bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — Jag tror att det dessutom skulle ha varitväldigt komplicerat om man hade haft det.Anta att regeringen hade samlat ett antal offentliga ledamöteroch sagt att de skulle bete sig si eller så i bankstyrelserna.Det hade då funnits anledning till kritik mot ett sådantförfarande.Hade regeringen samlat dessa ledamöter för att de skulleberätta hur det stod till i respektive bank, hade detta varitkomplicerat. Det skulle också ha varit komplicerat om den somsatt i skulle ha berättat om läget för densom satt i styrelse.Detta säger någonting om begränsningen i denna funktion,tycker jag.Kurt : Förekom det under din tidsom finansminister att en av regeringen utsedd representant i enbankstyrelse spontant kom till och berättadeom några problem i banken?Allan : Nej, inte vad jag kan minnas, inte i någotfall.Birger Hagård: Min fråga anknyter i viss mån till denfråga som ordföranden ställde. Den rör en något besynnerligpassus i hela detta stora ärende.Tony skrev i en PM om sinordförandetid på det här sättet: "Vad gäller min egen roll somstyrelseordförande var det klart utsagt från min sida när jagaccepterade uppdraget att min primära uppgift var att ledastyrelsesammanträdena och engagera mig i övergripande frågor typNordbankens relation till posten. Härvidlag skilde sig minarbetssituation från den hos mina kolleger. "Jag skulle då vilja veta till vem riktade detta.Kände till att på det här sättethade begränsat sitt uppdrag? Stod det över huvud taget isamklang med den gällande lagstiftningen? Fanns det några andrastyrelseledamöter som på ett likartat sätt hade begränsat sinauppgifter? Kände till detta? Vidtog du någraåtgärder? Hur ser du på den här något besynnerliga passusen?Allan : Jag tycker också att det är en besynnerligpassus. Lagstiftningen ger utrymme för väldigt många olika sättatt vara ordförande, från att vara heltidsengagerad och mereller mindre ta över verkställande direktörens ansvar till attha en mera formell roll att leda styrelsens sammanträden. Därryms hela skalan. Så det finns ingenting i lagstiftningen somsäger att sätt skulle vara felaktigt.Däremot tycker jag att man i efterhand när man är medveten omproblemen kan säga att detta var en olämplig roll för enordförande. Det är inte säkert att , om han hadevarit mer aktiv, skulle ha varit bättre på att upptäcka deproblem som alla andra missade att upptäcka. Men det hadefunnits ytterligare en säkerhet inbyggd om ordföranden hade haften annan roll.Jag har inte stött på denna beskrivning av rollens begränsningförrän . Jag har inte gett de direktiven eller träffat någonuppgörelse om dem. Det måste ligga före min tid.Ola : Jag vill börja med att anknyta till BirgerHagårds fråga. Tyckte du ändå att med detbegränsade engagemang som han hade som ordförande gjorde sigförtjänt av årsarvodet på ?Allan : Om man i efterhand ser på hela bankkrisenkan man fråga sig om någon enskild ledamot i någon enskildbankstyrelse förtjänade sitt arvode.Ola : I protokollet från bolagsstämman den 25april 1990 står det under 15 §: På förslag av departementsrådetGunnar -- statens ombud -- valdes till ledamöter avstyrelsen för tiden intill dess nästa ordinarie bolagsstämmahållits -- -- --. Sedan räknas det upp ett antal namn.Uppräkningen börjar med och slutar med BjörnRosengren.Vilka direktiv hade departementsrådet fåttinför denna bolagsstämma?Allan : Inga andra än dem som framgår av beslutenpå stämman.Ola : Så att det var på uttryckligadirektiv som dessa skulle väljas?Allan : Det fanns inga anmärkningar frånrevisorerna eller från Bankinspektionen. Det fanns ingaanmärkningar eller önskemål från de privata ägarna. Utifråndetta aktualiserades inte frågan om någon ändring avsammansättningen.Ola : Man hade inte heller någon fundering kringde nya ledamöternas kompetens eller vad de hade att tillförabanken?Allan : Det var ju utomordentligt kompetentapersoner när det gäller en rad olika områden som fanns i denstyrelsen och som fanns i den som sedan kom till.Ett