bet · GI01KU37 · 1995-03-21 00:00:00 — Med hänsyn till de uppgifter som myndighetenSametinget har och mot bakgrund av de uttalanden som gjordes iförarbetena till sametingslagen utgick utskottet från attregeringen skulle komma att följa tingets möjligheter att verkaför den samiska kulturen. Utskottet hade samma inställning närdet (bet. 1993/94:KU24) behandlade en motion medliknande yrkande.4.4 Utskottets bedömningOvan har redogjorts för uttalanden i förarbetena tillsametingslagen om tingets uppgifter och den framtidautvecklingen av dessa. Mot bakgrund av dessa uttalanden och denrelativt korta tid som tingets verksamhet har pågått, anserutskottet att det saknas skäl för att vidta någonåtgärd med anledning av motionerna K508 yrkande 1 och K509yrkande 2. Utskottet avstyrker dessa motioner.5. Information om samekulturen5.1 MotionernaI motion 1994/95:K509 av m.fl. (s) yrkas iyrkande 4 ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om att skolmaterial också i den svenska skolan på ettfullödigt sätt bör belysa samefrågan. Enligt motionärerna ärkultur, media och informationsverksamhet fortfarandebristfälliga på samiska, och det totala intrycket blir attsamerna fortfarande ur ett svenskt perspektiv är enmarginaliserad befolkningsgrupp också i sina egnaursprungsmiljöer. Därför är det enligt motionärerna angelägetatt samefrågan också får en rikhaltig belysning i den svenskaskolans kursplan och i läroböcker.I motion 1994/95:Bo603 av och ()yrkas i yrkande 2 att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om bättre information omsamernas verksamhet och kultur. Enligt motionärerna måstesamernas intressen och ställning i EU-sammanhang uppmärksammas.Okunskapen om samer och samefrågor är enligt motionen stor hosdet svenska folket. Mer information om samer, samiska näringaroch deras kultur i de svenska skolorna skulle enligtmotionärerna motverka många missuppfattningar.5.2 BakgrundSom framgått ovan skall verka för en levande samiskkultur och därvid ta initiativ till verksamheter och föreslååtgärder som främjar denna kultur. En av särskildauppgifter är att informera om samiska förhållanden. Ipropositionen med förslag till sametingslag (prop. 1992/93:32bilaga 1 s. 43) anförde departementschefen, i likhet medSamerättsutredningen, att det kunde finnas skäl att särskiltmarkera tingets informerande verksamhet. I denna uppgift lågenligt propositionen givetvis både information om kulturen iallmänhet och förhållanden som uppfattas som problematiska församerna.Bidrag till samisk kultur, forskning och samiskaorganisationer anvisas på elfte huvudtiteln(). Kultur- och organisationsbidrag anvisasockså ur Samefonden. Det är som beslutar om dessabidrag.5.3 Utskottets bedömningMot bakgrund av att en informerande verksamhet om samiskaförhållanden i sametingslagen angetts såsom en särskild uppgiftför , anser utskottet att motionerna K509 yrkande 4och Bo603 yrkande 2 inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. Utskottet avstyrker motionerna.6. Samarbete mellan de nordiska samerna6.1 MotionenI motion 1994/95:Bo603 yrkande 1 av och () yrkas ett tillkännagivande till regeringen om vad imotionen anförts om samarbetet mellan sametingen i ochSverige samt Sameparlamentet i . Enligt motionen bördessa ges en väsentlig uppgift att gemensamt föra ut de samiskanäringarna och den samiska kulturen i Europa.6.2 BakgrundI propositionen med förslag till sametingslag (prop.1992/93:32 bilaga 1 s. 40--41) anförde departementschefen bl.a.att han, i likhet med , ansåg att denställning fick som ett centralt kulturellt organ församerna i borde leda till samordningsvinster och störreeffektivitet i vid bemärkelse. Genom förslaget om att Sametingetskulle hantera det ekonomiska stödet till samiska organisationeroch samisk kultur, borde enligt departementschefen ett samarbetemellan Sametingen i och samt Sameparlamentet iFinland inom kulturområdet också underlättas och kunna innebäraen bredare bas för olika kulturella aktiviteter och därigenomskapa goda