bet · GI01BoU20 · 1995-05-18 00:00:00 — Enhetlig räntesättning och finansiering av statliga bostadslånm.m. Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Förslaget innebäratt merparten av de bostadslån som finansierats överstatsbudgeten kommer att omfattas av regler som medför atträntesättningen marknadsanpassas. Vidare innebär förslaget attsamtliga statliga bostadslån överlåts till ett särskilt bolagsamt att , ,omstruktureras.Den med anledning av propositionen väckta m-motionen omuppskov med riksdagsbeslutet och remissbehandling avregeringsförslaget avstyrks liksom en väckt motion (m) om bemyndigande för regeringen attsälja SBAB.Reservationer (m) har avgivits till förmån för motionerna. Regeringen har i proposition 1994/95:219 föreslagit riksdagenatt1. anta regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa statligabostadslån m.m.,2. anta regeringens förslag till lag om ändring i lagen(1993:336) om rätt för ,, att besluta i frågor om förvaltning av statligt regleradelån för bostadsändamål, m.m.,3. anta regeringens förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100),4. bemyndiga regeringen att utifrån angivna riktlinjeröverlåta samtliga statligt finansierade bostadslån till ettsärskilt statligt ägt bolag,5. bemyndiga regeringen att besluta om lån och statlig garantitill det särskilda bolaget för att garantera finansiering ochkapitalbas (avsnitt 7.3),6. godkänna riktlinjerna för en omstrukturering av StatensBostadsfinansieringsaktiebolag, , (avsnitt 7.3),7. medge att sjunde huvudtitelns förslagsanslag Åtgärder föratt stärka det finansiella systemet belastas med dels eventuellainfrianden av det utställda garantiåtagandet för det särskildakreditmarknadsbolaget, dels de statliga utgifter som ärhänförliga till rekonstruktionen av m.m. (avsnitt 7.3). I betänkandet behandlasdels den under allmänna motionstiden väckta motionen1994/95:N298 av m.fl. (m) vari yrkas5. att beslutar bemyndiga regeringen att sälja ,dels den med anledning av propositionen väckta motionen1994/95:Bo10 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär ett reviderat förslag i vilketbeaktas vad i motionen anförts om åtskillnad mellan och deti propositionen föreslagna bolaget samt garanti för att ingalåntagare negativt drabbas av de av regeringen föreslagnaprinciperna för räntesättning av statliga bostadslån m.m.Skrivelser m.m.Svenska Bankföreningen och hari skilda skrivelser lämnat synpunkter på förslagen ipropositionen.Företrädare för har inför utskottet muntligen lämnatsynpunkter i ärendet.Räntesättning och finansiering av statliga bostadslån --gällande ordning, tidigare riksdagsbehandling samtsammanfattning av förslag i proposition 1994/95:219Räntebestämning för statligt beslutade bostadslån m.m.Gällande ordning m.m.Under tiden fram finansierades låntill bostäder genom anslag över statsbudgeten. Lånen beviljadesav länsbostadsnämnderna medan skötteutbetalning och avisering. finansierasi huvudsak all statlig räntebärande långivning utanförstatsbudgeten. Ansvaret för finansieringen av sådana lån kom dåatt tilldelas , SBAB.Förvaltningsansvaret ålåg emellertid fortfarande dåvarandebostadsstyrelsen och länsbostadsnämnderna.År 1988 uppdrogs åt att svara för förvaltningen av sådanalån för bostadsändamål som finansierats över statsbudgeten.Bolaget skulle självt handha utbetalning och avisering av de lånsom det ålåg bolaget att finansiera. den regionala låneförvaltningen på uppdrag avSBAB.Det finns alltså olika typer av lån dels sådana somfinansierats genom anslag på stadsbudgeten s.k. A-lån, delssådana lån som finansieras av och beslutats avbostadslånemyndigheterna, s.k. M-lån. För A-lånen och M-lånengäller skilda regler bl.a. för räntebestämning.Räntan för A-lånen, bostadslåneräntan, bestäms isänder med utgångspunkt i statens upplåningskostnad underföregående år. Regeringen fastställer denna ränta. För år 1995har den fastställts till inklusive föratt täcka statens administrativa kostnader för utlåningen. Denlånestock för