bet · GI01LU23 · 1995-03-28 00:00:00 — Anslag till Kronofogdemyndigheterna m.m. I betänkandet behandlar utskottet såväl regeringens förslagtill anslag för /96 till Kronofogdemyndigheternaoch till Förrättningskostnader m.m. som den av regeringenförordade inriktningen av besparingsåtgärder inomexekutionsväsendet för budgetåren 1997 och 1998.Vidare behandlas i betänkandet åtta motioner, av vilka det itvå förordas en ökning av anslaget till Kronofogdemyndigheternaför nästa budgetår. I en motion begärs att skuldsaneringslagenskall upphävas och till följd därav att bl.a. anslaget tillKronofogdemyndigheterna skall minskas. I tre motioner begärsolika åtgärder för att effektivisera indrivningen av framförallt skatteskulder. Slutligen tas i två motioner upp frågor somrör inkassoverksamhet resp. summarisk process.Utskottet tillstyrker bifall till propositionen i förevarandedelar och avstyrker samtliga motioner.Till betänkandet har fogats fem reservationer, varav tre (m)och två (v).SJUNDE HUVUDTITELN I proposition 1994/95:100 bilaga 8 ()föreslår regeringendels under littera A yrkande 6 -- såvitt nu är i fråga --att godkänner inriktningen av de besparingsåtgärderinom exekutionsväsendet för och 1998 somregeringen förordar,dels under punkt A 3 att tillKronofogdemyndigheterna för /96 anvisar ettramanslag på 1 ,dels under punkt A 4 att tillFörrättningskostnader m.m. för /96 anvisar ettförslagsanslag på . 1994/95:L305 av Per och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om sund inkassoverksamhet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en nedre beloppsgräns för rättsligindrivning av fordringar.1994/95:L313 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kronofogdemyndigheternas indrivning avskulder.1994/95:L314 av m.fl. (m) vari yrkas1. att beslutar upphäva skuldsaneringslagen,2. att -- under förutsättning av bifall till yrkande1 -- beslutar att under anslag A 3,Kronofogdemyndigheterna, för /96 anvisa ett iförhållande till regeringens förslag lägre anslag,i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att -- under förutsättning av bifall till yrkande1 -- beslutar att under anslag D 2,Domstolarna m.m., för /96 anvisa ett iförhållande till regeringens förslag lägre anslag ienlighet med vad som anförts i motionen.1994/95:L315 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ränta på kostnadsersättning i summariskprocess.1994/95:L316 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om Kronofogdemyndigheternas verksamhet.1994/95:Sk349 av m.fl. (kds) vari yrkas20. att i enlighet med vad i motionen anförtsbeslutar om en effektivare skatteindrivning för att ökaskatteintäkterna med netto t.o.m. 1998.1994/95:Sk804 av m.fl. (v) vari yrkas2. att till Kronofogdemyndigheterna för budgetåret1995/96 anvisar utöver vad regeringen föreslagit.1994/95:Ju221 av m.fl. (m) vari yrkas10. att beslutar att under Finansdepartementetsanslag A 3, Kronofogdemyndigheterna, för /96anvisa ett i förhållande till regeringens förslag80 000 000 krhögre anslag. Allmän bakgrundKronofogdemyndigheterna utgör tillsammans medRiksskatteverket (RSV) landets exekutionsväsende. RSV har denövergripande ledningen och ansvaret för verksamheten.Kronofogdemyndigheterna är regionala myndigheter för frågor omverkställighet enligt utsökningsbalken (UB) och andraförfattningar. Som verkställande myndighet skallkronofogdemyndigheterna enligt förordningen (1988:784) medinstruktion för exekutionsväsendet verka för attbetalningsförpliktelser och andra förpliktelser, som kan bliföremål för verkställighet, fullgörs i rätt tid.Till frågor om verkställighet enligt UB hör i första handverkställighet av domar och andra exekutionstitlar. Omexekutionstiteln avser betalningsskyldighet verkställs den genomutmätning. Kronofogdemyndigheterna verkställer också beslut omavhysning och annan handräckning. Till kronofogdemyndigheternasuppgifter hör också att svara för exekutiv försäljning av bl.a.fast egendom. Utöver de exekutiva uppgifterna