bet · GJ01AU3 · 1995-10-26 00:00:00 — De nya lagreglerna kommer enligtmotionen att försvåra förändringar och omorganisationer inom den offent-liga sektorn.Överlåtelse efter konkurs bör inte heller omfattas. Syftet med EU-anpassningen är att få en enhetlig begreppsbildning och gemensammaregler. Med lagens nuvarande utformning får svenska företag svårare attverka på samma villkor. Dessutom försämras möjligheterna till rekon-struktion.Rätten för den arbetstagare som motsätter sig en övergång att kvarstannai anställning hos överlåtaren kan på grund av turordningsreglerna få tillkonsekvens att anställda som inte alls berörs av övergången får lämnaföretaget. Detta är inte acceptabelt enligt motionärerna.Motionärerna är vidare kritiska till införlivandet vad gäller skyldighetenför den övertagande arbetsgivaren att tillämpa anställningsvillkoren iöverlåtarens kollektivavtal. Lagstiftningen kan leda till att löner och all-männa anställningsvillkor blir olika för samma arbetstagarkategorier hosett och samma företag. Det strider mot den viktiga principen om att villkorbör vara enhetligt reglerade.Reglerna har enligt motionärerna även visat sig medföra svårigheter förentreprenörer att lämna anbud. Det krävs kännedom om antalet anställda,lönevillkor m.m. I många fall måste den nye entreprenören överta personalsom var övertalig redan vid anbudet. Reglerna strider dessutom mot EU:sdirektiv om konkurrensneutralitet. För kommuner och landsting som villrationalisera kan konkurrens och effektivisering hämmas.Under tiden mellan beslut och övertagande kan löpa med nyan-ställningar och avtal utan den nye arbetsgivarens vetskap. Ändå är denneskyldig att följa ingångna avtal.Reglerna riskerar att motverka sitt syfte genom att det kan bli lönsamt attfrångå etablerad praxis att ta över befintlig personal. Om inget skifte avpersonal sker omfattas nämligen inte skiftet av lagen och då finns inteheller någon övertalig personal.Motionärerna anser att skyndsamt bör fatta beslut om lagänd-ringar i enlighet med det anförda.Utskottets övervägandenVid utskottsbehandlingen av regeringens förslag om ändringar iden svenska lagstiftningen med anledning av bl.a. övergångsdirektivetframförde motsvarande kritik och synpunkter som åter-kommer i motion A707.Vad gäller allmänna utgångspunkt att det inte finns an-ledning att vid införlivande av direktiven gå längre än vad direktivet krävervill utskottet anföra följande. Som utskottet förstår motionen menar att intresset av enhetlig reglering och begreppsbildning på EU-nivån bör väga mycket tungt, eftersom man i motionen förordar lösningarsom inte bara innebär avvikelse från allmänna principer i den svenskaarbetsrätten utan också innebär ändringar i gällande rätt till arbetstagarnasnackdel. Utskottet vill med anledning av detta framhålla att direktiven oftai sig tillåter medlemsstaterna att tillämpa eller stifta lagar eller andra för-fattningar som är mera förmånliga för arbetstagarna; reglerna är vad manbrukar kalla EG-dispositiva.Att övergångsdirektivet, som tillåter avsteg till arbetstagarnas förmån,vid det svenska införlivandet gjordes tillämpligt både i fråga om sjögåendefartyg och fullt ut på den offentliga sektorn hängde bl.a. samman med denallmänna strävan att de arbetsrättsliga reglerna skall vara desamma på helaarbetsmarknaden. Utskottet anser att man bör stå fast vid denna ambition.Vid utskottsbehandlingen gjordes det tillägget i fråga om tillämpningenpå sjögående fartyg att man förutsatte att regeringen skulle återkomma omreglerna skulle visa sig medföra icke godtagbara effekter eller om diskus-sioner inom EU skulle föranleda detta. Enligt det förutnämnda direktiv-förslaget skall även sjögående fartyg omfattas av reglerna, dock att detskall vara möjligt för medlemsstaterna att föreskriva undantag från regler-na om information och överläggning till arbetstagarrepresentanterna.