bet · GJ01LU3 · 1995-10-26 00:00:00 — Vissa avräkningsfrågor vid personskadeersättning 1995/96LU3SammanfattningI betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 1994/95:229 omvissa avräkningsfrågor vid personskadeersättning. Propositionen innehållerförslag till vissa ändringar av reglerna i 5 kap. 3 § skadeståndslagen(1972:207) om förmåner som skall avräknas när man bestämmer skade-stånd för inkomstförlust med anledning av personskada.Enligt förslaget skall avräkning göras för ersättning för inkomstförlustfrån vissa personförsäkringar. I fortsättningen skall det inte ha någon bety-delse om det är en individuellt tecknad försäkring, en gruppförsäkring elleren kollektivavtalsgrundad försäkring. Det avgörande skall enligt förslaget istället vara om försäkringen är en anställningsförmån för den som hartillfogats skadan. Så är det i de fall där premierna för försäkringen betalasav arbetsgivaren. Samma regel föreslås gälla för olycksfalls- och sjukför-säkringar som för pensionsförsäkringar.I propositionen behandlas också frågan om avräkning för sjuklön somarbetsgivaren betalar på grund av bestämmelserna i lagen (1991:1047) omsjuklön.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 1996.Propositionen, som inte föranlett någon motion, tillstyrks av utskottet.PropositionenI proposition 1994/95:229 föreslår regeringen () -efter hörande av Lagrådet - att antar regeringens förslag till lagom ändring i skadeståndslagen (1972:207).Lagförslaget har intagits som bilaga till betänkandet. Allmän bakgrundRegler om bestämmande av skadestånd finns i 5 kap. skadeståndslagen(1972:207), SkL. Skadestånd vid personskada skall enligt 5 kap. 1 § om-fatta ersättning för dels sjukvårdskostnader och andra utgifter, dels in-komstförlust, dels ock sveda och värk, lyte eller annat stadigvarande mensamt olägenheter i övrigt till följd av skadan. Av 5 kap. 2 § SkL följer attersättning också utgår för bl.a. förlust av underhåll i de fall personskadanlett till döden.Vid bestämmandet av skadeståndet för inkomstförlust eller förlust avunderhåll skall enligt 5 kap. 3 § SkL avräknas vissa förmåner som denskadelidande med anledning av förlusten har rätt till. Sålunda skall avräk-nas ersättning som utgår på grund av obligatorisk försäkring enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring eller på grund av lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring, eller annan likartad förmån (punkt 1). Vidare skallavräknas sjuklön eller pension som utges av arbetsgivare på grund avanställningsavtal (punkt 2). Avräkning skall också göras för pension somutgår på grund av kollektiv tjänstepensionsförsäkring (punkt 3) samt förperiodisk ersättning som utgår på grund av sådan olycksfalls- eller sjukför-säkring som har meddelats på grund av kollektivavtal (punkt 4). En er-sättning som inte faller inom ramen för dessa bestämmelser skall inteavräknas. Detta innebär att det inte görs någon avräkning för pension somutgår på grund av en individuell tjänstepensionsförsäkring. Inte heller närdet gäller individuellt tecknade olycksfalls- och sjukförsäkringar görsnågon avräkning. Innebörden av att försäkringen skall ha "meddelats pågrund av kollektivavtal" torde vara att avräkning skall göras enbart förperiodisk ersättning från kollektivavtalsgrundad försäkring, dvs. sådanförsäkring som tecknas av arbetsgivare för att ge försäkringsskydd åt an-ställda och som meddelas enligt villkor som följer ett i villkoren angivetkollektivavtal.De nuvarande bestämmelserna om avräkning bygger på principen attskadeståndet skall täcka den verkliga förlusten. Varken under- eller över-kompensation skall uppstå. Bestämmelserna bygger vidare på grundsatsenatt avräkningen skall ske enligt en nettometod. Denna innebär att skade-ståndsbeloppet skall bestämmas så att det motsvarar endast den del avförlusten som avräkningsförmånerna inte täcker. För sådan ersättning somskall avräknas föreligger över huvud taget inte skadeståndsskyldighet.Detta medför att någon regressrätt inte föreligger beträffande avräknings-förmånerna. Den som utgett en avräkningsförmån kan därför inte av ska-devållaren återkräva vad som utgetts.En annan metod för avräkning är den s.k. bruttometoden. Skadeståndetbestäms då till ett belopp som motsvarar hela