bet · GI01JuU13 · 1995-03-21 00:00:00 — Ett datoriserat system med bakgrundsinformation omtidigare ingripanden m.m. skulle underlätta för polisen attvidta relevanta åtgärder.Den 1 juli 1990 beslutade () atttillsätta en arbetsgrupp med uppdrag att utifrån tillgängligforskning och övrig kunskap om våld och hot om våld inomfamiljen kartlägga och analysera vidtagna och möjliga åtgärderför att minska våldet.Arbetsgruppen har i BRÅ PM (1994:4) Våld mot kvinnor i närarelationer redovisat förslag bl.a. på att förse poliser, somrycker ut till hem där kvinnor utsätts för våld, med relevantinformation enligt brittiskt mönster genom ett s.k. (). Systemet används för insamling,förvaring och bearbetning av uppgifter om familjevåld och gördet möjligt att samla bl.a. bakgrundsinformation, analyserabrottsmönster och initiera skyddsåtgärder. Systemet kan ävenanvändas som underlag för framtagning av statistik.Kvinnovåldskommissionen har enligt sina direktiv (dir.1993:88) att ta upp frågor rörande metoder för att skyddautsatta kvinnor. I direktiven framhålls att kommissionen harstor frihet att lägga fram förslag till åtgärder och påpekabrister i lagstiftningen. I direktiven sägs bl.a. attkommissionen bör inhämta erfarenheter från verksamheterna medakut skydd (larm m.m. samt livvaktsskydd) för kvinnor som ledsav RPS samt inhämta erfarenheter från den verksamhet som bedrivsav kvinnojourerna liksom från kvinnoforskningen. Kommissionenbör därjämte enligt direktiven studera internationellaerfarenheter på området. Kommissionen förväntas lämna sittslutbetänkande till regeringen senare under våren.Utskottet har inhämtat att det inom polisen pågårundersökningar om i vilken utsträckning de datasystem som förnärvarande finns tillgängliga för polisen kan användas för det imotionen efterlysta ändamålet.I sammanhanget kan det också förtjäna att nämnas att enutredning rörande polisens registrering av påföljder m.m. inomkort kommer att tillsättas. I uppdraget ingår att övervägafrågor som avser förspaningsregister m.m.Frågor av det slag som aktualiseras i motion A807 är föremålför utredning i olika sammanhang, bl.a. inom ramen förKvinnovåldskommissionens arbete. Något riksdagsinitiativ ifrågan är inte nödvändigt. Utskottet avstyrker bifall tillmotion A807 i nu behandlad del.Förtur vid förundersökningI motionerna Ju806 (fp), Ju807 (mp) och A807 (c) efterlyseskortare handläggningstider hos de rättsvårdande myndigheterna imål rörande våldsbrott och sexuella övergrepp mot kvinnor.Utskottet har behandlat frågorsom rör förtursbehandling (se 1993/94:JuU25 s. 33 med där gjordhänvisning). För bakgrund m.m. hänvisas dit.Utskottet avstyrkte i det angivna ärendet (s. 33)då förekommande motioner rörande förtursfrågor m.m. underhänvisning till att beredningen av Åklagarutredningensbetänkande (SOU 1992:61) Ett reformerat åklagarväsende ochresultatet av översynsarbete bordeavvaktas.Kvinnovåldskommissionen skall enligt sina direktiv undersökahur långa handläggningstiderna hos de brottsutredandemyndigheterna är för brott som innefattar övergrepp mot kvinnoroch se om rutinerna kan förbättras. Kommissionen beräknasslutföra sitt arbete senare under våren.Riksdagen beslutade om en rad åtgärder som syftartill ett effektivare brottmålsförfarande, bl.a. ändringar i BrBoch RB. Regeringsförslagen byggde på de förslag som lämnats avÅklagarutredningen--90 (prop. 1994/95:23, JuU2, rskr. Ipropositionen diskuterades bl.a. begränsningar avdokumentationen i förundersökningen för att på detta sättpåskynda förfarandet. Någon reglering av förtursfrågornaföreslogs dock inte.Utskottet konstaterar att delar av översynsarbetet i fråganfortfarande pågår. Utskottet vidhåller sin förra vårenredovisade uppfattning att beredningen av översynsarbetet böravvaktas och avstyrker bifall till motionerna Ju806, Ju807 ochA807 i nu behandlade delar.Förskottering av skadeståndI motionerna Ju601 och Ju809 (båda c) yrkas att somsin mening ger regeringen till känna att staten måste gå in