vilken räntan bestäms så som beskrivits uppgårtill ca . De olika lånetyperna för vilkabostadslåneränta tillämpas finns angivna i propositionen tillvilken hänvisas (s. 15--16). Principerna för räntesättningenändrades . Räntebestämningen sker i huvudsakmed den femåriga statliga obligationsräntan som bas.Ränteskillnadsersättning vid förtida inlösen betalas inte fördessa lån.För de statliga bostadslån där räntenivån inte regleras viabostadslåneräntan, gäller i regel en fast räntesats i enlighetmed den förordning som lånet beviljats med stöd av. Dessa lånomfattar ett sammanlagt belopp om ca 2 miljarder kronor.Därutöver finns bostadslån med s.k. fördjupad del. För dessalånedelar gäller marknadsmässiga villkor i fråga om ränta ochamortering. Den fördjupade delen ersätter bottenlån på denallmänna lånemarknaden.I samband med övergången till att finansiera statligabostadslån via ändrades ordningen för bestämningen avräntan. Räntesättningen knöts till villkoren för upplåningengenom bostadsobligationer i stället för som tidigare tillvillkoren för statlig upplåning.De lån som har betalat ut före omfattadesav en bestämmelse i förordningen (1986:694) om handläggning ochförvaltning av bostadslån och räntebidrag enligt vilkenlåntagaren när som helst fick säga upp hela lånet till omedelbarbetalning eller göra inbetalning utöver föreskriven amortering.Låntagaren var inte skyldig att erläggaränteskillnadsersättning. Bestämmelsen ändrades 1988 så att detför lån som har betalats ut efter krävdes attlåntagaren betalade ränteskillnadsersättning om den ränta somhade fastställts för lånet översteg upplåningsräntan för (30 §).Genom en ändring 1991 (SFS 1991:1037) i lagen (1989:567) omändrade betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m.fick rätt att ta ut ränteskillnadsersättning även för delån som hade betalat ut före . Sådana lånhade låntagaren tidigare, som framgått ovan, haft rätt att lösaavgiftsfritt.Ränteskillnadsersättning beräknas enligt -- beträffande redan utbetalda lån -- medsubventionsräntan som jämförelseränta. Subventionsräntan, somomprövas är den genomsnittliga räntan på femårigabostadsobligationer under närmast . Nuvaranderäntenivåer på kapitalmarknaden för lån med olika långabindningstider är sådana att lån med lång bindningstid har högreränta än lån med kortare bindningstid. Vid tillämpning avBoverkets föreskrifter kan , i nuvarande situation, intetäcka sina kostnader vid förtida inlösen av lån.Förslag i proposition 1994/95:219Förslaget i propositionen innebär att lagen om ändradebetalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m.kompletteras så att statliga lån vars räntesättning ärkopplad till statens bostadslåneränta (A-lånen) ges villkor somär jämförbara med de bostadslån som är finansierade av (M-lånen). införs enhetliga regler för ersättning tilllångivaren vid förtida inlösen av statligt beslutade bostadslån.Regeringens bedömning är att det numera saknas bådebostadspolitiska och verksamhetsmässiga motiv för att bibehålladessa två olika principer för i grunden helt likartade statligalån; lån som i många fall beviljats inom ramen för sammaregelverk. Möjlighet bör enligt propositionen öppnas att påkapitalmarknaden finansiera statliga lån, vars räntenivå i dagbestäms via statens bostadslåneränta. Därmed anges att bådeadministrativa och finansiella fördelar skulle kunna uppnås.För att kunna finansiera A-lånen på kapitalmarknaden krävsenligt propositionen att de nuvarande principerna och villkorenför räntesättning, räntebindningstid och erläggande avränteskillnadsersättning vid förtida inlösen av lån ändras.Lånevillkoren innehåller ingen rätt för fordringsägarenatt erhålla ränteskillnadsersättning vid förtida inlösen avlånet. Räntan och räntebindningstid är, som framgått ovan,reglerade på så sätt att regeringen fastställer räntan på lånetför i sänder.Regeringen föreslår att lånevillkoren ändras vad gällerprinciperna för räntesättning och rätten till ersättning vidförtida inlösen av A-lån. Räntesättningen