bet · GJ01UU1 · 1995-11-24 00:00:00 — Dessa organisationer har en självklar plats även i detframtida globala samarbetet.Utmaningen består emellertid i att skapa ett forum med tillräckligtyngd för att kunna utforma en långsiktig och konsistent internationellpolitik för en ekonomiskt och ekologiskt hållbar utveckling för att tryggaen global välfärd. Som också påpekas i bl.a. motionerna 1995/96:U2 (m)och 1995/96:U6 (c) hanteras många frågor bättre på regional nivå ellergenom informella former av multilaterala kontakter. Det står inte destomindre klart att marginella förbättringar av de strukturer som står tillförfogande för att utöva globalt ekonomiskt ledarskap vore alldeles otill-räckliga. Utskottet delar regeringens bedömning att en världskonferens1998 skulle kunna vara en realistisk tidpunkt för beslut om ett större sam-manhållet paket om genomgripande reformer av FN-systemet. Förslagetom ett ekonomiskt säkerhetsråd skulle enligt utskottets uppfattning kunnabli en av de viktigaste frågorna i ett sådant sammanhang.Därmed betraktar utskottet motionerna 1994/95:U401 (c) yrkande 8,1995/96:U1 (v) yrkande 12 samt 1995/96:U6 (c) yrkandena 3 och 4 sombesvarade.I några motioner aktualiseras frågan om ungdomars, kvinnors och folkrö-relsernas deltagande i olika aspekter av FN-arbetet. Mot denna bakgrundkonstaterar utskottet att FN utan en fast folklig förankring inte kan bli denorganisation för främjande av fred, frihet, säkerhet och ekonomisk rättvisasom vi vill att den skall vara. FN:s reformering och anpassning till de nyaglobala utmaningarna är nödvändig för att också framför allt den ungagenerationen skall känna att FN uppmärksammar frågor som särskilt angården. De globala miljöhoten, narkotikahandeln, bristen på jämställdhet,arbetslöshet samt hiv och aids är några exempel på frågor som FN måstebli bättre på att diskutera och hantera. Ungdomars och andra samhälls-gruppers förtroende för FN kan också öka om frivilligorganisationernasmöjligheter att påverka världsorganisationens arbete kan stärkas. Utskottetkonstaterar att en glädjande utveckling har varit dessa organi-sationers aktiva medverkan vid de stora världskonferenserna om kvinno-frågor, miljö, befolkning, mänskliga rättigheter och social utveckling.Utskottet noterar att Kommissionen för globalt samarbete föreslagit in-rättandet av ett särskilt forum för det civila samhället. Förslaget går ut påatt representanter för frivilligorganisationer skulle träffas någraveckor innan inleds. Denna sammankomst, somskulle kunna äga rum i i , skulle erbjuda en möj-lighet för bl.a. företrädare för kvinno- och ungdomsorganisationer attdiskutera de ämnen som regeringsföreträdare tar upp i gene-ralförsamlingen. Kommissionen har även föreslagit tillsättandet av ettpetitionsråd med 5-7 framstående och oberoende ledamöter med uppgiftatt föreslå hur FN-organen skall följa upp olika framställningar som görstill FN.Utskottet utgår från att regeringen i olika former fortsätter att verka föratt stärka det folkliga deltagandet i, och förtroendet för, FN:s arbete.En sådan strävan skulle enligt utskottets uppfattning av naturliga skäläven inbegripa en fokusering på tjänstetillsättningen inom FN-systemet,vilken, som påtalas i flera motioner, bl.a. medfört färre kvinnor änmän på ledande poster inom systemet samt att kompetensen inte alltid vägttyngst i tillsättningen. Utskottet utgår från att regeringen även beaktardessa frågor i det fortsatta arbetet för ett reformerat och effektivare FN.Med det anförda betraktar utskottet motionerna 1995/96:U1 (v) yrkandena5, 6 och 11 samt 1995/96:U6 (c) yrkande 12 som besvarade.Finansiella