av argumenten för representation i styrelserna har juvarit att man representerar stora kundkategorier. Flera avrepresentanterna hade just den rollen. Det bedömdes i varje fallav bankens ledning och av de privata ägarna som en tillgång idet skedet.Ola : Bankens ledning, är det detsamma somstyrelsen eller är det detsamma som ...?Allan : Det är väl ett litet vidare begrepp.Ledningen brukar ju omfatta mer än bara styrelseordföranden. Dithör verkställande direktörer och andra. Det kan vara fråga om endirektion, som du kanske känner till. Den frågan behöver vikanske inte ägna så mycket tid åt just nu.Ola : Nej, men det låter ju litet märkligt ombankens ledning ansåg att bankens ledning var bra.Allan : Om du drar sådana slutsatser har du nogmissat en del poäng i den här diskussionen.Ola : På samma bolagsstämma visade enbild och sade bl.a. så här:Litet karakteristik över det gångna året -- starkutlåningsutveckling i båda divisionerna och alltså ett braräntenetto framför allt. Problemsidan -- fortfarande för storkostnadstillväxt och kreditförluster som har varit besvärande,framför allt utomlands.På vilket vis återrapporterades bolagsstämmouttalanden ochandra diskussioner till departementet?Allan : Årsredovisningen är ju en offentlighandling. Det som förekommer på ett börsnoterat företag skallvara tillgängligt, inte bara för huvudägaren utan också för allaandra. Så det var väl offentligt spritt.Ola : Men anförandena från bolagsstämman är inteåtergivna i årsredovisningen. Det är därför som jag frågar. RuneBarnéus höll ett anförande på stämman och gav den härinformationen. Återrapporterades denna information tilldepartementet?Allan : Stämman är offentlig, så att det återgavs.Min erfarenhet är att när verkställande direktörer uttalar sigvill de inte begränsa sig till den krets som sitter och lyssnar,utan de vill ha sina uttalanden utspridda mycket mer. Om alltdetta kan man läsa i tidningar och höra mycket om ute på stan.Ola : Departementets bild av vad som hände påbolagsstämmorna, rapporteringen av vad som sades påbolagsstämmorna, skaffade man sig genom att gå ut på stan ochgenom att läsa tidningarna?Allan : Är frågan seriös?Ola : Är det seriöst att fråga hur det helaåterrapporterades till departementet? Rapporterades det någotöver huvud taget?Allan : var ju närvarande påstämman och hade tillgång till all den dokumentation som fanns,och den finns naturligtvis arkiverad i Finansdepartementet.Ola : Rapporterade till detansvariga statsrådet?Allan : Ja, att bolagsstämman hade genomförts. Jaghade tillfälle att läsa det som jag behövde läsa.Ola : Vi kan alltså konstatera att all deninformation som finns i bolagsstämmoprotokollen har kommit framtill det ansvariga statsrådet?Allan : Ja, det finns samlat utomordentligt väl iFinansdepartementet. Det är ingen hemlighet för vare sig migeller allmänheten.Ola : Det är bra att veta att informationen harkommit fram till det ansvariga statsrådet, dvs. att det harvarit bekymmer med kreditförluster och att det ansvarigastatsrådet trots detta inte har funderat över kompetensen hosstyrelsen eller hur man skall förändra styrelsesammansättningen.Allan : Rapporteringen vid det tillfället varföljande: Det fanns bekymmer i kreditgivning som har skettutomlands. Det var uppenbart att det var i den del som utgjordesav den gamla Nordbanken, dvs. Upplandsbanken ochSundsvallsbanken.Men bilden av bankens utveckling --1991 somredovisades vid bolagsstämman gav inte indikationer på attbanken skulle avvika lönsamhetsmässigt från de övriga bankerna inågon anmärkningsvärd grad. Av det skälet fanns det ingenanledning för KU att granska huruvida finansministern hade gettsig in i företagets inre angelägenheter vid sidan avbolagsstämma och styrelse och vid sidan av de privata ägarna.Jag har litet svårt att förstå den konstitutionella aspekten pådenna situation.Ola : Man hade inte kommit i gång i granskningenav gamla Nordbankens eller gamla PKbankens krediter vid dentidpunkten, eller nuvarande Nordbanken. Det torde vara PKbankenskrediter