bet · GJ01JoU10 · 1995-12-07 00:00:00 — Utskottet behandlar här 40motionsyrkanden om kemikaliekontrollm.m. från allmänna motionstiden 1995.Motionerna avser bl.a. lagstiftning ochriktlinjer rörande kemikaliekontrollen.I denna del hänvisar utskottet främsttill verksamhet.En stor del av motionerna tar uppfrågor om specificerade åtgärder motvissa kemiska produkter därbeslutanderätten delegerats tillregeringen och berörda myndigheter.Enligt utskottets mening är detangeläget att åtgärder vidtas för attmotverka negativa hälso- ochmiljöeffekter av samtliga produkter somberörs i betänkandet. I flera fallmåste dock utskottet konstatera att detvarken är lämpligt eller möjligt attinom ramen för utskottetsberedningsprocess göra en långtgåendedetaljstyrning avKemikalieinspektionens verksamhet iolika frågor rörande kemiska produkter.Liksom bör regeringen ochberörda myndigheter arbeta med en högambitionsnivå med utgångspunkt iriksdagens mer övergripande beslut ommål och riktlinjer förkemikaliekontrollen. Samtliga motioneravstyrks, i flera fall dock meduttalanden om att de berördaprodukterna måste ägnas fortsattuppmärksamhet inom kemikaliekontrollen.Till betänkandet fogas 11reservationer (v, mp) och 4 särskildayttranden. 1994/95:Jo626 av m.fl.(s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ökadeoch samordnade insatser för att minskaspridning av kadmium.1994/95:Jo629 av m.fl.(mp) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna attsubstitutionsprincipen bör användas föratt ersätta nonylfenol,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om regler vid tillverkning avett nytt kemiskt ämne.1994/95:Jo641 av m.fl.(c) vari yrkas10. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om föreskrifter för tillämpningav substitutionsprincipen.1994/95:Jo646 av ()vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna attförsiktighetsprincipen bör gälla vidmärkning av dieselolja med den grönafärgblandning som tillsammans med oljankallas den gröna dieseln.1994/95:Jo653 av m.fl.(mp) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att upphöra med attimpregnera trä med arsenik, krom,kreosot, koppar och tenn,2. att hos regeringen begären utredning om möjligheten attimpregnera trä med ättiksyra,3. att hos regeringen begäratt den under en övergångstid innanförbudet trätt i kraft inför avgift förträskyddsmedel med /kg arsenik,/kg krom samt lämpliga avgifterför kreosot, koppar och tenn.1994/95:Jo661 av m.fl.(mp) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om dispens att användametylenklorid efter ,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om utsläpp av metylenklorid.1994/95:Jo664 av m.fl.(v) vari yrkas13. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att arbetet med attförverkliga substitutionsprincipenskall intensifieras,14. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att den omvända bevisbördanskall införas i lagen om kemiskaprodukter.1994/95:Jo669 av m.fl.(c, fp, v, mp) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att snabbt tafram ett helhetsprogram förförebyggande av kadmiumorsakade skadorpå miljö och hälsa,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av att utse ennationell instans som yttersta ansvarigför detta arbete.1994/95:Jo679 av m.fl.(s) vari yrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att fastställa en tidpunktför avvecklingen av de mestmiljöskadliga ämnena,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att identifiera ytterligaremiljöfarliga stabila organiska ämnen,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att utreda införande avmiljöavgifter på stabila organiskaämnen.1994/95:Jo682 av () variyrkas1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att reglerna för användandeav lösningsmedlen trikloretylen,metylenklorid och perkloretylen börharmoniseras som ett led i EU-medlemskapet,2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att upphäva förbudet motanvändning av dessa medel.1994/95:Jo687 av m.fl.