bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — Däremot fattade vibeslutet om att skicka ut den till alla hushåll . Formenför det hade vi icke tagit ställning till på ett så tidigtstadium.Henrik S Järrel: Jag har en närmast kuriös och litet lättspekulativ fråga till . Så här i ljuset avkunskapen om utgången av folkomröstningen kan man möjligenställa sig frågan om , vid en samlad bedömningav de informationsinsatser som gjordes, har intrycket elleruppfattningen att det var ja- och nejsidans information ibroschyrer som slutligen avgjorde utgången av folkomröstningen.Ulf : Nej, det tror jag personligen inte förett ögonblick. Men statsvetare och andra som äger större kunskappå det här området är förmodligen bättre bedömare än jag.Henrik S Järrel: Jag tror inte att det har gjorts någonundersökning om just hur människor har inhämtat information ochom vad som egentligen avgjorde den slutliga -- än så länge --inställningen i frågan.Ulf : Mig veterligen har man inte gjort någonsådan undersökning. Även en sådan undersökning skullenaturligtvis vara behäftad med stor osäkerhet.Peter : Jag vill ta upp en detalj och ställa enavslutande fråga. Jag har en följdfråga till det som KennethKvist tog upp om offentlighetsprincipen. Ni har mycket noga ibroschyren beskrivit den deklaration som har avgett isamband med avtalet. Men ni har inte tagit upp denmotdeklaration som EU-länderna, motparten, har avgett. Vad ärorsaken till att ni inte tog upp det? Hade det inte varitrimligt om man vill ge en allsidig belysning, vilket UlfDinkelspiel hävdar att han vill?Ulf : Om frågar om orsaken i denmeningen att det skulle ha förekommit någon diskussion, kan jagöver huvud taget inte minnas någon sådan. Skälet som jag ser detär att vad kommissionen sade är självklart, nämligen att vimåste börja respektera avtalets bestämmelser. Det ansågs som såsjälvklart av och österrikare att det skrevs in i derasegna deklarationer. Att vi inte gjorde det berodde på att detfanns olika meningar i den här frågan. Vi sade oss att vi välkan gå fram den här vägen också. Personligen hade jag nästanföredragit -- om jag skall avslöja en hemlighet -- att göra somfinnarna och österrikarna.Peter : Det kanske ändå inte var riktigt lyckatmed den här typen av ensidig beskrivning?Ulf : Det förändrar ingenting i sak. Men jagkan gärna säga att vi mycket väl hade kunnat redovisa det på detsättet. Det är också ett helt rättvisande sätt att belysafrågan. Jag skulle gissa att man i propositionstexten också kanhitta texten till de olika deklarationer som avges här. Det ären fråga om balansering av innehållet.Om man återger motdeklarationen måste man förklara innebörden.Det som är avgörande för svenska folket är attoffentlighetsprincipen kan behållas. Därom råder enligt minmening inte minsta tvivel. Jag kan försäkra att det är en svåravvägning när man skall redovisa förhandlingsprotokoll. Om manbara redovisar själva avtalstexten, kan det förvirra bilden meraän motsatsen. Jag kan försäkra att i sakfrågan finns inte minstatvivel -- kommer att hålla fast vidoffentlighetsprincipen.Peter : Men motdeklarationen omfattar två rader.Det kanske hade funnits möjlighet att bereda plats för den ialla fall.Ulf : Visst hade det funnits möjlighet, men detförändrar inte ett enda dugg i sakfrågan.Peter : Jag har en avslutande fråga. Vi kan nu setillbaka på kampanjen . Som vi sade tidigare gick ganskamycket pengar ut för att bekosta kampanjerna frånregeringskansliet och . Dessutom fanns detkampanjorganisationer på både ja- och nejsidan som lade ut storasummor för att försöka upplysa och informera svenska folket.Det finns en del vetenskapliga uppgifter. Det äruppenbart att bara jasidans kampanjer för att informera svenskafolket kostade flera hundra miljoner. Efter att ha studerat denkampanjen tycker jag att det som slår en är att det fannsoerhört stora ekonomiska resurser på jasidan. Man använderesurserna på en mängd olika sätt -- informationsbroschyrer,24-sidiga