möjligheter att effektivt utnyttja resurserna.Av budgetproposition (prop. 1994/95:100 bilaga 10 s.48) framgår att Nordiska samerådet inrättades . Detta rådär samernas gemensamma organ som har att tillvarata samernasekonomiska, sociala och kulturella intressen. Nordiskasamarbetsorganet för same- och rennäringsfrågor bildades år 1964med anledning av en rekommendation i . I syfte attstärka och bevara den samiska kulturen skall samarbetsorganetbehandla för samebefolkningen i , och Sverigegemensamma frågor som rör rennäringen, kulturen, språken samtskol- och undervisningsförhållandena. Nordiskt organ förrenforskning upprättades av regeringarna i , ochSverige . Organetskall främja utveckling och samordning av renforskning tillnytta för rennäringen i de nordiska länderna.I proposition 1994/95:160 om samarbete med Central-och finns en redovisning för . Häravframgår bl.a. att de fem nordiska länderna, ochEG-kommissionen vid ett utrikesministermöte I 1993undertecknade en deklaration om samarbetet i vad som kommit attkallas den euroarktiska . I deklarationen angesföljande samarbetsområden: miljö, ekonomiskt samarbete,teknisk-vetenskapligt samarbete, regional infrastruktur,urbefolkningar, mänskliga och kulturella förbindelser samtturism. Med deklarationen bildades det euroarktiskaBarentsrådet.Samtidigt med bildades ett regionalt Barentsråd-- -- bestående av styresmännen i regionens län dvs.de tre länen i , Finnmark fylkeskommune, Nordlandfylkeskommune och Troms fylkeskommune, i Norrbottenslän, i och i oblast,Archangelsk oblast och republiken . En representant förurbefolkningarna ingår även i Regionrådet.De nordiska samerna har numera en observatörsplats i . Enligt uppgift från harsameministrarna i , och kommit överens omatt utreda behovet av och möjligheterna att anta ensamekonvention.6.3 Utskottets bedömningSom framgått ovan samarbetar de nordiska samerna i flera olikasammanhang. I förarbetena till sametingslagen framhölls attSametingets uppgift att hantera det ekonomiska stödet tillsamiska organisationer och samisk kultur borde underlättasamarbetet mellan Sametingen i och ochSameparlamentet i inom kulturområdet. Mot denna bakgrundanser utskottet att det saknas skäl för att vidtanågon åtgärd med anledning av motion Bo603 yrkande 1. Samernas rättsliga ställning enligt regeringsformen m.m.7.1 MotionernaI motion 1994/95:K507 av m.fl. (mp) yrkas iyrkande 1 att som sin mening skall ge regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att bör erkänna samernasom urbefolkning i motionärerna finns det knappast någon forskare som förnekar att samerna är urbefolkning i . Ändåhar , enligt motionen, inte officiellt erkänt dem somsådan, trots att rekommenderade att samernai grundlagen skulle erkännas som urbefolkning i . Ettstärkt skydd för minoriteter och utsatta grupper behövs enligtmotionärerna, och för samernas del skulle ett sådant erkännandeinnebära en viktig förstärkning av deras ställning i samhället.I motion 1994/95:K508 av och () yrkas i yrkande 8 att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ett aktivt stödtill samernas eget arbete för alla samers lika värde ochrättigheter. I motionen anförs att av de ca 20 000 samerna iSverige är det endast ca 2 500 som bedriver aktivrenskötsel. Enligt motionen är det många samer som har en önskanatt uppta verksamhet på sina fäders gamla marker och såledesockså bli inlemmade i samebyns gemenskap. Alla samers lika värdemed lika rättigheter borde enligt motionärerna vara självklar,även om alla inte kan eller vill bedriva renskötsel.I motion 1994/95:Bo602 av m.fl. (v) yrkas iyrkande 1 att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behov av målformulering ochlagstiftning för samesamhällets överlevnad och utveckling.Enligt motionärerna gjorde försök attformulera vilka åtgärder som var nödvändiga för att uppfyllariksdagens uttalanden, som ännu gäller, om att samerna somursprungsfolk skall ges möjlighet att bevara och utveckla sinkultur, som även innefattar språk och näringar. Enligt