bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — Jag uttrycker mig nu mycketformellt noga, jag råkar veta att det var finansministern somförde de diskussionerna med Volvo- och Saab-ledningarna.Ola : Dåvarande Industridepartementet förfogadeväl också över Svenska varv såsom helägt bolag. En viktig del avdetta var också överlåtande av förlustavdrag. Diskuterades detnågonting i de här överläggningarna?Thage G : Inte en enda gång. Jag var aldrig inärheten av det problemet. Enligt aktiebolagslagen var detSvenska varv som skötte den frågan. Jag var oerhört noga med atthålla den rågången. Den frågan var jag över huvud taget aldrig inärheten av, inte en enda gång.Det fanns ett undantag när det gällde Svenska varv, och detvar markområdet i . Då får vi inte glömma bort följande:Svenska varv satt ju som företag i en ohyggligt svår situation.Det var Svenska varv som var ägare till två storföretag,storvarv som inte hade några order. Detkostade Svenska varv flera hundra miljoner att fortsättadenna drift. Hade man avvecklat Svenska varvs intressen iUddevalla och utan att få statliga insatser hade detkostat varv oerhörda belopp. Det är klart att det fannsmed i bilden när jag kontaktade ordföranden i Svenska varv ochförklarade för honom att jag förde diskussioner med Saab-Scaniai och att de kunde komma att vilja förvärva marken. Detvar absolut en fråga för förhandling mellan Svenska varv ochföretaget. Jag var icke inne i de diskussionerna på annat sättän detta. Jag var oerhört noga med att inte gå in iföretagsdiskussionen.Ola : revisorer skriver i sin rapportså här: I regeringens överenskommelse med ingick attSaab fick förköpsrätt till tomtmarken på . Är inte detkorrekt?Thage G : Om Svenska varv skulle sälja hade Saabförsta tjing på marken, om jag får uttrycka det så. Det varefter ett erbjudande från Svenska varv som förmedlades tillSaab-Scania. Det var ingalunda så att jag frånIndustridepartementet sade att det var något villkor. Det bleven ren företagsförhandling mellan Svenska varv och Saab-Scania.Jag var inte på något sätt inne i markfrågan mer än på den punktsom jag redovisade här.Kurt : Vi går över till ärende nr 2 pådagordningen. Det avser den borgerliga regeringens befattningmed --Renaultaffären. Även i den här delen har utskottetkallat . Innan vi går över på eventuella frågorvill jag som ordförande i den här frågeomgången göra någraklarlägganden.Thage tillhörde inte den borgerliga regeringen ochsvarar således inte för hur den har agerat. Han har varitordförande i . Grundlagen medgeremellertid inte någon granskning av hur ledamöterutövar sina uppdrag. I vilken egenskap skall då upplysningar till utskottet? Som privatperson, har detsagts. Och visst förekommer det KU-utfrågningar medprivatpersoner. Men så enkelt är det faktiskt inte i det härfallet.Som alla vet deltog som KU-ordförande vidföregående i handläggningen av det härgranskningsärendet. Det var också på hans förslag som utskottetden beslutade att granska den dåvaranderegeringens hela information i och om --Renaultaffären.Vi socialdemokrater har på principiella grunder motsatt ossden utfrågning som sker här. Att den som anmält ettgranskningsärende och deltagit i utskottets handläggning avärendet kallas till KU-utfrågning i samma ärende är verkligennågot helt nytt. En sådan ordning kan, som jag ser det, lätt fånegativa konsekvenser för utskottets ställning. Här öppnar sigfaktiskt betänkliga perspektiv för KU som granskningsutskott.Ledamöterna i är enligt grundlagen skyldiga att granskaregeringen. Det ligger i sakens natur att en sådan granskning påsina håll kan uppfattas som både obekväm och besvärande.Det måste klart strida mot grundlagens intentioner att enledamot, vare sig han är kvar i KU eller inte, genom enKU-utfrågning skulle kunna ställas till svars för att hafullgjort sin granskningsuppgift. Om det skulle bli en etableradordning fruktar jag att KU-granskningens verksamhet snart harspelat ut sin roll.En majoritet inom KU, , ochVänsterpartiet, har dessutom