bet · GI01SoU26 · 1995-04-20 00:00:00 — I utbildningeningår som en naturlig och väsentlig del ökade kunskaper om detsom motionärerna nämner såsom förståelse för konflikter som harsin grund i kulturmöten.Utskottets bedömningInom ramen för utskottets uppföljning av besluthösten att ändra huvudmannaskapet för de särskildaungdomshemmen och LVM-hemmen och inrättandet av Statensinstitutionsstyrelse, har utskottet erhållit skriftlig ochmuntlig information om verksamheten och vidare tillsammans medrepresentanter för institutionsstyrelsen besökt Lövstaungdomshem i och LVM-hemmet Hornö i Enköping.Utskottet har även inhämtat yttranden över de motioner sombehandlas i detta avsnitt från SiS, ochLandstingsförbundet.Frågan om samarbetet mellan psykiatrin, ochmissbrukarvården har ägnats stor uppmärksamhet.Frågan har behandlats av ochAlkoholpolitiska kommissionen samt av senast förravåren i samband med behandlingen av propositionen om Psykisktstördas villkor. Utskottet vill än en gång betona vikten av attett fungerande samarbete kommer till stånd mellan denpsykiatriska vården och missbrukarvården. I syfte att förstärkasamarbetet mellan inklusive LVM-institutionernaoch hälso- och sjukvården beslöt attavsätta . gavregeringen till känna att kommuner och landsting, på högst tioorter, bör genomföra försöksverksamheter med samverkan inomramen för nuvarande ansvarsgränser mellan den psykiatriskavården och . skall i samråd medSvenska och samordnagenomförandet. Därefter skall försöksverksamheten utvärderas avSocialstyrelsen och en redovisning av utvärderingen överlämnastill regeringen inför dess ställningstagande till om enlagändring behövs för att bättre tydliggöra fördelningen avvårdansvaret för de svårt psykiskt störda missbrukarna.Utskottet uttalade vidare att i samråd medStatens institutionsstyrelse och de båda kommunförbunden böranalysera konsekvenserna för de tyngre missbrukarna av denpågående omstruktureringen av vården. Även detta gavs regeringentill känna (bet. 1993/94:SoU28).I detta sammanhang skall också nämnas att SiS vid vissainstitutioner för missbrukare inrättat en särskild avdelning förmissbrukare med psykiatrisk sidoproblematik. Antalet platser förpsykiskt störda missbrukare kommer enligt SiS att öka från 170till 190.Utskottet som inte ändrat uppfattning i denna fråga utgår frånatt regeringen och berörda myndigheter noga följer utvecklingeninom detta område och vid behov vidtar lämpliga åtgärder. MotionSo262 (m) avstyrks.Utskottet anser det angeläget att vården vid de särskildaungdomshemmen och LVM-hemmen kontinuerligt följs upp. SiS kommerenligt uppgift att prioritera forskning som dels syftar till attstudera och analysera effekter av olika vård- ochbehandlingsinsatser, dels belyser frågor om diagnostik ochutredning. SiS har vidare som central uppgift att kontinuerligtfölja upp institutionsplaceringarna och effekterna avbehandlingen vid institutionerna. Ett dokumentations- ochutvärderingssystem är under uppbyggnad. Motion So284 (kds) ärdärmed tillgodosedd och avstyrks.Enligt utskottets mening är tillgången till välutbildadpersonal i olika funktioner en avgörande faktor för attinstitutionerna skall kunna ge de intagna klienterna vård av godkvalitet. Det är därför av särskild vikt att frågor omutbildning och fortbildning får en framträdande plats iinstitutionsstyrelsens arbete. I årets budgetproposition sägsatt SiS redovisat ett mycket stort behov av kompetensutvecklinghos personalen. Till SiS har på försök knutits Institutet förkunskapsutveckling inom missbrukarvården (IKM) som ligger underSocialstyrelsen. IKM kommer bl.a. att biträda SiS när det gällerpersonalutbildning och kunskapsutveckling. SiS har i sittremissvar uppgivit att utbildningsinsatser förbehandlingsassistenter påbörjats. Utskottet utgår från attinvandrarungdomarnas särskilda behov därvid ägnas storuppmärksamhet. Även motion Sf635 (fp) yrkande 13 är tillgodoseddoch avstyrks.I LVM finns bestämmelser om förbud för de intagna att innehaalkohol och andra