enligt UB har, somnämnts, kronofogdemyndigheterna att handläggaverkställighetsärenden enligt vissa andra författningar, t.ex.lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar ochavgifter samt mål om återtagande av gods som köpts på kreditenligt konsumentkreditlagen (1992:830) och lagen (1978:599) omavbetalningsköp mellan näringsidkare. Kronofogdemyndigheterna ärockså med ett fåtal undantag tillsynsmyndigheter i konkurs.Sedan den 1 januari 1992 handlägger kronofogdemyndigheternavidare den summariska processen, dvs. mål enligt lagen(1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning.Mål om verkställighet (utsökningsmål) handläggs enligt 1 kap.6 § UB som enskilt mål eller allmänt mål. Allmänt mål är ihuvudsak mål om uttagande av böter, vite, skatt, tull, avgiftoch liknande medel som tillkommer staten och som får utsökasutan föregående dom. Utsökningsmål som inte är allmänna ärenskilda.Under senare år har ett flertal förändringar vidtagits påexekutionsrättens område som haft inverkan påkronofogdemyndigheternas verksamhet.Förutom att, som ovan berörts, kronofogdemyndigheternaövertagit den summariska processen från domstolarna harkronofogdemyndigheterna fått nya uppgifter genom denskuldsaneringslag som trädde i kraft (prop.1993/94:123, bet. Lagen innebär att huvuddelen av arbetetmed utredning m.m. i ärenden om skuldsanering skall skötas avkronofogdemyndigheterna.Vidare har beslutat om en reformeradlönexekution och målhantering hos kronofogdemyndigheterna (seprop. 1994/95:49, bet. LU6, rskr. Reformen innebär att detidigare formerna för löneexekution, utmätning av lön ochinförsel i lön, slås samman till ett enhetligt system, så attall löneexekution sker genom utmätning. De beslutadeförändringarna träder i kraft den 1 april 1996.AnslagsfrågorRiksdagen behandlade i samband medanslagsprövningen beträffande kronofogdemyndigheterna /94 spörsmålet om den övergripande målsättningenför exekutionsväsendet under budgetåren 1993/94--1995/96 (bet.1992/93:LU30). I betänkandet delade utskottet regeringensbedömning att någon förändring i sak inte borde ske beträffandeden övergripande målsättningen för exekutionsväsendet underbudgetåren 1993/94--1995/96. Det innebär attkronofogdemyndigheternas uppgift som verkställande myndigheterskall vara att på uppdrag av borgenärer och andra sökandereglera rättsanspråk som inte kan regleras på frivillig väg. Ilikhet med regeringen och RSV ansåg utskottet att det bordeframhållas att kronofogdemyndigheterna genom information ochliknande förebyggande åtgärder skall verka för attbetalningsförpliktelser och andra förpliktelser som kan bliföremål för verkställighet fullgörs frivilligt i rätt tid ochordning. Utskottet anförde vidare, i enlighet med vad regeringenföreslagit, att kravet på skyndsam handläggning och hög kvaliteti utredningsarbetet i alla typer av mål och ärenden hoskronofogdemyndigheten bör betonas. godkände, ienlighet med utskottets hemställan i denna del, att denövergripande målsättningen för verksamheten inomexekutionsväsendet /94--1995/96 skulle vara ienlighet med vad regeringen förordat i budgetpropositionen(rskr. 227).I föregående års budgetproposition ansåg regeringen att deriktlinjer för verksamheten och den inriktning vad gällerutvecklingen i ett längre perspektiv som bestämts på grundval av1993 års budgetproposition borde gälla även för budgetåret1994/95. Regeringen instämde vidare i Riksskatteverketsantagande att arbetsbelastningen vid landetskronofogdemyndigheter kommer att vara fortsatt mycket stor underden , och detta även om konjunktur ochsysselsättning utvecklas positivt. För att göra det möjligt attunder dessa förhållanden upprätthålla en godtagbar kvalitet iverksamheten och inom rimlig tid avverka de mål- ochärendebalanser som har uppkommit inom vissa delområden var detenligt regeringens mening nödvändigt med en tillfälligresursförstärkning. För detta ändamål beräknades för budgetåret1994/. Medlen borde, förutom att täcka deökade