bet · GI01TU28 · 1995-05-30 00:00:00 — Partsställningen i mål enligt yrkestrafiklagen I betänkandet behandlar utskottet ett förslag i proposition1994/95:191 Partsställningen i mål enligt yrkestrafiklagen.Enligt förslaget bör en ny bestämmelse införas i lagen i syftebl.a. att ge ställning som part i mål hoslänsrätten om särskild legitimation för taxiförare. Därmed fårlänsstyrelsen också rätt att överklaga länsrätts och kammarrättsbeslut i sådana mål, något som i sin tur medför förbättradeförutsättningar för utbildandet av en enhetlig praxis ochvägledande prejudikat inom rättsområdet. Lagändringen föreslåsträda i kraft den 1 juli 1995.Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Förslag till riksdagsbeslutRegeringen () föreslår iproposition 1994/95:191 att antar regeringens förslagtill lag om ändring i yrkestrafiklagen (1988:263).Lagförslaget är fogat som bilaga till betänkandet. 1 InledningI 1 § yrkestrafiklagen (1988:263) bestäms innebörden avbegreppet yrkesmässig trafik. Vad det gäller är att främstpersonbilar, lastbilar och bussar jämte förare mot betalningställs till allmänhetens förfogande för transporter av personereller gods. Trafiken kan drivas som linjetrafik, dvs. i deflesta fall tidtabellsbunden busstrafik, taxitrafik,beställningstrafik med buss och godstrafik. Yrkesmässig trafik ilagens mening får drivas endast av den som har trafiktillstånd.Tillståndsprövningen styrs traditionellt av två syften.Dessa gäller dels trafikutövarnas lämplighet, dels nytrafiks behövlighet i förhållande till en redan etablerad.Lämplighetsprövningens betydelse har ökat i hög grad påsenare år, medan behovsprövningen kommit att inskränkas till attendast omfatta en s.k. skadlighetsprövning vid nyetablering avviss linjetrafik för persontransporter, dvs. i allt väsentligtbusslinjetrafik. Denna busslinjetrafik är av två slag. Den kanför det första avse trafik inom ett län i konkurrens med dentrafik -- främst med buss men också på järnväg -- somtrafikhuvudmännen bedriver med stöd av lagen (1978:438) omhuvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik och lagen(1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik. Enbusslinjetrafik kan för det andra också bedrivas mellan orter imer än ett, dvs. flera, län. I så fall kan den konkurreramed järnvägstrafik som drivs av SJ eller andrajärnvägstrafikföretag mellan t.ex. samma orter.Att lämplighetsprövningens betydelse ökat är delvis en följdav en ökad avreglering av den yrkesmässiga trafiken.Ett aktuellt och belysande exempel på lämplighetsprövningensbetydelse i yrkestrafiksammanhang är det införda kravetpå särskild legitimation av taxiförare. Bestämmelserna härom,som trädde i kraft , skall ses mot bakgrund avatt taxinäringen avreglerades . En lämplighetsprövningbehövs dock även inom yrkestrafiken i övrigt. Verksamheteninnebär ju att bilar och bussar jämte förare mot betalningställs till allmänhetens förfogande. Vi måste kunna förlita osspå att vi -- och det gods vi anförtror en trafikutövare -- är itrygga händer. Yrkestrafiken är emellertid inte bara enallmänhetens tjänare utan också en näring bland andra. Dessutövare bör kunna konkurrera med varandra i former somsäkerställer att en företagare som är seriös inte därigenomförlorar i tävlan mot en oseriös. Lämplighetsprövningen omfattardärför inte bara faktorer såsom sökandens yrkeskunnande ochlaglydnad i allmänhet utan också "vilja och förmåga att fullgörasina skyldigheter mot det allmänna".Lämplighetsprövningen -- liksom rätten för berörd myndighetatt återkalla ett trafiktillstånd eller entaxiförarlegitimation -- bärs sålunda upp av det dubblaintresset av att skydda allmänheten och av att