föreslås ändras så atträntan bestäms i avtal mellan låntagaren och långivaren utifrånlångivarens upplåningskostnad, dvs. i princip kostnaden förupplåning på bostadsobligationsmarknaden, i stället för attbestämmas av regeringen på grundval av statensupplåningskostnader.Eftersom de nuvarande låneförbindelserna är civilrättsligtbindande har det ansetts nödvändigt i lag att ge föreskriftersom ersätter de nuvarande villkoren. Föreskrifterna föreslås tasin i lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissastatliga bostadslån m.m.Efter att i propositionen ha övervägt olika för- och nackdelarmed att övergå från räntebestämning i enlighet med principernaför den statliga bostadslåneräntan till en räntesättning iprincip byggd på långivarens upplåningskostnad anförs ipropositionen (s. 23) föjande.Principerna för hur den statliga bostadslåneräntan beräknasinnebär att den lägre räntenivå som gäller för en kortbindningstid inte tar sig uttryck i en lägre ränta utan attlåntagaren betalar kostnaden för en lång bindningstid trots denenbart ettåriga bindningstiden. har skillnadeni upplåningskostnad mellan en ettårig bindningstid och enfemårig varit . innebär kopplingenav räntan på lånen till bostadsobligationsräntan i stället förtill statens upplåningskostnad samt att en skälig ersättning förrisk m.m. bör utgå till fordringsägaren med all sannolikhet enökad kostnad. Sammantaget bedöms dock dessa ökade kostnader idagsläget inte överstiga den vinst som låntagaren kan erhållagenom att fritt välja räntebindningstid och därtill koppladupplåningskostnad. Den långsiktiga utvecklingen av förhållandenapå kapitalmarknaden är dock omöjlig att bedöma. Det kan därförinte uteslutas att den föreslagna förändringen kan innebära ennackdel för låntagaren.I propositionen görs dock bedömningen att de föreslagnalagändringarna sammantaget innebär sådana fördelar för detallmänna och för låntagarna att de bör genomföras.Ett genomförande av regeringens förslag innebär således attföreskrifter i lag i viss utsträckning ersätter civilrättsligaavtalsbestämmelser. Tillåtligheten av en sådan lagstiftning närdet gäller området för statliga bostadslån har tidigarediskuterats av Lagrådet , 1989 och 1991 (jfrprop. 1989/90:89 s. 20 f., bet. 1988/89:BoU10 och prop.1990/91:193 s. 9 och 10, bet. 1990/91:BoU21). Vid detförstnämnda tillfället anförde Lagrådet att restriktivitet bordeiakttas när avsteg från den nu nämnda huvudprincipen övervägdes.Lagrådet, som fann sig kunna godta att ett sådant avsteg gjordesi det granskade ärendet, anförde därvid att, förutom den nämndamarginella innebörden av ingreppet i det civilrättsliga läget,beaktansvärda offenligrättsliga skäl talade för denrationalisering av låneverksamheten som lagförslaget väntadesleda till.Även det ärende, som var aktuellt 1991, var enligt Lagrådet avden karaktären att det av regeringen förordade avsteget frånhuvudregeln borde godtas. Om förslaget inte genomfördes skullesituationen innebära en finansiell risk för och förbostadsfinansieringssystemet.Lagrådet har i sitt yttrande i det nu aktuella ärendetbehandlat retroaktivitetsaspekten både beträffanderäntesättningen och beträffande rätten för långivaren att ta utränteskillnadsersättning vid förtida lösen av lånet.Lagrådet konstaterar inledningsvis att bestämmelser icivilrättsliga avtal mellan långivare och låntagare avsesersättas med de villkor i lag som förslaget innehåller. I sittyttrande erinrar Lagrådet om att avsteg från principen att nylagstiftning inte får ersätta redan uppkomna avtalsförhållandengjorts tidigare (se ovan angående förslag i prop. 1988/89:89 och1990/91:193). Lagrådet konstaterar vidare att enligt fleraförfattningar som nämns i den förslagna 1 b § saknas föreskriftom att låntagaren är berättigad att lösa lånet . Dettatorde enligt Lagrådet innebära att han över huvud taget inte harnågon sådan rätt. I detta lagrum tas upp de författningar somföreslås omfattas av de ändrade principerna för räntesättningenm.m. Lagrådet