som vållade kreditförluster vid denna tidpunkt.Allan : Jag undrar om du har läst på ordentligt.I efterhand kan man säga att problemet var att det var tvåbanker som bjöd på Nordbanken, PKbanken och S-E-Banken. Detslutade med att PKbanken kunde förvärva Nordbanken. Men det äralldeles uppenbart att den var bemängd med mycket mer problem änvad som hade redovisats vid köpet. Detta har i och för sig varitföremål för mycket diskussioner, utredningar och funderingar.Men det var ganska uppenbart att det fanns ett antal kontor iden gamla Nordbanken, där mycket av kreditgivningen hade skett.Ett av de kontoren låg, som bekant, på Drottninggatan.Kurt : Då är det inga fler frågor anmälda.Jag vill gärna säga ett varmt tack till för hansmedverkan och hans beredvillighet att svara på alla defrågor som har ställts.Jag hoppades när jag hälsade dig välkommen att din medverkanskulle berika vår kunskap i dessa frågor, och du har i allrahögsta grad motsvarat de förväntningarna. Mycket tack!Allan : Jag ber än en gång om ursäkt för att jagsade finansutskottet. Jag kommer aldrig att göra om det! Men jagär glad över att ni har varit så intresserade över definansiella frågorna.Konstitutionsutskottet1995-01-19Bilaga B 2kl. 11.45--12.45Offentlig utfrågning av förra statsrådet utövande av statens ägande av Nordbanken m.m.Kurt : Jag ber att få hälsa till . Jag vet att din tid ärbegränsad . Jag är tacksam för att du har skjutit på ettsammanträde. Jag vill berätta för utskottets ledamöter attKjell-Olof bör kunna vara klar med sina svar 12.30. Jaghoppas därför på att utskottets ledamöter är väldigt konkretanär de ställer sina frågor.Därmed skulle vi kunna börja. Jag ställer samma fråga tillKjell-Olof som till : Vill du inleda mednågra ord?Kjell-Olof : Herr ordförande! Börja med frågorna.Widar : Herr ordförande! Jag såg ett reklaminslagi går på . Den nuvarande ledningen för Nordbanken uttaladeNordbankens affärsidé. I reklaminslaget sade man att det varfråga om enkelhet, tydlighet och ordning. Vi får hoppas attutfrågningen skall ge tydlighet och ordning.Jag har några frågor. Jag ställer dem på en gång, så att vikan skynda på.Den första frågan gäller statens, dvs. , köp avNordbanken. Kan du säga något om varför köpet var angeläget? Vadvar funderingarna, vilken var ägarstrategin bakom att PK-bankenskulle förvärva Nordbanken?Den andra frågan gäller statens sätt att utöva sitt ägande.Anser du, mot bakgrund av det vi nu vet, att det är ett bra sättatt utöva ägarinflytande att regeringen godkänner ordförande ibankrörelser och att regeringen utser ett antal ledamöter ibankernas huvudstyrelser? Ger detta staten det lämpligaägarinflytandet, utöver agerandet på stämmorna?Den tredje frågan gäller också ägandet. Anser du att statensägande borde vara mer reglerat och formellt än vad som nugäller? Det framhålls uttryckligen i lagstiftningen att detskall vara ett formlöst ägande. Det är svårt att granska ochutvärdera ett formlöst ägande, såväl för KU som för allmänheten.Anser du att statens ägande borde vara mer reglerat, formelltoch genomlysbart? Hur skall det faktiskt gå till?Den fjärde och avslutande frågan till dig är följande. Motbakgrund av att du mot slutet av din period som finansministertog politisk och personlig strid för att försöka kyla ner engalopperande ekonomi, och du hade inte många "supportrar" , såg du med de insikter du hade redan då den begynnandekrisen i finans- och banksektorn? Anser du att staten genom sittägande hade kunnat undvika eller allvarligt lindra den oerhördakris i finans- och banksektorn, som ledde till att staten ficklämna garantiåtaganden på ?Kjell-Olof : Jag skall be att få börja med frågannummer två: sättet att utöva ägande när det är staten som äger.Då måste man först fråga sig varför staten ägde PK-banken.Nu utgår jag från att utskottets ledamöter är förtrogna medPK-bankens historia, så att jag inte behöver dra den.När jag kom till uppstod fråganvarför staten, regeringen, skall äga . Det enda motivsom fanns tillgängligt från