förklarat att utskottet redanförfogar över alla de sakuppgifter som behövs för att slutföragranskningen av regeringens befattning medVolvo--Renaultaffären.Men är det så att utskottet har beslutat att kalla ThagePeterson i det här ärendet. Jag lämnar därför på nytt över ordettill dig för en kort inledning. Varsågod!Thage G : Herr ordförande! Det skall bli en mycketkort inledning. Jag känner ett behov som avgångenKU-ordförande att ge uttryck för ett par synpunkter.Enligt regeringsformen är det KU:s uppgift och skyldighet attgranska regeringen. Jag vill gärna upprepa det ordförandenpåpekade, att jag inte tillhörde den regering som granskas avKU. Därför kan jag heller inte svara på hur den regeringen haragerat.Som flera av er vet var jag --1994 ledamotav och ordförande. Jag har funderat mycket på denhär utfrågningen i denna del. Jag delar ordförandens uppfattningatt det klart måste strida mot grundlagens intentioner att enledamot, gammal eller ny, genom en KU-utfrågning skulle kunnaställas till svars för att han har fullgjort regeringsformensuppgift att granska den sittande regeringen.Jag vet inte på vilken konstitutionell grund som jag skallutfrågas. Jag vet heller inte i vilken egenskap jag skall svarapå eventuella frågor. Trots detta är jag beredd att svara pånågon fråga.Birger Hagård: Det är naturligtvis inte meningen attställa vår tidigare KU-ordförande till svars för regeringensagerande på något sätt. Men i de utfrågningar som vi gjorde iVolvo--Renaultaffären fanns det en dunkel punkt som egentligenendast kan kasta ljus över. Det är därför som detkanske finns anledning att vädja till honom att han försöker attskingra mörkret.Det var nämligen så att vid upprepadetillfällen i de utfrågningar som hölls med ochCarl Bildt framhöll att han hade haft kännedom om att regeringenBildt på förhand haft vetskap om att --Renaultaffärenskulle spricka, vilket i sin tur kategoriskt förnekades både avCarl Bildt och av inte mindre än sex tillfällen, ser jag här, säger : Jag vet att regeringen ständigt fick uppgifter omfusionsarbetet och även information om att fusionen var på vägatt spricka. Han säger vid ett annat tillfälle att det är högsttroligt, ja, att han till och med vet, återigen använder hanordet vet, att regeringen höll sig utomordentligt nogainformerad om alla turer i affären och att regeringen också hadefull information från Per G när affären höll på attspricka.Vid ett annat tillfälle säger han "på goda grunder" ochåberopar de sex åren som industriminister, varför det inte minstär intressant att kunna få fram om de uppenbarligen mycket godarelationer som fanns mellan och i någon mån kan ha legat bakom det här uttalandet.Thage säger alltså rent ut att den uppgift som hanhaft att tillgå, vetskapen om att den här informationen skulleha funnits, hade han direkt från Per G . Det haralltså sagts direkt av och säger att från den 22november till , när fusionen spricker, hadede inte någon direktinformation, inte någon direktkontakt. Ändåhar sagt att han visste att en sådan hadeförekommit. Min fråga till , när jag ber honom attsprida ljus över detta, blir: I vilken form och när har ThagePeterson fått den uppgivna informationen av Per G ?Thage G : Jag kan vara överens med en punkt, nämligen att grundlagen inte medger någongranskning av hur ledamöter utövar sina uppdrag. (: Helt rätt. )Jag vill lämna följande svar på fråga. Jag harinte på någon enda punkt anledning att ändra i mina frågor somjag som KU:s ordförande ställde till dåvarande statsrådet och till förre statsministern angåendeVolvos information till regeringen om --Renaultaffären.Jag har i mina frågor inte kommit med några egna uppgifter,eftersom jag inte har haft tillgång till några sådana. Jagtillhörde inte regeringen och fick inte information från Volvo.Jag har endast använt de uppgifter som jag i efterhand fått avVolvos dåvarande styrelseordförande. I flera av frågorna användejag dennes egna ord.Jag ber här att få hänvisa till de stenografiska uppteckningarav utfrågningarna