portokostnaderna i indrivningsverksamheten, i första handanvändas för att komma till rätta med balanserna påfastighetsförsäljningsområdet samt för att återställa ochförbättra kvaliteten i arbetet med indrivning av skatter ochavgifter. Vidare beräknades under anslaget 36 miljoner kronorför kronofogdemyndigheternas arbete med skuldsaneringsärenden.Vid riksdagsbehandlingen av anslagsfrågornabeträffande kronofogdemyndigheterna tillstyrkte utskottet ibetänkandet 1993/94:LU23 bifall till ett motionsyrkande omytterligare medel på förspecialindrivningsenheterna. I övrigt hade utskottet ingenerinran mot regeringens förslag till medelsberäkningar.Riksdagen följde utskottet (rskr. 304).I den nu aktuella propositionen, 1994/95:100 bilaga 8,föreslår regeringen att till kronofogdemyndigheterna /96 anvisas ett ramanslag på 1 880 579 000 kr.Vidare föreslås att till förrättningskostnader m.m. anvisas ettförslagsanslag på . För en tolvmånadersperiod,--, kan dessa anslag beräknas till1 resp. 82 648 000 kr.Regeringen anser enligt propositionen att de riktlinjer förverksamheten och den inriktning vad gäller utvecklingen i ettlängre perspektiv som bestämts på grundval av den fördjupadeprövning som redovisades budgetproposition bör gällaäven för återstoden av den fastlagda planeringsperioden. Förkronofogdemyndigheterna är det en viktig uppgift att nu kommatill rätta med de fortfarande långa handläggningstiderna vidfastighetsförsäljning, men också att så snabbt som möjligtåterföra de resurser till indrivningsverksamheten som mantillfälligt tvingats omdisponera till andra uppgifter.En väl fungerande beskattnings-, folkbokförings- ochindrivningsverksamhet är, anför regeringen, av avgörandebetydelse såväl från samhällsekonomisk synpunkt som för att deoffentliga finanserna skall utvecklas på det sätt som ärönskvärt. Mot bakgrund av den ambition som regeringen uttalatatt stärka insatserna mot skatteundandragande och ekonomiskbrottslighet finns det skäl att förbättra såväl de resursmässigaförutsättningarna som förutsättningarna i övrigt förskattekontroll och skatteindrivning. visar enligtregeringen utvecklingen inom RSV:s verksamhetsområde, såsom denredovisats bl.a. i årsredovisningen, att det finns inteobetydliga möjligheter till besparingar. Det gäller bl.a.ADB-stödet som givit betydande kostnadsminskningar.Även med beaktande av vad som sagts om betydelsen av en välfungerande indrivningsverksamhet gör regeringen bedömningen attett besparingskrav på bör tillämpas påkronofogdemyndigheterna för det förlängda /96.Utgångspunkten för den bedömningen är att arbetsläget nustabiliseras på det sätt som den senaste tidensverksamhetsstatistik ger en antydan om, och att man för dennärmaste tiden kan räkna med en viss minskning avmåltillströmningen. Vidare bör enligt regeringen det tillfälligaresurstillskott som myndigheterna disponerar innevarandebudgetår på grund av ökade mål- och ärendevolymer nu kunna drasned. Tillskottet uppgår innevarande budgetår till 25 miljonerkronor och bör för /96 bestämmas till 15 miljonerkronor.Enligt propositionen kommer regeringen attbesluta om en utökad avgiftsfinansiering av Polisensstämningsmannadelgivning. Med anledning härav föreslårregeringen nu att kronofogdemyndigheterna, som är den störstauppdragsgivaren och svarar för ca tre fjärdedelar avdelgivningsuppdragen, får en resursförstärkning med 173 miljonerkronor för det kommande budgetåret. De uppdrag somkronofogdemyndigheterna lämnar avser i allt väsentligtdelgivning av förelägganden i mål om betalningsföreläggande ochhandräckning. Regeringen kommer enligt propositionen under vårenockså att besluta om den justering av avgiftssättningen vidkronofogdemyndigheterna i mål om betalningsföreläggande ochhandräckning som föranleds av den ändrade finansieringsformen.För budgetåren 1997 och 1998 anser regeringen att inriktningenvad gäller anslaget till kronofogdemyndigheterna, med denutgångspunkt som tidigare angivits, bör vara att genomföraytterligare besparingar