berusningsmedel, injektionssprutor ellerkanyler eller något annat som kan vara till men för vården ellerordningen vid hemmet. Sådan egendom får tas om hand och säljaseller förstöras på samma sätt som förverkad egendom. De intagnafår också kroppsvisiteras och ytligt kroppsbesiktigas. Den somvårdas i ett hem för särskilt noggrann tillsyn får hindras attlämna institutionen och i övrigt underkastas den begränsning avrörelsefriheten som är nödvändig för att vården skall kunnagenomföras. Vidare får försändelser till den som vårdas enligtLVM i ett hem för särskilt noggrann tillsyn kontrolleras.Kontrollen syftar, enligt förarbetena till lagen, främst tillatt hålla berusningsmedel utanför institutionen. Utskottet ärför närvarande inte berett att tillstyrka förslaget i motionSo215 om att utvidga de särskilda tvångsbefogenheterna.Regeringen och SiS bör dock noga följa utvecklingen och om detfinns behov återkomma till med förslag till ändringari lagstiftningen. Motion So215 (m) avstyrks. Motionerna Ju801(m) yrkande 4 (delvis) och Ju802 yrkande 8 (delvis) om kontrollav utgående post från de särskilda ungdomshemmen ärtillgodosedda genom nuvarande lagstiftning. Motionerna avstyrksdärför.Motionerna Ju801 (m) yrkande 4 och Ju802 (m) yrkande 8 äräven i övrigt tillgodosedda genom nuvarande lagstiftning ochavstyrks därmed.Våld mot kvinnorI motion So213 av Elisebeht () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utvecklat skyddat boende för kvinnor ochbarn. Motionärerna pekar på att många misshandlade kvinnor leversom flyktingar i sitt eget land då de på grund av rädsla tvingasflytta från plats till plats. Kvinnorna har ofta minderårigabarn som på grund av de ständiga uppbrotten inte får en trygguppväxt. Deras skolgång blir också lidande. Det finns därförskäl att utveckla den stödjande verksamheten så att möjlighetges till en mer skyddad boendeform än eget boende och med längretids boende än vad kvinnojourerna kan bistå med.I motion A802 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om kvinnor och barnsom utsätts för sexuella och andra övergrepp (yrkande 11).Motionärerna anser att fler särskilda mottagningar för kvinnoroch barn som utsätts för sexuella och andra övergrepp börinrättas. Det är också angeläget att kvinnojourerna fortsättersin verksamhet med en kapacitet som motsvarar efterfrågan.Vidare anser motionärerna att påföljderna för misshandel ochvåldtäkt måste skärpas och skadestånden bli högre. När detgäller könsstympning måste det finnas en obligatorisk skyldighetför svenska myndigheter att upplysa dem som kommer från länderdär könsstympning praktiseras att detta betraktas som ett grovtbrott i svensk lag.I motion Ju806 av m.fl. (fp) yrkastillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts omvåldtagna kvinnors rätt till stöd (yrkande 3). Enligtmotionärerna måste den våldtagna kvinnan så snabbt som möjligterbjudas möjlighet att genomgå graviditetstest. Hon måsteerbjudas stöd och hjälp oavsett om hon väljer att behålla barneteller göra abort. Vidare begärs ett tillkännagivande om behovetav tvärvetenskaplig forskning för att förstå bakomliggandeorsaker till våld mot kvinnor (yrkande 6).I motion A807 av m.fl. (c) begärstillkännagivanden till regeringen om vad i motionen anförts omökad forskning om kvinnovåld, om kvinnocentrum ochhandlingsprogram vid sjukbesök och kostnader för psykoterapi ochom ändring i socialtjänstlagen (yrkandena 42, 46 och 47).Motionärerna anser att det är angeläget att ökad forskningkommer till stånd när det gäller våld mot kvinnor. Vidare ansermotionärerna att behovet av snabb och kompetent hjälp tillutsatta kvinnor är stort. Metoder och modeller för ettförbättrat samarbete mellan olika myndigheter behöver utarbetas.Vid ett centrum i för kvinnor som misshandlats ellerutsatts för sexuella övergrepp har man utarbetat heltäckandehandlingsprogram för hur man behandlar och bemöter utsattakvinnor vid sjukhusbesök. Liknande handlingsprogram börupprättas runt om i landet och fler centrum