bet · GJ01JuU10 · 1995-11-23 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett förslag från regeringen att riksdagenskall godkänna konvention om penningtvätt, efterforskning,beslag och förverkande av av brott (förverkandekonventionen)med de förklaringar beträffande vissa av konventionens artiklar som rege-ringen förordar.Utskottet tillstyrker regeringens förslag. I proposition 1995/96:49 har regeringen () föreslagitatt godkänner konvention om penningtvätt, efter-forskning, beslag och förverkande av av brott med de förklaringarbeträffande artiklarna 2, 6, 21 och 25 som regeringen förordat. ministerråd antog en ny konvention ominternationellt samarbete i brottmål benämnd konventionen om penning-tvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott(Convention on Laundering, Search, Seizure and Confiscation of the Pro-ceeds from Crime, ETS No. 141), i fortsättningen kallad förverkandekon-ventionen.Konventionen öppnades för undertecknande ochden har undertecknats av ett flertal stater, bl.a. . Sedan tre stater -, och - ratificerat konventionenträdde den i kraft . Konventionen har därefter till-trätts av , , , och Litauen.I har upprättats en departementspromemoria, Sve-riges tillträde till förverkandekonvention (Ds 1993:17). Ipromemorian föreslås att skall tillträda konventionen med vissaförbehåll. Promemorian har remissbehandlats.Förverkandekonventionens huvudsakliga innehållFörverkandekonventionen syftar till att utveckla samarbetet i fråga omförverkande av utbyte av brott. Konventionen är avsedd att ge möjlighettill rättsligt samarbete under alla stadier i förfarandet, dvs. från förunder-sökningsskedet fram till dess att det finns ett slutligt beslut om förverkan-de. Den är inte begränsad till någon viss typ av brott.Konventionen innehåller såväl regler som skall gälla nationellt som fö-reskrifter om det internationella samarbetet.På nationell nivå föreskriver konventionen att lagstiftningen skall gemöjligheter att förverka av brott och föremål som använts somhjälpmedel vid brott. Säkerhetsåtgärder som beslag och liknande skallkunna vidtas. En viktig punkt gäller kriminalisering av penningtvätt. Kon-ventionsstaterna skall straffbelägga uppsåtliga förfaranden som innefattarhjälp att omsätta eller överlåta brottsligt förvärvad egendom. Även gär-ningar som innebär döljande av egendomens ursprung och liknande förfa-randen omfattas av bestämmelserna. Skyldigheten att kriminalisera hand-lingar av detta slag föreligger oavsett om förbrottet är underkastat parter-nas domsrätt. Parterna kan emellertid begränsa kriminalisering till vissaförbrott eller kategorier av förbrott.Vad beträffar det internationella samarbetet föreskrivs att parterna skallanpassa sin lagstiftning så att det skall vara möjligt att såväl verkställa etten annan stat meddelat beslut om förverkande som att vidta säkerhetsåt-gärder för att säkra ett framtida förverkande. Detta skall gälla oberoende avom det är fråga om sak- eller värdeförverkande. Parterna skall också lämnavarandra hjälp vid identifiering och spårande av egendom som kan varaunderkastad förverkande.En huvudtanke bakom konventionen är att den anmodade staten skallgodta det beslut som har meddelats i den ansökande staten. Någon om-prövning under verkställighetsförfarandet av t.ex. den tilltalades skuld fårsåledes i allmänhet inte ske.Samarbete får vägras bl.a. om den sökta åtgärden skulle strida motgrundläggande principer i den anmodade statens lag eller inkräkta på desssuveränitet, säkerhet, allmänna rättsprinciper (ordre public) eller andraväsentliga intressen. Är ärendet sådant att det enligt den anmodade statensuppfattning inte motiverar åtgärden i fråga eller är den brottslighet medvilken åtgärden har samband att anse som ett politiskt eller fiskaliskt brott,kan samarbete också vägras. för vägran är även att frågan redan harprövats genom ett lagakraftvunnet avgörande i en annan stat. Även i fallnär den brottslighet med vilken åtgärden har samband inte utgör brottenligt den anmodade statens lag kan samarbete vägras.Konventionen innehåller vidare regler till skydd för tredje mans intres-sen. Den ger bl.a. utrymme för att avslå en framställning om verkställighetav förverkande, om tredje mans möjligheter att ta till vara sin rätt inte hartillgodosetts.Enligt konventionen bör tvister i anledning av dess tillämpning