bilagor i kvällspressen, annonsmaterial, bussar somåkte runt m.m. Ingen av jasidans kampanjer hade någonhushållsbroschyr till svenska folket. Det var bara regeringensom hade det -- om man ser till jasidans samlade agerande.Fanns det en överenskommelse mellan jasidans kampanjer om attdet räckte med regeringens broschyrer i det här avseendet?Ulf : Svaret på den frågan är nej.Kurt : Då har vi klarat av de frågor somgäller hushållsbroschyren.Vi övergår nu till frågor om handläggningen av de sexkonsekvensutredningarna.De sex konsekvensutredningarna inför ett svenskt EU-medlemskapKenneth : Det tillsattes sex s.k.konsekvensutredningar inför EU-medlemskapet. 35 utredare utsågs.Då inställer sig frågan hur urvalet av dessa utredare gjordes.Var det en ren tillfällighet att 33 av de här 35 utredarna varuttalat engagerade för ett medlemskap?Ulf : När det gäller den första delen kan jagsvara på frågan om hur urvalet gjordes. Det här är litet sammaproblematik som i frågan: Var det du personligen som fattadebeslutet? Det är regeringen som fattar besluten. Varjedepartementschef var ansvarig och fattade i grunden beslutet omvilka som skulle ingå i respektive konsekvensutredningar.Givetvis har de samrått med en rad andra personer, och ansvaretär kollektivt. Utgångspunkten var att välja personer som ärsakkunniga på de olika områdena och som var väl ägnade attbelysa de här olika frågorna.Vi har icke gjort någon åsiktsregistrering, varken före ellerefter, beträffande ledamöternas ställningstagande i EU-frågan.För mig kommer uppgiften om var de står i EU-frågan som enöverraskning.Kenneth : Du menar att regeringen inte hade någonaning om var de här 33 personerna stod i EU-frågan när detillsattes?Ulf : Jag kan försäkra att vi inte hade någondiskussion om var de enskilda ledamöterna stod i den här frågan.Vi hade mig veterligen inga diskussioner om den exaktasammansättningen. Däremot kanske man i det ena eller andrafallet visste var vederbörande stod, men det var inte det somvar avgörande för om de ingick i utredningen eller icke.Kenneth : Hur visste ni att de var kompetenta atturskilja konsekvenserna av ett EU-medlemskap?Ulf : Varje departementschef får väl svara försitt. Beträffande den utrikes- och säkerhetspolitiska utredningsom låg inom sfär, kan jag med 30 årserfarenhet från UD borga för att och är två ytterligt kompetenta tjänstmän, väl satta attbedöma den här frågan. Jag tror att det är få som överträffardem i det här avseendet.Båda har varit kabinettssekreterare. har varitambassadör i FN och i . Han har tjänstgjort somkabinettssekreterare under många olika regeringschefer. Han harväl ansetts vara en av de främsta uttolkarna av svenskneutralitet. Han har naturligtvis också varit med i arbetet påatt forma den svenska säkerhetspolitiken. För att inte ta upptiden ytterligare, kan detsamma i grunden sägas om LeifLeifland.Tillsättandet av skedde, om jag intemissminner mig, i samråd med . Låt mig,herr ordförande, plocka fram den för att icke trampa fel.Utredningen om suveränitet och demokrati överlämnades till migi . Ordförande i utredningen var , somtidigare har deltagit i en rad utredningar och diskussionerkring grundlagsfrågor och liknande och som väl här är en av defrämsta auktoriteterna. Vidare ingick: , tidigarerättschef i och i Justitiedepartementetsamt sedermera regeringsråd, professor , PernillaLindh, dåvarande rättschef i Utrikes- och handelsdepartementetoch domare i EU, regeringsrådet , LennartPålsson och Bo Stråth.Jag känner inte i alla delar till deras bakgrund. Men allapersoner har stor erfarenhet på de områden som gällde. I principgällde det för alla områden. Men jag kan icke svara lika precistpå dessa punkter, eftersom en del områden lydde under andradepartementschefers domvärjo. Jag kan försäkra att jag just ifrågan om suveränitet och demokrati rådgjorde medJustitiedepartementet, men jag lyssnade också runt för att fåförslag. Flera av de utsedda personerna kände jag över huvudtaget inte. Än