(mp) vari yrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna att de sombedriver tillståndspliktig miljöfarligverksamhet skall åläggas att upprättamaterialbalanser , i enlighetmed vad i motionen anförts,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om ett stärkande avsubstitutionsprincipen (LKP),4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om försiktighetsprincipen somvägledande för miljöarbetet,5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om en skärpning av straffen förmiljöbrott,6. att hos regeringen begäratt utreder hur enverksamhet med oanmäldastickprovskontroller kan startas uppigen,8. att hos regeringen begäratt utreder hur manfrån statens sida kan stärkakommunernas resurser att inspekteratillståndspliktiga anläggningar,9. att hos regeringen begäratt utreder hur manfrån statens sida kan stärkakommunernas resurser att biståkommunala företag med kemikaliekunskap,i enlighet med vad i motionen anförts,16. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om Kemikalieinspektionensinternationella arbete,17. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om spridning av vissa svenskakemikalielagar till andra länder viainternationella fora, i enlighet medvad i motionen anförts,19. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om obligatoriskmiljövarudeklaration (MVD),23. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om snabbare avveckling avklorerade lösningsmedel,29. att beslutar förbjudaall försäljning av batterierinnehållande kadmium från den 1 januari1996,30. att beslutar förbjudaall försäljning av varor och produkterinnehållande kadmium från den 1 januari1997,31. att beslutar förbjudaall användning av kvicksilver - utom iforskningssammanhang - från den 1januari 1998,32. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om kommunalt ansvar förslutdeponi av kvicksilverhaltiga varoroch produkter,33. att beslutar förbjudaanvändning av bly i ammunition och somsänke för fiske från den 1 januari1996,36. att hos regeringen begäratt tar fram lämpligaåtgärder så att användningen avnonylfenol minskar och upphör.1994/95:A216 av m.fl.(mp) vari yrkas2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att substitutionsprincipen ilagen om kemiska produkter skall gällanär ett hälso- och miljöfarligt ämneanvänds i produktionen,3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionenanförts om att försiktighetsprincipenskall gälla vid utbyte av ett hälso-och miljöfarligt ämne mot ett mindreskadligt och miljövänligare ämne.1994/95:So488 av m.fl.(mp) vari yrkas5. att hos regeringen begären utredning med uppdrag attidentifiera kemikalier i barnsomgivning som bör förbjudas,6. att beslutar förbjudaformalin i kläder och lakan.UtfrågningarUtskottet har den 7 november 1995hållit en utfrågning medKemikalieinspektionen och den 5december 1995 en utfrågning medMiljöbalksutredningen. InledningI detta betänkande behandlas 40motionsyrkanden från allmännamotionstiden om kemikaliekontrollm.m. Motionerna indelas i tvåhuvudgrupper, dels sådana som berör merövergripande frågor om lagstiftning,mål och riktlinjer m.m., dels sådanasom innehåller yrkanden om förbud ellerandra restriktioner mot specificeradeprodukter och varor. I det sistnämndaavsnittet gör utskottet någraprincipiella uttalanden om den roll-och ansvarsfördelning som bör rådamellan och statsmakterna iövrigt i frågor som delegerats tillregeringen och berördasektorsmyndigheter.När det gäller författningsstrukturenpå kemikaliekontrollens område villutskottet erinra om följande. Lagen(1985:426) om kemiska produkter (LKP)är i stora delar en utprägladramlagstiftning. Det innebär attriksdagen i lagtexten lagt fast degrundläggande principerna för hanteringav kemiska produkter. I fleraparagrafer har delegeratbeslutanderätten och föreskriftsrättentill regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. Det gäller bl.a.sådana