bet · GJ01FiU1 · 1995-12-07 00:00:00 — Ipraktiken innebär detta attersättningsrätten blir bedömd på sammasätt som om personen redan hade påbörjaten ersättningsperiod enligt 7 §.Arbetsmarknadsutskottet påpekar attdetta kan regleras genom ett tilläggtill 6 § i resp. lag.I sammanhanget föreslårarbetsmarknadsutskottet även en annanändring i lagförslaget. Som det nuutformats görs det i 6 § till endefinitionsfråga om en subventioneradanställning eller verksamhet med starta-eget-bidrag skall anses somförvärvsarbete. I 6 § anses sådantarbete inte som förvärvsarbete, medan7 § i lagförslaget bygger på att detutgör förvärvsarbete. En bättre lösningvore enligt arbetsmarknadsutskottetsmening att i båda lagrummen utgå frånatt det är förvärvsarbete, men i 6 §föreskriva att det inte fårtillgodoräknas vid uppfyllande avarbetsvillkoret.Mot bakgrund härav föreslårarbetsmarknadsutskottet att 6 § andrastycket i resp. lag ges följandelydelse: Vid prövning av arbetsvillkoret bortsesfrån förvärvsarbete som 1. arbetsgivarenfinansierat med stöd av lagen (1995:411)om tillfällig avvikelse från lagen(1981:691) om socialavgifter ellerförordningen (1987:411) omberedskapsarbete, eller som 2. bedrivitsmed stöd av förordningen (1984:523) ombidrag till arbetslösa m.fl. som startaregen näringsverksamhet. Detta gällerdock inte i fråga om förvärvsarbeteenligt punkt 1 om denförsäkrade/sökanden då arbetet påbörjasuppfyller arbetsvillkoret med annatförvärvsarbete än som sagts. uppger att detär ett begränsat antal personer som harett upparbetat arbetsvillkor och somutan att ha börjat en ersättningsperiodblir anvisade en subventioneradanställning av nu avsett slag. Om debörjat lyfta ersättning gäller 7 §, ochi det fallet får de tillgodoräkna siganställningen för att uppfylla ett nyttarbetsvillkor. Den minskning avbesparingseffekten som blir följden avden föreslagna ändringen bedömerarbetsmarknadsutskottet vara begränsad.I fråga om utbildningsvikariaten finnsdet enligt arbetsmarknadsutskottetsmening anledning att göra ettförtydligande. Den nya regeln avserendast den som ersätter en arbetstagaresom utbildar sig. Ersättaren kan såledesinte kvalificera sig för en förstaersättningsperiod genom vikariatet.De nya reglerna förutsätter att den sombedömer rätten till ersättning harkännedom om vad för slags förvärvsarbetedet är fråga om. De uppgifter somarbetsgivaren på begäran skall lämnaenligt 32 § resp. 30 § KAS tordedärför behöva kompletteras.Som redan nämnts gör regeringen ipropositionen åtskillnad mellan dem somaldrig uppburit arbetslöshetsersättningoch dem som gjort det ochföreslår att kvalifikationsvillkoren förden förstnämnda gruppen skärps.Arbetsmarknadsutskottet ifrågasätter omalla som en gång uppburitarbetslöshetsersättning skall behandlasmer förmånligt än de som aldrig tidigareuppburit ersättning. Utskottetframhåller följande i denna fråga: Den föreslagna 7 § om uppfyllande avarbetsvillkoret genom jämställd tidavser den som en gång påbörjat enersättningsperiod. Den tar således siktepå såväl fortsatt arbetslöshet somsenare inträffad arbetslöshet. Dentidigare påbörjade ersättningsperiodenkan ligga mycket långt tillbaka i tiden.Utskottet känner sig tveksamt till atten person som påbörjat enersättningsperiod långttidigare skall behandlas mera förmånligtän den som inte förut lyft ersättning.En sådan regel är diskutabel även medtanke på de utredningssvårigheter somkan uppstå. Den tidigareersättningsperioden kan hänföra sig annan arbetslöshetskassa. Enuppstramning av 7 § i det nu angivnahänseendet skulle innebära en besparingi förhållande till regeringsförslaget.Enligt utskottets mening bör överväga även den nuangivna frågeställningen. aktualiserarockså behovet av en särskildövergångsregel. De nya bestämmelsernaskall enligt förslaget träda i kraft . Vid prövningen av rättentill förstagångsersättning som avser tidefter ikraftträdandet får subventioneratarbete eller jämställd tid intetillgodoräknas ens om det ligger i tidenföre ikraftträdandet.Arbetsmarknadsutskottet