bet · GJ01NU1 · 1995-10-10 00:00:00 — priser och villkor föröverföring av el, som har relevans vid en bedömning aveventuella negativa konsekvenser för glesbygdskonsumenterna.Skäligheten i nättariffer skall prövas av , som ocksåsärskilt skall övervaka tariffutvecklingen förglesbygdskunderna. Det finns, enligt Näringsdepartementetsbedömning, i sig inget som talar för att en eventuell ökaddifferentiering av priset för den elektriska energin skulle fånågra särskilda effekter för glesbygdskunder. Ett viktigt syftemed den föreslagna skärpta uppföljningen och övervakningen avelmarknaden är, som tidigare nämnts, att få möjlighet att bedömautvecklingen för små kunder och glesbygdskunder, både i fråga omelpriser och nättariffer, så att eventuella negativa effekterkan åtgärdas.Företrädare för och har vid en särskildutfrågning inför utskottet lämnat upplysningar om hur de avseratt lägga upp sitt arbete när det gäller uppföljning ochövervakning. I fråga om kostnaderna för mätutrustning hänvisadestill utvecklingen i , där kostnaderna för sådanutrustning snabbt har sjunkit efter den genomfördaavregleringen.Beträffande påståendet i motion 1994/95:N27 (s) om att allaavregleringar har inneburit ökade kostnader förglesbygdsboende kan noteras att arbetsmarknadsminister vid en presskonferens meddelade attregeringen avser att utse en särskild utredare med uppdrag attse över hur förändringarna i den statliga sektorn har påverkatden regionala utvecklingen. Konsekvenser av privatiseringar,avregleringar och bolagiseringar skall belysas. Utredarensarbete avses komma att ligga till grund för regeringens framtidaregionalpolitik.När det gäller frågan om sambandet mellan systemet medleveranskoncession och glesbygdskonsumenternas situation, somtas upp i motion 1994/95:N23 (v), vill utskottet framhålla attden del av det totala priset som elkonsumenten betalar för denelektriska energin, dvs. till innehavaren av leveranskoncession,inte påverkas av om den tas ut i glesbygd eller tätort. Det ärenbart ellagstiftningens regler om prissättning av nättjänster,dvs. priser och villkor för överföring av el, som skall bedömasi frågan om eventuella negativa konskvenser förglesbygdskonsumenterna.I motion 1994/95:N26 (mp) har som nämnts tagits upp frågan omhur problemet skall lösas om ingen nätoperatör vill åta sigkoncessionen för ett visst område. Utskottet noterar härvid attomprövning av gällande koncessioner inte behöver göras som enföljd av den nya lagstiftningens ikraftträdande. Nuvarandekoncessionshavare behåller sina koncessioner; reglerna omkoncessionshavarens skyldigheter ändras dock. Den gällandelagstiftningen förutsätter att eldistributörer (frivilligt)ansöker om att erhålla koncession för visst område. Detta systemhar, enligt vad utskottet erfarit, fungerat väl. Den föreslagnanya ellagstiftningen innebär inte någon förändring härvidlag.Utskottets ställningstagandeSom utskottet anförde i det inledande avsnittet om frågan omen ny ellagstiftning är det främsta argumentet för dennalagstiftning omsorgen om konsumenterna. De fördelar som uppstårgenom den ökade konkurrensen på elmarknaden måste komma deenskilda konsumenterna till del.Systemet med leveranskoncessioner är avsett att ge ett skyddför bl.a. de små konsumenterna. Genom regeringens förslagförlängs detta system från tre till . När det gällerglesbygdskonsumenternas situation ger regeringens lagförslagmöjlighet till sammanläggning av koncessionsområden, varigenomtaxorna för glesbygds- och tätortskonsumenter kan utjämnas.Utskottet tillstyrker båda dessa förslag.I detta sammanhang vill utskottet framhålla den stora vikt somutskottet tillmäter den uppföljnings- och utvärderingsverksamhetsom berörda organ -- , och Svenskakraftnät -- skall bedriva. Genom denna verksamhet kan regeringenbli uppmärksammad på eventuella problem som kan uppstå. Åtgärderför att förebygga och rätta till missförhållanden kan däreftervidtas. Likaså är det mycket angeläget att utvecklingen mot enbilligare mätteknik påskyndas. Tekniken i sig får inte vara etthinder för att elmarknadsreformens fördelar skall komma de småkonsumenterna till del.En del av det som tas upp i de här aktuella motionerna ärtillgodosett genom de aviserade uppdragen till de nämndamyndigheterna. Det gäller frågan om billig mätteknik som berörsi motion 1994/95:N24 (m, fp), uppdraget till tillsynsmyndighetensom efterlyses i motion 1994/95:N20 (c) och kravet påkonsekvensutredning i motion 1994/95:N26 (mp).Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen i berörddel och avstyrker samtliga här behandlade motioner såvitt nu äri fråga.Små elproducenterPropositionenSmåskaliga elproducenter bör få ettsärskilt skydd i form av en pris- resp. leveranskontroll, anförsdet i propositionen (s. 46). Bland annat därför föreslås, somtidigare nämnts, att systemet med leveranskoncession skallförlängas till att gälla . En utvärdering av systemetskall ske före koncessionstidens utgång med särskiltbeaktande av villkoren för konsumenterna och för småskaligelproduktion.Den som innehar leveranskoncession är enligt den vilandelagstiftningen skyldig att köpa el från elproduktionsanläggningsom är belägen inom området och som kan leverera en effekt omhögst 1 500 kW. Regeringen refererar till vad näringsutskottetanförde (bet. 1993/94:NU22) om att den småskaligaelproduktionen bör ges ett skydd jämförbart med den förinnehavaren av leveranskoncession föreslagna mottagningsplikteni , även om man vid utvärdering avleveranskoncessionssystemet skulle finna att detta böravvecklas. Genom en förlängning av giltighetstiden förleveranskoncessionerna med anses önskemålbeträffande den småskaliga elproduktionen vara tillgodosett.I propositionen (s. 63) framläggs också förslag om hurersättningen till små elproducenter skall regleras. Densmåskaliga elproduktionen bör tillförsäkras rimliga ekonomiskavillkor, anser regeringen. Genom den vilande ellagstiftningenföreskrivs att de små elproducenterna har rätt till garanteradavsättning för sin produktion till skäligt pris.Även villkoren för anslutning till elnätet behöver regleras,menar regeringen. Innehavare av en elproduktionsanläggning somkan leverera en effekt om högst 1 500 kW föreslås inte behövabetala annan del av nättariffen än engångsavgift för anslutning,avgift för mätare med tillhörande insamlingsutrustning och dessinstallation i inmatningspunkten samt årlig avgift för mätningoch rapportering. Vidare skall ersättningen för den el sominnehavaren av leveranskoncessionen köper från de småproducenterna utformas så att hänsyn tas till när under åretinmatning av el sker, sägs det i propositionen.Regeringen bedömer att de framlagda förslagen, i kombinationmed den vilande ellagstiftningens bestämmelser om köpskyldighetför innehavare av leveranskoncession, innebär att den småskaligaelproduktionen ges ett lika gott skydd som för närvarande.Vid remissbehandlingen av delbetänkandepåtalade ett flertal remissinstanser att den småskaligamiljövänliga elproduktionen bör få ekonomiska villkor somstimulerar en fortsatt utbyggnad, erinras det om ipropositionen. Kommissionen aviserade i sitt delbetänkande attden i det fortsatta arbetet avser att återkomma till frågan omdetta tillgodoses genom det här redovisade ersättningssystemeteller om ytterligare åtgärder är erforderliga. En viktig del avNUTEK:s övervakning bör vara att följa utvecklingen för densmåskaliga elproduktionen och ersättningsnivån till denna, anförregeringen. I uppdraget ingår att till regeringen anmäla förslagtill ändringar i regelverket.Eventuella fördelar för nätägaren av att det finns produktionsom är ansluten till nätet, såsom minskade energiförluster inäten och lägre kostnader för anslutning till angränsande nät,skall tillfalla producenterna, föreslås det i propositionen(s. 65) genom ett tillägg till den vilande lagstiftningen.MotionernaFrågan om den småskaliga elproduktionen tas upp i sexmotioner.Den småskaliga elproduktionen har haft och har fortfarande ensvag ställning