för misshandladekvinnor bör inrättas. Motionärerna föreslår vidare en ändring avsocialtjänstlagen så att ansvar för den somdrabbas av brott tydligare markeras.I motion A820 av m.fl. (kds) begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts om attkvinnomisshandelns orsaker, symtom och möjlighet till behandlingskall ingå i den reguljära utbildningen i skolan samt iutbildningar till olika vårdyrken (yrkande 22) och vad somanförts om att och hälso- och sjukvårdenspersonal bör ha gemensam fortbildning om kvinnomisshandelns ochbarnmisshandelns orsaker och konsekvenser samt hur de kanförebyggas (yrkande 23).BakgrundKommunen har enligt socialtjänstlagen det yttersta ansvaretför att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp debehöver. Detta ansvar omfattar således även kvinnor och barn somhar utsatts för misshandel och andra övergrepp. Kommunen harockså enligt socialtjänstlagen skyldighet att "med särskilduppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ungdomar som visattecken till en ogynnsam utveckling" och att i nära samverkan medhemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklasogynnsamt får det stöd som de behöver.Kvinnovåldskommissionen (dir. 1993:88) har i uppdrag attutifrån ett kvinnoperspektiv göra en översyn av frågor som rörvåld mot kvinnor och föreslå åtgärder för att motverka sådantvåld. I uppdraget ingår bl.a. att närmare studera de socialamyndigheternas erfarenheter och handläggning av frågor som rörvåld mot kvinnor. Kommissionen skall kartlägga i vilkasituationer kommer i kontakt med kvinnor somutsätts för våld och redovisa om det finns hinder för att inomsocialtjänstens ram skydda och stödja de kvinnor som utsätts förövergrepp samt lämna förslag till åtgärder. Vidare skallkommissionen göra en inventering av de olika insatser somsocialtjänsten erbjuder utsatta kvinnor och överväga ominsatserna behöver förstärkas. I detta sammanhang skallsamarbetet mellan och kvinnojourerna särskiltbeaktas. Uppmärksamhet skall också ägnas åt frågan om vilketstöd kvinnor kan få av under förundersökning ocheventuell rättegång liksom möjligheter att i enakut situation ordna boende för kvinnor.Kommissionen skall också utvärdera och göra en allmän översynav tillämpningen av de regler som rör sexualbrott,kvinnomisshandel och därmed närbesläktade brott, t.ex. olaga hotoch ofredande, och överväga möjligheterna att med i huvudsaknuvarande lagstiftning komma till rätta med sådana brott. Vidareskall kommissionen undersöka om s.k. punktbevakning av devåldsverkande männen är möjlig och lämplig i kombination medandra metoder som skyddar utsatta kvinnor och lämna förslag omhur en sådan punktbevakning i så fall skulle kunna utformas.I direktiven sägs också att en tydlig insikt om våldetsbakomliggande orsaker och mekanismer behövs för att kunna ökainsatserna mot det våld som riktas mot kvinnor.Beträffande läkarundersökning och graviditetstest m.m. förkvinnor som blivit våldtagna sägs i direktiven bl.a. att detockså inom hälso- och sjukvården finns ett behov av insatsertill stöd för kvinnor som utsatts för våld. Det gäller både i dedirekta kontakterna med dessa kvinnor och i samarbetet med andramyndigheter. Insatser behövs både i det förebyggande arbetet ochi primär- och länssjukvården, samt även när det gällerpsykologiskt stöd och terapi. Kommissionen bör enligt direktivenkartlägga i vilken omfattning och i vilka situationer hälso- ochsjukvården kommer i kontakt med kvinnor som har utsatts förvåld, utreda om det finns hinder för att ge dessa kvinnoradekvat stöd och behandling och lämna förslag om hur sådanaeventuella hinder kan övervinnas. Kommissionen skall ocksåstudera olika former för psykosocialt och psykiatriskt stöd tillkvinnor som har utsatts för övergrepp samt utreda om det finnsbehov av att inrätta s.k. våldtäktskliniker.I övrigt skall kommissionen undersöka i vilken utsträckningfrågor om våld mot kvinnor tas upp i grundutbildningen m.m. förde yrkesgrupper som i sin verksamhet berörs av dessa