tidigare regeringar var, att det varett sätt att skapa ökad konkurrens på bankmarknaden -- på ettganska specifikt sätt.Den svenska bankmarknaden var då -- liksom den är --ganska klart uppdelad vad gäller kundkategorier ochintresseinriktning. Vi har SE-Banken och som ärframför allt riktade till näringslivet, de stora företagen. Dehar också en mycket stor andel av de mindre och medelstoraföretagen. De är de två starkt dominerande -- framför alltSE-Banken -- på den internationella bankmarknaden med allautrikesaffärer. Sparbankerna vänder sig framför allt tillhushåll, hemmamarknad, mindre företag och fastighetsbelåning.PK-banken dominerades på utlåningssidan av inriktningen på denoffentliga sektorn. Det var lån till kommunerna och tillbostadssektorn. hade bankerna stora statligaobligationsportföljer sig påtvingade av staten, via Riksbanken.Därmed var konkurrensfrågan: Skulle kunna ta upp någotslags konkurrensstrid med de två dominerande affärsbankerna,dvs. Statens syfte var i så fallatt få en ökad konkurrens, ökade valmöjligheter förnäringslivet, och därmed en bättre fungerande kreditmarknad. Detvar alltså filosofin.Jag betraktade detta som i och för sig ett rimligt syfte fördet statliga ägandet, men jag menade att banken måste också fåprivata ägare. En av de väsentliga förändringar som skedde imitten av 80-talet var att börsintroducerades och attdet via nyemissioner, av bankens aktiekapital,förvärvades privata ägare.Därmed tyckte jag mig ha fått fastslaget en annan princip somborde gälla för banken, nämligen att den skulle drivas som andrabanker i den meningen att den skulle vara lönsam, välskött meninte ha några speciella närings- eller kreditpolitiska uppdrag.Jag ansåg inte att det var rationellt eller grundlagsenligt attdriva sådant via en statligt ägd bank. Det skulle skötas via deorgan som har uppdrag att göra det, dvs. Riksbankenoch regeringen.Widars fråga om att vi skulle ha ett speciellt inflytande överkreditpolitiken, eller kreditmarknaden, via styrelsen,föresvävade aldrig mig. Inte heller att statens ägarroll i denmeningen skulle vara annorlunda än att det skulle vara ettkonkurrenskraftigt bankföretag.Mitt svar på frågan är följande: Statens inflytande överkreditpolitik och kreditmarknad och bankernas sätt att fungeraanser jag inte på något rimligt sätt kan utövas via att utsestyrelsen i en bank.Att regeringen över huvud taget godkände en ordförande inombankväsendet var däremot mer en fråga om det förtroende somdessa personer förutsattes äga i allmänhet. Banker har ju enspeciell funktion i samhället. De har fått statens tillstånd attutan säkerhet låna upp stora mängder pengar och sedan låna utdem igen. Egentligen -- om man uttrycker sig på ekonomernas sätt-- har de därmed också tillstånd att trycka pengar.Detta gör bankerna till en speciell typ av institution isamhället som bör ha speciellt stort förtroende hos allmänhetenoch hos statsmakterna. Däremot vill jag inte påstå, när jag sertillbaka på detta, att denna möjlighet till inflytande utövadespå något särskilt aktivt sätt. Avsikten var inte att vi skulleföreslå bankerna speciella personer. Vi godtog i allmänhet depersoner som fördes fram från bankernas styrelser.Därmed tycker jag att jag har sagt något om den tredje frågan,dvs. om statens ägande skulle vara mer reglerat eller merformellt.Det är möjligt att vi under loppet av 80-talet självaupptäckte att det sätt varpå staten, i det här falletFinansdepartementet, utövade sitt ägarinflytande var ganskasporadiskt, delvis godtyckligt. Det var inte särskiltgenomtänkt. Som jag har redogjort för vid ett annat tillfälleinför skapade vi under slutet av 80-taleten speciell enhet i departementet som mer professionellt skulleägna sig åt ägarfrågorna. Det handlade om lönsamhet,rationaliteten i de olika bolagens beteende osv. Också andrabolag sorterade ju under . Men när det gälldeNordbanken var det inte fråga om att driva någon speciell typ avkreditpolitik i det sammanhanget.Jag kan säga att det kan finnas anledning -- jag tror att dethar varit uppe till diskussioner i utskottet tidigare -- attformerna för statens ägande ägnas ett visst intresse. Jag hartyckt mig kunnat se att man , i alla fall frånFinansdepartementets sida, har bättre utformade system, formeroch organisation, för sin ägarroll inom olika bolag. Jag harsuttit i två styrelser under -- . Jag har kunnat se att ägarfunktionen utövaspå ett mer professionellt sätt.PK-bankens köp av Nordbanken hade två syften. Det ena gårtillbaka till det jag nämnde tidigare. strävade dåefter att öka sitt engagemang i det enskilda näringslivet, dvs.