom tryggar bostadsförsörjningen för alla. Den nu tillsattabostadspolitiska utredningen har också till uppgift att läggafast en sådan långsiktig bostadspolitik. Utskottet avstyrker medhänvisning härtill förslagen i motionerna Bo206 (mp), Bo216 (s)yrkande 7 samt Fi417 (mp) yrkandena 7 och 8.I partimotion So224 yrkande 6 begärs ettriksdagens tillkännagivande om behovet av olika boendeformer förhandikappade m.fl. Enligt motionen, som syftar till etthandikappanpassat samhälle, skall olika boendealternativerbjudas som små vårdhem, gruppboende och ensamlägenheter.Utskottet delar motionärernas uppfattning om att handikappadepå samma sätt som andra boende i möjligaste mån skall erbjudasbostäder som svarar mot deras behov. Det innebär bl.a. att olikatyper av gruppboende liksom särskilt anpassade lägenheter börkunna erbjudas i den utsträckning behov härav föreligger.Utskottet vill också erinra om att staten på olika sättmedverkat till att ett boende med denna inriktning har kunnatkomma till stånd. Det gäller t.ex. det tidigare statliga stödettill bostadsanpassning. Som en del i det beslutadeROT-programmet ingår dessutom ett stöd till ombyggnadsåtgärderför särskilda boendeformer för bl.a. personer med fysiska ochpsykiska funktionshinder. I första hand är det dock en kommunaluppgift att i planeringen m.m. beakta de bostadsbehov som bl.a.handikappade kan ha. Utskottet är med hänvisning härtill inteberett göra det i partimotion So224 (mp) yrkande 6 förordadetillkännagivandet om behovet av olika boendeformer förhandikappade m.fl. Motionen avstyrks.Bostadsfinansieringens utformning m.m.BakgrundReglerna för det statliga stödet för ny- och ombyggnad avbostäder har ändrats vid ett flertal tillfällen under de senasteårtiondena. tillämpades dock etträntebidragssystem som i sina grunder var oförändrat . infördes ett nytt bostadssubventionssystem somutgår från delvis andra förutsättningar. Till skillnad från deäldre räntebidragssystemen bygger det nya på successivt minskadesubventioner. Därmed minskar kostnaderna för staten för varje nyårgång bostäder vid i övrigt lika förutsättningar. I förhållandetill tidigare system utgår dessutom det nya från en betydligtmer schabloniserad beräkning av bidragsunderlaget. Vidare är detnya systemet utformat så att bidragstagarens kapitalkostnaderunder bidragstiden till viss del påverkas av marknadsräntornasutveckling. Det gamla systemet byggde på att staten"garanterade" räntenivån respektive bidragsår.Trots de redovisade skillnaderna uppvisar det äldre och detnya bostadssubventionssystemet betydande likheter vad gäller dentekniska utformningen. I båda systemen beräknas således ettbidragsunderlag som skall motsvara byggherrens tänkta lånebehov.Därefter lämnas en årligt successivt minskad subvention tillbyggherrens verkliga eller tänkta räntekostnader. Inget avsystemen innehåller någon form av behovsprövning.Under de senaste åren har en intensiv debatt förts om hurstaten i fortsättningen bör stödja finansieringen avbostadsbyggandet. Debatten har också gällt vilket ansvar somstaten har för det bostadsbestånd som redan uppbär subventioner.Detta gäller speciellt för de bostäder som producerades årenkring 1990 och som i många fall har betydande ekonomiskasvårigheter. I detta avsnitt behandlas motioner som tar uppfrågor om den framtida bostadsfinansieringen, bosparandet ochstatens agerande för att bistå bl.a. bostadsrättsföreningar medekonomiska problem.Utformningen av bostadsfinansieringssystemetI motion Bo216 (s) yrkande 3 föreslås att i etttillkännagivande bör framhålla behovet av att omfördelakostnaderna från det yngre bostadsbeståndet till det äldre. Ettnytt bostadsfinansieringssystem föreslås utformas med dettasyfte. Motionärerna anser att en omfördelning bör ske genom atten boavgift som utgår från en värdering av den enskilda bostadentas ut i bostadsbeståndet. Finansieringssystemet föreslåsutformas så att skillnader i byggkostnader