som bilades föregående riksmötesgranskningsbetänkande och som jag förstår att harstuderat mycket noga.Jag vill tillägga följande, för att skall kunnafå svar på sin fråga i detalj, att uppgifterna från P GGyllenhammar fick jag vid tre eller möjligen fyra tillfällen.Jag tror att det var tre. Ett längre personligt samtal här iriksdagshuset och sedan var det två telefonsamtal.Min vana trogen för jag noggranna anteckningar till enkommande memoarbok. Jag har många anteckningar efter mina samtalmed , och skall jag också publiceradem. Jag anser att det är en frihet för varje svensk medborgareatt förfoga över sina dagboksanteckningar. Allt som jag har ianteckningarna är inte negativt, , flera saker ärmycket positiva, om jag får avslöja litet av memoarernasinnehåll.Birger Hagård: Jag tackar, men fortfarande har ThagePeterson vid tre fyra tillfällen...(: Troligen tre. )...vid tre olika tillfällen, varav ett i . ThagePeterson vidhåller uppgifterna att regeringen skulle haft fullvetskap även tiden till den 2 december.Thage G : Jag hänvisar till mitt svar och till destenografiska uppteckningar som finns från de tillfällen då jagsom KU:s ordförande ställde frågorna.Birger Hagård: Det går alltså inte att få ett direkt ochrakt besked från på den punkten.Thage G : Jag har gett klara beskedpå den här punkten och även hänvisat till utfrågningar då jagsom KU:s ordförande ställde frågor till de båda statsråden. Jaghar inget mer att tillägga på den punkten.Birger Hagård: Då konstaterar jag, herr ordförande, att viinte får klarhet. Mörkret kommer fortsatt att finnas. Jagbeklagar det.Kurt : Jag får till protokollet anmäla atthär gör vi inte kommentarer, här ställer vi frågor.Jag ber att få tacka för hans medverkan.Konstitutionsutskottets utfrågning1995-04-20Bilaga B 17Kl. 08.30--09.30Offentlig utfrågning av statssekreterare ,ledamoten av EU:s revisionsrätt och sakkunnigeKjell angående regeringens nominering av svenskabefattningshavare vid EU:s institutionerOrdföranden: Jag hälsar alla välkomna till utskottetsöppna utfrågning. Det skall handla om regeringensnomineringar av svenska befattningshavare vid EU:sinstitutioner. Vi hälsar dem som skall hjälpa oss att få merinformation om detta välkomna, nämligen statssekreterare , ledamoten av EU:s revisionsrätt , sakkunnigeKjell i Statsrådsberedningen och , minister iUD.Vi har kommit överens om att skall inleda mednågra korta ord innan utfrågningen startar. Varsågod.Gunnar : Jag skall fatta mig väldigt kort.Det har ju översänts ett ganska omfattande underlag för denhär utfrågningen. Det visar hur regeringen har organiserat ochnu bedriver arbetet med rekryteringen till EU-institutionerna.Jag vill bara understryka att detta är ett mycket omfattandearbete som har inletts sedan det stodklart att vi skulle bli EU-medlemmar. Det är ett arbete som isjälva verket behöver bedrivas under . Vi befinneross i den situationen att vi som nya medlemmar kan räkna med attett stort antal tjänster skall ställas till förfogande för denya medlemsländerna. kan under de närmaste 3--4 årenräkna med att få besätta tjänster i storleksordningen800--1 000, om man ser till EU-institutionerna sammantaget,alltså kommissionen, ministerrådssekretariatet, domstolarna,revisionsrätten m.m.Jag vill bara understryka att regeringen fäster mycket storvikt vid detta arbete. Man ser det som en nationell angelägenhetatt hävda svenska intressen i arbetet med att få in svenskar påalla nivåer och så brett som möjligt i EU:s institutioner. Viser det som en viktig del av vår samlade EU-politik. Genom attsvenskar får anställning vid institutionerna räknar man med attpå indirekt väg få ett inflytande vid dessa institutioner. Maninympar en grad av svenskhet, av svenska värderingar, av svensktarbetssätt m.m. Detta betraktar vi som väldigt betydelsefullt.Därför har vi också lagt ner mycket stor möda -- ochkommer också att göra det i fortsättningen -- på detta arbete.Till en början går detta arbete ut på -- och det är väl främstdet som vi kommer att uppehålla