anser att det ärrimligt att personer som föreikraftträdandet påbörjat ettberedskapsarbete eller ettutbildningsvikariat skall kunnatillgodoräkna sig detta arbete föruppfyllande av arbetsvillkoret enligt deäldre reglerna.Arbetsmarknadsutskottet föreslår att maninför en övergångsregel av följandelydelse: Rätten till ersättning för den som intepåbörjat en ersättningsperiod och somföre ikraftträdandet påbörjat sådantförvärvsarbete som avses i 6 § andrastycket punkten 1 skall i fråga om dettaarbete bedömas enligt 6 § i dess äldrelydelse. Med de redovisade ändringarna ärarbetsmarknadsutskottet berett attställa sig bakom regeringsförslaget.Arbetsmarknadsutskottet anser därmed attmotionerna Fi17 ( v) yrkande 13 och Fi50(v) bör avstyrkas.Moderata samlingspartiet samtVänsterpartiet har till yttrandet fogatvar sin avvikande mening om förslagettill skärpt arbetsvillkor.Centerpartiet, liberalernaoch har i en gemensamavvikande mening föreslagit att ävenpersoner med starta-eget-bidrag böromfattas av de avArbetsmarknadsutskottet föreslagnalagändringarna.Finansutskottet får i denna fråga anföraföljande. Såsom framgår av denredogörelse som arbetsmarknadsutskottethar lämnat över det nuvarande rättslägetkrävs för rätt tillarbetslöshetsersättning att denförsäkrade har varit medlem i enarbetslöshetskassa i minst tolv månaderoch att han eller hon har utförtförvärvsarbete perdag i minst fördelat . Medlem i enarbetslöshetskassa kan i princip allabli som arbetar inom kassansverksamhetsområde och som utför ettarbete per vecka.Den försäkrade skall alltså under åretnärmast före arbetslöshetstillfället hautfört förvärvsarbete av viss omfattningför att kunna komma i fråga för stöd.När arbetslöshetskassorna prövarom detta s.k. arbetsvillkor är uppfylltfår den försäkrade tillgodoräkna siginte bara tid i reguljärt förvärvsarbeteoch vissa anställningar med statligasubventioner. Han eller hon får ocksåinkludera semester, tid iarbetsmarknadsutbildning, medföräldraledighet och totalförsvarspliktsamt tid i arbetslivsutveckling (ALU).De många åtgärder som får räknas in iarbetsvillkoret leder till att man viden tillfällig anställning på kanske baranågon månad kan få inträde i enarbetslöshetskassa och efter drygt ettårs medlemskap fåarbetslöshetsersättning grundad på ettarbetsvillkor som helt uppfylls medannat än reguljärt förvärvsarbete.Regeringens förslag till skärpninginnebär att för den som inteuppburit arbetslöshetsersättning skall ifortsättningen i princip endast följandegrunda rätt till ersättning, nämligen- reguljärt förvärvsarbete,- anställning med lönebidrag,- anställning med rekryteringsstöd,- anställning med riktat anställningsstöd(RAS),- anställning inom ,- skyddat arbete hos offentligarbetsgivare (),- semester samt- ledighet med helt eller delvisbibehållen lön, t.ex. tjänstledighet(dock ej ledighet med lön i samband medsjukdom, föräldrapenning ochtotalförsvarsplikt).För den som tidigare aldrig uppburitarbetslöshetsersättning kommer därmedflera bidragsgrundande åtgärder attfalla bort. I huvudsak är det följandeåtgärder m.m. som i fortsättningen inteskall räknas in i arbetsvillkoret vidförstagångsersättning:- beredskapsarbete,- anställning på utbildningsvikariat,- näringsverksamhet med starta-eget-bidrag,- arbetsmarknadsutbildning,- fullgjord arbetslivsutveckling (ALU)samt- föräldraledighet och fullgjordtotalförsvarsplikt på tillsammans högsttvå månader.Dessa åtgärder m.m. som går undersamlingsbegreppet jämställd tid skall ifortsättningen bara varakvalifikationsgrundande vid fortsattarbetslöshet.Riksdagen har i anslutning till vårenskompletteringsproposition fattatprincipbeslut om att villkoren vidförstagångsersättning skall skärpas(prop. 1994/95:150, FiU20, rskr. 447).Regeringens nu framlagda förslag är ettförslag till lagreglering av dettaprincipbeslut. Arbetsmarknadsutskottetpekar i sitt yttrande på ett alternativtsätt att lagreglera en sådan skärpning.Enligt arbetsmarknadsutskottet bör a-kasseutredningen som ett alternativ tillden