ochförskottera utdömda lagakraftvunna skadestånd på grund av brott.Den 1 juli 1994 infördes nya bestämmelser i bl.a.utsökningsbalken (prop. 1993/94:143, JuU25, rskr. 320) för attunderlätta för en målsägande att få ut ett sig tilldömtskadestånd. Den nya ordningen innebär att en målsägande, som ärfysisk person, inte själv behöver ta initiativ till att fråganom verkställighet tas upp. Domstolen skall självmant, sedandomen vunnit laga kraft, sända en kopia av denna tillkronofogdemyndigheten i det län där den tilltalade har sitthemvist. gällde att den som genom ett domstolsavgörandeblivit tillerkänd skadestånd och som misslyckats med att påfrivillighetens väg få ut tillerkänd ersättning själv fickansöka om verkställighet hos kronofogdemyndigheten för att pådet sättet få ut skadeståndsbeloppet.I de fall gärningsmannen saknar utmätningsbara tillgångar kanden skadelidande få ersättning av statliga medel genombrottsskadeersättning. En förutsättning är att den skadelidandeinte kan få skadan ersatt på annat sätt, t.ex. att den som harbegått brottet betalar skadestånd eller genom att skadan täcksav någon försäkring. Det krävs inte att någon ansökan omverkställighet hos kronofogdemyndigheten har gjorts för attbrottsskadeersättning skall kunna komma i fråga.Brottsskadersättning kan utgå för personskador och, i vissbegränsad utsträckning, för sakskador.Vid personskada, som gäller såväl kroppsliga som psykiskaskador, ersätts sjukvårdskostnader, inkomstförlust, sveda ochvärk, lyte eller annat stadigvarande men, olägenheter till följdav skadan samt ersättning för skador på kläder, glasögon ochliknande föremål som den skadelidande bar på sig vidskadetillfället.I fråga om sakskada och ren förmögenhetsskada gäller attbrottsskadeersättning kan ges om det är fråga om en s.k.rymlingsskada eller om det är fråga om ett särskilt ömmandeundantagsfall. Med rymlingsskada avses skada som vållats avnågon som vid tiden för brottets begående var intagen i bl.a.kriminalvårdsanstalt eller för vård i ett hem som avses i 12 §lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga eller22 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall ellersom varit berövad friheten som häktad.Ersättning för sakskada och ren förmögenhetsskada kan dock ivissa fall utgå utan att det är fråga om en rymlingsskada. Somförutsättning gäller i dessa fall att den skadelidandesmöjligheter att försörja sig allvarligt har äventyrats genomskadan eller att ersättningen annars framstår som särskiltangelägen.Utgår brottsskadeersättning inträder staten i denskadelidandes rätt till skadestånd.Ärenden om brottsskadeersättning prövas avBrottsoffermyndigheten. Hos Brottsoffermyndigheten finns ennämnd som avgör ärenden om brottsskadeersättning som är avprincipiell betydelse eller annars av större vikt. Före den 1juli 1994 prövades ärenden om brottsskadeersättning avBrottsskadenämnden (BSN). Någon ändring beträffande reglerna ombrottsskadeersättning infördes inte i samband med attBrottsoffermyndigheten inrättades.Brottsoffermyndigheten är inte bunden av ett domstolsavgöranderörande samma skadehändelse. Enligt BSN:s praxis bestämdesbrottsskadeersättningen dock, i de ärenden i vilka det fannsett av domstol sakprövat skadestånd, ofta till samma belopp somdet utdömda skadeståndet. Anledning för nämnden att frångå endom kunde vara att att den klart avvek från praxis. Nämndenuttalade i sin verksamhetsberättelse 1992/93 (s. 17) att detvanligaste varit att brottsskadeersättningen blivit högre än detutdömda skadeståndet i de fall en domstols avgörande angåendeskadestånd frångåtts.I den ovan nämnda propositionen, som låg till grund förändringarna i bl.a. UB, uttalar regeringen (s. 52), beträffandefrågan huruvida staten bör förskottera utdömda skadestånd, attdetta av flera skäl enligt regeringens uppfattning varuteslutet.Systemet med statlig ersättning för skador på grund av brott iform av brottsskadeersättning kan, som utskottet ser det, ivissa avseenden sägas vara en form