frågorEnligt utskottets uppfattning är den viktigaste omedelbara reformen vadFN beträffar att få ordning på organisationens ekonomi. Finanskrisenförlamar FN och gör organisationen ineffektiv. Utskottet noterar att med-lemsstaterna enligt uppgift var skyldiga FN i uteblivnaobligatoriska bidrag när generalförsamling inleddes för någonmånad sedan. Större delen av skulden svarar för.Som också anförs i föreliggande skrivelse är huvudorsaken till FN:sakuta finanskris medlemsstaternas dåliga betalningsdisciplin. Flertaletstater betalar sent och ett betydande antal endast en del av sinaobligatoriska bidrag. När den 50:e generalförsamlingen inleddes hösten1995 hade endast 19 av FN:s 185 medlemsstater betalt sina avgifter i utsatttid. Vissa länder, främst , har dock också av politiska skäl hållit innebidrag eller ställt villkor för att betala. De kraftiga amerikanska nedskär-ningarna hotar även FN:s, och de regionala utvecklings-bankernas utvecklingsprogram, som alla finansieras med frivilliga bidrag.En av de viktigaste uppgifterna består i att förmå FN:s samtliga medlems-stater ett fullgöra sina ekonomiska förpliktelser till världsorganisationenoch att åstadkomma långsiktigt stabilare finansieringsformer för hela or-ganisationen.Det är enligt utskottets uppfattning viktigt att frågan om FN:s finansie-ring drivs med största kraft från svensk sida. På kort sikt består utmaning-en i att skapa opinion och få FN:s medlemmar att ta sitt ansvar, men detgäller också att spara inom organisationen och göra FN och dess underor-gan mer effektiva. I flera motioner påpekas att det, för att uppnå en sundoch långsiktigt stabil finansieringsbas, är viktigt att arbeta för nya ochrättvisare bidragsskalor som bättre speglar staternas betalningsförmåga ochsamtidigt inte gör FN så starkt ekonomiskt beroende av ett enda land.Detta synsätt delas av utskottet. På måste även kompletterandefinansieringskällor övervägas. De förslag härom som framlagts av bl.a.Kommissionen för globalt samarbete om t.ex. skatt på internationellavalutatransaktioner eller avgifter på internationella flygbiljetter är enligtutskottets mening väl värda att studeras ytterligare.Stabilare finansieringsformer och en jämnare bördefördelning mellangivarländerna är inte minst viktigt för FN:s utvecklingsarbete. ochde andra nordiska staterna bär en oproportionerligt stor andel av detfinansiella ansvaret för verksamheten. Det är enligt utskottets uppfattningangeläget att det mål som fastslogs av FN - måletom av bruttonationalprodukten till utvecklingsbistånd - hållslevande och möjligt att uppnå.Mot bakgrund av önskemålet i motion 1995/96:U3 (kds) om ett riksda-gens tillkännagivande med innebörden att regeringens resonemang omeventuella nedskärningar av bidrag till FN under 1996-1998skall avvisas konstaterar utskottet att , tillsammans med allt flerbidragsländer, klargjort att det finns en koppling i FN-systemet mellanbidrag, reformer och effektivitet. Det är en utveckling som förstärks av denalltmer påtagliga knappheten på biståndsresurser. Organisationer medotydliga mandat och roller och ineffektivitet i resursanvändningen kommeratt drabbas hårt.FN-organens utmaning på biståndsområdet är att finna vägar att nå deuppställda mål som medlemsstaterna anvisar. Utskottet noterar att rege-ringen i proposition 1994/95:100 också anför följande: "Ytterligare ned-skärningar skulle dock försvaga position i det fortsatta reformar-betet, liksom i FN-arbetet i stort." Som även påpekats ovan ligger ,i likhet med , och , långt över vad som kananses vara en rimlig andel av den finansiella bördan jämfört med