mindre hade jag någon uppfattning om var de stodi sakfrågan. Men uppenbarligen är detta känt för andra.Kurt : , får jag bara säga att jagtycker att vi kan få den här typen av information på annat sätt.Vi behöver inte ta upp tid med detta . Ändå vill jag inte pånågot sätt lägga mig i frågandet.Kenneth : Jag tycker nog också att ordföranden skallavstå från att recensera frågor. Man kan nog få svar också på defrågor som ställs under frågestunderna på olika sätt.Låt mig nu fullfölja min fråga. säger attdessa personer har stor kvalitet. Jag gör ingen annan bedömningän att dessa personer är kunniga. säger ocksåatt han egentligen inte kände dem och att han inte vet så mycketom dem och deras uppfattning. Men faktum är att de i de allraflesta fall hade gett uttryck för en klart positiv hållning tillEU och att de i flera fall var klara förespråkare för ettmedlemskap. De sattes att utreda konsekvenserna av sina egnapositiva ståndpunkter. Det fanns väldigt litet av motvikt iutredningarna.Eftersom det riktades stark kritik mot regeringenstillsättande av utredningen, gjorde regeringen någontingovanligt i svenskt utredningsväsende. Man tillsatte nämligen enreferensgrupp till utredningarna med ytterst oklara direktiv.Varför tillsattes denna referensgrupp egentligen?Ulf : Jag tror att det är viktigt att hållaisär olika saker. Avsikten med den referensgrupp som tillsattes-- om vi talar om samma sak -- var att man skulle kunnadiskutera hur dessa frågor skulle nalkas, så att man så långtdet var möjligt kunde eftersträva en viss enhetlighet iutredningarnas agerande. Vi hade redan då tanken att sökaåstadkomma en sammanfattning av konsekvensutredningarna. Det ärklart att om de fick alltför olika uppläggning, var det intelätt att på ett meningsfullt sätt sammanfatta det hela.Vidare anordnades hearingar i de olika utredningarna för attytterligare spegla olika resultat. I t.ex. utredningenSuveränitet och demokrati medverkade vid hearingen: MattiasGanslandt, , , ,, , , , Björnvon , och . Hearingen leddes avkommitténs ordförande och ledamoten vill jag säga att det hade varit en något konstigprocedur om utgångspunkten hade varit att jag kände alla deledamöter som jag utsåg. Jag är själv inte särskilt välbevandrad i frågan om suveränitet och demokrati samt vilka somär experter på området.Här som i andra sammanhang har jag vinnlagt mig om att få ettså brett spektrum av experter som möjligt. Jag har över huvudtaget icke ställt frågan var de stod i EU-frågan, utan det heltavgörande har varit att få experter som kunde belysa dessafrågor på ett bra sätt. Jag har ingen aning om var allaledamöter stod, men det har uppenbarligen . I endel fall känner jag till det, men jag har ingen övergripandekännedom om det. Det har över huvud taget icke väglett mig --och jag vågar nog tala för andra medlemmar av regeringen -- närdet gäller valet av ledamöter. Jag upprepar att jag över huvudtaget inte kände flera av ledamöterna när de utsågs.Kenneth : Tycker att det är en braprincip, som ofta tillämpas i utredningsväsendet, attutredningar är allsidigt sammansatta och att människor med olikainställning till ett sakområde är representerade i utredningar?Ulf : Svar: ja. Det är viktigt att flera olikaexperter kan belysa det hela. Men sedan får man i utredningarnabedöma vilken form som är lämplig. Självfallet gäller förenmansutredningar att man inte får så många olika åsikterrepresenterade genom själva utredningens sammansättning. Dekompletteras ibland med experter och sakkunniga, ibland genomolika hearingar och liknande. Jag tror att man får varaförsiktig med att säga att själva utredningens sammansättningmåste vara allsidig. Syftet måste vara att få till stånd en brautredning. Men formerna för utredningen kan växla från ett falltill ett annat. Syftet måste ju vara att komma fram till enallsidig belysning av frågan. Det är jag helt enig med KennethKvist om.Kenneth : Men ni bedömde inte att det fanns en risk,om man bara utsåg människor