skyddatillståndshavarna mot en illojal konkurrens inom sina egna led.Om detta dubbla intresse råder ingen politisk oenighet.Skadlighetsprövningen vid nyetablering av viss busslinjetrafikskall ses mot bakgrund av rent trafikpolitiska överväganden.Inom ramen för sådana överväganden kan det finnas olikauppfattningar om hur långt man skall gå när det gäller att inteekonomiskt skada trafikhuvudmännens trafik -- som genomgående ärföretagsekonomiskt olönsam och till stor del skattefinansierad-- eller t.ex. SJ:s järnvägstrafik.2 Myndighetsstruktur och instansordning i yrkestrafikfrågorDe olika intressen som bär upp nuvarande reglering av denyrkesmässiga trafiken avspeglas i myndighetsstrukturen enligtyrkestrafiklagen och i den ordning som gäller för överklagandeav berörda myndigheters beslut. I sammanhanget bör uppmärksammasatt lagen har ändrats med verkan fr.o.m. somett led i ett pågående reformarbete avseende instansordningen ide allmänna förvaltningsdomstolarna (prop. 1994/95:27, bet.JuU6, rskr. gäller följande instansordningvid prövning av vissa huvudfrågor enligt yrkestrafiklagen.Tillståndsmyndighet och första instans är som huvudregellänsstyrelsen. prövar sålunda frågor om t.ex.tillstånd till taxitrafik, beställningstrafik med buss ochgodstrafik samt om återkallelse av sådana tillstånd.Länsstyrelsen prövar även frågor om taxiförarlegitimation och omåterkallelse av sådan legitimation.I frågor om tillstånd till linjetrafik i flera län och omåterkallelse av sådant tillstånd är emellertid och första instans.Som huvudregel i fråga om instansordningen gäller attlänsstyrelsens eller beslut får överklagas tilllänsrätten och att länsrättens beslut får överklagas tillkammarrätten. Prövningstillstånd krävs emellertid vidöverklagande till kammarrätten. Kammarrättens beslut att meddelaprövningstillstånd får inte överklagas.Från huvudregeln i fråga om instansordningen gäller följandeundantag.Länsstyrelsens beslut i frågor om tillstånd till linjetrafiksom berör endast ett län prövas av i andra instans ochav regeringen i tredje och sista instans.Vägverkets beslut i frågor om tillstånd till linjetrafik somberör flera län prövas av regeringen i andra och sista instans.Prövningstillstånd krävs vid överklagande av kammarrättensbeslut till Regeringsrätten. Det sagda gäller även ett beslut avkammarrätten att inte meddela prövningstillstånd.3 Regeringens förslagI propositionen föreläggs ett förslag till lag omändring i yrkestrafiklagen (1988:263). Ändringen innebär att deti lagen skall införas en bestämmelse, vars två första meningarhar följande lydelse: för det allmännas talan hosallmän förvaltningsdomstol i mål enligt denna lag. fördock denna talan i mål om återkallelse av tillstånd tilllinjetrafik som berör flera län.Regeringen erinrar om att förfarandet i yrkestrafikmål hosen allmän förvaltningsdomstol är ettenpartsförfarande utan någon taleberättigad företrädare för detallmänna. Ett sådant förfarande förekommer på många områden inomförvaltningsprocessrätten. Ett tvåpartsförfarande gäller dockt.ex. i mål om återkallelse av körkort, där länsstyrelsenföreträder det allmänna. Bestämmelserna om yrkestrafiktillståndoch taxiförarlegitimation har -- betonar regeringen --karaktären av skyddslagstiftning för tredje man. I sammanhangetnämns särskilt trafiksäkerhetsaspekterna och personskyddet förtaxikunderna. Vidare framhåller regeringen att prövningen avfrågor om såväl yrkestrafiktillstånd som taxiförarlegitimationmånga gånger medför svåra bedömningar och avgränsningsproblem.Dessa förhållanden motiverar att ett tvåpartsförfarandetillämpas, i de fall då frågorna prövas av en allmänförvaltningsdomstol, eftersom en rad