lösas ge-nom förhandlingar mellan berörda parter eller genom att parterna enas omatt hänskjuta tvisten t.ex. till skiljedom. ministerkommittéantog för övrigt en rekommendation - RecommendationNo.R(91)12 - angående handläggningen vid sådana skiljeförfaranden.Förslaget i propositionenRegeringen anför i propositionen att en avgörande förutsättning för attmed framgång kunna bekämpa allvarlig kriminalitet är att det finns effek-tiva möjligheter att beröva gärningsmännen vinsterna från den brottsligaverksamheten. Det gäller framför allt, men inte uteslutande, narkoti-kabrottsligheten där just den stora lönsamheten är själva drivkraften bak-om brottsligheten. I takt med den ökade rörligheten mellan olika länderökar också enligt propositionen över huvud taget brottslighet med interna-tionella anknytningar. En effektiv brottsbekämpning förutsätter därför,anförs det, ett väl fungerande internationellt samarbete. Förverkandekon-ventionen innebär enligt propositionen en utveckling av det internationellasamarbetet mot allvarlig kriminalitet. Den kan förväntas få betydelse ocksågenom att dess principer sannolikt kommer att tillämpas även i förhållandetill utomeuropeiska stater.Regeringen konstaterar i propositionen att förverkandekonventionenförutsätter att överensstämmande förverkanderegler finns i de till konven-tionen anslutna länderna. En bred anslutning till konventionen ökar därförenligt propositionen möjligheten till samarbete internationellt i dessa frå-gor.I propositionen anför regeringen vidare att har del-tagit i det straffrättsliga samarbetet främst inom ram och atterfarenheterna därav är positiva. Som EU-medlem deltar nu ocksåi EU:s rättsliga och inrikes samarbete, vilket enligt propositionen väsent-ligt kommer att öka våra möjligheter att bedriva kampen mot den interna-tionella brottsligheten på ett effektivt sätt. Det är regeringens avsikt attSverige aktivt skall medverka i detta samarbete. Vad gäller det arbete somutanför EU - främst inom ram - bedrivs mot internationellbrottslighet kommer enligt propositionen också i fortsättningen attdelta aktivt och bidra till att utveckla det ytterligare. Ratifikationen avförverkandekonventionen utgör, anförs det, ett naturligt led i det interna-tionella straffrättsliga samarbetet. Regeringen föreslår därför att riksdagengodkänner konventionen så att en sådan ratificering nu kan ske.Förverkandekonventionen har utarbetats med tanken att den skall kunnafå en så omfattande tillämpning som möjligt. Det har i stället överlämnatstill de tillträdande staterna att begränsa konventionens tillämpningsområdepå olika sätt genom avgivande av förklaringar. I propositionen anför rege-ringen att bör avge förklaringar beträffande vissa av bestämmel-serna i konventionen.I artikel 2, punkt 1 i konventionen föreskrivs att varje part skall vidta så-dana lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som kan vara nödvändiga föratt kunna förverka hjälpmedel och eller egendom vars värde mot-svarar sådan vinning.Ett problem för svenskt vidkommande är att de svenska förverkandebe-stämmelserna i vissa avseenden inte är lika långtgående som konventio-nens förverkandebestämmelser. Därför bör enligt propositionen ienlighet med artikel 2, punkt 2 i konventionen avge en förklaring om attSverige beträffande annan brottslighet än sådan som är upptagen i brotts-balken, narkotikastrafflagen (1968:64) och lagen (1991:1969) om förbudmot vissa dopningsmedel förbehåller sig rätten att, i den utsträckning så ärmotiverat med hänsyn till brottstypen, föreskriva förverkande i mer be-gränsad omfattning.I artikel 6 i konventionen finns bestämmelser som särskilt avser pen-ningtvättbrott, dvs. åtgärder som vidtas i syfte att dölja eller omsätta vin-ning av brottslig verksamhet. Konventionens bestämmelser i denna delsträcker sig längre än de i sammanhanget tillämpliga svenska häleribe-stämmelserna. De svenska häleribestämmelserna är tillämpliga endast påegendom som härrör från brottsliga förvärv. Denna begränsning utesluteransvar för häleri för t.ex. den som hjälper någon annan att omsätta pengarsom utgör undanhållna skattebelopp, eftersom sådan egendom inte anseshärröra från något brottsligt förvärv (jfr prop. 1990/91:127 s. 40). Någramotsvarande begränsningar finns inte i förverkandekonventionen, som ärtillämplig på "varje ekonomisk