som var positiva till EU, för att dei konsekvensutredningarna också skulle ge en väldigt positivbild av innebörden av ett EU-medlemskap?Ulf : Jag upprepar att experternas uppfattningi EU-frågan över huvud taget inte var relevant i sammanhanget.Hade man fört fram kandidater på den grunden, hade jag nästaninstinktivt reagerat negativt.Kenneth : Så du menar att när svenska folket varungefär fifty-fifty, kanske med viss övervikt av akademiker somEU-anhängare, så var det en ren och skär tillfällighet att 33 av35 utredare var ja-sägare när det gällde konsekvenserna av ettEU-medlemskap?Ulf : Jag vill inte indela svenska folket iolika kategorier och förklara varför en viss grupp möjligenskulle vara mer positiv än andra samt anledningen till att vissamänniskor är mer för EU än andra. Jag upprepar: Urvalet skeddepå en helt annan grund.Kenneth : Varför bedömde man att man inte skulle hanågon sorts remissbehandling eller belysande diskussion kringutredningarna?Ulf : Det var för att utredningarna var ettsätt att få fram en allsidig belysning av frågan, vilken skulletjäna som utgångspunkt för diskussionen. Om jag inte missminnermig -- men jag kan ta fel -- har man förfarit på det sättet iandra sammanhang där rapporter har tagits fram. Meningen var juatt rapporterna skulle stimulera till debatt. Ett medel för attåstadkomma en vidgad debatt var just dessa offentliga hearingarsom anställdes kring det hela. Vid remissförfaranden har manoftast ett utredningsbetänkande. Avsikten med ettremissförfarande är att regeringen lägger fram en proposition,som har att fatta beslut om. Detta var ju inte syftetmed konsekvensutredningarna, utan det var att göra en såallsidig belysning av frågan som möjligt och att stimulera tillvidgad debatt för att varje enskild svensk medborgare sedanskulle fatta sitt beslut.Kenneth : Jag får dra slutsatserna i andrasammanhang. Jag har för tillfället inga fler frågor i anslutningtill detta.Peter : Jag vill ta upp en fråga som jag tycker ärintressant. Jag har nämligen med mig sammanfattningen avkonsekvensutredningarna om EU. skickades ut till allasvenska hushåll. Sammanfattningen trycktes inte upp för allasvenska hushåll utan i en mer begränsad upplaga.I sammanfattningen av konsekvensutredningarna står det om dentidigare diskuterade frågan om miljögarantin: Miljögarantin gerdock medlemsländerna vissa möjligheter till mer långtgåendesärbestämmelser. Tolkningen av miljögarantin är emellertid inågra avseenden oklar. På s. 39 står bl.a.: En mer pessimistisktolkning innebär att efter övergångstiden tvingasanpassa sig till EU:s då gällande regler.Detta är alltså vad konsekvensutredningarna har fastslagit meden majoritet av ledamöter som var klart uttalade ja-anhängareinför folkomröstningen. Men i hushållsbroschyren som sändes uttill svenska folket står det att om EU inte når upp till densvenska miljöstandarden kommerSverige att behålla sina regler med hänvisning till den s.k.miljögarantin.Jag tycker att detta tydligt belyser ett försök tillvilseledning när det gäller den tidigare diskussionen. Men detbelyser också, trots att en majoritet av ledamöterna helt klarttog ställning för ett medlemskap, att det i det svenskautredningsväsendet fortfarande finns en viss anständighet. Jagtycker att man skall framhålla att det fortfarande finns en vissanständighet och ett slags tjänstemannaattityd i svensktutredningsväsende som måste respekteras. Det skall inte glömmasbort i den här diskussionen.Kurt : Och vad vill du fråga om?Peter : Jag hade ingen fråga. Det var mer enkommentar kring det hela.Kurt : Det här är faktiskt en utfrågning.Ulf : Låt mig säga att det gläder mig att PeterEriksson och jag är eniga på den sista punkten.Den första punkten speglar bara att det finns olikauppfattningar. När vi publicerade sammanfattningen avkonsekvensutredningarna, och inte bara konsekvensutredningarna,ansåg vi att det var viktigt att ge spridning också åt dessauppfattningar.Kurt : Jag har inga fler