Även frågan om tillämpligt kollektivavtal efter övergången berördes vidutskottsbehandlingen . Utskottet anslöt sig till regeringsförslaget,som innebar att anställningsvillkoren i princip skyddas . Medden möjlighet som lagen ger parterna att träffa ett nytt kollektivavtal för deövertagna arbetstagarna kan man undvika att skilda anställningsvillkorgäller för olika arbetstagargrupper. Utskottet anser inte heller nu att regler-na bör ändras i detta hänseende.Det anförda innebär att motion A707 yrkande 8 avstyrks i motsvarandedel.I samband med konkurs gäller som nämnts inte heller i den svenska la-gen några regler om automatisk övergång av anställningen. Moderaternavill här ha en försämring för arbetstagaren i förhållande till vad som gälltsedan länge, eftersom motionen synes innebära att man skall undantaarbetstagare som uppsagts på grund av konkurs från reglerna om företrä-desrätt till återanställning hos den som övertar verksamheten (25 § LAS).Vid behandlingen av motsvarande fråga ansåg utskottet att in-förlivandet av direktivet inte motiverar att man försämrar för arbetstagarnai gällande rätt. Utskottet står fast vid detta. Det finns också anledning attupprepa att direktivet tillåter inhemska regler som är gynnsammare förarbetstagarna.När det gäller frågan om en arbetstagare som motsätter sig övergångenskall ha rätt att stanna kvar i anställningen eller, i enlighet med vad mode-raterna förordar, enbart en rätt att frånträda anställningen, är det riktigtsom påpekas i motionen att reglerna kan få till konsekvens att anställdasom inte berörs av övergången i stället får lämna företaget. Detta är emel-lertid något som följer av lagens turordningsregler. Den lösning som mo-deraterna förordar skulle avvika från vad som annars gäller i arbetsbristsi-tuationer. Utskottet ansåg vid införlivandet att den angivna konsekvensenav turordningsreglerna inte behöver betraktas som något negativt. Någonanledning att ändra denna uppfattning finns inte.Med anledning av motionens mera allmänt hållna synpunkter på deproblem som de nya reglerna kan medföra finns anledning att framhålla attutskottet, som sades i förra årets betänkande, utgår från att regeringenföljer utvecklingen och återkommer om det skulle visa sig nödvändigt.Utskottet kommer sammanfattningsvis fram till att motionsyrkandet böravstyrkas även i denna del.DeltidsarbetslösaVänsterpartiet anser enligt sin motion A706 (yrk. 4) att deltidsarbetslösabör ha företrädesrätt till anställningar med fler arbetstimmar. Som det nu äranvänder arbetsgivaren deltidsarbete som en reserv för att kunna anpassaproduktionsapparaten till ett ojämnt behov av arbetskraft. Kostnadernaövervältras på samhället som via a-kassan får betala fyllnadsersättning,sägs det i motionen.Frågan om deltidsarbetslösa tas även upp i fyra enskilda s-motioner. I treav dessa ser man en ändring i LAS av innebörd att deltidsarbetande skallha företrädesrätt till nya anställningar med högre sysselsättningsgrad somett sätt att komma till rätta med problemet. Det är motionerna A211 avIngemar och , A258 (yrk. 4) av IngegerdSahlström m.fl. och A265 av . I motion A238 av BirgittaGidblom och vill man i stället att alla tjänster i grundenskall vara på heltid och att de som önskar deltid av något skäl söker partielltjänstledighet. Möjligheten att via lagstiftning utöka antalet heltidstjänsterbör undersökas, anser motionärerna.Utskottets övervägandenDeltidsarbetslösheten och metoder att komma till rätta med detta problemär frågor som uppmärksammas i flera olika sammanhang. UtredningenArbetslöshetsersättningen - en omställningsersättning skall enligt direkti-ven (dir. 1995:92) göra en översyn av hela problematiken med arbetslös-hetsersättning och deltidsarbete och lämna förslag till nya regler. skall enligt sina direktiv också särskilt uppmärksammade deltidsanställdas situation och därvid särskilt belysa bl.a. möjlighetenatt omvandla deltidstjänster till heltidstjänster med rätt till partiell tjänstledighet. Enligt vad utskottet erfarit skall denna fråga ha hög prioritet ikommissionens arbete. Även för den särskilde utredaren som har i uppdragatt kartlägga skillnaden mellan kvinnors och