beslut som syftar till attförbjuda, inskränka eller meddela andravillkor för användningen avspecificerade kemiska produkter.Ett exempel på ett sådant bemyndigandeär 12 § LKP, som föreskriver attregeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får förbjudahantering, import eller export av enkemisk produkt, om det är av särskildbetydelse från hälso- ochmiljöskyddssynpunkt.Genom en lagändring som trätt i kraftden har riksdagenbemyndigat regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer attmeddela de föreskrifter om hanteringm.m. av kemiska produkter som behövstill följd av medlemskap iEuropeiska unionen (se 1994/95:JoU21).I förordningen (1985:835) om kemiskaprodukter finns närmare bestämmelser omvilka befogenheter som delegerats tillberörda myndigheter, främstKemikalieinspektionen. Av förordningenframgår vidare att ytterligareföreskrifter beträffande vissa kemiskaprodukter m.m. finns i 15 särskiltangivna förordningar. Vidare finnsbestämmelser om försäljning ochförvaring av vissa flyktigalösningsmedel m.m.I Kemikalieinspektionensförfattningssamling KIFS 1995:1 finnsen förteckning över myndighetensföreskrifter och allmänna råd somgäller inom myndighetensverksamhetsområde den 1 januari 1995.Förteckningen omfattar ett fyrtiotalföreskrifter och råd.Tidigare riksdagsbeslut omkemikaliekontrollens inriktning m.m.Vid behandlingen av proposition1993/94:163 om riktlinjer för enfortsatt kretsloppsanpassning avsamhället tog ställningprincipiellt till inriktning ochomfattning av kemikaliekontrollen(1994/95:JoU23). Utskottet anfördedärvid bl.a. att kemikaliekontrolleningår i arbetet för en långsiktigthållbar utveckling.Riskbegränsningsarbetet ochsubstitutionsprincipens tillämpning börvidareutvecklas och särskild vikt börläggas på samarbete inom EG/EFTA samtpå insatser för hjälp till uppbyggnadav kemikaliekontroll i ochÖsteuropa. Ökad vikt bör läggas vidstöd och vägledning till kommuner ochsmå företag.I regeringens skrivelse 1994/95:120 ommiljön - vårt gemensamma ansvar (se1994/95:JoU16) anfördes bl.a. följande.Spridningen av skadliga ämnen sommedför risk för miljö och hälsa börbegränsas så långt möjligt. Konsumenteroch producenter av miljöskadligaprodukter har ett ansvar att begränsaanvändningen av skadliga produkter tillatt inte använda mer än vad som krävsoch att undvika skadliga produkter somkan ersättas med mindre skadliga dåalternativ finns. Skadliga ämnen ivaror och produkter bör minska så attämnena inte sprids via avfall ochrestprodukter.Kunskapen behöver öka om kemiskaprodukters risker för hälsa och miljösåväl i hushållen som inom industrin.Mindre företag bör också få kunskaps-och kompetensstöd vad gällerkemikalielagstiftning samt hantering avkemiska risker från miljösynpunkt. Detpågående riskbegränsningsarbetet vadgäller skadliga kemiska produkter börintensifieras. Arbetet med att byta utmiljö- och hälsoskadliga kemikalier motmindre skadliga, dvs. tillämpningen avsubstitutionsprincipen, måstekraftfullt drivas vidare.Arbetet med att reducera såväl riskermed som användningen avbekämpningsmedel inom jordbruket måsteoffensivt fortsätta i den riktning somnu sker. Utvecklingen måste ocksåföljas vad gällerbekämpningsmedelsanvändningen inomjordbruket. Insatser förförhandsgranskning av biocider ochbiologiska bekämpningsmedel är viktiga.De centrala myndigheterna har enviktig roll i informationsarbetet tillregionala lokala myndigheter. Stödetbör förbättras till regionala ochlokala tillsynsmyndigheter inomkemikalieområdet om hurriskbegränsningsarbetet kan bedrivas.Man bör även stödja en ökadkompetensutveckling inom detta område.Om industrins eller branschensfrivilliga insatser för att genomförabegränsnings- eller substitutionsarbetegår långsammare än vad som är teknisktoch ekonomiskt möjligt i förhållandetill kalkylerade miljövinster får andraåtgärder övervägas, såsom ekonomiskastyrmedel.På kemikalieområdet måste Sverigedriva på arbetet inom EU