frågeställareanmälda på den här punkten. Då återstår regeringens informationtill EFTA-delegation och utskott förbeslut i den gemensamma EES-kommittén.Regeringens information till EFTA-delegation ochriksdagens utskott före beslut i Gemensamma EES-kommitténKenneth : Frågan är kanske litet senkommen.EES-avtalet är ju litet överspelat . Men det har ändå en vissbetydelse, för det grundlade ju en viss kultur på området somsedan under en kort period kom att växa vidare iEU-delegationen, vilken sedermera blev . Som enintroduktion kan sägas att praktiken utvecklas.Det som var problematiskt för EES-delegationen hade säkertsamband med att det innebar en ny roll för somsamrådspart till regeringen, som ju hade att bedrivaförhandlingar med och delta i de internationella organ somfattar beslut. Det fanns då en typ av ärenden som ofta kom tillEFTA-delegationen. Ofta angav dagordningspunkterna att ingakontroversiella frågor förelåg. Därefter gavs egentligen ingenvidare information.Var detta fråga om rena tjänstemannautlåtanden eller var detregeringens bedömning av vad som var kontroversiellt eller inte?Om detta gav man alltså inte någon vidare konkret information iEES-delegationen? Har du något minne av detta?Ulf : Det normala var naturligtvis att det vartjänstemannauppfattningar. När ett ärende tas upp för beslut iEES-kommittén och liknande, har det föregåtts av diskussionermellan medlemsländerna i arbetsgrupper och i informellasammanhang. Då känner man ganska väl hur landet ligger. Vi hadeju på svensk sida grönböcker som bakgrund också på EES-området,och vi visste ganska väl hur landet låg på svensk sida i deolika frågorna. Vidare hade vi referensgrupper för de olikafrågorna som gjorde avstämningar med intresseorganisationerna,vilket var den form av remissförfarande som enligt min meningofta är mer effektiv. Utifrån detta gjorde tjänstemännen ensammanfattning. Men det är självklart att om jag hade haft enannan uppfattning i frågan -- jag själv eller minstatssekreterare uppträdde ofta i -- hade visjälvfallet givit uttryck för det.Kenneth : EES-delegationen är nu så att säga ettpasserat stadium. Jag upplever ofta själv som ledamot avEU-nämnden att en praxis håller på att utvecklas när det gällerregeringens information. Därför kan vi för min del skiljas fråndenna fråga.Kurt : Jag har ingen ytterligarefrågeställare anmäld. Jag vill framföra vårt tack till UlfDinkelspiel för att han har deltagit i denna utfrågning. Jagtror att t.o.m. utfrågarna håller med om att du har visat upp enimponerande uthållighet när det gäller att besvara frågor.Jag är ganska övertygad om att det, när vi läserprotokollet från denna utfrågning, kommer att visa sig att vihar fått ett fördjupat underlag för vårt fortsatta arbete.Mycket tack för att du har kommit hit!Konstitutionsutskottet1995-04-18Bilaga B 15Kl.11.00--12.30Offentlig utfrågning av kulturminister dels hennes handlande i anslutning till utbytet avstyrelseledamöter i Stiftelsen , dels rådet förmångfald i medierKulturminister biträddes vid utfrågningen avstatssekreterare och expeditionschefen : Jag ber att få hälsa statsrådet välkommen till utfrågning. Dengäller stiftelsefrågorna och massmedierådet. Vi har denuppläggningen att vi börjar med stiftelserna för att sedan gåöver till massmedierådet.Jag har talat med , som vill göra en kortinledning. Det brukar vi tillåta i . Vihar vidare den ordningen att dina medarbetare om de så önskarhar möjlighet att lämna kompletterande svar. Vi hälsar ocksåstatssekreteraren och expeditionschefen välkomna till utskottet.Kulturminister handlande i anslutning tillutbytet av styrelseledamöter i Stiftelsen : Utskottet har bett mig komma för att, omjag förstått saken rätt, från konstitutionella utgångspunktersvara på frågor om handläggningen av två regeringsbeslut inommitt ansvarsområde -- utbytet av styrelseledamöter i Stiftelsenframtidens kultur och tillsättandet av ett råd för mångfald inommassmedierna.Stiftelsen bildades genom ettbeslut av