mäns situation på arbets-marknaden ur ett sysselsättningsperspektiv och med utgångspunkt i dettabedöma utvecklingen av kvinnors framtida arbetsmarknad (dir. 1995:119)är deltidsarbetslösheten en central fråga.Med hänvisning till att frågan är under utredning i flera olika samman-hang saknas anledning för utskottet att ta några initiativ med anledning avde nu behandlade motionerna. De avstyrks således av utskottet.ArbetsföretagUtskottet tar i detta sammanhang även upp två motionsyrkanden som rörs.k. Det är motion A275 (yrk. 6) och Folkpar-tiet liberalernas kommittémotion A286 (yrk. 23).Ett förslag om s.k. arbetsföretag aviserades i årets budgetproposition.Dessförinnan hade regeringen tillkallat en särskild utredare för att närmarestudera vilka effekter i olika avseenden som arbetsföretagen skulle medfö-ra.Utredaren lade fram sina förslag , Arbetsföretag - En nymöjlighet för arbetslösa (SOU 1995:2). Förslagen i betänkandet innebar attdet skapades legala förutsättningar för att inrätta arbetsföretag som entillfällig arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Enligt förslaget skulle de särregleroch justeringar i den gällande lagstiftningen som behövs samlas i en endalag.I samband med behandlingen av propositionen om en effektivare ar-betsmarknadspolitik (prop. 1994/95:218, AU15) konstaterade utskottet attdet regeringsförslag som aviserats i budgetpropositionen inte hade full-följts. Ett i det sammanhanget behandlat motionsyrkande från Kristdemo-kraterna i vilket förslaget avstyrktes föranledde därför ingen riksdagensåtgärd.Även liberalerna (motion A286 yrk. 23) och (motion A275 yrk. 6) motsätter sig arbetsföretagen.Inte heller nu finns det enligt utskottets mening anledning till någon åt-gärd från sida, varför de båda motionsyrkandena bör avslås.Övriga frågor med anknytning till anställningsskyddslagenI liberalernas motion K402 Yttrandefrihet på jobbet av LarsLeijonborg m.fl. förs ett resonemang om anställdas yttrandefrihet i förhål-lande till lojalitetsplikten mot arbetsgivaren (yrk. Partiet, som hänförsig till ARK:s betänkande (SOU 1993:32) Ny Anställningsskyddslag, görnu bedömningen att kraven på lojalitet inte behöver skärpas eftersomrimliga krav gäller . Mot bakgrund av den s.k. Värödomen (AD1994:79) anser partiet emellertid att skadeståndsreglerna bör skärpas i defall domstolen underkänner uppsägningen av en arbetstagare som utnyttjatsin yttrandefrihet.Även () tar i motion A701 upp frågan om arbetstaga-res yttrandefrihet. Motionären anser det oroande att många anställda, tillstor del i den offentliga sektorn, inte anser sig våga påtala missförhållan-den därför att de är rädda för att förlora anställningen. Om en arbetstagaresom skött sig i övrigt endast handlat enligt gällande regler och lagar så börbättre kompensation ges än om denne ändå skiljs från an-ställningen, anser motionären.Utskottets övervägandenEn utgångspunkt i den i fp-motionen angivna AD-domen är att tryckfri-hetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen inte reglerar förhållandetmellan enskilda, t.ex. arbetsgivare och arbetstagare i den enskilda sektorn.Enligt AD:s praxis har arbetstagare ändå en långtgående kritikrätt, somdock inte sträcker sig så långt att den ena parten skall behöva tåla allvarli-ga, osanna beskyllningar eller kränkande tillmälen. Vid bedömningen avom arbetstagaren överskridit sin kritikrätt och därigenom brutit mot sinlojalitetsplikt brukar vägas in bl.a. om arbetstagaren först försökt få rättelstill stånd eller syftet varit att skada arbetsgivaren. I den vidare frågan omdet finns saklig grund för uppsägning kan en rad faktorer vägas in, t.ex.vilka slutsatser om arbetstagarens lämplighet för anställningen som kandras av det som förevarit.Motionärerna förespråkar att skadeståndsnivån höjs när en arbetsgivarefelaktigt sagt upp någon som utnyttjat sin yttrandefrihet. I det berördamålet hade arbetstagarsidan yrkat ett osedvanligt högt skadestånd - 1miljon kronor. Domstolen fastställde beloppet till 70 000 kr.Utskottet vill