av förskottering avskadestånd. Att det allmänna skulle åta sig att generelltförskottera utdömda skadestånd är enligt utskottets uppfattningemellertid tveksamt ur såväl principiell som ekonomisksynvinkel. Utskottet anser att den gällande ordningen i aktuelltavseende tillgodoser de krav som bör ställas och avstyrkerbifall till motionerna Ju601 och Ju809 i nu behandlade delar.I motion Ju809 (c) yrkas att en utredning tillsätts för fråganom ersättning till anhöriga till någon som dödats genombrottslig handling. I motionen föreslås att de anhöriga skalltilldömas det skadestånd som målsäganden själv skulle kunnaterhålla för sina skador.Som tidigare redovisats skall Kommittén om ideell skada enligtsina direktiv (dir. 1988:76) ta ställning bl.a. till frågor omskadestånd till anhöriga till någon som dödats genom brottslighandling. Kommittén väntas lämna sitt slutbetänkande inom kort.Utredning av frågor rörande skadestånd till anhöriga pågår.Resultatet av översynen bör avvaktas. Utskottet avstyrker bifalltill motion Ju809 i nu aktuell del.Lokala handlingsplaner för vittnesskydd i domstolarnaI motion Ju809 (c) krävs att landets domstolar i samråd medpolisen och de sociala myndigheterna utarbetar lokalahandlingsplaner för vittnesskydd. I motionen anförs att det ärav största vikt att vittnen och målsägande känner sig välkomnaoch trygga i domstolarna.I departementspromemorian (Ds 1995:1) Vittnen och målsägande idomstol, som överlämnats till regeringen, lämnas förslagi frågor som rör bemötande av vittnen och målsägande idomstolarna alltifrån hur kallelsen bör vara utformad tillordningsvaktsutbildning för expeditionsvakterna. Det föreslåsockså att frågan om särskilda väntrum för vittnen och målsägandebör uppmärksammas när domstolsbyggnader planeras och byggs omoch att man i övrigt skall kunna ordna sådana väntrum när behovuppstår. Promemorian bereds vidare i regeringskansliet.Utskottet anser att resultatet av det pågåendeberedningsarbetet bör avvaktas och avstyrker bifall till motionJu809 i nu aktuell del.PunktbevakningI motionerna Ju809 och A807 (båda c) förespråkas kontroll ochbevakning av män som hotar och förföljer kvinnor, s.k.punktbevakning.Utskottet behandlade i motionsbetänkandet(1993/94:JuU3) Övergrepp på kvinnor och barn frågor ompunktbevakning av presumtiva våldsmän.Utskottet hänvisade där till vad justitieministern uttalat iett frågesvar i strax dessförinnan.Justitieministern anförde att punktbevakning av de våldsverkandemännen utan tvivel skulle vara det mest tilltalande sättet attskydda utsatta kvinnor på så till vida som den hotade kvinnaninte själv besväras av säkerhetsåtgärderna. Det är emellertid,anförde hon, betydligt svårare att garantera att kvinnanverkligen har ett tillräckligt skydd med den metoden.Justitieministern uttalade att det enligt uppgift från polisenär mycket svårt och resurskrävande att punktbevaka en personsom inte vill medverka till det, och hon ansåg att det är mycketsäkrare att erbjuda den utsatta kvinnan ett livvaktsskydd.Ministern hänvisade vidare till att det av regeringsuppdraget omlivvaktsskydd för hotade kvinnor framgår att polisen särskiltskall beakta kvinnans krav och önskemål om utförandet avlivvaktsskyddet. Inget hindrar, anförde hon, att polisenexempelvis kombinerar livvaktsskydd med punktbevakning av ensärskilt farlig person. Det är emellertid enligtjustitieministern en fråga som bara kan och skall bedömas avpolisen. I debatten antydde ministern också att s.k. elektroniskövervakning möjligen skulle kunna vara ett hjälpmedel i dettasammanhang.När utskottet behandlade frågor om punktbevakning senast(1992/93:JuU7 s. 7) avstyrkte utskottet de då aktuellamotionsönskemålen under hänvisning till att punktbevakning avpresumtiva våldsmän är något som redan nu kan beslutas avpolismyndighet.Utskottet konstaterade i det ärendet också attKvinnovåldskommissionen enligt sina direktiv bl.a. har attundersöka frågor rörande punktbevakning av de våldsverkandemännen och därmed