medkemikaliekontrollen med utgångspunktfrån nationella mål. Samtidigtmåste göra särskilda insatserför en regelutveckling som tillgodoserde svenska behoven på de områden därtidsbegränsade undantag föreligger imedlemskapsavtalet. Arbetet inom OECDbör inriktas på att främjaintegrationen mellan och andrainternationella organ, t.ex. on ChemicalSafety. Arbetet inom bör också utnyttjas föratt driva för angelägnakemikaliefrågor.Insatserna mot för att ökakunskapen om kemikaliers egenskaper ochrisker samt om lagstiftning ärangelägna i såväl ett internationelltperspektiv som för att säkerställa enlåg miljöbelastning på och iSverige.Lagstiftning och riktlinjer rörandekemikaliekontrollen m.m.MotionernaI motion Jo629 (mp) anförs att ettkemiskt ämne ej bör få tillverkas omdet inte är nödvändigt för samhälletoch bevisligen ofarligt (yrkande 2).Några motioner tar upp tillämpningenav substitutionsprincipen enligt 5§LKP. Enligt motion Jo641 (c) yrkande 10behövs en uppbackning av kommunerna ochKemikalieinspektionen i fråga omtillämpningen. Ett särskilt stöd behövstill små och medelstora företag. Enligtmotionerna Jo664 (v) yrkande 13 ochJo687 (mp) yrkande 3 bör arbetet medsubstitutionsprincipen intensifieras. Imp-motionen anförs att kommunerna börfå uttrycklig rätt att förbjuda varoroch produkter i handeln utifrån dennaprincip. Den skall även utvidgas tillatt gälla alla varor och produkter.Enligt v-motionen bör principen förenasmed ett klassificeringssystem som i sintur kombineras med ett avgiftssystem.Enligt yrkande 14 i motion Jo664 börden omvända bevisbördan lagfästas iLKP. I mp-motionen Jo687 yrkande 4förordas att särskild tyngd ges förförsiktighetsprincipen påkemikaliesidan. Enligt motion A216 (mp)yrkande 2 bör substitutionsprincipengälla när ett hälso- och miljöfarligtämne används i produktionen. När ettersättningsämne används skallförsiktighetsprincipen gälla för dettaämne (yrkande 3).I motion Jo687 yrkas i övrigt att desom bedriver tillståndspliktigverksamhet enligt miljöskyddslagenårligen skall upprättamaterialbalanser, att straffen förmiljöbrott skärps, att Naturvårdsverketutreder en verksamhet med oanmäldastickprovskontroller i företagen, atten utredning görs om hur staten kanstärka kommunernas resurser för tillsynoch inspektion av tillståndspliktigaanläggningar, att det utreds hurkommunerna kan bistå företagen medkemikaliekunskap, attKemikalieinspektionen aktivt spriderkunskaper om kemikalier till våragrannländer och till tredje världen,att regeringen verkar för att spridasvenska kemikalielagar till andraländer via internationella organ somNordiska ministerrådet, och , att obligatoriskmiljövarudeklaration krävs för kemiskaprodukter och varor (yrkandena 2, 5, 6,8, 9, 16, 17 och 19).Utskottets övervägandenBehovsprövning m.m.I anslutning till motion Jo629 villutskottet erinra om att utskottettidigare behandlat motioner syftandetill en allmän behovsprövning avkemiska produkter m.m. (se bl.a.1990/91:JoU20). Ordalydelsen i motionJo629 tyder på att motionären tänkt signågon form av offentligrättsligkontroll och förhandsprövning av nyakemiska ämnen utifrån en nödvän-dighetsbedömning och en riskbedömning.Det framgår dock inte vilka kriteriersom skulle ligga till grund för ensådan behovsprövning. Som utskottettidigare anfört är det i det närmasteomöjligt att ange objektiva ochenhetliga kriterier för enbehovsprövning av kemiska ämnen,produkter och varor. När det gällerriskbedömningen bör påpekas att Sverigedeltar i EU:s system förförhandsgranskning av nya kemiskaämnen. Inga nya ämnen kan sedan den 1januari 1995 införas i utan attvara undersökta med avseende på hälso-och miljöfarlighet.Undersökningsresultaten skall redovisasför Kemikalieinspektionen, som harmöjlighet att vidta åtgärder om denbedömer att den avsedda användningen avämnet inte kan accepteras frånrisksynpunkt (KIFS 1994:5).Beträffande bekämpningsmedel gällersedan lång tid tillbaka att deförhandsprövas av