bet · GI01LU30 · 1995-05-18 00:00:00 — Löneskydd vid upprepade konkurser I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition1994/95:180 om löneskydd vid upprepade konkurser.I propositionen föreslås en ändring i 9 a § lönegarantilagen(1992:497). Enligt regelns nuvarande lydelse har enarbetstagare, som före konkursbeslutet har beviljatslönegarantiersättning för lönefordringar som har uppstått ihuvudsakligen samma verksamhet, rätt till garantiersättning iden senare konkursen endast om han av en offentligarbetsförmedling anvisats den anställning i vilken den fordransom prövningen avser har uppstått. Den föreslagna ändringeninnebär att det vid regelns tillämpning blir möjligt att tastörre hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet.Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 juli 1995.I betänkandet behandlar utskottet också motionsyrkanden somväckts med anledning av propositionen och /95.Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrkermotionsyrkandena.Till betänkandet har fogats två reservationer (m resp. v) I proposition 1994/95:180 föreslår regeringen() att antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring ilönegarantilagen (1992:497).Lagförslaget har intagits som bilaga till betänkandet. Motioner väckta med anledning av proposition 1994/95:1801994/95:L42 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omförbättrat löneskydd för löntagare.1994/95:L43 av () vari yrkas1. att avslår regeringens förslag i enlighet med vadsom anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ett heltäckande förslag till nykonkurslagstiftning.1994/95:L44 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom det fortsatta utredningsarbetet angående det framtidasystemet för lönegarantin.Motioner väckta under den allmänna motionstiden /951994/95:L304 av och ()vari yrkas att hos regeringen begär en utredning omvad i motionen anförts om löntagarnas utsatta ställning vidkonkurser.1994/95:L306 av och ()vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att ta bort tvåårskarensen urlönegarantilagen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att se över ramarna för lönegarantinsinnehåll.1994/95:L307 av m.fl. (v) vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag om sådan ändringav 9 a § lönegarantilagen som är nödvändig för att skalluppfylla sina åtaganden enligt på denna punkt ochEU-medlemskapet på denna punkt,3. att hos regeringen begär tillsättande av enutredning med uppgift att göra en översyn av förmånsrätts- ochlönegarantilagstiftningen i enlighet med vad i motionen anförts.1994/95:L312 av m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ändring av karensregeln ilönegarantilagen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen i övrigt anförts om översyn av lönegarantilagen ochförmånsrättslagen. För att tillförsäkra att arbetstagare alltid skall få någonbetalning för sin fordran mot en arbetsgivare som försätts ikonkurs infördes lagstiftning omstatlig lönegaranti vid konkurs. Regelsystemet reformerades år1992 varigenom en ny lönegarantilag tillkom som trädde i kraftden (prop. 1991/92:139, bet. LU37, rskr. 318).Lönegarantilagen (1992:497) kan allmänt sägas innebära attstaten garanterar prioriterade lönefordringar enligt 12 eller 13§ förmånsrättslagen (1970:979), dvs. fordringar på lön ochaktuell pension resp. framtida pension, samt att staten övertarfordringarna -- med motsvarande förmånsrätt -- och inträder ikonkursen som borgenär.Inom EG gäller ett särskilt direktiv(80/987/EEG) som syftar till en harmonisering avmedlemsstaternas lagstiftning om lönegaranti vid konkurs.Direktivet innehåller regler till skydd för arbetstagarnaslönefordringar när arbetsgivaren är på obestånd. I direktivetfinns också en artikel [10 (a)] som ger medlemsstaternamöjlighet att vidta åtgärder som är nödvändiga för att hindramissbruk av lönegarantisystemet.Den 1 juli 1994 genomfördes vissa förändringar i reglerna omlönegaranti och förmånsrätt (prop. 1993/94:208, bet. LU34,rskr. Bl.a. infördes i lönegarantilagen (LGL) reglerriktade mot missbruk av lönegarantin.Dessa sistnämnda regler tog sikte på olika