gentemot de stora kraftbolagens produktion,anförs det i motion 1994/95:N420 (s). Om den småskaligavattenkraften skall kunna utvecklas är det nödvändigt att stärkaden förnybara, småskaliga energiproduktionens ställning ochskapa en lagtext som eliminerar olika tolkningar iersättningsfrågan, anser motionärerna. De menar att kostnadernaför att tillse att den småskaliga vattenkraften gesutvecklingsmöjligheter är relativt ringa och inte behöverbelasta statsbudgeten. För elkonsumenterna kan elprisetförväntas stiga någon tiondels öre per kWh.I motion 1994/95:N21 (c) efterlyses det uppdrag till föreslog i sitt delbetänkande. Kommissionenansåg att bör ges i uppdrag att följa utvecklingen aversättningsnivån till småskalig elproduktion och, om dennaproduktion blir lägre än , inkomma till regeringenmed förslag till åtgärder. Om utvecklingen av den småskaligaelproduktionen skall följa de intentioner som Energikommissionenoch regeringen förordar, borde det i propositionen ha aviseratsom ett sådant uppdrag till , anser motionären.Enligt den vilande lagstiftningen skall prissättningen på elfrån små kraftverk utformas så att den som harleveranskoncession i det område där kraftverket ligger blirskyldig att betala ett pris motsvarande intäkten per kWh videlförsäljning till hushållskunder med avdrag för skäligatransiteringskostnader och vinst, påpekas det i motion1994/95:N421 (c). Detta bedömdes ge ett betydligt högre pris ängällande ersättning enligt det s.k. EKOVISAM (ekonomiska villkorför samkörning med mindre produktionsanläggningar upp till1 500 kW). Det kan dock vara svårt att fastställa skäligersättning, hävdas det i motionen. För att förenklaberäkningarna och undvika onödiga och kostsamma beräknings- ochtolkningstvister bör priset på el från de små kraftverkenfastställas till en viss procent av den sammanlagda el- ochnättaxan inom det aktuella distributionsområdet, ansermotionärerna. De föreslår att ersättningen skall fastställastill av den samlade intäkten minus skatter. Därigenomanses både enkelhet och åsyftad prisförbättring erhållas. Detpåpekas att det förordade systemet har likheter med de systemsom tillämpas i andra länder, t.ex. och Danmark.Som tidigare nämnts förordas i motion 1994/95:N23 (v) attsystemet med leveranskoncession skall bibehållas permanent.Vänsterpartiet delar regeringens bedömning att innehavare avproduktionsanläggningar som kan leverera en effekt om högst1 500 kW inte skall betala annan del av nättariffen änengångsavgift för anslutning, avgift för mätare samt årligavgift för mätning och rapportering, sägs det i motionen.Motionärerna anser det dock vara en alltför passiv målsättningatt småskalig elproduktion skall tillförsäkras rimligaekonomiska villkor. De ekonomiska villkoren bör vara goda --detta är nödvändigt för att det skall åstadkommas enintensifiering av utvecklingen av miljövänlig elproduktion,anser motionärerna.Den vilande ellagstiftningens bestämmelse om ersättning tillsmå elproducenter är inte lätt att tolka, anförs det i motion1994/95:N408 (v) från allmänna motionstiden. Nätägarnas tolkningtyder på en sänkning på , hävdar motionärerna. Demenar att en avreglerad elmarknad, där uppdelningen på en nätdeloch en leveransdel anses utgöra en komplicerande faktor, skulleinnebära tolkningsproblem när det gäller ersättningsfrågorna. Enmodell skulle, enligt motionärerna, kunna vara att Svenskakraftnät blir köpare av elkraft från små elproducenter.I motion 1994/95:N26 (mp) framläggs följande två förslagbeträffande de små elproducenterna. Frågan om balansansvar försmå elleverantörer, t.ex. innehavare av vindkraftverk, börutredas i syfte att underlätta deras möjlighet att leverera tillsina delägare och andra eventuella kunder. Vidare föreslås attsmåskaliga elproducenter skall ges rimliga villkor ochmöjligheter att konkurrera med de stora elbolagen, genom attersättningsnivån till småskalig produktion inte skall kunnaunderstiga den nuvarande nivån.Tidigare riksdagsbehandlingRiksdagen