oss kring -- att få insvenskar på höga befattningar vid EU:s institutioner. Det ärdetta som vi har varit mest upptagna av under de förstamånaderna i den arbetsgrupp för EU-rekrytering som jag leder imin egenskap av statssekreterare i . Ju lägre nivåer mankommer till, desto mindre blir den direktainflytande över tillsättningar när det gäller dessainstitutioner. Men i det sammanhanget kan en hel del göras avregeringen på hemmaplan, för att genom utbildningsinsatser ochgenom andra insatser rusta de svenska män och kvinnor som sökeranställning vid institutionerna, så att de bättre klarar av detansökningsförfarande m.m. som tillämpas där nere och som inte ialla stycken påminner om det som vi är vana vid och som är vårtradition.Jag skall inte breda ut mig mera. Jag är givetvis beredd attsvara på frågor, men jag ville inledningsvis säga detta för attsätta in frågorna i deras rätta sammanhang.Anders : När det gäller tillsättning av svenskastatliga tjänster finns det bestämmelser i grundlagen om atttillsättandet skall grundas endast på förtjänst och skicklighet.Anser att motsvarande kriterier -- även om det inteär formellt föreskrivet, eftersom det gäller en utländskorganisation -- skall tillämpas också här?Gunnar : Givetvis. Så har skett och så sker också viddessa tillsättningar och i detta nomineringsarbete.Anders : Nomineringarna har då gått till på detsättet att man har haft olika kandidater och sedan har man påsamma sätt som när det gäller en statlig tjänstetillsättningvägt olika meriter mot varandra?Gunnar : Det är riktigt. Men processen har varit någotannorlunda beroende på vilka tjänster vi talar om. Beträffandede fyra allra högsta tjänsterna -- kommissionären, de tvådomarna och ledamoten i revisionsrätten -- har dessa utnämningarskett av regeringen. Beredningen har skett direkt i regeringensåsom är brukligt enligt vår tradition när det gäller högrebefattningshavare.Om man sedan successivt flyttar sig ner i nivåer till s.k. A1- och A 2-tjänster -- generaldirektörer, biträdandegeneraldirektörer och direktörer vid EU:s institutioner -- hardär tillämpats ett annat förfarande, vilket också framgår avunderlaget. I den rekryteringsgrupp som jag leder har viinventerat och diskuterat kandidater. har vi kommitfram till kandidater som sedan har föredragits i regeringen, somsedan har fattat beslut.Anders : Så uttalande innebär att maninte skall ta några politiska hänsyn när man utnämner personertill EU-befattningar?Gunnar : Inga politiska hänsyn skall tas när man utserpersoner till EU-befattningar, och det har inte heller gjorts.Anders : Om vi nu tittar på några av de högstabefattningshavarna så är de alla socialdemokrater. Det finnsingen som har ett borgerligt förflutet. Utmanar inte det allamatematiska sannolikhetskalkyler att bara socialdemokrater närdet gäller EU-befattningar meritmässigt befinns värdiga?Gunnar : Nej, det kan jag inte se. Det rör sig ompersoner som har tagits fram som de starkaste kandidaterna förde här tjänsterna, baserat på -- som jag sade tidigare --förtjänst och skicklighet.Anders : Vilka andra har ni tillfrågat? Det fanns enintern lista, står det i det papper som vi har fått, daterat den15 . Vilka kandidater fanns med på den listan?Gunnar : Det fanns ett stor antal kandidater ochintresseanmälningar. Vi hade en lång rad namn som hade influtitgenom olika kanaler och som insamlades och sattes upp på listor.Men vi gjorde också -- som brukligt är -- mer aktiva insatser.Vi förde egna diskussioner, vände oss till en lång radintresseorganisationer såsom t.ex. näringslivsorganisationer föratt få in uppslag, tips och förslag på namn. Så gick vi tillväga.Anders : Är listan från tillgängligför ledamöter?Gunnar : Jag ser inte att det kan vara något problem.I det underlag som har översänts har vi enbart redovisat de fånamn som de facto har fått jobb nere i . Några andra namnhar vi inte redovisat, och det vill vi inte heller redovisaöppet av naturliga skäl. Men om det är möjligt för utskottet attefter detta öppna