slag av missbruk.Den ena regeln, 9 b § LGL, utgör en allmän regel mot missbrukenligt vilken lönegarantin inte skall ersätta en lönefordran omdet finns grundad anledning anta att en av förutsättningarna förden anställning eller det anställningsvillkor på vilketfordringen grundar sig har varit att betalning skulle utgå helteller delvis genom lönegarantin. I sådant fall fårkonkursförvaltaren avslå en lönegarantiansökan.Den andra missbruksregeln, 9 a § LGL, även kalladkarensregeln, syftar till att begränsa missbruk som harnegativa effekter på konkurrensen. Bestämmelsen innebär attlönegaranti skall kunna lämnas endast en gång under entidsperiod för lönefordringar som har uppstått ihuvudsakligen samma verksamhet. Lönegarantin gäller emellertidom arbetstagaren har anvisats anställningen av den offentligaarbetsförmedlingen.I propositionen föreslås att karensregeln i 9 a § LGLutökas med ännu en undantagsbestämmelse. Denna innebär attlönegarantin gäller om det finns särskilda skäl för det. Ipropositionen hänvisas till att karensregeln utsatts för kritikfrån bl.a. arbetstagarhåll. Ett av de förslag som därvid harförts fram är att regeln borde ha en lydelse som ger möjlighetatt i större utsträckning beakta omständigheterna i det enskildafallet.I propositionen framhålls vidare att det förhållandet attlönegarantin kommer till användning för att betalalönefordringar i en verksamhet som inom genomgårupprepade konkurser med efterföljande rekonstruktion innebär ettsätt att använda garantin som inte har varit avsett avlagstiftaren. Ett sådant sätt att använda garantin innebär ocksåen ökad belastning på lönegarantifonden. Det är enligtregeringen alltså nödvändigt att även i fortsättningen ha enregel som kan stävja förfaranden av detta slag. Det äremellertid enligt propositionen viktigt att regeln har en sådanutformning att lönegarantireglernas syfte att skyddaarbetstagaren vid arbetsgivarens konkurs kan tillgodoses även idessa fall. Regeln bör sålunda medge en flexibel tillämpning medmöjlighet att ta hänsyn till omständigheterna i det enskildafallet.I propositionen anförs vidare att även andra regler som harbetydelse för skyddet av arbetstagarnas fordringar genomlönegarantin kan behöva övervägas på nytt. Regeringen avserdärför att tillsätta en utredning som skall fåi uppdrag att undersöka om arbetstagarnas löneskydd vidarbetsgivarens konkurs kan förbättras och frågor om garantinsfinansiering.I motionerna tas upp frågan om karensregeln och spörsmåletom en allmän översyn av lagstiftningen om lönegaranti.Sålunda yrkas i motion L43 av () avslag påregeringens lagförslag (yrkande 1). Enligt motionären börregeringen i stället omgående lägga fram ett heltäckande förslagtill ny konkurslagstiftning med hög prioritet för att i detsammanhanget reglera lönegarantin (yrkande 2). I motion L306 avKristina och (båda s) begärs etttillkännagivande om att karensregeln bör tas bort helt (yrkande1). I motionen yrkas vidare en översyn av lönegarantinsomfattning (yrkande 2). Enligt motionerna L307 av Hans Anderssonm.fl. (v) och L312 av m.fl. (s) striderkarensregeln mot gällande EG-direktiv på området. Enligtmotionerna bör regeln ändras så att konflikt inte uppstår meddirektivet (yrkande 2 resp. 3). I motion L307 begärs vidare enutredning av förmånsrätts- och lönegarantilagstiftningen i syfteatt förebygga spekulativt utnyttjande av garantin somlöntagarnas grundläggande skydd inte rubbas (yrkande 3). Sammainnebörd har motion L44 av (). Enligtnyssnämnda motion L312 bör vidare en översyn göras av deeffekter förändringarna i lönegarantilagen och förmånsrättslagenfått för löntagarna och för möjligheterna tillföretagsrekonstruktioner (yrkande 4). I motion L42 av HansKarlsson (s) begärs ett tillkännagivande att skyddet förlöntagares lönefordringar bör förbättras. Enligt motion L304 avKurt och (båda s) innebar deförändringar som vidtogs i lönegarantireglernaoacceptabla konsekvenser för löntagarna. Motionärerna begär enutredning om löntagarnas utsatta ställning vid konkurser.Vad först gäller frågan om den s.k. karensregeln villutskottet understryka betydelsen av att lönegarantin intemissbrukas