andragivarländer. Detta gäller även efter de nedskärningar som genomförts. Avdet skälet är det viktigt att fortsätta uppmana andra stater att höja sinabiståndsanslag och sina bidrag till utvecklingssamarbetet inom FN-systemet.Jämsides med arbetet att tillföra FN nödvändiga resurser behöver, sompåtalas i flera motioner, givetvis ytterligare ansträngningar göras för attresurserna skall användas så effektivt som möjligt. FN-organ som intelängre har relevanta uppgifter måste läggas ned. Enligt utskottets uppfatt-ning utgör dylika åtgärder naturliga inslag i en process för en successivreformering av FN i syfte att få världsorganisationen att bättre kunna svaramot framtida uppgifter och utmaningar.Därmed betraktar utskottet motionerna 1995/96:U3 (kds) yrkandena 3 och4 samt 1995/96:U6 (c) yrkande 11 som besvarade. Motion 1995/96:U1 (v)yrkande 1 avstyrks.Fredsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhetSom anförs i föreliggande skrivelse kan ett brett spektrum av förebyggandeinsatser bidra till att lösa konflikter innan de riskerar att trappas upp tillmilitär nivå. Även i de aktuella motionerna framhålls behovet av en utvid-gad konfliktförebyggande organisation inom FN och nödvändigheten aveffektivare mekanismer för förebyggande diplomati. Utskottet delar detsynsätt som kommer till uttryck härvidlag. Diplomatiska insatser som kanskapa ett förhandlingsklimat för politiska lösningar, liksom fredsfrämjandeoch humanitära insatser på fältet, måste självfallet koordineras väl för attskapa förutsättningar för fred, samlevnad och utveckling. Resurser måsteavsättas tidigt för att möjliggöra insatser som kan undanröja orsakerna tillatt konflikter bryter ut. En tidig insats blir som regel effektivare. Insatsensrisker och kostnader blir mindre och överblicken större.Utskottet delar även den uppfattning som kommer till uttryck i flera mo-tioner, nämligen att ett utvidgat samarbete samt en rationell arbetsfördel-ning mellan FN och regionala organisationer skulle kunna öppna nya möj-ligheter för preventiv diplomati. Särskilt har skaffat sig en brederfarenhet på detta område. De bägge organisationerna har knutits närmarevarandra bl.a. genom att blivit observatör vid FN:s generalförsam-ling. Konsultationer, informationsutbyte och teknisk assistans utgör redaninslag i samarbetet. Även andra regionala organisationer, i främstEU och NATO, gör ett värdefullt konfliktförebyggande arbete. NATO harsärskilt i det getts utökade uppgifter inom FN:s ram.Det är enligt utskottets mening angeläget att fortsatt stödja generalsekre-terarens ansträngningar att engagera regionala organisationer i alla delar avvärlden i det konfliktförebyggande arbetet och därvid utveckla sitt samar-bete med världsorganisationen.Enligt vad utskottet inhämtat finns en avsevärd kapacitet in-om FN vad gäller informationsinhämtning, analys och åtgärder på områdetpreventiv diplomati. Förslag till institutionella förändringar och finansiellaförstärkningar kan i många fall vara motiverade. Som också framgår avregeringens skrivelse ligger dock problemet mestadels på ett helt annatplan. Parter i potentiella konflikter bör övertygas om att de kan utnyttja demekanismer som den preventiva diplomatin kan erbjuda. Inte minst erfa-renheterna från den fredsbevarande operationen i , Unpredep,i vilken bl.a. deltar, visar att insatser i form av bl.a. militära för-band och civilpolis kan ha mycket goda effekter i ett potentiellt konflik-tområde.Det är utskottets övertygelse att långsiktigt utvecklingsarbete är det bästasättet att undvika att konflikter bryter ut. Den av bl.a. stödda s.k.Stödgruppen för och dess