motsvarande per år.I ett flertal motionsyrkanden tas upp olika frågor om anslagettill kronofogdemyndigheterna samt inriktningen av myndigheternasverksamhet.I motion Sk504 av m.fl. (v) understryks viktenav att skärpa kampen mot den ekonomiska brottsligheten och detökande skatteundandragandet. Enligt motionärernas uppfattninginnebär varje indragning av medel att staten går miste om ännustörre belopp. I motionen hänvisas till att enligt tidigaregjorda beräkningar kan man räkna med ett utfall på tio gånger desatsade resurserna. Mot denna bakgrund anser motionärerna attdet är principiellt felaktigt att minska resurserna tillkronofogdemyndigheterna, och de begär därför i yrkande för /96 anvisar utöverregeringens förslag.Också i motion Ju221 av m.fl. (m) framhålls attden verksamhet som bedrivs inom exekutionsväsendet ärsynnerligen viktig för ekobrottsbekämpningen. Det är enligtmotionärerna nödvändigt att kunna driva in såväl allmänna somenskilda fordringar och särskilt viktigt är det attmyndigheterna kan agera snabbt. Enligt motionärernas mening ärdet angeläget att kronofogdemyndigheterna ges möjlighet attminska balanserna och effektivisera den indrivning som harsamband med ekonomisk brottslighet. Med hänsyn härtill begärs iyrkande 10 att till kronofogdemyndigheterna /96 anvisar utöver regeringensförslag.Enligt motionärerna i motion L314 av m.fl. (m)kan en viss besparing ändock göras beträffande anslaget tillkronofogdemyndigheterna genom att upphäva skuldsaneringslagen.I motionen konstateras att skuldsaneringslagen trädde i kraftden och inkom 2 801ärenden rörande skuldsanering. Av dessa hade merän hälften resulterat i avslag, avvisning eller avskrivning.Endast 12 beslut om skuldsanering togs under andra halvåret1994. Enligt motionärerna uppgår kostnaderna för skattebetalarnamed nuvarande skuldsaneringsbeslut till över 2 miljoner kronorför varje person som befrias från skulder på grund avskuldsaneringslagen. Även om det finns anledning att räkna meden kraftig ökning av antalet beslut om skuldsanering finns detenligt motionärerna skäl att ifrågasätta det rimliga i dekostnader som belastar skattebetalarna för att peroner som oftasmisskött sin ekonomi skall befrias från sina skulder. Därtillkommer enligt motionärerna att det har visat sig attskuldsaneringslagen också fått oacceptabla konsekvenser förborgensmän genom att dessa får betala skulden i stället förgäldenären. Mot bakgrund av det anförda yrkas att riksdagenbeslutar att upphäva skuldsaneringslagen (yrkande 1) samt underförutsättning av bifall till nämnda yrkande att delstill Kronofogdemyndigheterna för /96 anvisarett i förhållande till regeringens förslag med 36 000 000 krminskat anslag (yrkande 2), dels under Justitiedepartementetsanslag D 2, Domstolarna m.m. för /96 anvisarett i förhållande till regeringens förslag med 4 000 000 krminskat anslag (yrkande 3).Krister Örnfjäder m.fl. (s) vill i motion L313 förbättraindrivningen av skatteskulder. Enligt motionärerna är detangeläget av såväl samhällsmoraliska som samhällsekonomiska skälatt effektivt driva in statens fordringar. bördärför få i uppdrag att redovisa vilka insatser som krävs föratt uppnå detta mål. Verket bör också beräkna möjliga intäkter,sammantaget resursbehov samt kalkylerad nettointäkt förstatskassan på . I motionen begärs etttillkännagivande i enlighet med det anförda.Även motionärerna i motion Sk349 av m.fl. (kds)vill förbättra skatteindrivningen. I motionen begärs i yrkande20 att bör besluta om en effektivare skatteindrivningför att öka skatteintäkterna ned netto t.o.m.