till skada för bl.a. konkurrensen mellan företag.Missbruket innebär också en inte avsedd ekonomisk belastning påsystemet. Det finns därför behov av regler som syftar till attkomma åt sådant illojalt utnyttjande av lönegarantin.Som anförs i propositionen är det emellertid viktigt attkarensregeln har en sådan utformning att lönegarantireglernassyfte att skydda arbetstagare vid arbetsgivarens konkurs kantillgodoses även i dessa fall av missbruk. Med hänsyn härtillhar det enligt utskottet blivit alltmer uppenbart attkarensregeln bör ses över. Av betydelse i sammanhanget är vidareatt det med tillämpning av pågår enprövning i av den svenska karensregelnsöverensstämmelse med ifrågavarande EG-direktivs missbruksregel iartikel 10 (a). Utskottet instämmer i regeringens bedömning attdet är påkallat med en uppmjukning av karensregeln och godtardärför den föreslagna ändringen. Utskottet vill emellertidunderstryka behovet av att missbruksreglerna i LGL övervägsytterligare bl.a. med hänsyn till innehållet i EG-direktivet.Utskottet förutsätter att så sker i samband med den aviseradeutredningen om arbetstagarnas löneskydd vid arbetsgivarenskonkurs.Det anförda innebär att utskottet tillstyrker regeringenslagförslag angående karensregeln och avstyrker motionerna L43yrkande 1, L306 yrkande 1, L307 yrkande 2 och L312 yrkande 3.När det sedan gäller en allmän översyn av lönegarantisystemetkan det, med hänsyn till den utredning av löneskyddet somaviserats, inte anses erforderligt med ett särskilttillkännagivande i frågan. Motionerna L42, L43 yrkande 2, L44,L304, L306 yrkande 2, L307 yrkande 3 och L312 yrkande 4 avstyrksdärför. Utskottet hemställerbeträffande löneskydd vid upprepade konkurseratt med avslag på motionerna 1994/95:L42,1994/95:L43, 1994/95:L44, 1994/95:L304, 1994/95:L306 yrkandena 1och 2, 1994/95:L307 yrkandena 2 och 3 samt 1994/95:L312yrkandena 3 och 4 antar regeringens förslag till lag om ändringi lönegarantilagen (1992:497).res. 1 (m)res. 2 (v)den 18 maj 1995På lagutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (), EvaArvidsson (s), (), (),(), (), (), () och Per (). Löneskydd vid upprepade konkurserRolf , , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Som anförs" och på s. 5 slutar med "avstyrks därför." bortha följande lydelse:Enligt utskottets mening är det inte tillfredsställande attlönegarantireglerna ändras gång på gång i olika avseenden ochatt regelsystemet som sådant inte ses över i samband med engenomgripande och samlad översyn av konkurslagstiftningen i sinhelhet.Som framhölls i ett särskilt yttrande till lagutskottetsbetänkande /94:LU20 om olika konkursrättsliga frågor har dekonsekvenser det höga antalet konkurser och det missbruk avkonkursinstitutet som förekommer understrukit behovet avreformer i konkurshanteringen samt kravet på ettrekonstruktionsförfarande som bättre än de nu gällandekonkursreglerna kan medverka till en sanering av i grundenlivskraftiga företag. Sålunda måste, i enlighet med vad somanförs i den nu aktuella motion L43, ett samlat grepp tas omhela konkurslagstiftningen innefattande överväganden om olikafordringars förmånsrätt i konkurs och om lönegarantisystemet, isyfte att förbättra möjligheterna till sundaföretagsrekonstruktioner. Vad särskilt gäller lönegarantin ärdet viktigt att regleringen förhindrar missbruk av garantin tillskada för bl.a. konkurrensen mellan företag.Mot den angivna bakgrunden utgör, som anförs i motion L43, dennu föreslagna begränsade ändringen av den s.k. karensregeln ilönegarantilagen bara ett provisorium som inte gagnar denhelhetslösning av olika konkursrättsliga frågor som utskottetefterlyser. Förslaget bör därför inte läggas till grund förlagstiftning. I stället bör regeringen överväga ochlägga fram förslag innefattande lösning på de olikakonkursrättsliga frågor som aktualiserats . Idetta sammanhang bör, som nämnts, överväganden om arbetstagarnaslöneskydd vid arbetsgivarens konkurs ges hög prioritet.Vad särskilt gäller lönegarantin anser utskottet i likhet medmotionären att ett nytt lönegarantisystem bör utformas efterförebild av den ordning som gäller inom den