fördelar därmed står attvinna. Regeringen pekar bl.a. på följande fördelar.I ett tvåpartsförfarande är det främst en uppgift för parternaatt skaffa fram processunderlag och för domstolen att opartisktavgöra tvisten på det material som parterna lagt fram.Genom tvåpartsförfarandet kan såväl domstolen som den enskildefå större klarhet i det allmännas ståndpunkt och kan denenskilde bemöta motpartens anspråk och påståenden.Genom ett tvåpartsförfarande inför domstol stärks allmänhetensförtroende för att frågorna prövas opartiskt.Inom ramen för ett tvåpartsförfarande förbättrasutredningsmöjligheterna.Tvåpartsförfarandet medför att inte bara den enskilde utanockså det allmänna är berättigade att överklaga till högreinstans. Därigenom skapas bättre förutsättningar för utbildandetav en enhetlig praxis och vägledande prejudikat.Vidare erinrar regeringen om att är tillstånds- ochtillsynsmyndighet i frågor om tillstånd till linjetrafik somberör flera län. Beslut i sådana ärenden, liksom Vägverketsbeslut i ärenden som överklagats till verket och som gällerlinjetrafik i endast ett län, överklagas hos regeringen. Dessasituationer omfattas därför inte -- betonar regeringen -- av detlagförslag som föreläggs riksdagen.Utskottet vill för sin del -- med erinran om vad utskottetanfört inledningsvis -- tillfoga att situationerna i frågabedöms mot bakgrund av bl.a. trafikpolitiska överväganden.Vägverket bör enligt regeringen föra det allmännas talan imål om återkallelse av tillstånd till linjetrafik som berörflera län. När det däremot gäller återkallelse av tillstånd tilllinjetrafik som berör endast ett län bör -- framhållerregeringen -- föra det allmännas talan i måldärom. är nämligen den myndighet som meddelattillstånd till trafiken i fråga.Grunder för återkallelse av trafiktillstånd avser -- villutskottet tillfoga -- endast tillståndshavarens olämplighet ivissa i yrkestrafiklagen klart angivna avseenden. I fall somt.ex. gäller återkallelse av tillstånd till linjetrafik i etteller flera län finns det sålunda inget utrymme förtrafikpolitiska överväganden av det slag som ligger till grundför bedömningar om tillstånd till sådan linjetrafik.4 Utskottets ställningstagandeUtskottet finner det vara en riktig tanke att det allmänna,företrätt av eller, i vissa fall, , gesställning som part i yrkestrafikmål hos allmännaförvaltningsdomstolar i enlighet med regeringens förslag.Som framhålls i propositionen ges härigenom även det allmännarätt att överklaga till en högre domstolsinstans. Dessutommedför en sådan ny ordning på yrkestrafikområdet förbättradeförutsättningar för utbildandet av en enhetlig praxis ochvägledande prejudikat. Utskottet tillstyrker med det sagdaregeringens förslag.Yrkestrafiklagstiftningen i nu aktuella delar är svår attöverblicka. Utskottet har därför med tillfredsställelse noteratdet utredningsuppdrag som regeringen upplyser om ipropositionen. Enligt uppdraget skall 1995 årsyrkestrafikutredning (dir. 1994:109) se överyrkestrafiklagstiftningen och övrig författningsreglering föryrkestrafiken. I samband därmed skall utredningen utarbetaförslag till en ny sammanhållen författningsstruktur inomyrkestrafikområdet. Utskottet hemställerbeträffande partsställningen i mål enligtyrkestrafiklagenatt antar det genom propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1988:263).Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast enbordläggning.Stockholm den 30 maj 1995På trafikutskottets vägnarMonica ÖhmanI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (),Tom (), (), (), MonicaGreen (s), (), (),(), () och ().Propositionens lagförslag Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1988:263)