år 1998.I motion L316 av () begärs i yrkande 1 etttillkännagivande om vikten av att kronofogdemyndigheterna fårerforderliga resurser för att kunna driva in skulder i störstamöjliga omfattning och för att kunna upprätthålla god servicemot privatpersoner, företag och staten.Utskottet har för sin del ingen annan uppfattning änmotionärerna när det gäller vikten av en effektiv indrivning avskulder. Också i fråga om kampen mot den ekonomiskabrottsligheten vill utskottet kraftigt understrykakronofogdemyndigheternas betydelsefulla roll. Detta gäller inteminst specialindrivningsenheterna som arbetar med kvalificeradefall av skatteundandragande och andra svåra indrivningsfall. Detär därför väsentligt att kronofogdemyndigheterna erhållertillräckliga resurser för att på ett effektivt sätt kunnafullgöra sina uppgifter.Vid bedömningen av resursfrågan förtjänar det dock enligtutskottets mening att framhållas att den senaste tidensverksamhetsstatistik för kronofogdemyndigheterna enligtpropositionen ger en antydan om att arbetsläget nu stabiliseratsoch att man för kan räkna med en vissminskning av måltillströmningen. Av betydelse förkronofogdemyndigheternas verksamhet är också det inledningsvisnämnda beslutet om en reformerad löneexekution och målhanteringhos kronofogdemyndigheterna. Genom reformen som träder i kraftden uppnås påtagliga rationaliseringsvinster ochdärigenom torde arbetsbelastningen hos kronofogdemyndigheternakomma att minska. Också vid ett genomförande av förslagen i dennyligen framlagda propositionen 1994/95:168 om elektroniskdokumenthantering inom exekutionsväsendet m.m. tordeadministrationskostnaderna hos kronofogdemyndigheterna på siktkomma att minska.Utskottet vill i sammanhanget också erinra om att regeringeni bilaga till årets budgetproposition(prop. 1994/95:100 bilaga 3 s. 11) aviserat sin avsikt att undervåren 1995 presentera en samlad strategi för samhällets åtgärdermot den ekonomiska brottsligheten. En särskild inrättadarbetsgrupp, benämnd regeringens ekobrottsberedning, har somförsta uppgift att utarbeta en sådan strategi, och enligt vadutskottet erfarit kommer regeringen att fastställastrategin och att redovisa den i en skrivelse till riksdagen.Utskottet utgår från att kronofogdemyndigheternas viktiga roll idetta sammanhang kommer att belysas särskilt och därvid ocksåfrågan om ytterligare resurser är erforderliga.Sammanfattningsvis finner utskottet att det inte nu finns skälatt tillföra kronofogdemyndigheterna ytterligare resurser /96 utöver vad som föreslagits i propositionen.Utskottet vill dock understryka att om den fortsattautvecklingen visar att de nu förordade besparingarna inomexekutionsväsendet leder till att en väl fungerandeindrivningsverksamhet inte kan upprätthållas bör regeringensnarast återkomma till med förslag om ytterligaremedel.Med anledning av det i motion L314 framställda yrkandet omupphävande av skuldsaneringslagen vill utskottet erinra om atten enig riksdag , efter förslag av den dåvaranderegeringen, tillstyrkte införandet av lagen (prop. 1993/94:123,bet. LU26, rskr. Enligt utskottets mening saknas det allanledning för att nu -- knappt efterlagens ikraftträdande -- ompröva detta ställningstagande.Utskottet avstyrker således bifall till motion L314 yrkande 1.Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag tillmedelsanvisning till Kronofogdemyndigheterna för budgetåret1995/96. Utskottet avstyrker följaktligen bifall tillmotionerna Sk804 yrkande 2, Ju221 yrkande 10och L314 yrkandena 2 och 3.När det sedan gäller kronofogdemyndigheternas verksamhet underåren 1997 och 1998 vill utskottet erinra om att en fördjupadprövning av verksamheten skall komma till stånd årsbudgetproposition. Som framgår av den nu aktuella propositionenkommer regeringen i sina direktiv till denna fördjupade prövningatt ange vilka omprövningar som behöver göras för att de angivnabesparingarna om skall kunna genomföras utanmen för verksamheten. Regeringen bedömer det därvid somnödvändigt att ta upp vissa frågor om myndighetsorganisationenmed sikte på att skapa en organisation som bättre svarar motkraven på att upprätthålla dagens verksamhet med minskadresursåtgång. Utskottet vill med anledning härav åter framhållaatt besparingar inom exekutionsväsendet inte får göras påbekostnad av en väl fungerande indrivningsverksamhet. Eftersomdenna uppfattning synes överensstämma med regeringensinställninghar utskottet ingen erinran mot den förordade inriktningen avbesparingsåtgärder inom exekutionsväsendet för budgetåren 1997och 1998.Det anförda innebär att utskottet godkänner inriktningen av debesparingsåtgärder inom exekutionsväsendet för budgetåren 1997och 1998 som regeringen förordar. Vidare avstyrker utskottetbifall till motionerna Sk349 yrkande 20, L313 och L316 yrkande1.Avslutningsvis tillstyrker utskottet också regeringens förslagtill medelsanvisning till Förrättningskostnader m.m. /96.