mellan olika delar avlandet utjämnas.Bostadsfinansieringssystemet behöver enligt vad som anförs imotion Bo237 (v) yrkande 7 läggas om i grunden. Motionärernaföreslår bl.a. att egnahemmens ränteavdrag bör avvecklas ochersättas med ett system lika för alla, oavsett upplåtelseform.Den närmare utformningen av bostadsfinansieringssystemetföreslås dock övervägas i den nya bostadspolitiska utredningen.Som beskrivits ovan i avsnittet om bostadspolitikens allmännautfomning har även i sin bostadspolitiskapartimotion Bo202 lämnat förslag om inriktningen av ett nyttbostadsfinansieringssystem. Enligt denna motion bör denbostadspolitiska utredningen överväga ett system som innebär atträntebidragen avskaffas och ersätts med en byggmomssänkning. Ettsådant system innebär enligt motionärerna att de långsiktigabidragsåtagandena för ett speciellt projekt för statenförsvinner. elimineras den kraftiga eftersläpningen ikostnader för staten som räntebidragen medför.I två motioner behandlas särskilt bostadsräntornas betydelse ibostadsfinansieringssystemet. Följderna av regionaltdifferentierade räntevillkor diskuteras i motion Bo201 (c).Enligt motionären planerar flera bostadslåneinstitut att införavillkor som innebär att högre räntor tas ut om fastighetenligger i ett område med låg efterfrågan. Detta anses leda tillhögre boendekostnader på landsbygden än i tätorterna. Riksdagenföreslås mot denna bakgrund ge regeringen till känna attbostadsfinansieringen måste ske på lika villkor oavsett var manbor i landet. Räntan inom bostadssektorn bör enligt vad somföreslås i partimotion Bo211 yrkande 1 pressas nedgenom såväl lagstiftning som marknadsstyrande åtgärder.Motionärerna anser att sådana åtgärder blir möjliga om detinförs ett bosparande med en statlig borgensgaranti.Utskottet vill anföra följande vad gäller förslagen om ettnytt bostadsfinansieringssystem m.m.Den senaste femårsperioden har inneburit ändradeförutsättningar och stora påfrestningar inom bostadssektorn.Från ett läge med en överhettad bostadsmarknad både vad gällerproduktionsnivåer och överlåtelsepriser inom vissa områden harvi gått till en situation då byggkapaciteten är underutnyttjadoch priserna på befintliga bostäder fallit kraftigt. Detta harskett som det blivit alltmer uppenbart att detansträngda statsfinansiella läget sätter upp starkarestriktioner för statens åtaganden inom sektorn.Det är mot denna bakgrund som diskussionerna ombostadsfinansieringssystemets utformning har förts. Även om ensamsyn ofta förelegat om problemens art och om behovet av attvidta åtgärder i syfte att förbättra förutsättningarna inomsektorn har de politiska partierna inte sällan förordat olikalösningar. Under den förra socialdemokratiska regeringen fattaderiksdagen beslut om ett nytt bostadsfinansieringssystem.Beslutet revs dock upp efter regeringsskiftet hösten 1991.Riksdagen fattade i stället beslut om att införa det s.k.Danellsystemet . Även vad gäller möjligheternaatt genomföra och fördela besparingar inom bostadsbeståndetfinns olika åsikter. beslut i denna fråga från år1993 ändrades , och en annan metod att uppnå detsparbeting som ansetts erforderligt för bostadssektorn valdes.Den ovan mycket kortfattat beskrivna utvecklingen vad avserförhållandena på bostadsmarknaden och de politiska besluten ifinansieringsfrågorna har bidragit till en viss misstro vadgäller beslut om bostadssubventioner. Företrädare förbostadsmarknaden har i allt högre grad efterlyst långsiktigthållbara spelregler som står fast, även om den politiskamajoriteten i förändras. Förhållandena inombostadssektorn med bl.a. långa produktionstider ochavskrivningsperioder gör behovet av långsiktighet större än inommånga andra samhällssektorer. Därtill kommer givetvis den heltavgörande betydelsen som bostadsutgifterna har förhushållsekonomin i många familjer.Utskottet kan i stor utsträckning instämma i de synpunkter somframförts av många sektorföreträdare .