regionalt fokuserade arbete utgör enligtutskottets uppfattning ett intressant och förhoppningsvis framgångsriktexempel på FN:s konfliktförebyggande verksamhet och förmåga.Utskottet konstaterar att det i motion 1994/95:U401 (c) framlagda för-slaget att inrätta en stående FN-styrka aktualiserar ett konkret och aktuelltproblem inom FN, nämligen världsorganisationens bristande kapacitet attreagera snabbt med insatser i olika krishärdar världen över. Det tar alltförlång tid att mobilisera de nödvändiga förbanden för de fredsbevarandeoperationerna. Som framgår av regeringens skrivelse har generalsekretera-ren, i rapporten till En dagordning för fred som presenterades ijanuari 1995, efterlyst ytterligare ansträngningar för att förstärka FN:skapacitet för förebyggande diplomati och tillhandahållande av fredsbeva-rande styrkor med kort varsel. Utskottet noterar med tillfredsställelse attSverige och de övriga nordiska länderna aktivt deltar i arbetet med att ipraktisk handling vidareutveckla de förslag som generalsekreteraren lagtfram i sina rapporter.Enligt vad utskottet erfarit har ett omfattande arbete redan påbörjats inomregeringskansliet i syfte att också på ett mycket konkret plan öka Sverigesmöjligheter att bidra till fred och säkerhet i omvärlden. Ett av de viktigasteinstrumenten som finns till förfogande är deltagande i fredsfrämjandeinsatser under FN eller , både för att förebygga konflikter och förfredsfrämjande ändamål. Utskottet konstaterar att det i regeringens för-svarspolitiska proposition (prop. 1995/96:12 Totalförsvar i förnyelse), somlagts fram i , föreslås att Försvarsmakten skall hasom en av sina huvuduppgifter att delta i internationella fredsfrämjandeinsatser. Vidare föreslås att Försvarsmakten skall upprätta en s.k. snabbre-aktionsstyrka, som med kort varsel skall kunna sättas in i internationellafredsfrämjande operationer. Enligt vad utskottet inhämtat har en särskildberedningsgrupp för fredsfrämjande verksamhet inrättats i regeringskans-liet. Beredningsgruppen skall bl.a. avge rekommendationer till regeringen ifrågor som rör deltagande i internationella militära och civilainsatser för fredsfrämjande ändamål.Proposition 1995/96:12 liksom därtill hörande motioner om bl.a. svensktdeltagande i en akutstyrka under FN:s egid har behandlats av det för ända-målet särskilt sammansatta utrikes- och försvarsutskottet (bet. 1995/96:UFöU1).I det vidgade säkerhetsbegreppet ingår såväl konfliktförebyggande sam-arbete som internationella insatser av humanitär och fredsfrämjande karak-tär. Utskottet konstaterar att det är ett svenskt intresse att genom sådanainsatser kunna bidra till fred och säkerhet i vår omvärld. En särskild utre-dare, ambassadör , har studerat hur samlade resur-ser för internationell katastrof- och flyktinghjälp skall kunna utvecklas föratt möta framtida behov. Utredaren har överlämnat sitt betän-kande (SOU 1995:72) Svenska insatser för internationell katastrof- ochflyktinghjälp, vilket legat till grund för vissa av de förslag som regeringenframlagt i proposition 1995/96:12.I den internationella debatten har det framkommit att förslaget om enstående styrka direkt underställd har fördelar men ocksåkomplikationer. Till de senare hör styrkans sammansättning, rekrytering,finansiering, utbildning, kommandospråk osv. En annan mer övergripandeaspekt är frågan om det är politiskt möjligt att få FN:s medlemsstatersgodkännande av ett dylikt förslag.FN:s förmåga att agera snabbt vid kriser och katastrofer måste öka. Ut-skottet ser det som ytterst angeläget att stärka FN:s kapacitet att undanröjakonfliktorsaker och snabbt reagera på