med anledning av motionerna erinra om att storleken avdet allmänna skadeståndet vid brott mot anställningsskyddslagen enligtpraxis avgörs efter en helhetsbedömning av samtliga omständigheter i detenskilda fallet. Som anges i den berörda domen har förhöjt skadeståndbrukat utdömas när uppsägningen eller avskedandet också utgjort ett kol-lektivavtalsbrott eller brott mot andra skadeståndssanktionerade regler,t.ex. reglerna om föreningsrätt eller förtroendemannalagens regler. mening går det knappast att därutöver peka ut någon enskildomständighet som generellt skall leda till ett förhöjt skadestånd, utan det ärden samlade bilden av förhållandena i det särskilda fallet som måste fåbetydelse.Av de nu angivna skälen kan utskottet inte ställa sig bakom en skärpningav skadeståndsreglerna i enlighet med vad som förordas i motionerna.Synpunkterna i övrigt i motion A701 sammanfaller i stora delar med vadsom redan gäller och föranleder därför inget särskilt uttalande från utskot-tets sida.Med det anförda avstyrks de nu behandlade motionerna.Anställningsskyddet för miljö- och hälsovårdschefer bör granskas av enutredning, anser och , båda mp, i motionA703. När miljöfrågorna nu kommit närmare blir skyddet för dem som haransvaret allt viktigare. Många av dessa tjänstemän har en utsatt ställningoch får också ett stort ansvar bl.a. att följa EU:s omfattande miljölagstift-ning, anför motionärerna.Utskottets övervägandenDen behandlade frågan om lojalitetsplikten i förhållande till yttrande-friheten har beröringspunkter med den i mp-motionen väckta frågan omanställningsskyddet för miljö- och hälsovårdschefer. Utskottet kan i ochför sig ha förståelse för att dessa personalkategorier ibland kan ha en svårställning med tanke på de olika intressen som skall balanseras mot varand-ra. Utskottet kan emellertid inte se något behov att särskilt granska dennafråga. Förhållandena i de enskilda fallen skiftar alltför mycket för att ensådan granskning skulle bli meningsfull. Det kan i sammanhanget finnasskäl att redovisa att (SOU 1990:12) nämndemiljön som ett skäl att utvidga den s.k. meddelarrätten, dvs. möjlighetenför bl.a. anställda att meddela sig i tryckt skrift eller för offentliggörandeförmedla uppgifter dit i vilket ämne som helst. utgick emellertidkommittén från att det skulle bli nödvändigt att göra vissa begränsningar ioch undantag från meddelarrätten bl.a. mot bakgrund av att det förtroende-fulla samarbetet mellan ledning och anställda i företag annars kunde rub-bas och företagens konkurrensförmåga försvagas. Undantag föreslogs gällabl.a. för arbetstagare med företagsledande eller därmed jämförlig ställning.Kommitténs förslag har inte lett till lagstiftning.Med det anförda avstyrks motion A703.Magnus m.fl. (s) kritiserar i motion A708 bruket av tidsbegrän-sade anställningar vid arbetstoppar inom bl.a. måleribranschen. En del avden tillsvidareanställda personalen sägs upp för att därefter anlitas i tillfälliga anställningar. Arbetsgivaren avsäger sig sedan uppdrag och skapardärmed en säsongsarbetslöshet. Personer som uppfattas som obekvämaanlitas bara för mycket korta perioder . Det förekommertill och med att man delar upp verksamheten i flera företag för att låta deanställda vandra mellan företagen i en ständig arbetsanhopning. Enligtmotionärerna bör anställningsformen inte få användas i vissa branschereller i vart fall alltid föregås av förhandlingar med den lokala fackligaorganisationen. Reglerna bör ses över av så attalla får en tillfredsställande anställningstrygghet, sägs det i motionen.Magnus () tar i motion Fi506 upp problemet med upphand-lingen av underentreprenader i byggbranschen. Upphandlingen sker ofta isent skede, vilket omöjliggör en långsiktig och bra personalpolitik. Med deuppsägningstider som gäller sägs tillsvidareanställda upp därför att order-böckerna är tomma. Man hamnar i en situation där de anställda får tidsbe-gränsade anställningar på ett sätt som egentligen strider mot intentionerna iLAS. De sena underentreprenaderna skapar också