skadan. När förmåner som ärförenade med regressrätt betalas ut till den skadelidande före skade-ståndsersättningen minskar hans skadeståndsfordring i motsvarande mån.Om den skadelidande blir ersatt genom skadestånd har han därefter interätt att uppbära en förmån för motsvarande förlust, om förmånen är för-enad med regressrätt. Det innebär t.ex. att försäkringsgivarens ansvar förförlusten vid skadereglering minskar, om försäkringstagaren väljer attkräva skadestånd i stället för att begära försäkringsersättning och denskadeståndsskyldige betalar ut skadeståndet.Som skäl för nettometoden har anförts att den underlättar skaderegle-ringar och att parterna redan från början med säkerhet kan beräkna skade-ståndets storlek. I förarbetena har vidare framhållits att en regressrätt be-träffande de förmåner som skall avräknas oftast har ringa ekonomisk bety-delse för den som betalar ut förmånen (prop. 1975:12 s. 128). Dessutomhar det varit en strävan att utforma bestämmelserna så att man ökar bety-delsen av sådana generella förmåner som utgår oberoende av den tillfälligaomständigheten om rätt till skadestånd föreligger. Att skadeståndsrättensbetydelse på personskadeområdet minskas har ansetts vara en fördel (prop.1975:12 s. 125).En följd av den nuvarande samordningen är, som framgått ovan, att re-gressrätten är begränsad. Skadevållaren behöver därför i regel bara betalaen mindre del av skadan. Denna effekt har varit föremål för diskussion.Hösten 1991 behandlade utskottet (bet. 1991/92:LU28) en motion somgällde frågan om regressrätt för utbetald sjuklön enligt lagen (1991:1047)om sjuklön, som trädde i kraft . Lagen innebär att enarbetstagare ges rätt att av varje sjukdomsfall(sjuklöneperiod) behålla en viss andel av den lön och andra anställnings-förmåner som han annars skulle ha gått miste om till följd av sjukdomen.Rätten till sjukpenning enligt lagen om allmän försäkring gäller inte undersjuklöneperioden. Lagen om sjuklön är tvingande till arbetstagarens för-mån. I den då aktuella motionen anfördes att arbetsgivaren bör ha regress-rätt i fall då han tvingas betala ut sjuklön till en arbetstagare på grund avatt denne blivit rånad eller nedslagen på sin fritid och blir sjukskriven.Utskottet konstaterade att den lagstadgade rätt till sjuklön för arbetstaga-re i allmänhet som skulle införas fr.o.m. var en nyhet isvensk lagstiftning. Någon ändring av bestämmelserna i 5 kap. 3 § SkLhade inte skett i samband med att den nya lagstiftningen om sjuklön ge-nomfördes. Vad som kommer att gälla i fråga om arbetsgivarens regress-rätt beträffande utbetald sjuklön blir därför, anförde utskottet, att bedömamed ledning av nuvarande bestämmelser i . Ett ställningstagande tillmotionärernas förslag om sådan regressrätt kräver därför ett klarläggandeav huruvida den lagstadgade sjuklönen utgör en sådan förmån som enligt 5kap. 3 § skall avräknas vid bestämmandet av skadestånd. Sammanfatt-ningsvis ansåg utskottet att det inte är helt klart om bestämmelserna i 5kap. 3 § SkL omfattar sjuklön som utgår enligt den nya lagen. Därmed ärdet också osäkert vad som gäller i fråga om arbetsgivares möjligheter attutöva regressrätt för sjuklönen. Enligt utskottet var det angeläget att ettklarläggande möjligt sker lagstiftningsvägen. Utskottet var emel-lertid för sin del inte berett att då framlägga ett förslag till lagändring somlöser problemet. Det borde i stället ankomma på regeringen att i hela dessvidd överväga den principiella frågan om avräkning för sjuklön och ar-betsgivares regressrätt samt framlägga förslag till de lagstiftningsåtgärdersom erfordras. Vad utskottet anfört borde, med anledning av motionen ifråga, ges regeringen till känna. biföll utskottets hemställan(rskr. 1991/92:45).I början av år 1994 förordnade en särskild utredaremed uppdrag att göra en översyn av bestämmelserna i 5 kap. 3 § SkL.Uppdraget redovisades i promemorian (Ds 1994:73) Vissaavräkningsfrågor vid personskadeersättning. Förutom frågan om avräkningoch regressrätt för sjuklön behandlas i promemorian ett spörsmål somFörsäkringsbranschens Serviceaktiebolag tog upp i en skrivelse till Justi-tiedepartementet . I skrivelsen föreslogs att också pension sombetalas på grund av individuell tjänstepensionsförsäkring i forsättningenskall avräknas