sammanhängande frågor.Utskottet anser att det pågående utredningsarbetet böravvaktas och avstyrker bifall till motionerna Ju809 och A807 inu aktuella delar.KommunarrestI motionerna Ju628 (s) och Ju807 (mp) förespråkas möjligheteratt begränsa rörelsefriheten för misshandlande och hotande mänmed bl.a. kommunarrest.Enligt 2 kap. 8 § andra meningen regeringsformen (RF) är allasvenska medborgare tillförsäkrade rätten att fritt förflytta siginom riket. Enligt 12 § kan denna rätt begränsas för atttillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratisktsamhälle. En sådan begränsning får inte gå utöver vad som ärnödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den.Enligt 1 § lagen (1988:688) om besöksförbud får förbudmeddelas för en person att besöka eller på annat sätt ta kontaktmed en annan person eller att följa efter denna person.Om det kan antas att ett besöksförbud enligt 1 § inte ärtillräckligt, får förbudet enligt 2 § utvidgas till att avseförbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostadeller arbetsplats eller annat ställe där personen brukar vistas.Vid besöksförbudslagens tillkomst diskuterades om ett sådantutvidgat besöksförbud var förenligt med . Ipropositionen (1987/88:137 s. 16) anfördes att ett utvidgatbesöksförbud visserligen kunde sägas innebära en vissinskränkning i den rörelsefrihet som garanteras i RF, men attdet fick godtas med hänsyn till att det rörde sig om lindrigaingrepp i rörelsefriheten. I sammanhanget påtalades också attden som åläggs ett besöksförbud självfallet inte i någon merabetydande mån får hindras att leva ett normalt liv.I ett ärende (1990/91:JuU21 s. 16) behandladeutskottet ett motionsförslag om att besöksförbud skulle kunnaomfatta förbud för mannen att vistas i kvinnans hemkommun.Utskottet ansåg att det var uppenbart att ett så långtgåendeförbud skulle strida mot RF.Utskottet har därefter i ett ärende rörande övergrepp motkvinnor (1992/93:JuU7 s. 7) vidhållit dennainställning.Enligt utskottets uppfattning är även de förslag om förbud somnu är aktuella uppenbart oförenliga med RF. Utskottet avstyrkerbifall till motionerna Ju628 och Ju807 i nu behandlade delar. beträffande anslag till Brottsoffermyndigheten:Förvaltningskostnaderatt till Brottsoffermyndigheten:Förvaltningskostnader för /96 anvisar ettramanslag på ,2. beträffande anslag till Brottsoffermyndigheten:Ersättning för skador på grund av brottatt till : Ersättning förskador på grund av brott för /96 anvisar ettförslagsanslag på ,3. beträffande bidrag till brottsofferjoureratt avslår motion 1994/95:Ju601 yrkande 5,res. 1 (m, c)4. beträffande utvärdering av åtgärder påbrottsofferområdetatt med anledning av motionerna 1994/95:Ju601yrkandena 3 och 4, 1994/95:Ju633 yrkande 2, 1994/95:Ju713,1994/95:Ju714 yrkande 1, 1994/95:Ju801 yrkande 18,1994/95:Ju806 yrkandena 2 och 5, 1994/95:Ju807 yrkande 7,1994/95:Ju809 yrkande 26, 1994/95:A807 yrkande 45 i denna deloch 1994/95:A820 yrkande 25 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,res. 2 (fp) - motiv.res. 3 (mp) - motiv.res. (kds) - motiv.5. beträffande polisåtgärder mot familjevåldatt avslår motion 1994/95:A807 yrkande 44,res. 5 (c)6. beträffande förtur vid förundersökningatt avslår motionerna 1994/95:Ju806 yrkande 4,1994/95:Ju807 yrkande 5 och 1994/95:A807 yrkande 48,res. 6 (fp, c)7. beträffande förskottering av skadestånd m.m.att avslår motionerna 1994/95:Ju601 yrkande 6,1994/95:Ju809 yrkandena 28 och 29,res. 7 (c)8. beträffande lokala handlingsplaner för vittnesskydd idomstolarnaatt avslår motion 1994/95:Ju809 yrkande 30,res. 8 (c)9. beträffande punktbevakningatt avslår motionerna 1994/95:Ju809 yrkande 27 och1994/95:A807 yrkande 45 i denna del,10. beträffande kommunarrestatt avslår motionerna 1994/95:Ju628 och1994/95:Ju807 yrkande 6.res. 9 (mp)den 21 mars 1995På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit:Gun (),(),(),(),(),(),(),(m),(),(),(),(),(),(),(),() ochIngbritt Irhammar (c). Bidrag till brottsofferjourer (mom. 