avslog ett antal motioner rörande småelproduktionsanläggningar. Utskottet hänvisade (bet.1994/95:NU20) till fortsatta arbete. I sittdelbetänkande aviserade kommissionen om att man i det fortsattaarbetet avser att återkomma till frågan om hur villkoren för denframtida utbyggnaden av den småskaliga miljövänligaelproduktionen påverkas av avregleringen av elmarknaden. Fråganom den småskaliga elproduktionens roll i energisystemet ochbehovet av ökade incitament för att stimulera en ökad utbyggnadavses därvid komma att bli behandlad.Utskottets ställningstagandeUtskottet anser att det är angeläget att de småelproducenterna tillförsäkras rimliga villkor för sin avsättningpå en reformerad elmarknad. Genom att utsträckaleveranskoncessionssystemet från tre till erhåller de småelproducenterna bättre förutsättningar. Utskottet tillstyrkersålunda propositionen i denna del. Det är därvid viktigt attutvärderingen av systemet företas i sådan tid att ställning kantas till behovet av eventuella fortsatta åtgärder. Detta ärockså regeringens avsikt. Ett beslut om att permanentaleveranskoncessionssystemet, som föreslås i motion 1994/95:N23(v), bör däremot inte fattas.När det gäller frågan om regleringen av ersättningen till desmå elproducenterna anser utskottet att denna, med den vilandelagstiftningen och med de tillägg som regeringen nu föreslår,har fått en ändamålsenlig utformning. Som framhålls i flera avde här aktuella motionerna är det angeläget att bestämmelsernautformas så att tolkningstvister kan undvikas.I motion 1994/95:N21 (c) efterlyses ett uppdrag till attfölja utvecklingen av ersättningsnivån till den småskaligaelproduktionen. Ett sådant uppdrag avser regeringen, somtidigare redovisats, att ge till . Den nämnda motionenavstyrks därmed. Ställningstagande till frågan om det behövsytterligare åtgärder för att stimulera den småskaligaelproduktionen bör, enligt utskottets mening, anstå till dessatt har avlämnat sitt slutbetänkande.I motion 1994/95:N26 (mp) anförs bl.a. att frågan om småleverantörers balansansvar bör utredas. Enligt den nyaellagstiftningen är det en uppgift för den systemansvarigamyndigheten, , att ansvara för att balanskrafttillhandahålls på marknadsmässiga och neutrala villkor för bl.a.de aktörer som saknar egna reglermöjligheter. Denna funktionbenämns vanligen balanstjänst eller reglerkraftmarknad.Förutsättningar har därmed skapats för små elleverantörer attgenom balanstjänster vid säkerställa behovet avbalanskraft vid leverans av el. Den nämnda motionen avstyrksdärmed i berörd del.Svenska kraftnäts upphandling av elkraft -- som berörs imotion 1994/95:N408 (v) -- är begränsad till de behov somuppkommer inom ramen för verkets systemansvar ochbalanshållningen i kraftsystemet. Kraftproduktionen i desmåskaliga produktionsanläggningarna är inte av den karaktärenatt de kan utnyttjas för det ändamålet. Utskottet avstyrkerdärmed motionen.Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet propositionen iberörda delar och avstyrker samtliga här aktuella motioner imotsvarande delar.Organiserad handelsplats för elElförsäljning i konkurrens skapar goda förutsättningar för eneffektiv produktion och distribution av el, sägs det ipropositionen (s. 53). En organiserad handelsplats för el (enelbörs) anses kunna ytterligare effektivisera handeln samtförbättra prisinformationen och beslutsunderlaget förproducenter, leverantörer och förbrukare av el. En elbörs förhandel med tillfällig kraft som avser faktiska leveranser harbetydelse både för elsystemets effektiva drift och för Svenskakraftnäts möjligheter att handha systemansvaret, anförs det. Ensådan börs skall ses som en del av elsystemets infrastruktur.I propositionen aviseras att regeringen avser att tillkalla ensärskild utredare med uppdrag att utarbeta förslag till enlagstiftning som reglerar en organiserad handelsplats för el. Ensådan lagstiftning bör innehålla regler om bl.a. neutralitet,fritt tillträde, insyn, information, sekretess och tillsyn, sägsdet