Kemikalieinspektionenpå sätt som närmare framgår avförordningen (1985:836) ombekämpningsmedel. Motion Jo629 yrkande2 avstyrks.Substitutionsprincipen m.m.I samband med utfrågningen medKemikalieinspektionen har utskotteterfarit att myndigheten kontinuerligtutvecklar sitt stöd till kommunerna ifråga om tillämpningen avsubstitutionsprincipen. innevarande budgetår inom ramenför en egen verksamhetsgren. Principenägnas särskild uppmärksamhet vid deseminarier som KemI regelbundet ordnarför tjänstemän på länsstyrelser ochkommuner och i skriftlig information avolika slag. KemI har sammanställt olikaförteckningar, däribland den s.k.begränsningslistan, som omfattar ett 70-tal ämnen där användningen begränsats inågot avseende. Vidare har manupprättat en förteckning, den s.k. OBS-listan, över ca 250 ämnen med såskadliga egenskaper att de kräversärskild uppmärksamhet vid användningenoch för vilka substitution är särskiltangelägen. I ytterligare enförteckning, klassificeringslistan,anges 1 500 ämnen med upplysning om hurämnena är klassificerade med avseendepå hälso- och miljöfarlighet och hur deskall märkas. Listorna ger underlag ochråd för jämförande bedömning avkemikalier och för goda produktval vidtillämpning av substitutionsprincipen.KemI har behandlat principen irapporterna Utbytesregeln (1991) ochKemikalietillsyn i leverantörsledet(1994) och i publikationen Agenda 21och lokal kemikaliekontroll (1993). Ipublikationsserien Råd och tips förtillsyn över kemikaliehanteringenriktad till miljönämnderna hartillämpningen av substitutionsprincipenbehandlats , liksom i denperiodiska publikationen Informationfrån KemI. KemI har lämnat förslag tillregeringen angående stöd till mindreföretag. Behovet av stöd är av sådanomfattning och karaktär att det endastundantagsvis kan lämnas av lokala ellercentrala myndigheter. Inspektionen harföreslagit en försöksverksamhetomfattande hänvisningsservice,utbildning och utvecklingsinsatser.Beträffande substitutionsprincipensgenomslag i det praktiska arbetetanförde Kemikalieinspektionen vidutfrågningen att principen iarbetsmiljösammanhang numera tillämpaspå det sätt som avsett. Närdet gäller olika ämnens effekter på denyttre miljön finns fortfarande vissasvårigheter, bl.a. beroende på attkunskaperna från forskning ochpraktiska erfarenheter är begränsade ifråga om vissa ämnens miljöeffekter.Utskottet vill för sin del erinra omatt vid flera tillfällenunderstrukit substitutionsprincipensbetydelse (se bl.a. 1992/93:JoU14 s.39). Av Kemikalieinspektionensredovisning framgår också att fråganägnats en betydande uppmärksamhet ochstora ansträngningar från myndighetenssida, bl.a. i verksamheten gentemotkommunerna. Även om det fortfarande kanifrågasättas om syftet med paragrafenuppnåtts i tillfredsställande gradanser utskottet det föga meningsfulltatt nu upprepar tidigaregjorda uttalanden. Det är heller intemeningsfullt att, som yrkas i någramotioner, uttala attsubstitutionsprincipen ellerförsiktighetsprincipen skall tillämpasi olika, närmare angivna sammanhang. Ioch med att beslutat enlagparagraf om substitution är det ensjälvklarhet att bestämmelsen skalltillämpas i samtliga fall som omfattasav dess tillämpningsområde. Skulleriksdagen anse att en lagbestämmelseoch i samband därmed gjordamotivuttalanden inte leder till avsettresultat ankommer det på atti första hand överväga behovet avskärpt lagstiftning. Emellertid ingårbåde den lagtekniska utformningen avsubstitutionsprincipen ochuppföljningen av den praktiskatillämpningen av denna princip som enväsentlig del i Miljöbalksutredningensuppdrag. Utskottet har den 5 december1995 i samband med en utfrågning medutredningen fått närmare information omdetta arbete. Mot bakgrund av detanförda anser utskottet det mindrelämpligt att nu ta upp frågan omändring av LKP i detta avseende.Med det anförda föreslår utskottet attmotionerna A216 yrkande 2, Jo641yrkande 10, Jo664 yrkande 13 ochJo687 yrkande 3 lämnas