anför vidare (prop. 1994/95:219 s. 42).I övriga författningar som anges i 1 b § finns däremotföreskrift om att låntagaren har rätt att lösa lånet i förtid.Därvid sägs det inte något om att låntagaren skall betalaränteskillnadsersättning, vilket måste anses innebära attskyldighet inte föreligger att erlägga sådan ersättning. I dessafall kan den föreslagna ändringen av 3 § sägas innebära enförsämring för låntagaren. Genom en övergångsbestämmelse gesemellertid låntagaren möjlighet att, om så önskas, lösa helaeller del av det statligt finansierade lånet före den 1 januari1996 utan att erlägga ränteskillnadsersättning. Vidare börbeaktas att remissförslaget endast omfattar det fallet attlåntagaren begär förtidsinlösen. Om långivaren säger upp lånet iförtid t.ex. vid byte av ägare till fastigheten eller till följdav utebliven amortering eller räntebetalning, föreligger intenågon rätt att kräva låntagaren på ränteskillnadsersättning. Denföreslagna ändringen av 3 § innebär således inte att låntagarendrabbas av någon ekonomisk börda utan enbart att han förlorarden förmån som en rätt till framtida, kostnadsfri förtidsinlösenkan innebära. I vilken utsträckning en sådan kostnadsfri inlöseni verkligheten skulle ha kunnat bli aktuell för den enskildelåntagaren är för övrigt beroende på ett flertal nu svårbedömdafaktorer såsom ränteutvecklingen, möjligheten att erhålla nyalån m.m.Med hänsyn till det anförda och med beaktande av detsamhälleliga intresset av enhetliga regler för de statligabostadslånen anser Lagrådet att hinder inte bör möta att i dettafall göra avsteg från principen att ny lagstiftning inte fårrubba innehållet i redan uppkomna avtalsförhållanden.Enligt regeringens uppfattning finns det också i det nuaktuella ärendet starka organisatoriska och finansiella skäl somtalar för att den statliga bostadsfinansieringen läggs om på detföreslagna sättet. Liksom i de två tidigare ärendena kan riskeninte uteslutas att enskilda låntagare får en något försämradsituation. Sammantaget kan regleringen, enligt propositionen,emellertid inte anses som en försämring av låntagarnasrättsläge.Lagen föreslås ändras också när det gäller hurjämförelseräntan skall beräknas. Principerna för beräkningen aversättningens storlek i fråga om konsumentkrediter bör angestydligare så att låntagaren ges ett regelverk som är jämförbartmed vad som gäller för övriga bostadslån på marknaden tillkonsumenter. I 24 § konsumentkreditlagen (1992:830) finnsdetaljerade föreskrifter om hur ersättning skall erläggas vidförtida inlösen av lån. En hänvisning till dessa villkor börenligt propositionen därför göras i den nu föreslagna lagen.Enligt konsumentkreditlagen får ränteskillnadsersättningen iprincip högst motsvara skillnaden mellan den kredit somkredittagaren förtidsbetalar och räntan på statsobligationerökad med 1 procentenhet.När det gäller företagskrediter finns det enligt propositioneninte behov av samma skydd för låntagaren. Jämförelseräntan bör idessa fall inte definieras exakt. Den ränteskillnadsersättningsom låntagaren måste betala om han löser lånet börberäknas med utgångspunkt i skillnaden mellan räntan på lånetoch den ränta som långivaren kan erhålla vid återplacering avmedlen.Regeringen föreslår att antar de ändringar i lagen(1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa statligabostadslån m.m. som är erforderliga för att den ovannämndaomstruktureringen av den statliga bostadslånestocken skall blimöjlig.Förslag i proposition 1994/95:219 om enhetlig finansiering avstatliga bostadslån m.m.De statliga bostadslån m.m. som är finansierade överstatsbudgeten och administreras av uppgår till ca 40miljarder kronor. De statligt beslutade bostadslån somfinansieras av uppgår till ca . Samtligalån förvaltas av . Ett genomförande av förslaget ipropositionen beträffande enhetlig räntesättning m.m. innebäratt förutsättningar skapas för en finansiering utanförstatsbudgeten av samtliga statligt beslutade bostadslån. Närfinansieringen även av dessa lån