i propositionen. Det tidigare nämnda utvecklingsarbete sompågår hos i samarbete med norska Statnettavseende utformningen av en gemensam elbörs bör fortsätta ochbedrivas skyndsamt, heter det vidare. Med hänsyn till att detför närvarande saknas regler som säkerställer samhällets krav påen elbörs bör huvudmannaskapet för en börs inledningsvis liggahos , anser regeringen.Det är viktigt att utrednings- och utvecklingsarbetetfortsätter när det gäller frågan om skapandet av en elbörs,anförs det i motion 1994/95:N24 (m, fp). harsom systemansvarig myndighet en central roll i elsystemet.Motionärerna anser att det är utomordentligt viktigt attregelsystemet på området ges karaktären av ett ramverk;detaljregler bör i största möjliga mån undvikas. Det ärsamtidigt av stor vikt att en god kompetens byggs upp hos denmyndighet som skall utöva tillsyn över elhandeln, ansermotionärerna. Enligt deras mening saknas dock skäl för attstaten skall ange att huvudmannaskapet för en elbörs skall liggahos Svenska kraftnät.I motion 1994/95:N26 (mp) föreslås att regeringen vid denfortsatta utredningen om en elbörs särskilt skall beaktaintresset hos de små producenterna -- t.ex. ägare avvindkraftverk. Likaledes bör utredas hur enskilda konsumenterskall kunna transitera kraft från vindkraftverk som de ärdelägare i, anför motionärerna.Som tidigare redovisats tillkallades f.d. kommunalrådet med uppdrag bl.a. att föreslå ettregelverk för en organiserad börshandel med el, därmöjligheterna att bedriva börshandel i samarbete med de nordiskagrannländerna skall beaktas. De regler som skall tas fram börtillgodose krav på neutralitet, fritt tillträde, information,sekretess, tillsyn, offentlighet och möjlighet till insyn iprisbildningen. Utgångspunkten skall vara att skapa enramlagstiftning för den kortsiktiga handeln med el.För att en handelsplats för el skall åtnjuta allmäntförtroende är det angeläget att samhället ges ett tillräckligtinflytande över och erforderlig insyn i börsfunktionen, sägs deti direktiven (dir. 1995:112). Flera av de uppgifter som en börsfyller har också ett nära samband med den löpande driften avelsystemet. En förutsättning för att börsen skall svara motdessa krav är att den är knuten till systemansvaret för detnationella elsystemet. Utredarens förslag skall utformas medhänsyn tagen till dessa förhållanden. Förslag skall också lämnastill hur tillsynen skall bedrivas. De regler som föreslås fårinte utformas så att de hindrar eller försvårar ett utvidgatsamarbete mellan de nordiska länderna på elområdet. Utredarenbör i sitt arbete utgå från att en börsfunktion inrättas isamband med att den nya ellagstiftningen träder i kraft, sägsdet i direktiven. Arbetet bör därför bedrivas skyndsamt ochredovisas senast den 30 december 1995.Utskottet anser att skapandet av en organiseradhandelsplats för el kommer att bidra till en effektivisering avhandeln med el. En sådan handelsplats har också betydelse förSvenska kraftnäts möjligheter att utöva sitt systemansvar, genomatt det skapas ett öppet referenspris.Genom det uppdrag som den tidigare nämnda särskilda utredarenhar erhållit anser utskottet att de synpunkter som framförs i dehär aktuella motionerna 1994/95:N24 (m, fp) och 1994/95:N26(mp) kommer att bli belysta. Utgångspunkten skall enligtdirektiven, som tidigare nämnts, vara att utforma enramlagstiftning. Utskottet avstyrker således de båda häraktuella motionerna i berörda delar.Fjärrvärme- och naturgasverksamhetKonkurrenssituationen för fjärrvärme och naturgas får inte bliså svag till följd av elreformen att verksamhetens ekonomiriskeras, anförs det i propositionen (s. 59). Regeringenföreslår därför att det i ellagen skall införas en bestämmelsesom ger möjlighet att begränsa elvärmen i distributionsområdenför fjärrvärme och naturgas med svag konkurrenskraft.Bestämmelsen skall utformas så att nätanslutning som möjliggören övergång från fjärrvärme eller uppvärmning med naturgas tillelvärme skall kunna förbjudas under en