utan vidareåtgärd. Som framgår av det ovan anfördaär motionerna helt eller delvistillgodosedda.Också försiktighetsprincipen ochprincipen om den omvända bevisbördaningår i uppdrag,liksom straffsatserna imiljölagstiftningen. Som utskottetanfört ovan är det inte meningsfulltatt understryka det självklaraförhållandet att en viss lagparagrafskall tillämpas i vissa situationer,när dessa situationer under allaförhållanden omfattas av lagenstillämpningsområde. Med hänvisning tilldet anförda avstyrks motionerna A216yrkande 3 och Jo687 yrkandena 4 och 5.I enlighet med det anförda avstyrksäven motion Jo664 yrkande 14.Materialbalanser, stickprovskontrollerm.m.I anslutning till motion Jo687 yrkande2 om materialbalanser vill utskottetunderstryka att materialbalanser kanupprättas inom ramen för frivilligmiljörevision enligt lagen (1994:1596)om frivillig miljöstyrning ochmiljörevision. För verksamhet som ärtillståndspliktig enligtmiljöskyddslagen kan föreskrivas kravpå materialbalanser i samband medmiljökonsekvensbeskrivningen. Någonytterligare åtgärd med anledning avdetta motionsyrkande är således intenödvändig.Enligt yrkande 6 i samma motion börNaturvårdsverket utreda en verksamhetmed oanmälda stickprovskontroller,motsvarande den s.k. Svarta bussen, somförekom . Utskottet anser inteatt det finns anledning för riksdagenatt detaljstyra verkets löpande arbetepå angivet sätt. Skälen härtill ärflera. Ett praktiskt skäl är attutskottet inte kan utesluta att verketpå eget ansvar kan finna metoder förtillsynsverksamheten som är likaeffektiva eller mer effektiva frånolika synpunkter än de i motionenföreslagna. I de föreskrifter somreglerar verksamhetfinns inget som hindrar att verkatanordnar kontroll och tillsyn på detsätt som anses lämpligt.Vid kontakter med Naturvårdsverkethar utskottet fått upplysningen att dettidigare förekommit kontrollbesök vidvissa industrier men att dessa inte varoanmälda utan överenskomna i förväg. Pågrund av de stora kostnader som ärförenade med en i som opererar överhela landet försöker verket i dagengagera länsstyrelser och kommuner attgöra motsvarande kontroller, med verketsom samordnande myndighet. Ett exempelpå sådan verksamhet är den kontroll avkemtvättbranschen som företogs förnågra år sedan. Enligt verketsbedömning är denna inriktning avkontrollverksamheten merakostnadseffektiv.Utskottet vill i övrigt understrykaatt med verkan /92 infört en nybudgetmodell som syftar till att ökalångsiktigheten i myndigheternasplaneringsförutsättningar. Den nyaanslagsformen innebär att myndigheternanormalt får full frihet att fördelatilldelade förvaltningsmedel mellanolika resursslag. Med hänvisning tilldet anförda avstyrks motion Jo687yrkande 6.Frågan om eventuell förstärkning avkommunernas resurser för tillsynsammanhänger med Miljöbalksutredningensarbete, som bl.a. omfattar kommunernastotala ansvar för miljö- ochnaturvårdsfrågor. Vidare hänvisarutskottet till uppgifterna i dettabetänkande om Kemikalieinspektionensstöd- och informationsverksamhetgentemot kommunerna. Det bör tilläggasatt 69 § miljöskyddslagen innehållerbestämmelser som ger kommunerna rättatt finansiera tillsynen med avgifter.I proposition 1995/96:87 föreslårregeringen ett bemyndigande inaturvårdslagen som ger kommunernamöjlighet att ta ut avgift för kommunalverksamhet också enligt denna lag. Omde angivna finansieringsmöjligheternautnyttjas bör resursproblemen kunnahanteras på ett tillfredsställandesätt. Motion Jo687 yrkande 8 avstyrksdärför.Utskottet har i det föregåendeutförligt redovisatKemikalieinspektionens arbete med stödoch information till kommunerna ochtill mindre företag i kemikaliefrågor.Den fråga som tas upp i motion Jo687yrkande 9 är således redan beaktad ochföremål för åtgärder. Motionen påkallari denna del ingen vidare åtgärd.I enlighet med yrkande 16 i motionJo687 arbetar Kemikalieinspektionenredan intensivt i internationellasammanhang, med aktivt kunskapsutbytebl.a.