frågor.Kommissionen skall kartlägga om utbildningsmoment om dessafrågor i t.ex. grundutbildningen för jurister och poliser,läkar-, sjuksköterske-, psykolog- och socionomutbildningarnasamt fortbildningen för berörda yrkesgrupper ärtillfredsställande samt överväga hur eventuella brister i dettahänseende skall kunna rättas till.I mars 1994 avgav delbetänkandet Ettcentrum för kvinnor som våldtagits och misshandlats (SOU1994:56). Kommissionen har i enlighet med sina direktiv utrettförutsättningarna för att inrätta en eller flera s.k.våldtäktskliniker. Kommissionen har kommit fram till att det påett större sjukhus i landet behöver byggas upp en verksamhet förkunskapsutveckling och medicinsk behandling av kvinnor somvåldtagits eller misshandlats och att en sådan verksamhet börtjäna som modell för hela hälso- och sjukvårdens bemötande ochomhändertagande av våldsutsatta kvinnor. I slutet av maj 1994beslutade regeringen att stödja förslaget från kommissionenom att inrätta ett centrum för våldtagna och misshandladekvinnor vid i . En huvuduppgift förcentrumet är att ta emot kvinnor som utsatts för våld förmedicinsk undersökning och behandling. Centrumet skall ocksåkunna erbjuda t.ex. krissamtal och dygnet-runt-rådgivning pertelefon. Verksamheten skall innefatta forskning och utvecklingom hur hälso- och sjukvården bemöter kvinnor som utsatts förvåld. De metoder och modeller som utvecklats vid sjukhuset skallkunna spridas till andra landsting.I årets budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 6) sägsatt arbetet med att motverka våld mot kvinnor skall fortsättaoch ytterligare intensifieras. Enligt regeringen ärförhoppningarna stora att kommer attlägga fram förslag som kan bidra till ett effektivare sätt attarbeta med dessa frågor inom , hälso- ochsjukvården och rättsväsendet.I budgetpropositionen har också under en särskild anslagspostberäknats i stöd till organisationersom stöder misshandlade kvinnor och till lokaltutvecklingsarbete för att motverka våld mot kvinnor.Socialstyrelsen driver ett regionalt utvecklingsprojektsom avser frågor om våld mot kvinnor. Avsikten är att i fem länfå fram metoder och modeller för ett förbättrat samarbete mellanmyndigheter inom rättsväsendet, samt hälso- ochsjukvården liksom mellan dessa myndigheter och frivilligaorganisationer. Projektet skall avslutas under år 1995.Socialstyrelsen har också i andra sammanhang särskiltuppmärksammat barnens situation i familjer där kvinnomisshandelförekommer.Folkhälsoinstitutet arbetar tillsammans med kommuner,landsting och organisationer för att utveckla metoder att stödjasärskilt utsatta kvinnor, t.ex. kvinnor som upprepade gångersökt vård för diffusa symtom och där missbruk och våld kan anas.Ett femtiotal projekt har fått ekonomiskt stöd. Tillsammans medROKS har institutet haft en konferens om sexualiserat våld ochkvinnors hälsa.Den 1 juli 1991 inrättades en professur i sociologi, särskiltkvinnoforskning, vid med inriktning påfrågor som rör våld mot kvinnor. På uppdrag av regeringen genomförts en studie över pågående ochavslutad forskning rörande våld mot kvinnor.Den 1 juli 1993 höjdes straffskalorna för bl.a. ett antalvålds- och sexualbrott (prop. 1992/93:141, bet. JuU16, rskr.220). Genom ändringarna stärktes det straffrättsliga skyddet förutsatta grupper, särskilt för kvinnor som utsatts för våld ochhot samt för barn.Straffmaximum för överträdelse av besöksförbud enligt lagen(1988:688) om besöksförbud har höjts. Därmed blev det ocksåmöjligt att anhålla och häkta den som överträder ett sådantförbud. BRÅ kommer att avsluta en utvärdering av dennalag. Vidare har åtgärder som syftar till att ge utsatta kvinnorett särskilt personligt skydd vidtagits . Bl.a. harmedel avsatts till kostnader för akuta åtgärder, t.ex.livvaktsskydd. Medel har också avsatts för införskaffande avlarmutrustning. Det har också införts regler i sekretesslagenoch regler om s.k. kvarskrivning och identitetsbyte för attstärka skyddet för bl.a. hotade kvinnor. Möjligheterna