konflikthot. Också FN:s förmåga attleda humanitära och fredsbevarande operationer behöver stärkas. Utskottetfinner det emellertid viktigt att konflikter löses på så låg våldsnivå sommöjligt. Militära ingripanden får endast ske som en sista utväg, när civilaåtgärder enligt FN-stadga uttömts och misslyckats.Utskottet utgår från att dels genom sitt långsiktiga engagemangi FN:s reformarbete, dels som bidragsgivare till olika FN-missioner värl-den över även skall spela en aktiv roll för att föra diskussionernai dessa frågor framåt. I sammanhanget kan framhållas att utskottet delarden uppfattning som kommer till uttryck i motion 1995/96:U3 (kds)(yrkande 2) angående det svenska samhällets stora möjligheter att ställakompetent och erfaren personal till FN:s förfogande. har underFN:s hela 50-åriga historia i förhållande till folkmängden varit väl repre-senterat på ledande poster i FN-systemet. Omkring 70 000 svenskar hargjort FN-tjänst inom ramen för det som kallas Försvarets internationellacentrum, . Av bilaga 1 till regeringens skrivelse framgår detantal svenskar som per deltog i bl.a. FN:s fredsbeva-rande operationer.Utskottet utgår från att regeringen även kommer att verka föratt kompetenta och erfarna svenskar ställs till FN:s förfogande för olikauppdrag av inte minst preventiv och konfliktförebyggande karaktär.Med det anförda anser utskottet att motionerna 1994/95:U401 (c) yrkande-na 5-7, 1995/96:U2 (m) i berörd del, 1995/96:U3 (kds) yrkandena 1 och 2,1995/96:U4 (mp) yrkande 1 samt 1995/96:U6 (c) yrkandena 6 och 7 be-svarats.Även i motion 1995/96:U6 (c) yrkande 8 aktualiseras frågan om FN:sledningsförmåga och möjligheten att etablera en central stab inom FN-systemet för ledning av olika operationer. Utskottet noterar med anledningav yrkandet att FN:s militära stabsutskott (, MSC)på grund av stormaktsmotsättningarna under det aldrig kom attspela den roll som ursprungligen var tänkt. Inte heller i den internationellasituation som råder, där FN har en ökad roll i ett antal väpnade konflik-ter, har det visat sig möjligt att aktivera MSC. Från olika håll har bl.a.ifrågasatts realismen i att MSC skulle kunna utöva någon operativ ledning.Praktiska skäl talar för att det operativa ansvaret huvudsakligen bör liggapå generalsekreteraren och dennes "Force Commander". Som framgår avskrivelsen har gjorda svenska insatser därför gått ut på att stärkafrämst i dess ledning och styrning av de fredsbevarandeoperationerna. På initiativ av bl.a. har en konsultationsmekanismför att förbättra samrådet mellan säkerhetsrådet, sekretariatet och detruppbidragande länderna etablerats. verkar nu för att denna me-kanism skall formaliseras.Med det anförda anser utskottet att motion 1995/96:U6 (c) yrkande 8besvarats.I motion 1995/96:U1 (v) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om attSverige måste klargöra att svensk trupp inte kommer att medverka i militä-ra aktioner som inte har stöd i FN-beslut. Med anledning härav får utskot-tet konstatera följande:Enligt 10 kap. 9 § första stycket regeringsformen får regeringsätta in Försvarsmakten eller del därav vid väpnade angrepp mot riket. Iövrigt får svensk väpnad styrka sättas in i strid eller sändas till ett annatland endast om medger det, om det är medgivet i lag som angerförutsättningarna för åtgärden eller om en skyldighet att vidta åtgärdenföljer av internationell överenskommelse eller förpliktelse som riksdagengodkänt. Den senast angivna förutsättningen har traditionellt ansetts till-lämplig på t.ex. artikel 43, men har aldrig uttryckligen tilläm-pats beträffande svensk väpnad styrka. I de flesta fall har