problem för arbetsmil-jön eftersom alla som skall verka på arbetsplatsen inte ges möjlighet attpåverka i planeringsstadiet. Motionären efterlyser regler av innebörd attalla underentreprenader skall vara upphandlade och entreprenörerna hadeltagit i planeringen "innan spaden sätts i jorden".Utskottet vill med anledning av dessa båda motioner anföra följande. Möj-ligheten att begränsa eller kontrollera bruket av arbetstoppsanställningar ivissa branscher är en fråga som mycket väl kan behandlas inom ramen arbete. Som redan sagts har kommissionenfrihet att i samråd med arbetsmarknadens parter ta upp frågor som denfinner angelägna och föreslå lösningar.När det gäller det påtalade problemet med den sena upphandlingen avunderentreprenader i byggbranschen och de följder detta kan få för deanställda synes motionären efterlysa något slag av allmän regel för dennadel av affärslivet. Utskottet har svårt att se hur en sådan reglering skulleutformas och kan därför inte ställa sig bakom förslaget.Motionerna avstyrks med hänvisning till det anförda.Karin () vänder sig i motion A710 mot reglerna i LAS om be-räkning av anställningstid m.m. som hon anser otillbörligt gynnar personermellan 45 och . Eftersom unga i regel har den kortaste anställningsti-den får de sluta först. Om de inte har den kortaste tiden kan de ändå få gådärför att det finns anställda som får räkna sin tid dubbelt. Ungamed långa och färska utbildningar, med familjeansvar och försörjnings-börda blir långvarigt arbetslösa, medan medelålders klarar sig kvar i trygg-heten. Detta är även ett problem för samhället eftersom företagens kompe-tens kan utarmas. Motionären yrkar därför dels att regeln i 3 § som gerpersoner som fyllt rätt att tillgodoräkna sig extra anställningsmånadertas bort, dels att rätten enligt 22 § att räkna sammanlagd anställningstidinte skall gälla om arbetstagaren sagt upp sig frivilligt från den tidigareanställningen, dels att regeln i samma paragraf att högre ålder ger företrädevid lika anställningstid tas bort.Utskottet behandlade likartade yrkanden i samband med återställandet avarbetsrätten (1994/95:AU4) och erinrade då om att ett av deviktigaste syftena med lagen är att skydda den äldre arbetskraften somerfarenhetsmässigt har svårast att klara sig på arbetsmarknaden. Utskottethänvisade till att även om arbetslöshetssiffrorna för yngre är högre än föräldre, så visar statistiken att en större andel av de yngre arbetslösa än av deäldre återkommer i arbete. AMS har i Arbetsmarknadsutsikter för 1995och 1996 undersökt hur stor del av de inskrivna vid arbetsförmedlingarnasom fick arbete . Bilden visar att sannolikheten att finna ettarbete är störst bland arbetssökande i åldern . Efter minskar chansen till ett arbete betydligt.Utskottet anser nu som då att man bör stå fast vid lagens grundprincipersom bygger på att de äldre bör ges ett starkare skydd. Även det som i förraårets betänkande sades om lagens dispositivitet förtjänar att upprepas. Ettskäl till att parterna skall kunna göra avsteg genom kollektivavtal är att detär svårt, kanske t.o.m. omöjligt, att konstruera lagregler som ger ett rimligtoch rättvist resultat i alla situationer. Med den allmänna ambitionen attunderlätta avtalslösningar, som utskottet i det föregående ställt sig bakom,bör förutsättningarna öka att parterna i varje situation finner en avvägningsom båda parter ser som den bästa lösningen.Med det anförda avstyrks den nu behandlade motionen A710.