utformning regeringen givit sittförslag överväga att ytterligareförlänga den tid som en person skall haförvärvsarbetat för att få rätt tillersättning. Arbetsmarknadsutskottetanser att en sådan skärpning avarbetsvillkoret är ett tydligare ochenklare sätt att uttrycka kravet på fastförankring på arbetsmarknaden. Iavvaktan på en sådan prövning godtaremellertid arbetsmarknadsutskottetregeringsförslaget med vissa ändringar.Arbetsmarknadsutskottet anser att detframlagda förslaget till lagreglering avdet skärpta arbetsvillkoret bör ändras itre avseenden.För det första ifrågasätterarbetsmarknadsutskottet om de som engång uppburit arbetslöshetsersättningdärefter alltid skall få tillgodoräknasig jämställd tid. Utskottet känner sigtveksamt till att en person som påbörjaten ersättningsperiod långttidigare skall behandlas mer förmånligtän den som inte lyft ersättning. Ensådan regel är diskutabel även med tankepå de utredningssvårigheter som kanuppstå om t.ex. den tidigare ersättningsperioden hänför sig till en annanarbetslöshetskassa.Arbetsmarknadsutskottet anser med hänsynhärtill att a-kasseutredningen bör ges iuppdrag att överväga även denna fråga.För det andra föreslårarbetsmarknadsutskottet att en nyövergångsregel införs i lagförslagen.Den som blir arbetslösför första gången kommer med de nyareglerna inte att få tillgodoräkna sigjämställd tid. En person som varit anställd på ettutbildningsvikariat får alltså intetillgodoräkna sig när hansrätt till ersättning prövas.Arbetsmarknadsutskottet föreslår attpersoner som inte uppburitarbetslöshetsersättning och som föreingången av påbörjat antingen ettberedskapsarbete eller ettutbildningsvikariat skall somkvalifikationsgrundande få tillgodoräknasig tiden i denna åtgärd såväl före somefter . I yttrandet redovisararbetsmarknadsutskottet ett förslag tillerforderlig övergångsbestämmelse.För det tredje föreslårarbetsmarknadsutskottet att en ändringgörs i förslagen till och föratt man skall undvika oönskade effekterför dem som uppfyller arbetsvillkoretför en första ersättningsperiod. Blir ensådan person arbetslös har han rätt tillarbetslöshetsersättning och kan därefterkvalificera sig för nyaersättningsperioder med hjälp avjämställd tid. Väljer han å andra sidanatt ta ett beredskapsarbete eller ettutbildningsvikariat i stället för attdirekt gå ut i öppen arbetslöshet kanhan gå miste om rätten till ersättningvid senare inträffad arbetslösheteftersom dessa båda åtgärder inte längreär kvalifikationsgrundande.Arbetsmarknadsutskottet anser att dettaär en icke acceptabel effekt avförslaget. Därför bör enligtarbetsmarknadsutskottes mening gälla attden som har ett upparbetat villkor närett bredskapsarbete eller ettutbildningsvikariat anvisas skall fåtillgodoräkna sig även detta arbete närersättningsrätten senare prövas. Iyttrandet redovisar arbetsmarknadsutskottet ett förslag tilländring av 6 § andra stycket i resp. lagsom skulle tillgodose detta krav.Ett utmärkande drag i den svenskaarbetsmarknadspolitiken har varit betoningen av arbetslinjen. I stället förpassivt stöd skall insatserna inriktaspå aktiva åtgärder. Den nu föreslagnaskärpningen av villkoren för arbetslöshetsersättning är ett steg i dennariktning. Enligt finansutskottets meningskall arbetslöshetsförsäkringen i förstahand fungera som en omställningsförsäkring avsedd att ge stöd vidarbetslöshet för dem som genom tidigareförvärvsarbete har etablerat sig påarbetsmarknaden. I likhet med regeringenanser utskottet att grundvalen för denaktiva arbetsmarknadspolitiken skullekunna hotas om försäkringen förvandlastill en källa för långsiktig försörjning.Finansutskottet anser således att detär angeläget att arbetsvillkoret i försäkringen stramas upp på angivet sätt.För egen del har finansutskottet ingetatt erinra mot de synpunkter somarbetsmarknadsutskottet haft på regeringens förslag i denna del. Finansutskottetkan också ställa sig bakom de förslagtill ändringar i och somarbetsmarknadsutskottet anser bör kommatill stånd. I visst avseende