övergångstid på tre år.Kommunala fjärrvärme- och naturgasverksamheter som erhållerdetta skydd skall därvid omfattas av likställighets- ochsjälvkostnadsprinciperna.Den enda rimliga tolkningen av förslaget om det tillfälligaförbudet för övergång från exempelvis fjärrvärme till elvärme äratt regeringen inte räknar med att en utbyggnad avfjärrvärmenäten kommer att bli aktuell, hävdas det i motion1994/95:N25 (s). En ytterligare svaghet i förslaget är att --som det sägs i propositionen -- tillkommande abonnenter inteomfattas av förbudet, anför motionärerna.Riksdagen föreslås i motion 1994/95:N23 (v) besluta om förbudför elvärme i nya byggnader. De byggnader som för närvarandeuppvärms med el måste också få annan uppvärmning, ansermotionärerna.Enligt Svenska Fjärrvärmeföreningens prognos förväntas enökning av leveranserna av fjärrvärme med till år 2000och med . Utvecklingen när det gällerutbyggnaden av naturgasnät torde, enligt ,främst vara beroende av de energipolitiska övervägandena när detgäller naturgasens roll i energisystemet. Frågan behandlas avEnergikommissionen. Den föreslagna bestämmelsen väntas, enligtuppgift, främst få betydelse för de fjärrvärme- ochnaturgasverksamheter som har investerat i utbyggnad avnätet och vilka som en följd härav har höga kapitalkostnader.Det avses bli ett inslag i den skärpta övervakningen avelmarknadens utveckling att särskilt följa reformens betydelseför konkurrenssituationen för fjärrvärme och naturgas.I de gällande byggnormsreglerna (Svensk byggnorm )uppställs krav på isolering av bostäder. Dessa gäller oberoendeav om bostaden skall uppvärmas med el eller på annat sätt.Enligt gällande regler för statlig bostadsfinansiering fårbyggkostnader kopplade till eluppvärmning inte ingå ilåneunderlaget för bostadslån. Det statligaräntesubventionssystemet lägger dock inga hinder förinstallation av eluppvärmning.I budgetpropositionen 1990 lade regeringen() fram ett förslag om ändringar i plan- ochbygglagen (PBL) i avsikt att begränsa användningen avdirektverkande el för uppvärmning (prop. 1989/90:100 bil. 28--32 och 83--87). uppsköt behandlingen avärendet två gånger (bet. 1989/90:BoU18 och bet. 1990/91:BoU22).Den borgerliga regeringen återkallade propositioneni här berörd del (skr. 1991/92:27).Utskottet delar regeringens bedömning att ett tillfälligtförbud för övergång till elvärme bör kunna införas i sådanadistributionsområden där fjärrvärmen och naturgasen har svagkonkurrenskraft. Den modell som regeringen föreslår och sominnebär att får besluta om ett tillfälligt förbud efteransökan från berörd kommun är att föredra framför ett generelltförbud.Ställningstagande till frågan om elvärmens roll idistributionssystemet, som tas upp i motion 1994/95:N23 (v), börenligt utskottets mening anstå till dess att Energikommissionenhar presenterat sitt slutbetänkande. I kommissionens uppdragingår, som tidigare redovisats, att lämna förslag rörandeomställningen av energisystemet. Därvid kommer också frågan omutnyttjande av olika styrmedel att behandlas.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionen i härberörd del och avstyrker motionerna 1994/95:N25 (s) och1994/95:N23 (v) i motsvarande delar.Finansieringen av myndighetstillsynen, m.m.Myndighetstillsynen för den reformerade elmarknaden skallfinansieras genom en årlig avgift (nätavgift) som betalas avinnehavare av nätkoncession. Nätavgiften skall grundas påantalet högspännings- och lågspänningskunder hoskoncessionshavaren enligt de föreskrifter som meddelas avregeringen. I propositionen (s. 67) redovisas att kostnadernaför verksamheten beräknas till ca . Deårliga nätavgifterna har av beräknats till perlågspänningsabonnent och per högspänningsabonnent.NUTEK:s verksamhet som nätmyndighet omfattar främstnormgivning och tillsyn och skiljer sig i viktiga avseenden frånNUTEK:s övriga verksamhetsområden, påpekas det i propositionen.Myndighetens styrelse bör därför inte ges någrabeslutsbefogenheter när det gäller verksamhet somnätmyndighet.