till s.k.identitetsbyte regleras i lagen (1991:483) om fingeradepersonuppgifter. har på regeringens uppdraggjort en utvärdering av lagen, och frågan bereds nu vidare iFinansdepartementet.Utskottets bedömningVåldet mot kvinnor är enligt utskottet ett allvarligtallmänmänskligt och samhälleligt problem som måste bekämpas. Detär därför positivt att ett stort antal åtgärdervidtagits för att motverka våld mot kvinnor och lindra dessverkningar. Ny lagstiftning har införts som mångaändringar gjorts i befintliga lagar. Satsningar har vidaregjorts på förebyggande åtgärder och på förbättringar av skyddetför de kvinnor som har utsatts eller riskerar att utsättas förvåld.Inom , hälso- och sjukvården och rättsväsendethar flera olika myndigheter ansvar för att hjälpa och skyddakvinnor som har utsatts för övergrepp. Det har under senare årockså vuxit fram åtskilliga lokala kvinnojourer som utför ettviktigt arbete med att stödja misshandlade kvinnor. De lokalajourerna får statliga medel för olika former av försöks- ochutvecklingsarbete. Statsbidrag utgår till organisationer sommotverkar våld mot kvinnor.Trots dessa åtgärder har antalet anmälningarom våld mot kvinnor ökat. Arbetet med att motverka våldet måste,som framhålls i budgetpropositionen, fortsätta och ytterligareintensifieras.Kvinnovåldskommissionen, som har till uppdrag att göra enöversyn av frågor som rör våld mot kvinnor och föreslå åtgärderför att motverka sådant våld, skall avsluta sitt arbete undersommaren 1995. Det är utskottets förhoppning att kommissionensförslag skall bidra till ett effektivare sätt att arbeta meddessa frågor inom , hälso- och sjukvården ochövriga berörda myndigheter. Regeringen har redan ställt sigbakom förslag om att inom hälso- ochsjukvården inrätta ett särskilt centrum för kvinnor somvåldtagits och misshandlats.När det gäller frågan om barn som utsätts för våld ochsexuella övergrepp vidhåller utskottet sin tidigare inställningatt samhället måste ägna stor uppmärksamhet åt barn som av olikaskäl har en särskilt utsatt ställning.Motionerna A802 (fp) yrkande 11 och A807 (c) yrkande 46 fåranses tillgodosedda. I övrigt bör riksdagenavvakta resultatet av kommissionens fortsatta arbete innanytterligare åtgärder övervägs. Motionerna So213 (s), Ju806 (fp)yrkandena 3 och 6, A807 (c) yrkandena 42 och 47 samt A820 (kds)yrkandena 22 och 23 avstyrks.Kristerapi för brottsofferI motion Ju809 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen hos regeringen begär utredning om kristerapiverksamhetför brottsoffer i enlighet med vad som anförts i motionen(yrkande 25). Motionärerna framhåller vikten av att personersom utsatts för brott får det stöd och den hjälp som kan behövasför att lindra de psykiska efterverkningarna. Brottsoffer ärofta i behov av kvalificerat psykologiskt stöd och kristerapi. är möjligheterna till sådan hjälp begränsade och någonsjälvklar rätt att få kostnaderna täckta finns inte.Motionärerna anser att frågan om stöd till brottsoffer bör ingåi kommunernas verksamhet och vara en uppgift för socialtjänsten.Terapiverksamhet för brottsoffer bör utredas.Utskottets bedömningEnligt 3 § socialtjänstlagen har kommunerna det ytterstaansvaret för att alla som vistas i kommunen får det stöd och denhjälp som de behöver. Av 10 § samma lag framgår bl.a. attsocialnämnden bör tillhandahålla sociala tjänster genområdgivningsbyråer, socialcentraler och liknande social joureller annan därmed jämförlig verksamhet. Den som drabbas av ettbrott kan sålunda vända sig till de sociala myndigheterna föratt få såväl materiellt som psykologiskt stöd.Riksdagen antog regeringens förslag om inrättandeav en brottsofferfond och en brottsoffermyndighet samt andraåtgärder för att stärka brottsoffrens ställning. Myndighetenskall fatta beslut i brottsskadeärenden, besluta om användningenav brottsofferfondens medel och ha ett övergripande ansvar förbrottsofferfrågor (prop. 1993/94:100, bil. 3, 1993/94:143, bet.JuU25). Brottsofferfonden och inrättadesden 1 juli 1994.Av