motionenvar de åtgärder som utredningen föreslog bl.a. en samelag, enspråklag och den ändringen i renbeteslagen att renskötselrättenskulle utgöra särskild rätt till fastighet. Inget av dessaförslag har, enligt motionen, framlagts till förbeslut. Enligt motionen har samerna genom sina organisationersjälva formulerat vad som krävs för att bevara och utvecklasamesamhället, och motionärerna anser att det finns tillräckligtmed utredningsmaterial för att stifta en lag med en klarmålsättning och med förslag om nödvändiga förändringar.Motionärerna föreslår därför att en kommitté tillsätts som isamarbete med samerna inleder det arbetet. Samarbetet bör då skeäven vad gäller kommittédirektiven.7.2 Bakgrund7.2.1 Bestämmelser i före 1995Såväl i 1 kap. 2 § regeringsformen (RF) som i 2 kap. RF finnsbestämmelser av betydelse för samerna.Enligt 1 kap. 2 § fjärde stycket RF bör etniska, språkliga ochreligiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla etteget kultur- och samfundsliv främjas. Enligt Fri- ochrättighetsutredning (SOU 1975:75 s. 183) har genom bestämmelsengrundvalen för svensk invandrings- och minoritetspolitikprogrammatiskt förankrats i grundlagen. I propositionen framhöllföredragande departementschefen (prop. 1975/76:209 s. 138) attordet kultur i detta sammanhang skulle ges en vidsträckttolkning. Det innefattade sålunda bl.a. den renskötsel som ärett centralt inslag i samernas traditionella levnadssätt.I 2 kap. 15 § RF föreskrivs att lag eller annan föreskriftinte får innebära att någon medborgare missgynnas därför att hanmed hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhörminoritet.Enligt 2 kap. 18 § RF -- i dess lydelse -- skallvarje medborgare vilkens egendom tas i anspråk genomexpropriation eller annat sådant förfarande vara tillförsäkradersättning för förlusten enligt grunder som bestäms i lag. skattefjällsmålet (jfr NJA 1981 s. 1) fann Högstadomstolen (HD) att äganderätten till skattefjällen tillkommerstaten samt att samernas bruksrätt är uttömmande reglerad irennäringslagen. Beträffande samernas bruksrätt anförde HD idomen att en på civilrättlig grund bestående bruksrätt avifrågavarande slag enligt 2 kap. 18 § RF är skyddad mottvångsförfoganden utan ersättning på samma sätt somäganderätten. Den omständigheten att rätten i detta fall ärreglerad i lag innebär inte att den skulle sakna sådant skydd.Rättigheten kan väl upphävas genom lagstiftning, men så längeden utövas kan den inte fråntas innehavarna, vare sig i lageller i annan form, utan ersättning enligt 2 kap. 18 § RF.7.2.2 uttalande år 1977Vid behandlingen av propositionen om insatser församerna uttalade kulturutskottet (prop. 1976/77:80, bet,1976/77:KrU43 s. 4) bl.a. följande.De överväganden som redovisas i propositionen och de förslagsom läggs fram utgår från den grunduppfattningen att samerna ären etnisk minoritet i , som i egenskap av ursprungligbefolkning i sitt eget land intar en särskild ställning.Utskottet ansluter sig till denna grundsyn och anser detvärdefullt att den uttalats så klart. I propositionen framhållsvidare att denna grundsyn innebär att man vid utbyggnaden avsamhällets stöd till samekulturen måste ge utrymme även åt andrabedömningar än de som kan göras beträffande övrigaminoritetsgrupper i det svenska samhället. betonas attdet är naturligt att målen för samhällets insatser för densamiska minoriteten har sin utgångspunkt i de mål som slagitsfast för minoritetspolitiken i stort, nämligen jämlikhet,valfrihet och samverkan. Utskottet kan ansluta sig även tilldessa uttalanden liksom till vad som i övrigt i propositionenanförts i detta sammanhang.7.2.3 anförde i sitt betänkande (SOU 1989:41)Samerätt och sameting att i sitt uttalande år 1977slagit fast att samernas särskilda ställning bland vårt landsminoriteter innebär att det vid utbyggnaden av samhällets stödtill samekulturen måste ges utrymme även åt andra bedömningar ände som kan göras beträffande övriga minoritetskulturer i detsvenska samhället. Ett grundlagsstadgande om