3), , , (alla m) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "denna del" bort ha följandelydelse:Enligt utskottets uppfattning utför brottsoffer- ochkvinnojourer ett mycket värdefullt arbete, och de utgör ettviktigt stöd för dem som har utsatts för brott. För attbrottsoffrens behov skall kunna tillgodoses på etttillfredsställande sätt bör jourerna byggas ut. Målet bör varaminst en brottsofferjour i varje polisdistrikt och en kvinnojouri varje kommun.Jourerna har trots sina omfattande och behövligaarbetsinsatser länge haft små resurser till sitt förfogande.Förutom staten har kommuner och landsting bidragit med visstekonomiskt stöd till lokaler och utbildning. Efter hand somsamhällsekonomin försvagas börjar emellertid stödet frånkommuner och landsting minska. Enligt utskottets mening visardetta på nödvändigheten av fortsatta statliga bidrag tillbrottsoffer- och kvinnojourerna. Brottsofferjourerna bör enligtutskottets mening tilldelas medel till sin verksamhet frånanslaget G 4. Ersättning för skador på grund av brott. nu anfört med anledning av motion Ju601 bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande bidrag till brottsofferjoureratt med anledning av motion 1994/95:Ju601 yrkande 5som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Utvärdering av åtgärder på brottsofferområdet (mom. 4,motiveringen)() anser att den del av utskottets yttrande pås. 18 som börjar med "Utvärderingen bör" och slutar med "ipraktiken" bort ha följande lydelse:Utvärderingen bör innehålla en bred redogörelse för deåtgärder som vidtagits på brottsofferområdet, och den börinriktas på frågan hur den samlade effekten av de genomfördalagändringarna och de övriga åtgärderna påverkat situationen förbrottsoffren. En viktig fråga härvidlag är hur tillämpningen avregelsystemet är på myndighetsnivå, dvs. hur lagändringar m.m.fallit ut i praktiken. I sammanhanget vill utskottet särskiltpeka på att det är av utomordentlig vikt att polisen, som är denmyndighet som brottsoffren normalt först kommer i kontakt med,inte försummar sin skyldighet att informera om den hjälp och detstöd som står att få, t.ex. att ge information till en kvinnasom misshandlats att hon har rätt till målsägandebiträde, atthon kan begära att gärningsmannen åläggs besöksförbud och atthon kan få livvakt. Tillämpningen av ifrågavarande regler om demöjligheter till skydd och stöd som samhället erbjuder varierarmellan olika polisdistrikt. Det förekommer också att brottsofferinte får någon information. Utskottet förutsätter att frågan ompolisens tillämpning av reglerna såväl i sak som om informationtill brottsoffer i enlighet med vad som anförs i motion Ju806blir föremål för en särskild genomlysning inom ramen för denutvärdering som utskottet nu initierat.3. Utvärdering av åtgärder på brottsofferområdet (mom. 4,motiveringen)() anser att den del av utskottets yttrandepå s. 18 som börjar med "Utvärderingen bör" och slutar med "ipraktiken" bort ha följande lydelse:Utvärderingen bör innehålla en bred redogörelse för deåtgärder som vidtagits på brottsofferområdet, och den börinriktas på frågan hur den samlade effekten av de genomfördalagändringarna och de övriga åtgärderna påverkat situationen förbrottsoffren. En viktig fråga härvidlag är hur tillämpningen avregelsystemet är på myndighetsnivå, dvs. hur lagändringar m.m.fallit ut i praktiken. När det gäller rätten tillmålsägandebiträde vill utskottet i detta sammanhang understrykavikten av att det allmänna rättsmedvetandet, så långt det ärmöjligt, återspeglas i lagstiftningen. En våldsman som åtalashar rätt till offentlig försvarare. Ett brottsoffer haremellertid inte samma självklara rätt att få ettmålsägandebiträde. De skäl som motiverar stöd och hjälp tillbrottsoffer är enligt utskottets mening lika starka som de skälsom motiverar att den som åtalas erbjuds juridisk hjälp.Utskottet utgår från att regeringen vidtar de åtgärder som ienlighet med vad som anförs i motion Ju807 krävs för attöversynen av lagen