sammanträde ha ett slutet sammanträde är detfullt möjligt för mig att redovisa namnen.Anders : Finns det då en sammanställning över allasom har gjort intresseanmälningar för dessa tjänster, så att vikan se att det som vi var överens om -- förtjänst ochskicklighet -- har varit det enda grundläggande kriteriet?Gunnar : Det finns sådana listor som vi kan förseutskottet med.Anders : Såvitt jag har förstått av medierna har detförts diskussion om detta med diarieföring. Min fråga är då: Harsamtliga inkommande intresseanmälningar diarieförts i enlighetmed de regler som skall tillämpas?Gunnar : De har diarieförts. Men på den här punktenmåste jag säga att om man ser tillbaka på det gångna året somEU-rekryteringen har varit i gång har det inte skötts på etthelt tillfredsställande sätt. Den normala gången i departementenär -- och skall vara -- att handling när den kommer in av vilketslag det vara må utan dröjsmål skall registreras. Men så har inte skett med dessaintresseanmälningar. Där har man förfarit på ett sätt som i ochför sig ibland är möjligt att tillämpa när det är fråga omhandlingar som utgör arbetsmaterial. Då kan man samla det hos enenskild tjänsteman arbetet pågår och sedanregistreras handlingarna vid en senare tidpunkt.Så har skett i det här fallet, och det var i själva verket enarbetsmetod som man valde under den förra regeringen. NärEU-rekryteringen drogs i gång kom man överens om en sådanordning. Det fattades då beslut om att en tjänsteman iUtrikesdepartementet skulle ta på sig uppgiften att hos sigsamla på sig samtliga intresseanmälningar, CV:n och annat somkom in inför EU-rekryteringen.I höstas när den här regeringen tillträdde och vi drog i gångarbetet -- vi gjorde ju det på fullt allvar först den 15november, när det stod klart att vi skulle bli EU-medlemmar,ärvde vi den arbetsmetoden och vi fortsatte med den till enbörjan . Men vi fann sedan dennametod inte helt tillfredsställande. Därför sände vi i början avjanuari samtliga dessa handlingar för registrering. Detta är denformella sidan av saken. Den reella, praktiska och intressantasidan är ju att samtliga dessa namn fanns samlade och utgjordearbetsmaterial för den tidigare regeringen och förrekryteringsgruppen. Alla namn fanns således tillgängliga, ochde låg till grund för vårt arbete.Anders : Finns det nu några intresseanmälningarliggande som borde ha diarieförts men som icke är diarieförda?Gunnar : Så kan knappast vara fallet. Vi hade allaintresseanmälningar samlade, och de registrerades i ettsammanhang . När det gäller de anmälningar som harkommit in därefter tillämpar vi fr.o.m. nu regeln att deregistreras utan dröjsmål.Anders : Då skulle jag vilja ställa frågor till JanO . Du var med från början i beredningsarbetet efter detatt den nya regeringen hade tillträtt. Kan du redogöra för hurdet inledande arbetet kom att bedrivas innan den formellagruppen tillsattes ?Jan O : Mitt förordnande är från den 13 oktober.Mitt uppdrag är formulerat på ett sätt som tar hänsyn till detförhållandet att vi då inte visste om skulle bli medlemi EU eller inte. Mitt göromålsuppdrag som jag hade fått avutrikeshandelsminister var att ge förslag omstrategier och prioriteringar när det gäller inflytandefrågorvid medlemskap i eller EES. I ett inledande skede gälldearbetet att ha en viss beredskap för båda alternativen. Vid dentidpunkten var det ganska oklart hur folkomröstningsresultatetskulle bli.Det gällde då först och främst att ge råd till regeringen omhur dessa frågor skulle handläggas, om och i så fall när ettmedlemskap blev aktuellt och hur man skulle göra vid det enaeller andra alternativet. Det gällde också att ta fram enlämplig metod -- och det var kärnpunkten i mitt uppdrag -- föratt ta reda på vilka ämnesområden skulle satsa på föratt få sitt inflytande befäst genom att just svenska kandidaterantogs på hög nivå.Anders : Men sysslade bara medstrategifrågor, eller hade han direkt att handlägga namn?Jan O : I det skedet var det inte alls aktuellt.De intresseanmälningar som