propositionen framgår att brottsofferfonden huvudsakligenskall finansieras genom avgifter som tas ut av dem som döms förbrott där fängelse ingår i straffskalan. Fondens pengar skallanvändas bl.a. till praktisk verksamhet, för bidrag till ideellaorganisationer som verkar på brottsofferområdet, tillinformation och forskning inom brottsofferområdet. Det kan gällat.ex. att inrätta våldtäktskliniker och att anordna olika formerav kristerapiverksamhet. Enligt propositionen kan i en framtidfondens medel indirekt även komma enskilda brottsoffer till del.Justitieutskottet har i betänkandet 1994/95:JuU13föreslagit att skall ge regeringen till känna vadutskottet anfört om en utvärdering av åtgärder påbrottsofferområdet. Utskottet framhåller att en mängd åtgärderför att stärka brottsoffrens ställning i olika avseenden i snabbtakt genomförts . Utskottet anser attlagstiftningsarbetet och de genomförda åtgärderna i övrigt ocholika utvärderingar av dem nu nått en sådan omfattning ochtäcker så många olika områden att det är svårt att få en samladöverblick. Utvärderingen bör bl.a. innehålla en bred redogörelseför de åtgärder som vidtagits på brottsofferområdet, ochinriktas på frågan hur den samlade effekten av lagändringar ochövriga åtgärder påverkat brottsoffrens situation. (Riksdagenkommer att ta slutlig ställning till förslaget . )avstyrker mot denna bakgrund motion Ju809 (c)yrkande 25. beträffande beräkning av socialbidragatt avslår motion 1994/95:Ju601 yrkande 7,res. 1 (m, c, kds)2. beträffande socialtjänstlagenatt avslår motionerna 1994/95:So206 yrkandena 1--3,1994/95:So226, 1994/95:So250 yrkandena 2--4, 1994/95:So257,1994/95:Ju809 yrkande 7 och 1994/95:A472 yrkande 10,res. 2 (m)res. 3 (c, kds)3. beträffande skydd av personalatt avslår motion 1994/95:So265,4. beträffande verksamhet i kooperativ formatt avslår motionerna 1994/95:So238 och1994/95:So289,5. beträffande vård av ungaatt avslår motion 1994/95:So208 yrkande 5,res. 4 (m, kds)6. beträffande vård av missbrukareatt avslår motionerna 1994/95:So208 yrkande 6,1994/95:So223 yrkandena 18, 20 och 26 och 1994/95:So405 yrkande6,res. 5 (m)res. 6 (fp)7. beträffande kvinnliga missbrukareatt avslår motionerna 1994/95:So223 yrkande 22,1994/95:A802 yrkande 9 och 1994/95:A820 yrkandena 20 och 21,res. 7 (fp)8. beträffande ideella organisationeratt avslår motionerna 1994/95:So208 yrkande 10 och1994/95:So223 yrkande 17,res. 8 (m, c, fp, kds)9. beträffande psykiatrisk vårdatt avslår motion 1994/95:So262,res. 9 (m, mp, kds)10. beträffande uppföljning och utvärderingatt avslår motion 1994/95:So284,11. beträffande utbildningatt avslår motion 1994/95:Sf635 yrkande 13,res. 10 (fp)12. beträffande kontroll av postatt avslår motionerna 1994/95:So215, 1994/95:Ju801yrkande 4 (delvis) och 1994/95:Ju802 yrkande 8 (delvis),res. 11 (m, kds)13. beträffande kontroll av klienteratt avslår motion 1994/95:Ju801 yrkande 4 (delvis)och 1994/95:Ju802 yrkande 8 (delvis),14. beträffande våld mot kvinnoratt avslår motionerna 1994/95:So213, 1994/95:Ju806yrkandena 3 och 6, 1994/95:A802 yrkande 11, 1994/95:A807yrkandena 42, 46 och 47 och 1994/95:A820 yrkandena 22 och 23,res. 12 (fp)15. beträffande kristerapi för brottsofferatt avslår motion 1994/95:Ju809 yrkande 25.res. 13 (c)den 20 april 1995På socialutskottets vägnarSten SvenssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (), (), MarianneJönsson (s), (), (), ConnyÖhman (s), (), (), BirgittaWichne (m), (), () och AnnikaJonsell (m). Beräkning av socialbidrag (mom. 1)(), (), (),(), () och () anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 8 som börjar med"har" och slutar med "Motionen avstyrks"bort ha följande lydelse:Många personer som utsatts för brott klarar inte av att återgåtill studier eller arbete direkt efter brottet. Vissabrottsoffer som inte har sjukpenning eller a-kassa blir beroendeav bistånd enligt socialtjänstlagen. Enligt nuvarande reglerräknas skadeståndsersättning för lidande och kränkning sominkomst vid beräkningen av socialbidrag.