samerna bordeenligt utredningen ha sin utgångspunkt i denna markering frånriksdagens sida om samekulturens särställning.Samerättsutredningen konstaterade att samerna utgör en sådanminoritet som omfattas av bestämmelsen i 1 kap. 2 § fjärdestycket RF. Samerna intar emellertid en särskild ställning blandminoriteterna i sitt eget land i egenskap av ursprungligbefolkning. Utredningen ansåg därför att samernas särskildaställning i egenskap av urbefolkning borde slås fast genom etttillägg till den nämnda bestämmelsen i regeringsformen.Utredningen redogjorde vidare för att de samiska kraven påförstärkt grundlagsskydd även omfattade samernas "hävdvunnarättigheter" och att de i första hand synes avse rätten och vatten. Utredningen ansåg inte att det fannsförutsättningar för att ytterligare förstärka samernasegendomsrättsliga skydd i grundlagen.Samerättsutredningen ansåg vidare i sitt betänkande attövergripande bestämmelser om skydd för samiskt kultur- ochsamfundsliv borde införas och att den av utredningeneftersträvade helhetssynen borde manifesteras i en särskildsamelag. Då alla bestämmelser om samiska förhållanden emellertidinte kunde samlas i en lag, måste enligt utredningenspecialregleringar även fortsättningsvis återfinnas i särskildaförfattningar. Utredningen föreslog att det i samelagensinledande kapitel borde anges att samerna är en urbefolkning ochen etnisk minoritet i . Dessutom borde det redovisas somfrämst ger uttryck för den samiska folkgruppens identitet,nämligen den egna kulturen, vari inbegrips det samiska språketoch de kulturbärande samiska näringarna, såsom rennäringen.Lagen borde vidare, för att ge en helhetsbild, i första kapitletange samhällets ansvar för den samiska kulturen samt, om intesärskilda bestämmelser fanns i samelagen, redovisa i vilkaförfattningar för samerna centrala förhållanden regleras.7.2.4 Propositionen om Sameting m.m.I propositionen med förslag till sametingslag (prop.1992/93:32 bilaga 1) ansåg regeringen att då gällandebestämmelser i regeringsformen, sedda mot bakgrund av Sverigesfolkrättsliga förpliktelser, gav samerna som etnisk minoritetett fullgott grundlagsskydd. En ytterligare markering iregeringsformen av samernas särskilda ställning ansågs därförsakna betydelse, varför regeringsformen således enligtregeringen inte borde ändras. I propositionen anfördeföredragande departementschefen att han inte kunde biträda detönskemål om grundlagsreglering som samernas företrädare hadeframfört avseende rätten till mark och vatten. I likhet medSamerättsutredningen ansågs att det rättsliga förhållandetmellan markägarna och samerna inte borde regleras i grundlagen.Frågan blev då om det fanns skäl att föreslå en grundlagsregelsom reglerar skyddet för samernas rätt till mark och vatten iförhållande till det allmänna. I propositionen erinrades om attföreträdare för samerna hade framhållit att vad man önskadereglera inte var den enskilde individens rätt utan det samiskafolkets kollektiva rätt till mark och vatten. Det borde dåenligt regeringen framhållas att de i 2 kap. RF angivnarättigheterna i överensstämmelse med den uppfattning Sverigehävdade i fråga om mänskliga rättigheter tog sikte påindividuella rättigheter. Principiella skäl talade därför enligtpropositionen mot att införa en bestämmelse om kollektivarättigheter i kapitlet om fri- och rättigheter i RF. I dettasammanhang nämndes även i propositionen att hade i uppdrag att utreda bl.a. frågan omgrundlagsskydd för äganderätten och överväga preciseringar somytterligare förstärkte den enskildes rätt till ersättning videxpropriation och liknande förfoganden.7.2.5 beslut december 1992Konstitutionsutskottet (bet. 1992/93:KU17) redogjorde förbestämmelserna i regeringsformen och anförde att det framgåttatt det redan ges grundlagsskydd för samerna som etniskminoritet. Samernas särställning i egenskap av ursprungligbefolkning hade enligt utskottet markerats genom riksdagensuttalande . Utskottet ansåg att det inte nu fanns skäl attytterligare markera