den förra regeringen, mot bakgrund av proposition1993/94:177 Utbildning och forskning -- kvalitet ochkonkurrenskraft.Enligt punkt 5 i det då beslutade stiftelseförordnandet är detregeringen som utser och entledigar ledamöter i stiftelsensstyrelse samt bestämmer vem som skall vara ordförande. Jag villtro att det låg en tanke bakom beslutet i den delen, möjligenden att det borde finnas någon offentlig kontroll över enstiftelse som fått ca av allmänna medel attinom ramen för mycket vida ändamålsbestämmelser förbruka efter iprincip eget skön.En allmän utgångspunkt när det gäller styrelseuppdrag av dettaslag är att den som getts rätt att utse och entlediga ledamöterkan utöva den rätten när som helst. Bevekelsegrunden för det äruppenbar -- uppdragsgivaren måste ha ett odelat förtroende förstyrelsen.Beslutet att byta ut vissa styrelseledamöter var en direktföljd av regeringsskiftet och syftade till att öka tilltron tillstiftelsens förmåga att inom ramen för dess ändamålsbestämmelsestärka kulturen för människorna i vårt samhälle.I samband med bytet skickade jag ett brev till ledamöterna iden nya styrelsen, där jag i allmänna ordalag gav min syn på hurarbetet skulle kunna bedrivas. Jag utgår från att utskottetkänner till brevets innehåll. Vad som där sägs är sådant som jagockså dryftade med de nya ledamöterna vid beredningen avtillsättningsärendet. Att regeringen genom en minister ger sinsyn på sådana frågor är inte på något sätt anmärkningsvärt, ochså gjorde också den förra regeringen. Jag tänker då närmast påmin företrädares brevväxling med ochkompetensutveckling, ett brev som skrev påsjälva valdagen till : Vi tackar statsrådet den här inledningen. Första utfrågare är --var så god!Anders : Tack, herr ordförande!Min första fråga till är: Ansåg du att depersoner som satt i stiftelsen brast i kompetens för uppgiften?Margot : Det handlar ju om ett förtroende, ochdet är en politisk bedömning som man gör -- också den förraregeringen bytte ut ett antal personer i samband medregeringsskiftet.Anders : Anser du att dessa personer med tanke påderas insatser på kulturområdet, deras allmännasamhällsengagemang och deras tidigare positioner inte varkompetenta, eller var det bara det att de hade fel politiskaåsikter?Margot : Nej, de besatt säkerligen myckenkompetens.Anders : Ansåg du att det var en politiseradsammansättning av Stiftelsen som dinföreträdare hade gjort sig skyldig till?Margot : Jag utgår från att den förra regeringentillsatte den styrelsen med hänsyn till vilka man hadeförtroende för med den politiska inriktning som den regeringenhade.Anders : Men anser du att stiftelsens sammansättningspeglade en politisk komposition?Margot : Det vet jag inte.Anders : Vad menar du med att frågan var om du hadeförtroende eller inte? På vilka punkter hade du inte förtroendeför ledamöterna?Margot : Det är ju alltid så i samband med ettregeringsskifte att man vill markera att det är nya vindar somblåser och en ny politik. Då byter man ut folk i utredningar ochpå andra håll för att man skall få personer som man harförtroende för och som man tror kan stå för den politik som dennya regeringen för.Anders : Så det var alltså meningen att byta utpersoner för att få en inriktning av stiftelsens arbete ienlighet med den nya regeringens kulturpolitik?Margot : Jag tyckte att det var riktigt att ha endialog med den här stiftelsen och att välja personer som vi hadefullt förtroende för.Anders : Förlåt om jag är litet envis här: Var detmeningen att de nya personerna skulle driva en politik ienlighet med den nya regeringens kulturpolitiska intentioner?Margot : Nej, de skulle naturligtvis följastiftelseförordnandet. Enligt förordnandet hade vi rätt att bytaut personerna. Jag hade gärna sett att det inte hade blivit såmånga som hade bytts ut, men efter de samtal som jag hade medIngegerd och stiftelsens vice ordförande tyckte jagatt det var lämpligt att byta ut dessa två, som jag tror hade engemensam syn på hur de ville ha det.