om målsägandebiträde och den nu av utskottetinitierade utvärderingen genomförs med den inriktning somutskottet nu angivit.4. Utvärdering av åtgärder på brottsofferområdet (mom. 4,motiveringen)() anser att den del av utskottets yttrandepå s. 18 som börjar med "Utvärderingen bör" och slutar med "ipraktiken" bort ha följande lydelse:Utvärderingen bör innehålla en bred redogörelse för deåtgärder som vidtagits på brottsofferområdet, och den börinriktas på frågan hur den samlade effekten av de genomfördalagändringarna och de övriga åtgärderna påverkat situationen förbrottsoffren. En viktig fråga härvidlag är hur tillämpningen avregelsystemet är på myndighetsnivå, dvs. hur lagändringar m.m.fallit ut i praktiken. När det gäller rätten tillmålsägandebiträde vill utskottet i detta sammanhang understrykavikten av att en kvinna som utsatts för misshandel ellervåldtäkt har tillgång till juridiskt biträde under helaförundersökningen och rättegången. Utskottet utgår från attregeringen vidtar de åtgärder som i enlighet med vad som anförsi motion A820 krävs för att översynen av lagen ommålsägandebiträde och den nu av utskottet initieradeutvärderingen genomförs med den inriktning som utskottet nuangivit.5. Polisåtgärder mot familjevåld (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 20 sombörjar med "Frågor av" och slutar med "behandlad del" bort haföljande lydelse:Åtgärder för att skydda kvinnor mot olika former av våld ärviktiga angelägenheter som måste utvecklas och förstärkas. Detär bl.a. mot bakgrund härav av stor betydelse att polisen fårtillgång till ett datoriserat informationssystem som är särskiltanpassat för ändamålet att dels ge möjligheter att identifieraupprepningsvåld så att polisen får en helhetsbild av situationenoch snabbt kan vidta relevanta åtgärder, dels ge underlag för eneffektiv uppföljning. Det får ankomma på regeringen att vidta deåtgärder som är nödvändiga för att det pågående översynsarbetetbedrivs med denna inriktning. Detta bör som sin meningmed anledning av motion A807 som sin mening ge regeringen tillkänna.dels att utskottets hemställan under moment 5 bort haföljande lydelse:5. beträffande polisåtgärder mot familjevåldatt med anledning av motion 1994/95:A807 yrkande 44som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,6. Förtur vid förundersökning (mom. 6)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 20 sombörjar med "Utskottet konstaterar" och slutar med "behandladedelar" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening förflyter ofta mellananmälan och dom i bl.a. mål som gäller våld och andra övergreppmot kvinnor. hinner kvinnan utsättas för nyaövergrepp och hot. Utskottet anser att mål av denna typ börhandläggas med förtur hos polis, åklagare och domstolar. Detankommer på regeringen att vidta nödvändiga åtgärder förgenomförande av en sådan ordning. Vad utskottet nu med anledningav motionerna Ju806, Ju807 och A807 anfört bör som sinmening ge regeringen till kännadels att utskottets hemställan under moment 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande förtur vid förundersökningatt med anledning av motionerna 1994/95:Ju806yrkande 4, 1994/95:Ju807 yrkande 5 och 1994/95:A807 yrkande 48som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,7. Förskottering av skadestånd m.m. (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 22 sombörjar med "Systemet med" och slutar med "aktuell del" bort haföljande lydelse:Skadestånd har en viktig reparativ funktion dels för attersätta faktiska skador, dels för att kompensera psykisktlidande. Det är emellertid vanligt att utdömda skadestånd aldrigbetalas ut därför att gärningsmannen av olika skäl saknarförmåga att betala. Utskottet anser att staten, genom attförskottera utdömda skadestånd, bör garantera att brottsoffrenverkligen får sina skadestånd även i de fall den dömde harbetalningssvårigheter. Staten får därefter inträda ibrottsoffrets rätt till skadestånd och kräva ut skadeståndet avgärningsmannen.