fanns omhänderhades på annat sätt.Det har skett en liten namnförväxling i en av tidningarna i går.Mitt namn förväxlades med den person som vid det tillfället hadehand om detta, nämligen dåvarande departementsrådet som sedermera också var föredragande i denstatssekreterargrupp som tillsattes , efterfolkomröstningsresultatet.Nej, vad det då handlade om var att få fram en process därbåde underlaget från EU-delegationen och departementetsdittillsvarande ställningstaganden och synpunkter skulle vägasin för att man skulle få fram en balanserad förteckning övervilka ämnesområden och därmed vilka generaldirektorat tillkommissionen som man skulle eftersträva att få ledandebefattningshavare på.Dessutom handlade det om att försöka att kartlägga hur mångatjänster som vi skulle få chansen att nominera kandidater till.Till sist förelåg en rad andra viktiga inflytandefrågor i deolika organ i EU där man skulle tillsätta svenskarepresentanter: , ,osv. I ett inledande skede -- detta varalltså före folkomröstningen -- gällde det också att ange eftervilka kriterier som den typen av nomineringar skulle ske, vilkadepartement som skulle föredra dessa ärenden, vilka som så attsäga skulle stå för intresseanmälningarna. När det t.ex. gälldedet ekonomiska och sociala rådet fördes det stora diskussioner idet svenska samhället om vilka organisationer som skulle ansesberättigade att ge regeringen ett sådant underlag.Namnfrågorna kom upp först i det skede när den typen avärenden som jag nämnde var klara och när det också varfastlagt vilka departement som skulle handlägga de olikaärendena. skulle ha hand om tillsättningentill , Arbetsmarknadsdepartementetskulle ha huvudansvaret för ECOSOC osv. Då presenterade jagdessutom detta arbete inför EU-delegationen -- det var ju densom föregick . Därefter kom arbetet i arbetsgruppen igång. Därmed började gruppen under ledning -- jagvar adjungerad ledamot -- att bereda namnförslagen.Anders : Mottog under det här skedetmuntligen eller skriftligen några intresseanmälningar och hurhanterades i så fall dessa?Jan O : Jag fick väldigt många sådanaförfrågningar, varav många kunde avföras eftersom deavsåg tjänster på låg nivå. Men jag fick en lång rad sådanaanmälningar som jag förde vidare till den krets avtjänstemän som tog hand om den här typen av anmälningar, och denkretsen utvidgades . Utöver ,som jag stod i kontakt med, ingick minister , som är häri dag.Anders : Kan redogöra för procedurennär han själv blev nominerad till sin post i revisionsrätten?Jan O : Själva proceduren när jag blev nomineradkan jag inte redogöra för. Däremot skall jag redogöra för hurjag själv kom att beröras av denna nominering.I början av oktober ställde helt enkelt regeringsbildareneller statsministern -- jag vet inte om det var innan ellerefter det att hade utnämnts till statsministerav -- frågan om jag ville vara kandidat till attnomineras till ledamot i den europeiska revisionsrätten. Jagsvarade ja på den frågan, och jag var mycket stolt över att hablivit tillfrågad av statsministern.Anders : Så det innebar att frågan i praktiken varavgjord ?Jan O : Inte för regeringens del, men för min delavgjordes saken i och med att jag hade förklarat mig vilja varakandidat. Jag hade inte mera någon anledning att befatta mig medsaken, eftersom frågan hade ställts av landets blivandestatsminister.Anders : Om landets blivande statsminister gör ettsådant erbjudande får man väl förmoda att det ligger någonsubstans i det. Det innebar då att de som gjordeintresseanmälningar senare mänskligt att döma inte hade så storachanser, såvida deras meriter inte var överlägsna . Fanns det några sådana intresseanmälningar?Jan O : Till att börja med är det klart att dentypen av förfrågan från en statsminister uttrycker en mycketstark prioritering. Huruvida det förelåg intresseanmälningarfrån personer med meriter som visade att de skulle vara meraägnade än jag åt att sköta detta uppdrag kan jag inte avgöra.Det var ju också regeringens och inte min sak att avgöra denfrågan.