Övriga frågorI motion L305 av Per och ()kritiseras nuvarande reglering av inkassoföretagens verksamhet.Enligt motionärernas mening är grundfelet i lagstiftningen attinkassoföretagen tillåts att utnyttja det statliga regelverketoch indrivningsförfarandet utan någon som helst motprestationsamtidigt som de tillåts att knäcka en enskild individ. Imotionen framhålls att det förekommer att inkassoföretagenlägger in anbud för att köpa in t.ex. landstingens gamlasjukhusräkningar, oftast med småbelopp i intervallet 35--125 kr.Syftet från inkassoföretagen med att komma över dessa fordringarär naturligtvis inte primärt att driva in dessa småskulder utanatt komma till en processituation där de med lagstöd kan drivain avsevärt högre belopp. Enligt motionärerna skulle en ganskaenkel åtgärd för att komma till rätta med de värsta avarterna påområdet vara att sätta en nedre gräns vid exempelvis förvilka småfordringar som med statens hjälp får drivas in. Ienlighet med det anförda begär motionärerna i yrkande 1 etttillkännagivande om sund inkassoverksamhet ochi yrkande 2 ett tillkännagivande om en nedre beloppsgräns förrättslig indrivning av fordringar.Utskottet kan konstatera att inkassoverksamhet regleras avinkassolagen (1974:182; omtryckt 1981:838). Medinkassoverksamhet avses i lagen indrivning av egen eller annansfordran genom krav eller annan inkassoåtgärd. Enligt 2 § fårinkassoverksamhet, som avser indrivning av fordringar för annansräkning eller fordringar som har övertagits för indrivning,bedrivas endast efter tillstånd av Datainspektionen (DI). DIutövar också enligt 13 § tillsyn över efterlevnaden av lagen.Undantag görs dock i fråga om såväl tillstånd som tillsyn förinkassoverksamhet som bedrivs av företag underFinansinspektionens tillsyn eller av advokat.Som en allmän grundregel fastslås i 4 § inkassolagen attinkassoverksamhet skall bedrivas enligt god inkassosed.Bestämmelsen kompletteras med en föreskrift om att gäldenäreninte får vållas onödig skada eller olägenhet eller utsättas förotillbörlig påtryckning eller annan otillbörlig inkassoåtgärd.Grundprincipen att inkassoverksamhet skall bedrivas enligt godinkassosed konkretiseras i 5--11 §§. Därutöver har DI med stödav 6 § inkassoförordningen (1981:956) meddelat allmänna råd förtillämpningen av inkassolagen. Råden avses främst utgöra envägledning för tolkningen av begreppet god inkassosed.Mot bakgrund av det anförda finner utskottet, som för sin delvill understryka vikten av att inkassoverksamhet bedrivs underseriösa former, att regleringen på området synes vara tillfyllest. Utskottet utgår från att Datainspektionen noga följerutvecklingen på området och vid behov vidtar erforderligaåtgärder. Med hänsyn härtill påkallar yrkande 1 i motionL305 inte någon åtgärd.När det sedan gäller yrkande 2 i motion L305 kan utskottetkonstatera att ett införande av en nedre beloppsgräns förrättslig indrivning av fordringar skulle medföra att det heltsaknas möjlighet för en fordringsägare att få betalt försmåfordringar i de fall gäldenären inte frivilligt betalar.En sådan utveckling kan utskottet definitivt inte ställa sigbakom och motionsyrkandet avstyrks följaktligen.I motion L315 av () tas upp frågan omränta på kostnadsersättning i summarisk process. Motionärenframhåller att den part som förlorar i ett tvistemål normaltåläggs att betala motpartens rättegångskostnader och även attbetala dröjsmålsränta på denna kostnadsersättning såvida deninte betalas efter domen.