allmännasjukförsäkringen. De arbetsgivaravgifter som finansierarlönegarantisystemet bör sålunda tillföras försäkringskassorna.Försäkringskassan skall utbetala garantimedel till de anställdavilka förvaltaren i konkursen har anmält för kassan. Denanställde har sedan, som varje annan borgenär, att bevaka sinfordran enligt anställningsavtalet med arbetsgivaren. Detåligger förvaltaren att vid utdelning på lönefordran göra avdragför vad löntagaren erhållit i lönegarantimedel frånförsäkringskassan. Systemet bör vidare möjliggöra förförvaltaren vid avvecklingen av konkursföretaget eller vid enrekonstruktion av detsamma att låta anställda arbeta vidare.Bestämmelser bör också finnas som reglerar förhållandet mellanlön och utbetalning avlönegarantiersättning.En sådan modell -- som utskottet nu angett huvuddragen av --torde vara betydligt enklare och billigare att administrera änden nuvarande. Genom ett sådant system bör ocksåmissbruksmöjligheterna bli mindre än och lönegarantin intei samma utsträckning kunna utnyttjas för att tillskansa sigotillbörliga konkurrensfördelar gentemot andra företag påmarknaden. Det får ankomma på regeringen att i enlighet med deangivna riktlinjerna mer i detalj utforma förslag till ett nyttlönegarantisystem.Det anförda innebär att med bifall till motion L43och med anledning av de övriga motionerna i ärendet bör avslåregeringens förslag till ändring i lönegarantilagen och geregeringen till känna vad utskottet anfört om behovet av en nyheltäckande konkurslagstiftning.dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse:beträffande löneskydd vid upprepade konkurseratt med bifall till motion 1994/95:L43 samt medanledning av motionerna 1994/95:L42, 1994/95:L44,1994/95:L304, 1994/95:L306 yrkandena 1 och 2, 1994/95:L307yrkandena 2 och 3 och 1994/95:L312 yrkandena 3 och 4dels avslår regeringens förslag till lag om ändring ilönegarantilagen (1992:497),dels som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.2. Löneskydd vid upprepade konkurserPer () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Som anförs" och på s. 5 slutar med "avstyrks därför" bortha följande lydelse:Utskottet vill understryka betydelsen av att missbruksreglernai lönegarantilagen är utformade så att lagens syfte att skyddaarbetstagare vid arbetsgivarens konkurs kan tillgodoses. Somanförs i motion L307 har det emellertid visat sig att den s.k.karensregeln i tillämpningen fått mycket orättvisa konsekvenserför arbetstagarna. Det kan inte heller uteslutas att regelnstrider mot EG-direktivet om skydd för arbetstagarna vidarbetsgivarens insolvens. Denna fråga är nu föremål för prövningi . Mot bakgrund av det anförda finner utskottetatt det har blivit alltmer uppenbart att karensregeln bör sesöver, och en sådan översyn bör komma till stånd. Ipropositionen har regeringen också aviserat sin avsikt atttillsätta en utredning av arbetstagarnas löneskydd vidarbetsgivarens konkurs. Enligt utskottets mening är detangeläget att direktiv till denna utredning skyndsamt utarbetasmed inriktning på att förebygga spekulativt utnyttjande avlönegarantin som arbetstagarnas grundläggande skyddinte får rubbas. Vidare bör frågan om karensregelnsöverensstämmelse med EG-direktivet utredas med förtur.Med hänsyn till att regeringens nu föreslagna ändring avkarensregeln ändock innebär en uppmjukning av regelnstillämpning godtar utskottet -- i avvaktan på resultatet av ovannämnda utredning -- propositionens förslag.Vad utskottet anfört om en skyndsam utredning avlönegarantireglerna samt inriktningen av denna utredning börriksdagen med bifall till motion L307 yrkandena 2 och 3 som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse:beträffande löneskydd vid upprepade konkurseratt riksdagendels med avslag på motion 1994/95:L43 antar regeringensförslag till lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497),dels med bifall till motion 1994/95:L307 yrkandena 2 och 3samt med anledning av motionerna 1994/95:L42, 1994/95:L44,1994/95:L304, 1994/95:L306 yrkandena 1 och 2 samt1994/95:L312 yrkandena 3 och 4 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.Propositionens lagförslag