kanemellertid finansutskottet tänka sig attkomplettera de lagändringar somarbetsmarknadsutskottet förespråkar. Detgäller såväl förslaget till ändradlydelse av 6 § andra stycket i ochKAS som förslaget tillövergångsbestämmelse. Finansutskottetanser att man tills vidare och iavvaktan på vidare utredningsarbete idet fall att den arbetslöse redan harett upparbetat arbetsvillkor skall fåräkna in inte bara beredskapsarbete ochanställning på utbildningsvikariat iarbetsvillkoret utan även tid inäringsverksamhet med starta-eget-bidrag. Övergångsregeln bör påmotsvarande sätt även omfatta den somföre ikraftträdandet påbörjat verksamhetmed starta-eget-bidrag.Med detta tillägg samt med de avarbetsmarknadsutskottet föreslagnaändringarna godtar finansutskottetregeringens förslag till skärptaarbetsvillkor vidförstagångsersättningar.Vad utskottet här anfört innebär attutskottet avstyrker bifall tillmotionerna Fi17 (v) yrkande 13 och Fi50(v).Avstängning från rätt tillarbetslöshetsersättningRegeringen föreslår att den som ärarbetslös och avvisar ett erbjudetarbete eller en arbetsmarknadspolitiskåtgärd skall stängas av från rätt tillersättning motf.n. Vid egen uppsägning utökasavstängningstiden från 20 till 40ersättningsdagar.Arbetsmarknadsutskottet ger i sittyttrande en beskrivning av vilka reglersom enligt och gäller vidavstängning från rätten till arbetslöshetsersättning. redovisningframgår följande:"I 29-31 §§ finns regler omavstängning från ersättning vidsjälvförvållad arbetslöshet.I 29 § anges i vilka fall avstängningskall ske. Reglerna har mycket gammaltursprung och återfanns redan i 1934 årsförordning om erkändaarbetslöshetskassor. Därifrån är deöverförda till kassaförordningoch vidare till den nuvarande 1973 årslag om arbetslöshetsförsäkring. De harsedan dess varit i stort settoförändrade. I paragrafen anges fyraolika slag av avstängningsgrundandebeteenden:1. lämna arbetet frivilligt utan giltiganledning,2. skiljas från det på grund avolämpligt uppträdande,3. avvisa erbjudet lämpligt arbete eller4. utan att uttryckligen ha avvisatsådant arbete ändå genom sittuppträdande uppenbarligen vålla attanställning inte kommer till stånd.Reglerna samspelar med bestämmelsen i 5§ om vad som skall anses utgöra lämpligtarbete och även med den grundläggandedefinitionen i 4 § av begreppetarbetslös.I 30 § anges vilka avstängningstidersom skall gälla enligt principen julängre varaktighet på arbetet, destolängre avstängningstid.Avstängningstiden mäts iersättningsdagar (dvs. beloppsmässigt)men maximeras av tid som mäts ikalenderdagar.För närvarande är avstängningstiden femdagar om arbetet skulle ha varat , om arbete skulle havarat och tjugo dagarom arbetet skulle ha varat mer än tiodagar. I avstängningstiden räknar manbara in dagar för vilka karenstid skulleha tillgodoräknats eller dagpenning halämnats om den försäkrade inte hadeblivit avstängd, eller dagar dåförvärvsarbete utförts. Den totalaavstängningstiden får inte överstiga 14,28 resp. 56 kalenderdagar.I fall då det är uppenbart att denarbetslöse inte vill anta erbjudetarbete krävs det 20 dagars arbete innanersättning kan utbetalas, den s.k. 20-dagarsregeln vid arbetsovilja. Exempelpå detta är att den försäkrade vidupprepade tillfällen avvisat lämpligterbjudet arbete eller lämnat arbetetfrivilligt utan giltig anledning.Enligt 31 § skallavstängningsbestämmelserna i 29 och30 §§ tillämpas analogt i fråga omarbetsmarknadspolitiska åtgärder somberättigar till utbildningsbidrag.I för arbetslöshetskassor,utgiven av (), anges att starka skäl måsteföreligga för att en medlem skall ansesha giltig anledning att sluta sittarbete på egen begäran. I en kommentar iregelboken anges som exempel på sådanastarka skäl att en medlem inte fått utlön av arbetsgivaren eller att arbetetär olämpligt för honom av hälsoskäl,vilket måste styrkas, i regel medläkarintyg.AMS har vidare utfärdat vissaföreskrifter om vad som skall anses somgiltig anledning att lämna sitt arbete.Som giltig anledning att lämna arbetetgodtas