fördel" av ett brott.I propositionen föreslås att i enlighet med artikel 6, punkt 4 ikonventionen skall avge en förklaring om att konventionen i berört avse-ende generellt är tillämplig inom de ramar som de svenska häleribestäm-melserna anger. Tekniskt sett bör denna förklaring enligt propositionenutformas så att artikel 6, punkt 1 i konventionen görs tillämplig på sådanegendom som härrör från brottsligt förvärv.I propositionen framhålls i anslutning till förslagen om att skallavge de nu nämnda förklaringarna att vid framtida överväganden av densvenska lagstiftningen bör förverkandekonventionens bestämmelser tas ibeaktande med syfte att konventionens bestämmelser skall få en så vid-sträckt tillämpning som möjligt.I konventionen föreskrivs vidare i artikel 21, punkt 2 b att handlingarskall kunna sändas för delgivning mellan konventionsstaterna på tjänste-mannanivå. Enligt svenska bestämmelser ombesörjer emellertid det svens-ka centralorganet, dvs. , delgivningen i dessa fall.Sverige bör därför enligt propositionen utnyttja den möjlighet som ges ikonventionens artikel 21, punkt 2 att reservera sig mot den aktuella kon-ventionsbestämmelsen.I konventionens artikel 25, punkt 1 föreskrivs att en framställning enligtkonventionen skall göras skriftligt. Enligt punkt 3 i samma artikel kanförbehåll göras om att sådan framställning skall vara översatt till visst ellervissa språk. I propositionen föreslås att skall avge en förklaringom att en framställning ställd till enligt konventionen skall varaavfattad på svenska, danska, norska eller engelska eller vara åtföljd av enöversättning till något av dessa språk.Avslutningsvis påpekas i propositionen att bestämmelserna i lagen(1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brott-målsdom, också benämnd internationella verkställighetslagen, måste görastillämpliga i förhållande till förverkandekonventionen och att regeringenhar för avsikt att återkomma med sådana tillämpningsföreskrifter. I sam-manhanget kan nämnas att antagit bestämmelser ominternationell rättshjälp på förundersökningsstadiet som gäller förhör(prop. 1995/96:4, JuU3, rskr. 20).Några ytterligare lagstiftningsåtgärder är enligt propositionen inte nöd-vändiga för att skall kunna tillträda förverkandekonventionen.ÖvervägandenSverige har tagit aktiv del i det mellanstatliga sam-arbetet för att bekämpa internationell brottslighet. har t.ex. inomEuroparådet och FN medverkat vid utarbetandet av ett flertal konventionerpå det straffrättsliga området, och vårt land deltar nu också i det växanderättsliga och inrikes samarbetet mellan EU:s medlemsländer. De svenskaansträngningarna när det gäller att utveckla den internationella straffrättenhar sin grund i uppfattningen att en effektiv brottsbekämpning i allt högregrad förutsätter ett utvecklat och väl fungerande internationellt samarbete.Förverkandekonventionen har utarbetats med syftet att förbättra det in-ternationella samarbetet i fråga om förverkande av utbyte av brott, någotsom är av stor betydelse inte minst när det gäller att bekämpa den mycketlukrativa, internationella narkotikahandeln. Konventionen utgör enligtutskottets mening ett betydelsefullt tillskott till det mellanstatliga samarbe-tet på det rättsliga området. Utskottet instämmer därför i regeringens upp-fattning att bör tillträda konventionen.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen anför beträffande avgi-vandet av svenska förklaringar till konventionen. Utskottet vill i samman-hanget betona betydelsen av att kommande överväganden när det gällerlagstiftningen sker med beaktande av bestämmelserna i konventionen så attdennas tillämpningsområde kan göras så vidsträckt som möjligt.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag om att riksda-gen skall godkänna förverkandekonvention med de förkla-ringar som regeringen förordat. Utskottet hemställerbeträffande förverkandekonventionatt med bifall till regeringens förslag godkänner Europarå-dets konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förver-kande av av brott med de förklaringar beträffande artiklarna 2,6, 21 och 25 som regeringen förordat i propositionen.Stockholm den 23 november 1995På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit: (), (), BirtheSörestedt (s), (), (), (), (), (), (),(m), (), (),(), (), () och ().InnehållsförteckningGotab, 1995