över huvud taget få företag som kunder i banken, både sominlånings- och utlåningskunder. Köpet av Nordbanken ansågs frånden synpunkten vara en väsentlig komplettering. Man köpte heltenkelt en väsentlig marknadsandel. Den gamla Nordbanken hade enklar inriktning mot näringslivet. Det andra motivet vargeografiskt. Nordbanken hade en god marknadstäckning i norradelen av , där var ganska svagt representerad.Sedan vet jag inte om avsåg att jag ocksåskall göra en värdering av köpet. När jag sedan kom in ibankstyrelsen fick jag en ganska god insyn i konsekvenserna avköpet för den samlade banken. Jag kunde konstatera att detkanske inte var världens bästa affär ur företagsekonomisksynpunkt.Däremot om frågan gällde huruvida regeringen själv gjorde eningående värdering av Nordbanken är svaret: Nej, det gjordesinte. Vi fick naturligtvis ingående redovisningar frånPK-bankens ledning av hur man värderade Nordbanken. Det materialvi hade granskades av det vi antog var sakkunniga personer. Menvi gjorde inte någon egen utredning.Slutligen: Vad hade staten kunnat göra för att minskaomfattningen, djupet, av den finansiella krisen i början på90-talet? Mitt främsta svar är att staten skulle ha ingripitlångt tidigare mot överhettningen i den svenska ekonomin och denhöga inflationen. Det var i den miljön och i det klimatet somden stora kreditexpansionen kunde fortgå och framför allt attbedömningen av prisutvecklingen på fastighetsmarknaden blevsådan den blev.Byggnadskostnaderna ökade i slutet av80-talet. Det är klart att fastighetspriserna stiger i ungefärsamma takt på redan byggda fastigheter. För den som har satt sigin i hur bankerna fungerar betyder detta att om priset på såldafastigheter stiger , har värderingen av helafastighetsbeståndet en benägenhet att stiga ungefär lika mycket.Utrymmet för bankernas kreditgivning blir då enorm. Även om baraen liten del av fastighetsbeståndet omsätts , värderashela beståndet upp. Ett kreditutrymme på tiotals miljarderkronor skapades . Det var enligt min tolkninggrundorsaken till att kreditgivningen blev som den blev. Närtill slut inflationen upphörde, inflationsförväntningarna vände,kom kraschen.Ett förbiseende anser jag ändå att både tillsynsmyndigheternaoch vi från sida gjorde oss skyldiga till,nämligen att vi inte insåg att bankerna via finansbolagenkunde belåna fastigheter genom kedjeaffärer långt utöver devärden som banklagen medgav. Således hade de mycket sämresäkerheter för sin utlåning än vad som formellt framgick avbankernas redovisning och balansräkning. Jag kan bara beklagaatt man inte insåg att denna lucka i lagstiftningen fanns. Detgjorde ingen förrän det var för sent.Widar : Herr ordförande! Bara ytterligare enfråga av mer principiell natur. Det är den viktigaansvarsfrågan.Allan talade under utfrågningen om eninformell samlingsregering. Han använde det begreppet när detgällde statens sätt att försöka hantera bank- och finanskrisen.Vi har i och i denallmänna politiska diskussionen kunnat se hur alla har gjortsamma bedömningar. De flesta politikerna, ekonomerna ochjournalisterna verkade bli lika överraskade av det som hände.Anser du att den som råkade vara finansminister eller anvarigför tillsynsmyndigheterna just när detta skedde, att denne ihögre grad borde tagit sitt ansvar och lämnat sin post --oavsett vilken ansvarsposition det var fråga om?Kjell-Olof : Jag tycker att det är en mycket formelltolkning av ansvaret. Men den kan inte