när skadestånd bestäms. Promemorian, som remissbehand-lats, ligger till grund för förslagen i förevarande proposition.Avräkning för lagstadgad sjuklönI promemorian görs sammanfattningsvis den bedömningen att lagtextenoch de tankegångar som ligger bakom samordningsreglerna i 5 kap. 3 §SkL samt vissa systematiska hänsyn ger stöd för att också sjuklön enligt1991 års lag skall avräknas från skadeståndet och regressrätt således inteföreligga. Också regeringen gör den bedömningen att bestämmelsen i 5kap. 3 § 2 SkL om avräkning för viss sjuklön får anses omfatta sjuklönenligt lag. Detta bör, enligt regeringens mening, gälla även fort-sättningsvis. Arbetsgivaren bör sålunda inte ha regressrätt mot skadevålla-ren. Enligt regeringens mening bör frågan bedömas mot bakgrund av heladet ersättningssystem som skall skydda den skadelidande vid personskada.Regeringen pekar därvid på att de väsentligaste dragen ersätt-ningssystem alltjämt kvarstår och det kommer inte i fråga att nu ändra degrundläggande principerna för ersättningssystemet. Inte heller bör det,enligt regeringens mening, komma i fråga att särbehandla sjuklön. Dettaskulle vara ett främmande inslag i det nuvarande systemet för samordningmellan skadestånd och andra förmåner att i fråga om sjuklön frångå netto-metoden när skadeståndet bestäms. Enligt regeringen kan det dock finnasanledning att göra en mer allmän översyn av reglerna omsamordning mellan å ena sidan skadeståndet för personskada och å andrasidan försäkring och andra förmåner med anledning av skadan.Vad som sålunda anförts i propositionen föranleder inga erinringar frånutskottets sida.Avräkning för ersättning från pensionsförsäkring, sjukförsäk-ring och olycksfallsförsäkringI propositionen föreslår regeringen att periodisk ersättning för inkomstför-lust från försäkring skall avräknas från skadestånd för förlusten, om er-sättningen betalas från en försäkring som är att anse som en anställnings-förmån. Samma regel skall enligt förslaget gälla för olycksfalls- och sjuk-försäkring som för pensionsförsäkringar. Efterlevandepension skall ocksåavräknas, om den betalas från en försäkring som är en anställningsförmån.Ändringarna föreslås träda i kraft . De nya bestämmel-serna bör enligt regeringens mening i enlighet med allmänna skadestånds-rättsliga grundsatser tillämpas på skador som inträffar efter ikraftträdandet.Några särskilda övergångsbestämmelser anses därför inte erforderliga.Som framgått av redovisningen ovan är det endast pension som betalaspå grund av kollektiv tjänstepensionsförsäkring som skall avräknas närskadestånd för inkomstförlust och förlust av underhåll bestäms (5 kap. 3 §3 SkL). Vid bestämmelsens tillkomst förekom inte individuellatjänstepensionsförsäkringar i någon större utsträckning. Av propositionenframgår att det numera är vanligt att en arbetsgivare åtar sig att betala enpensionsförsäkring för sådana arbetstagare som inte är anslutna till enkollektivavtalsgrundad tjänstepensionsförsäkring. är det inteosannolikt att individuella pensionslösningar inom ramen för anställnings-förhållanden blir ännu vanligare än . Utvecklingen innebär att fråganom avräkning för individuella tjänstepensionsförsäkringar har stor betydel-se. Enligt den bedömning som görs i promemorian som ligger till grundför propositionen står det klart att de individuella pensionsförsäkringarnatill innehållet inte avviker nämnvärt från de kollektiva försäkringarna. Deskillnader som finns torde ha liten betydelse för frågan om pensionsbelop-pet bör avräknas från skadestånd eller inte.Utskottet delar den uppfattning som förts fram i propositionen att de in-dividuella tjänstepensionsförsäkringarna bör behandlas på samma sätt somde kollektiva försäkringarna i fråga om avräkning.När det gäller olycksfalls- och sjukförsäkringar innebär nuvarande be-stämmelse (5 kap. 3 § 3 SkL) att avdrag inte skall göras för periodiskersättning från sådana kollektiva försäkringar som arbetsgivaren visserli-gen betalar men som inte meddelats på grund av kollektivavtal. Enligtregeringens mening finns det anledning att ifrågasätta denna avgränsning.Här liksom i fråga om tjänstepensionsförsäkringar bör beaktas att det harskett en långtgående utveckling på försäkringsmarknaden och att det nu-mera erbjuds en