samernas särskilda ställning och avstyrktedärför en motion (v) med yrkande om att skulle beslutaändra 1 kap. 2 § RF i enlighet med Samerättsutredningensförslag. I en meningsyttring av suppleanten från Vänsterpartietansågs att förslag om ändring i 1 kap. 2 § RF skulle begärasfrån regeringen. följde utskottet.Riksdagen avslog vidare en motion (v) vari yrkades att den avregeringen föreslagna lagen, sametingslagen, skulle kallassamelag och inkludera inledande förslag iett första kapitel. Utskottet framhöll att den föreslagnasametingslagen endast behandlade -- val, uppgifteroch arbetet m.m. -- och ansåg att lagen borde ha en benämning ienlighet med detta. Utskottet fann inte att det förelåganledning att i lagen, på sätt som Samerättsutredningenföreslagit, införa vissa uttalanden om faktiska förhållanden ochom statens ansvar för samerna.7.2.6 Ny bestämmelse i RF fr.o.m. den 1 januari 1995Fri- och rättighetskommittén lämnade i april 1993delbetänkandet Fri- och rättighetsfrågor (SOU 1993:40). Hösten1993 föreslog regeringen i proposition 1993/94:117 ominkorporering av och andra fri- ochrättighetsfrågor bl.a. att i bestämmelsen i 2 kap. 18 § RF omrätt till ersättning vid exproporiation eller annat sådantförfogande skulle anges en närmare precisering av detegendomsskydd som anger. Vidare föreslogs attdet som en ny grundläggande fri- och rättighet i regeringsformenskulle föras in ett skydd för närings- och yrkesfriheten. I dennya bestämmelsen, 2 kap. 20 §, angavs i första stycket attbegränsningar i rätten att driva näring eller utöva yrke endastfår införas för att skydda angelägna allmänna intressen ochaldrig i syfte enbart att ekonomiskt gynna vissa personer ellerföretag. I andra stycket föreslogs att det skulle anges attsamernas rätt att bedriva renskötsel regleras i lag.Förslaget grundades på förslag i Fri- och rättighetskommitténsdelbetänkande.Fri- och rättighetskommittén hade i sitt delbetänkande (s.118--119) framhållit att genom en ändring i rennäringslagennumera stadgades att renskötselrätten är en kollektiv rättighetsom tillkommer den samiska befolkningen och grundas på urminneshävd. Renskötselrätten får dock endast utövas av den som ärmedlem i sameby. Genom dessa bestämmelser i rennäringslagenutesluts enligt kommittén i princip varje annan person än densom är same och medlem i sameby från möjligheterna att utövarenskötsel. Det skulle därför enligt kommittén kunna hävdas attdessa bestämmelser inte var helt förenliga med det föreslagnagrundlagsstadgandet 2 kap. 20 § RF. Dessa bestämmelser irennäringslagen fick enligt kommittén anses vara av så väsentligbetydelse för den samiska befolkningen att det framstod som ihög grad motiverat att ge uttryckligt grundlagsstöd för samernasrenskötselrätt.Regeringen förklarade i propositionen om inkorporering avEuropakonventionen m.m. att den delade av uttalad uppfattning att det kundeifrågasättas om rennäringslagens bestämmelser omrenskötselrätten som en kollektiv rätt som tillkommer densamiska befolkningen är helt förenliga med den i propositionenföreslagna grundlagsbestämmelsen om närings- och yrkesfriheten.Detta förhållande förändrades enligt regeringen inte av detfaktum att samernas brukningsrätt till renbetesmarkerna ochsamerna som en etnisk minoritet omfattas av andragrundlagsbestämmelser. Regeringen föreslog därför att det igrundlagsbestämmelsen om närings- och yrkesfriheten togs in enföreskrift som gav grundlagsförankring av samernas rätt tillrenskötsel som den i lag är reglerad. Härigenom markerades attdenna rätt inte står i konflikt med grundlagsskyddet förnärings- och yrkesfriheten.I propositionen togs även upp under remissbehandlingen frånSvenska och resta krav påbestämmelser i regeringsformen om samernas fundamentalarättigheter som folk och rätten till land och vatten. Regeringenhänvisade till uttalandena i propositionen om Sameting m.m.