sker på kapitalmarknaden gessamtliga statligt beslutade bostadslån en enhetlig finansiering.Det finns enligt propositionen både statsfinansiella och andrafördelar med att göra denna överföring.De utestående lånen finansieras via statsskulden och belastardärigenom statsbudgeten via statsskuldsräntorna. Räntor ochamorteringar bokförs som inkomster på statsbudgeten. Enöverföring av finansieringen från staten till kapitalmarknadenmedför att statens upplåningsbehov minskar i takt med attfinansiering sker på marknaden. Genomförs överföringen under enperiod på t.ex. uppstår en positiv effekt med över 10miljarder kronor . På motsvarande sätt minskas ökningen avstatsskulden under samma period.Omläggningen av finansieringen av de anslagsfinansieradebostadslånen föreslås genomföras genom att lånen överlåts tillett särskilt statligt ägt bolag och finansieras påkapitalmarknaden. Förvärvet anges böra ske genom en kvittning avlån mot aktier i bolaget samt att bolaget övergångsvisfinansieras via lån i . Bolaget bör finansierasin verksamhet på kapitalmarknaden så snart som det är möjligtatt göra detta på goda villkor.Kreditrisken i de äldre bostadslån som finansierats överstatsbudgeten, de s.k. A-lånen, bedöms i regel som låghuvudsakligen till följd av att marknadsvärdet på de med dessalån finansierade fastigheterna vanligtvis överstiger denhistoriska produktionskostnaden. Den omvända situationen gällerinte sällan för de statliga bostadslån som är finansierade avSBAB --1991. Lånens genomgående karaktär avtopplån och den schablonmässiga metoden för kreditprövninginnebär att har en nivå på kreditrisken i dessa lån somenligt propositionen inte kan jämföras med situationen förkonkurrerande institut. Nästan samtliga kreditförluster som kanförväntas i är hänförliga till dessa lån. Totalt uppgårkreditförlusterna för dessa lån till närmare 4miljarder kronor. Kreditförlusterna riskerar enligtpropositionen att vara betydande även framgent. Hanteringen avdessa förluster är en belastning både finansiellt ochadministrativt för . Finansiellt klarar SBABkreditförlusterna genom att staten ställt ut en garanti sominnebär att det dotterbolag som ansvarar för dessa lån alltidhar en kapitalbas som överstiger den lagstadgade nivån på 8 %.Garantiåtagandet har belastat statsbudgeten med ca 1miljard kronor under /95. Fortsatt storabelastningar är enligt regeringen att vänta.Den nuvarande situationen innebär att staten kontinuerligtmåste tillföra medel. En omstrukturering av bolaget börenligt regeringen därför genomföras så att bolaget erhåller enstabil bas för sin fortsatta verksamhet i konkurrens med övrigaaktörer på bostadskreditmarknaden.Omstruktureringen föreslås genomföras i två steg. I ett förstasteg övertar det särskilda bolaget bostadslån från staten.Därefter byter detta bolag de lån som bedöms ha en låg risknivåvad gäller kreditförluster mot de lån som bedöms ha en hög riskför kreditförluster som finansierar och som ärbeviljade inom ramen för det statliga regelsystemet.Omfattningen av den beskrivna transaktionen bedöms i dagslägetsvår att avgöra. Urvalet av vilka lån som skall ingå itransaktionen måste enligt propositionen göras med stor omsorgoch utifrån så objektiva kriterier som möjligt. Målsättningenanges vara att ge en mer normal riskprofil på sinlåneportfölj så att bolaget har en situation jämförbar medkonkurrenternas. Detta anges innebära att den statliga garantisom är utställd till med ansvaret för destatligt beslutade lånen inte kommer att behöva belastas ochdärmed bör den kunna omprövas. Garantin anses börakvarstå till dess att kan visa upp en sådan beståendestabilitet i verksamheten att upplåningskostnaden inte nämnvärtpåverkas negativt av att garantin avvecklas. Även krediti bör avvecklas. Däremot bör dengrundfondsförbindelse som staten ställt ut ligga kvar för attsäkerställa bolagets kortsiktiga betalningsförmåga. bördärmed till följd av de föreslagna åtgärderna kunna kvarstå somen stark aktör på marknaden som omstruktureringengenomförs