flyttning av hem ellerarbetsplats under vissa angivnaomständigheter. Vidare anses en medlemsom slutat ett deltidsarbete på grund avatt ersättningsrätten avbrutits enligt20 § förordningen (1988:1400) omarbetslöshetsförsäkring ha haft giltiganledning att lämna sitt arbete. Sammagäller en medlem som slutat entillsvidareanställning på deltid pågrund av att rätten till ersättningbegränsats enligt 21 a § i förordningen.I en rättsvetenskaplig undersökning avprofessor sompublicerades , Avstängning frånarbetslöshetsersättning, finns enredogörelse för lagens förarbeten ochett stort antal rättsfall. Författarenindelar de s.k. vägransgrunderna, dvs.de skäl som anförs för att avvisa ellersluta ett arbete, i tre grupper,arbetsmarknadsrelaterade,personrelaterade och företagsrelaterade.Frågan om vad som är lämpligt arbeteoch följderna av att avvisa ett sådantomfattas av Utredningen omarbetslöshetsersättningen - enomställningsersättning (dir. 1995:92).Utredaren skall enligt direktivenslutredovisa uppdraget senast den 30september 1996, men enligt vad som sägsi propositionen avser regeringen att beutredarna att redovisa överväganden ochförslag i centrala frågor i februari1996.De nu beskrivna reglerna i har sinmotsvarighet i KAS-systemet. "I propositionen (s. 125-127) erinras omden gällande principen attden som frivilligt avstår från demöjligheter till arbete som finns inteomedelbart bör komma i åtnjutande avarbetslöshetsersättning som alternativtill en arbetsinkomst. De nu gällandeavstängningstiderna har sitt ursprung ien helt annan arbetsmarknadssituationoch i ett helt annat statsfinansielltläge, sägs det i propositionen.De resurser som samhället ställer tillförfogande för att komma till rätta medarbetslösheten måste utnyttjas fullt utför att hjälpa alla de arbetslösa somofrivilligt har fått lämna sina arbetenoch som inte ges en chans att komma inpå arbetsmarknaden, sägs det vidare. Ettverksamt sätt att visa detta är attförlänga avstängningstiderna, vilketbl.a. torde öka intresset hosarbetstagaren att tillsammans medarbetsgivaren och den fackligaorganisationen försöka komma till rättamed orsaken till att han eller hon villlämna sin arbetsplats och på så sättförhindra att arbetslöshet uppstår.I propositionen föreslås såledesförlängda avstängningstider. Tillskillnad från vad som gäller skallolika tider gälla för olika slag avavstängningsgrundande beteenden. Längretider skall gälla för den som skiltsfrån arbetet på grund av otillbörligtförfarande (punkt 2), avvisat erbjudetlämpligt arbete (punkt 3) eller somgenom sitt uppträdande uppenbarligenvållat att anställning inte kommit tillstånd (punkt 4) än för den som lämnatsitt arbete utan giltig anledning (punkt1).Rör det sig om ett arbete på minst 10dagar skall avstängningen enligtpunkterna 2-4 uppgå till 60ersättningsdagar, men den får därvidinte överstiga 168 kalenderdagar.Den som lämnar sitt arbete utan giltiganledning skall - om arbetet uppgår tillminst - stängas av under 40ersättningsdagar, men aldrig mer än 112kalenderdagar.I anslutning till denna del avförslaget föreslår regeringen att densom utsatts för kränkande särbehandling,t.ex. trakasserier eller mobbning, skallanses ha haft giltig anledning att lämnaarbetet. En förutsättning är dock attförhållandet styrkts med läkarintygeller liknande och att konstruktivaförsök gjorts för att komma till rättamed problemen.Vid upprepade fall av självförvålladarbetslöshet skall kravet på utförtarbete innan ersättning åter kan lämnasutökas från 20 till 80 dagarsförvärvsarbete.Slutligen föreslås en samordningsregelmellan och . En sökande somblivit avstängd från ersättning från KASskall vara avstängd från ersättningenligt även om han eller hon skulleuppfylla medlemsvillkoret underavstängningstiden. Detta regleras genomett nytt tredje stycke i 4 § ALF.Vänsterpartiet motsätter sig i motionFi17 förslaget om förlängdaavstängningstider. Att människor sägerupp sig frivilligt beror ofta påmissförhållanden på arbetsplatsen,framhåller motionärerna, som