rad olika försäkringar som tecknas inom ramen för an-ställningsavtal. Regeringen anser att det är följdriktigt att periodisk ersätt-ning från olycksfalls- och sjukförsäkring som meddelas på grund av kol-lektivavtal avräknas eftersom motsvarande förmåner - i första hand sjuk-lön - skall avräknas, om arbetsgivaren själv betalar ut ersättningarna.Däremot är det inte enligt regeringens mening motiverat att låta avräk-ningsfrågan bero på försäkringens koppling till kollektivavtal. På sammasätt som när det gäller pensionsförsäkringar framstår det som naturligt attperiodiska försäkringsersättningar behandlas lika i fråga om avräkning omde betalas från en försäkring som arbetsgivaren betalar premien för. För-säkringen är då en anställningsförmån, och anställningsförmåner bör be-handlas lika, om inte starka skäl talar för motsatsen. Vid bedömningen avom en försäkring är en anställningsförmån bör man, anför regeringenvidare, i princip ta fasta på det lätt konstaterbara förhållandet att premienför försäkringen betalas av den skadelidandes arbetsgivare.Utskottet har inte heller i denna del någon annan uppfattning än rege-ringen.Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att förslaget innebär att be-stämmelserna om avräkning ändras på det sättet att alla försäkringar -pensionsförsäkringar och andra försäkringar där ersättningen betalas utperiodiskt - som är att anse som anställningsförmåner i fortsättningenbehandlas på samma sätt. Utskottet anser i likhet med regeringen att ensådan ändring gör reglerna enklare och mer konsekventa. Förslaget innebärdessutom att regleringen kan förenklas väsentligt och de nuvarande punk-terna 2-4 i 5 kap. 3 § SkL sammanföras till en enda punkt. Inte heller råderlängre någon osäkerhet i fråga om vad som gäller beträffande avräkning avsjuklön. Utskottet har således ingen erinran mot att förslaget genomförs.Som anförs på flera ställen i propositionen finns det emellertid anled-ning att göra en mer allmän översyn av reglerna om samordning mellan åena sidan skadestånd för personskada och å andra sidan försäkring ochandra förmåner i anledning av skadan. Vid en sådan översyn är naturligtvisockså frågan om regressrätt för utgivna förmåner av central betydelse. Enövergripande utredning av här avsett slag får anses påkallad med hänsyntill att grundprinciperna på området gällt och inteövervägts närmare mot bakgrund av den utveckling som skett på bl.a.försäkringsområdet. Utskottet utgår från att regeringen i lämpligt samman-hang tar initiativ till en sådan översyn. Utskottet hemställer beträffande avräkning vid personskadeersättningatt antar regeringens förslag till lag om ändring i skade-ståndslagen (1972:207).Stockholm den 26 oktober 1995På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), AnitaPersson (s), (), (), (), (), KarinOlsson (s), (), (), (), (), (), (),() och de ().Propositionens lagförslagFörslag till lag om ändring i skadeståndslagen (1972:207)Härigenom föreskrivs att 5 kap. 3 § skadeståndslagen (1972:207)1 skallha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse5 kap.3 §2Vid bestämmande av ersättning för inkomstförlust eller förlust av un-derhåll avräknas förmån som den skadelidande med anledning av förlus-ten har rätt till i form av1. ersättning, som utgår på grund avobligatorisk försäkring enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring ellerpå grund av lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring, eller annanlikartad förmån,2. sjuklön eller pension som utges avarbetsgivare på grund av anställ-ningsavtal,3. pension som utgår på grundav kollektiv tjänstepensionsför-säkring,4. periodisk ersättning som utgår pågrund av sådan olycksfalls- ellersjukförsäkring som har meddelats pågrund av kollektivavtal.1. ersättning som betalas pågrund av obligatorisk försäkringenligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring eller på grund av lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäk-ring eller någon annan likartadförmån,2. pension eller annan periodiskersättning eller sjuklön, om för-månen betalas av en arbetsgivareeller på grund av en försäkringsom är en anställningsförmån.Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.1 Lagen omtryckt 1975:404.2 Senaste lydelse 1977:272.Gotab, 1995