alltid göras.Konstitutionen ställer vissa krav på alla förtroendevalda ochalla som har uppdrag i statens tjänst.Det är egentligen uppdragsgivarens sak att avgöra hur formelltansvaret skall tolkas.I realiteten är det naturligtvis många som har medverkat tillkrisen i den svenska ekonomin , inklusivejag själv.Ola : Jag skulle vilja börja med att fråga hurägarfrågorna hanterades på departementet från 1988och framåt. Vem hade på departementet det formella ägaransvaretför PK- och Nordbanken?Kjell-Olof : Här måste det klargöras att det varlitet olika under olika perioder.Under perioden 1982--1985 var jag det enda statsrådet iFinansdepartementet, och jag hade därmed både det formella ochdet reella ansvaret. Sedan blev statsråd med§ 5-förordnande i , som omfattadekreditpolitiken. Men det var jag som skötte kontakterna medPK-bankens ledning. Det berodde på att jag hade utformat denpolicy vi hade. Jag hade varit med om privatiseringen av banken.Jag hade dessutom ingripit på ett visst sätt gentemot bankensstyrelse och bytt ut ordföranden. Jag bad lämnaposten som ordförande i efter det att vissa besluthade fattats i styrelsen som jag inte ansåg vara förenliga medbankens anseende. I stället utsågs tillordförande.I och med att jag hade detta personliga ansvar för hurbankstyrelsen såg ut, var det jag som hade de reella kontakternamed bankledningen och bankens ordförande.Ola : Varför såg man inte till att det formellaansvaret kopplades samman med det reella ansvaret?Kjell-Olof : Det formella ansvaret utövades på detsättet att undertecknade regeringsbeslut,eller om det var departementsbeslut, varmed någon avdepartementets tjänstemän gick till bolagsstämman.Ola : Men alla kontakter mellan bolaget ochdepartementet sköttes mellan dig och banken?Kjell-Olof : Ja.Ola : Vilken rapportering gjorde till dig när han hade haft kontakter med banken?Kjell-Olof : Jag kan inte ge något entydigt generelltsvar på vilka kontakter han hade med bankledningen ochbankstyrelsen.Ola : Han var med på bolagsstämman 1988 och sadesig vara där som statens ombud. Det framgår att statsrådet uttryckte huvudägarens uppskattning av Karl-ErikPerssons och insatser i banken.Sedan är det bilagt en sådan uppskattning.Förekom det inga andra kontakter enligt vad du vet?Kjell-Olof : Vad jag vet gjorde det inte det.Ola : rapporterade inget frånbanken vid det tillfället, vad du kan minnas?Kjell-Olof : Det är omöjligt för mig att säga. Detkan han mycket väl ha gjort. Det är mycket möjligt att han kanha haft ytterligare samtal med antingen bankens chef ellerstyrelsens ordförande. Men jag kan inte återge det nu.Ola : Var det som reellt utsågombuden till stämmorna, eller var det även i det fallet du?Kjell-Olof : Vem som voterade var en ganskaointressant fråga. I och med att banken hade en dominerandeägare var det inte vid bolagsstämman som eventuella förhållandenmellan ägaren och bankens styrelse reglerades. Det skedde iannan form vid andra tillfällen innan man gick tillbolagsstämman. Det har gällt även jag harsuttit i bankens styrelse och sett ägarens agerande. Det skerinte vid bolagsstämman. Det sker vid direkta kontakter mellanägarrepresentanten och bankledningen/bankstyrelsen.Vem som gick till bolagsstämman var inte viktigt. Där var detbara att helt enkelt konstatera att en majoritet av aktierna varföreträdda och att bankstyrelsens policy skulle godkännas avägaren. I annat fall hade det inte blivit någon bolagsstämma. Dåhade man fått företa sig något annat.Ola : De reella kontakterna vad gällerrekryteringen till styrelsen, synpunkter på årsredovisningen,årsberättelse och annat, hade redan reglerats innan man skickadedit sitt ombud till bolagsstämman? Alla reella kontakter lågutanför det formella ombudets uppgifter?Kjell-Olof : Det kan man väl säga. Sedan har jag inte varit med ihandlingen. Hur man gjorde kan jag intesvara på.Det viktiga vid bolagsstämman var att konstatera att om, förstoch främst, verksamheten förlöpt någorlunda i enlighet medägarens intentioner och om banken var lönsam.