ser det sommycket olyckligt att man införregeländringar innan en samlad bedömninggjorts av a-kasseutredningen. De pekarockså på olika konsekvenser somförslaget för med sig såsom att personerlåses in i olämpliga arbetssituationeroch att tillväxten påverkas negativt avminskad rörlighet på arbetsmarknaden.Med hänvisning härtill yrkarmotionärerna avslag på de föreslagnaavstängningsreglerna (yrkande 14).Arbetsmarknadsutskottet konstaterar attregeringens förslag till skärptaavstängningsregler i bara ett avseendepåverkar bedömningen av vad som skallutgöra skäl för avstängning. Ändringengäller den som lämnar sitt arbete efteratt ha utsatts för kränkandesärbehandling. Vad som åsyftas ärtrakasserier eller mobbning av denanställde. Genom att ta bort ordet frivilligt i 29 § punkt 1 resp.26 § punkt 1 KAS är avsikten att markeraatt den som lämnat sin anställning avdetta skäl inte gjort det vare sigfrivilligt eller utan giltig anledning.Som arbetsmarknadsutskottet förstårsaken är den förändrade bedömningen attse som en uppmjukning i förhållande tilli dag. I övrigt skall alltså skäl avolika slag, hänförliga tillarbetsmarknaden, den enskilde eller tillarbetet, alltjämt kunna godtas, påpekararbetsmarknadsutskottet.Arbetsmarknadsutskottet anser att detliksom måste finnas starka skälför att en försäkrad skall anses hagiltig anledning att sluta enanställning (prop. 1973:56 s. 184). Enanställd som behandlats kränkande kan hasådana starka skäl. I propositionen sägsatt en förutsättning för att giltiganledning skall anses föreligga är attförhållandet styrkts med läkarintygeller liknande och att konstruktivaförsök gjorts att komma till rätta medproblemen. gör ianslutning härtill följande uttalande:"Ett läkarintyg skulle kunna tala föratt den utsatte verkligen tagit illa vidsig. Normalt torde dock ett sådant intyg- om det alls är möjligt att införskaffa- inte kunna styrka mer än den drabbadesupplevelse och besvär. Även sådant somkan framkomma genom kontakter t.ex. medden fackliga organisationen eller med enanpassningsgrupp bör kunna ingå iunderlaget för bedömningen. Normalt bördet också krävas att konstruktiva försökgjorts på arbetsplatsen att komma tillrätta med problemen. Det kan dock tänkasfall då den drabbade inte bör lastas föratt sådana försök inte kommit tillstånd. Vidare kan det i fråga om mycketsmå arbetsplatser vara så att den endautredning som står till buds består avmotstridiga uppgifter från de berörda -arbetstagaren och arbetsgivaren. Dettabör inte utesluta att arbetstagaren ändåkan anses ha haft giltig anledning attlämna arbetet. Utskottet vill med detanförda framhålla att det inte bör varanågon absolut förutsättning attförhållandet styrkts med läkarintygeller liknande och att försök gjorts attkomma till rätta med problemen.Förhållandena skiftar alltför mycket föratt det skall vara möjligt att i förvägslå fast vad som kan utgöra giltiganledning och vad som skall krävas föratt visa detta. Hänsyn måste tas tillomständigheterna i det enskilda fallet.Utskottet vill även påpeka följande.När det i lagen sägs attavstängning skall ske om den försäkradelämnat sitt arbete frivilligt utangiltig anledning ligger det nära tillhands att tolka detta så att denförsäkrade inte skall ha förmåtts attlämna sitt arbete, det skall vara hanseget val. Annars är arbetslösheten intesjälvförvållad. Ett slopande av ordet frivilligt skulle kunna tolkas i annanriktning än vad som är avsett, dvs. attlagen inte längre skulle ge utrymme föratt se till vad som faktiskt liggerbakom att den anställde lämnar arbetet.Avsikten är emellertid som nämnts attden som lämnar arbetet efter att hautsatts för kränkande särbehandling inteskall avstängas. Att frivilligrekvisitettas bort betyder att den nu angivnabedömningen fortsättningsvis i ställetfår ske med utgångspunkt i rekvisitet'giltig anledning'. Den som efter t.ex.trakasserier och mobbning lämnar arbetetpå ett sätt som egentligen gör att detinte kan anses frivilligt kan anses hagiltig anledning att göra så.