och situationen stabiliseras.Det särskilda bolagets huvuduppgift blir att på ettansvarsfullt sätt hantera de obeståndssituationer och eventuellakreditförluster som uppstår i lånestocken. Inriktningen påverksamheten skall enligt propositionen vara att på ett förstaten som helhet förmånligt sätt sköta den fortsattaförvaltningen av dessa, av staten beslutade, bostadslån underresterande avtalstid.Sammantaget bör enligt propositionen de ovan beskrivnaåtgärderna genomföras på ett sådant sätt att det bolag som skallansvara för de statliga bostadslånen med hög risknivå erhålleren kapitalbas som innebär att bolaget kan täcka förväntadeförluster i lånestocken. Bolaget bör dock med tanke påsvårigheterna att i förväg bedöma nivån på kreditförlusternaerhålla en statlig garanti som motsvarar den som harför att garantera kapitalbasen, dvs. för att uppnå denlagstadgade kapitaltäckningsnivån på kapitalbasen om minst 8 %.För del bör åtgärderna innebära att bolaget ges enkapitalbas och risksituation som är jämförbar medkonkurrenternas.Det bör enligt propositionen vara regeringens ansvar att,utifrån de presenterade riktlinjerna och föreslagnabemyndigandena, genomföra transaktionerna på ett sådant sätt attde ovan beskrivna målsättningarna uppnås.De insatser som föreslås av regeringen för de statligabostadslånen och syftar bl.a. till att förstärka SBAB.Regeringen föreslår att belastningar på den statliga garanti somföreslagits i det föregående får belasta anslaget Åtgärder föratt stärka det finansiella systement liksom kostnaderna för dekonsultinsatser som använts för att ta fram underlaget för deföreslagna åtgärderna.Bestämmelser om ikraftträdande m.m.Lagen om rätt för ,, att besluta i frågor om förvaltning av statligt regleradelån för bostadsändamål m.m. föreslås kompletteras så att ävendet statligt ägda bolag som övertar de statligt finansieradebostadslånen m.m. ges rätt att besluta i frågor som innebärmyndighetsutövning rörande de statligt reglerade bostadslånen.Vidare föreslås att sekretesslagen kompletteras så att principenom rätt att ta del av handlingar hos myndighet tillämpas ävenför detta statligt ägda bolag.Beträffande ikraftträdandet föreslås att de nya reglernaträder i kraft . Intill dess avtal har träffatsmellan låntagare och långivare gäller dock under andra halvåret1995 äldre regler. Under detta halvår 1995 avses låntagare ochlångivare träffa avtal om ränta och räntebindningstid. Om avtalinte träffas , föreslås långivaren ensidigt fåfastställa villkoren. har låntagaren rätt attlösa lånet utan att utge ersättning enligt de nya bestämmelsernaom ränteskillnadsersättning.De föreslagna ikraftträdandebestämmelserna innebär att ändraderegler för ränteskillnadsersättning på M-lånen införs den 1 juli1995 och för A-lånen samt attmarknadsanpassad räntesättning för A-lånen då införs.De av regeringen föreslagna åtgärderna har, enligtpropositionen, stora statsfinansiella effekter. Åtgärderna ansesböra genomföras så att statsbudgeteffekten blir så liten sommöjligt. Den försäljningsintäkt som uppstår hos staten när destatligt finansierade lånen överlåts till det nya bolagetföreslås inte redovisas över statsbudgeten utan föras direkt motstatsskulden.Den huvudsakliga statsfinansiella effekt som uppnås till följdav de föreslagna åtgärderna är enligt propositionen att statensupplåningsbehov beräknas minska med ca underde närmaste åren. Det bolag som staten överför lånen till antassuccessivt kunna finansiera sig på kapitalmarknaden och därmedåterbetala de resurser som staten finansierar viastatsskulden. Enhetliga regler för räntesättning och förtida återbetalningav statliga bostadslån m.m.Ovan har redovisats de regler för räntesättning som gäller förde statliga bostadslån som finansierats över statsbudgeten(A-lånen) och för de lån som finansierats via StatensBostadsfinansieringsaktiebolag, , (M-lånen). anta ett förslag till lag om ändring i lagen(1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa statligabostadslån m.m.