(prop. 1992/93:32 bilaga 1, se ovan). Regeringen tillade attFri- och rättighetskommittén inte särskilt utrett frågan om engrundlagsreglering avseende samernas rätt och att regeringen motbakgrund härav inte heller nu fann skäl att föreslå någonytterligare grundlagsreglering avseende samerna.Riksdagen biföll regeringens förslag (bet. 1993/94:KU24, bet.1994/95:KU5) och den nya bestämmelsen i RF, 2 kap. 20 § gällerfr.o.m. I betänkandet 1993/94:KU24behandlades även två motioner (v och s) vari framfördessynpunkter om att det hade varit av värde att förslag hadeförelagts om skydd för samerna som urbefolkning ochinte endast i fråga om renskötselrätten. Utskottet hänvisadetill dess konstaterande vid föregående om att samernasom etnisk minoritet redan har ett skydd i regeringformen ochatt deras särställning som urspunglig befolkning hade markeratsgenom flera tidigare riksdagsuttalanden. Den grundlagsförankringav samernas renskötselrätt som tillstyrktes av utskottet varenligt utskottet ytterligare ett sådant steg. Utskottet, somutgick från att regeringen följde samernas förhållanden i dessahänseenden, ansåg att det inte fanns skäl att härutöver markerasamernas särskilda ställning och avstyrkte därför motionerna.7.3 medlemskap i unionenEnligt ett särskilt sameprotokoll i anslutningsavtalet harSverige även i fortsättningen rätt att inom traditionelltsamiska områden ge samma exklusiva rättigheter som har sambandmed deras traditionella levnadssätt (prop. 1994/95:19, bil. 9,s. 101 f.)7.4 Utskottets bedömningSom ovan framgått ges ett grundlagsskydd för samerna sometnisk minoritet. I grundlag har också markerats att samernasrätt till renskötsel inte står i konflikt med grundlagsskyddetför närings- och yrkesfriheten. Såsom utskottet tidigareframhållit har samernas särställning i egenskap av ursprungligbefolkning markerats genom uttalande . mening finns det mot denna bakgrund ingen anledningatt nu ytterligare markera samernas särskilda ställning. Med detanförda avstyrker utskottet motionerna K507 yrkande 1, K508yrkande 8 och Bo602 yrkande 1.8. Det samiska språket8.1 MotionernaI motion 1994/95:K507 yrkande 2 av m.fl. (mp)yrkas ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om att införa en samisk språklag. Motionärernaframhåller att rekommendationen från om attsamerna skulle få en språklag inte hörsammades av den tidigareregeringen. Enligt motionen har erfarenheterna från , som iflera år har haft en språklag, varit övervägande positiva förden samiska befolkningen. Det är enligt motionärerna ingetorimligt krav att ett folk som bott inom gränser långtinnan dessa fanns, skall ha rätten att även i officiellasammanhang uttrycka sig på ett språk som talades långt innansvenska språket kom.Även i motion 1994/95:K508 av och () berörs frågan om en samisk språklag. Imotionens yrkande 6 yrkas ett tillkännagivande till regeringenom vad i motionen anförts om att stärka de samiska språken genomofficiell status och tillkomsten av en samisk språklag.Enligt motionärerna har språket en central roll för en kultur,och de samiska språken behöver kulturellt stöd på flera olikasätt. En samisk utbildningsväg är enligt motionen en viktigförutsättning för att samerna skall kunna behålla och utvecklasin kultur och sitt modersmål, samiska. Det är enligt motionenangeläget att stärka de samiska språken och ge samiska officiellstatus genom en särskild samisk språklag i likhet med Finlandoch Norge.I motion 1994/95:K509 av m.fl. (s) yrkas iyrkande 3 ett tillkännagivande till regeringen om vad i motionenanförts om att det samiska språket successivt bör ges enjämbördig status i balans med det svenska. Enligt motionärernaär kultur, media och informationsverksamhet fortfarandebristfälliga på samiska och det totala intrycket blir enligtmotionen att samerna forfarande är ur ett svenskt perspektiv enmarginaliserad befolkningsgrupp, också i sina egnaursprungsmiljöer.8.2 Bakgrund8.2.1 föreslog en samisk språklagstiftning somskulle göra det möjligt att använda samiska i vissa officiellasammanhang. Förslaget innebar att samiska skulle få användas vidkontakt med vissa statliga myndigheter som arbetar medsamefrågor.