Övriga frågor med anknytning till medbestämmandelagenWiggo Komstedt m.fl. (m) framför synpunkter på arbetsrätten i motionT605 Konkurrenskraftig sjöfartsnäring. Ändringarna i medbestämmande-lagen , , har enligt motionärerna verksamt bidragit tillatt svenska rederier undviker registrering i , vilket är en olyckligutveckling. Redan lagens existens medför att nya verksamheter inte etable-ras i . Lagen bör genast avskaffas, anser motionärerna (yrk. Deanför vidare att det fackliga de facto-monopolet i stuveribranschen, sominte tycks kunna angripas med stöd av nuvarande konkurrenslagstiftning,verkar hämmande på utveckling och arbetsmetoder i svenska hamnar. början bör utnyttja sig av möjligheten att säga upp 137 om hamnarbete, som stuveriarbetarnas organisationer oftahänvisar till som stöd för sitt krav på "ensamrätt" till allt hamnarbete (yrk.9).Utskottets övervägandenMed anledning av kravet i motionen att avskaffas vill utskot-tet hänvisa till det uppdrag som fyrpartiregeringen gav till en särskildutredare att analysera de problem som finns kring frågorna om socialdumpning och dessa regler i medbestämmandelagen, som infördes den 1juli 1991. Ändringarna syftade bl.a. till att ge de fackliga organisationernai möjligheter att träffa kollektivavtal med villkor som motsvaradevad som normalt tillämpas i fråga om arbete som utförs här i landet ochdärigenom motverka s.k. social dumpning.I förgrunden för uppdraget stod frågan om är förenlig medSveriges internationella åtaganden, främst enligt (uppdragethänför sig till tiden före medlemskap i ) och inom . Upp-draget hade föregåtts av klagomål från det svenska arbetsgivarombudet tillILO:s arbetskonferens.Utredningen (Ds 1994:13), utförd av jur.dr. , utmyn-nar i slutsatsen att sannolikt inte strider mot inter-nationella åtaganden och att det således inte är nödvändigt att på den grun-den ändra eller upphäva lagstiftningen. beslutade i april1995, bl.a. mot bakgrund av denna utredning, att för egen del inte vidtanågra ytterligare åtgärder med anledning av klagomålen mot Sverige.Utskottet anser inte att någonting har tillkommit som motiverar att LexBritannia upphävs och avstyrker därmed motionen i den delen.Vad gäller 137 har utskottet erfarit att frågan om upp-sägning av konventionen är väckt i genom en skrift frånSAF och . Saken har hänskjutits till den svenska som skall ta upp den inom den närmaste framtiden.Med hänvisning till detta kan någon åtgärd inte anses påkallad av riks-dagen med anledning av motionsyrkandet.Utskottet avstyrker med det anförda motion T605 även i nu berörd del.Olle () tar i motion A704 upp tillämpningen och utnyttjandetav avtalsförhållanden på vissa arbetsplatser. Det förekommer exempelvisatt entreprenörer med kollektivavtal med Transportarbetareförbundettvingas teckna hängavtal med när entreprenö-ren skall utföra markarbeten på en byggarbetsplats. Om entreprenörenvägrar så hotas han ofta med blockad. Detta problem bör ses över av , anser motionären.De av motionären angivna problemen är av den arten att de kan tas uppinom ramen för . Som redan nämnts kan kom-missionen på eget initiativ ta upp sådana frågor inom arbetslivet som denfinner angelägna. Något uttalande därutöver är inte påkallat enligt utskot-tets mening. Motionen avstyrks därför.Diskriminering i arbetslivetCenterpartiet tar i sin motion Sf621 om invandrarpolitiken upp lagstift-ningen mot etnisk diskriminering (yrk. I motionen sägs att diskrimine-ring kan motarbetas genom upplysning och lagstiftning. Några viktigalagändringar, däribland förbudet mot etnisk diskriminering i arbetslivet,trädde i kraft . Partiet framhåller i motionen vikten av attlagstiftningens tillämpning utvärderas.Vänsterpartiet pekar i sin motion A285 om invandrarpolitiken på vadman anser vara fundamentala brister i lagen mot etnisk diskriminering(yrk. Dit hör avsaknaden av ett förbud mot indirekt diskriminering,såsom exempelvis sakligt omotiverade krav på perfekta kunskaper i svens-ka. Vidare kritiseras det krav som uppställs i lagen att arbetsgivaren verk-ligen fattar ett beslut om anställning för att det skall anses som diskrimi-nering. Därigenom utesluts diskriminering under anställningsförfarandet,t.ex. att alla sökande med namn som tyder på invandrarbakgrund sorterasbort av just detta skäl. Likaså går den arbetsgivare fri som avstår från attanställa någon därför att det visat sig att samtliga sökande hade invandrar-bakgrund. Enligt måste diskrimineringsförbudet konstruerasså att det träffar alla situationer när någon blivit påtagligt orättvist behandlad på grund av sitt etniska ursprung.