regeringen grun-dat sina beslut om internationella insatser på lagen (1992:1153) om väpnadstyrka för tjänstgöring utomlands (tidigare lagen (1974:614) om bered-skapsstyrka för FN-tjänst). Denna lag ger regeringen möjlighet att fattabeslut om deltagande i fredsbevarande operationer med väpnad styrka påbegäran av FN eller . Ett undantag var dock Bosnienbataljonen, varsinsats grundade sig på medgivande. Skälet till detta var att FN:smandat för ansågs gå utöver traditionella fredsbeva-rande operationer.Mot denna bakgrund saknas enligt utskottets uppfattning anledning förriksdagen att göra ett tillkännagivande i enlighet med motionärernas öns-kemål.Därmed avstyrker utskottet motion 1995/96:U1 (v) yrkande 10.Frågan om relation till VEU, som aktualiseras i motion1995/96:U4 (mp), behandlades av i samband medgodkännandet av medlemskapsavtalet med att tämligen utförligt ha belyst olika aspekter av VEU:s historia ochverksamhet anförde utrikesutskottet (bet. 1994/95:UU5) följande:Mot denna bakgrund och i anledning av försvarsutskottets - - - redovisadeuppfattning anser utrikesutskottet det angeläget att får tillgång ordning genom vilken vårt land bereds insyn i och tillgång till de euro-peiska säkerhetspolitiska diskussioner som pågår i den utvidgade VEU-kretsen. Det skulle också vara problematiskt att sakna insyn i verkställighe-ten av EU:s beslut med försvarspolitiska implikationer, en uppgift somenligt åligger VEU.Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det delar regeringens upp-fattning att ett observatörskap i VEU är förenligt med alliansfri-het och att ett sådant skulle ge den nödvändiga insynen.De ovan redovisade bedömningarna kvarstår.Efter det att ställt sig bakom utrikesutskottets uppfattning blevSverige observatör i VEU.Den s.k. Petersbergdeklarationen stadgar att VEU också skallkunna utföra humanitära insatser och räddningstjänst, fredsbevarandeoperationer och krishantering. Detta har kommit att bli den mest betydelse-fulla delen av VEU:s verksamhet. VEU:s operativa insatser är i första handav fredsbevarande- och krishanteringskaraktär (sanktionsövervakning,poliser i m.m.). För är det väsentligt att kunna följa densäkerhetspolitiska diskussion som förs mellan de nu 27 europeiska statersom i olika former deltar i VEU. kan i VEU också bidra med bety-dande erfarenheter från ett mångårigt agerande inom fredsbevarande verk-samhet, katastrofhjälp och humanitära aktioner.Utskottet noterar och ställer sig bakom utrikesministerns uttalande då hon bl.a. anförde: "Vår militära allians-frihet består. Medlemskap i kan följaktligen inte komma i fråga förSveriges del. - - - kommer alltså inte att gå in i ett förpliktigandesamarbete på försvarsområdet. "Utskottet är av uppfattningen att en svensk anslutning till VEU inteskulle gagna svenska säkerhetspolitiska intressen.Utskottet noterar att det finns en intressant potential i de diskussionersom pågår om samarbete mellan EU och VEU i frågor som faller inomramen för Petersbergdeklarationen. Utskottet noterar även att frågan omdet svenska observatörskapet i VEU också behandlats i det sammansattautrikes- och försvarsutskottets betänkande UFöU1 med anledning av pro-position 1995/96:12 Totalförsvar i förnyelse. Detta utskotts övervägandensammanfaller med här ovan redovisade bedömning.Därmed avstyrker utskottet motion 1995/96:U4 (mp) yrkande 2.Med anledning av det i motion 1995/96:U6 (c) framförda förslaget ometablerandet av ett FN:s centrum för militär fredsbevarande officersut-bildning konstaterar utskottet att och dess nordiska motsvarig-heter har ett utomordentligt väl fungerande samarbete såvälmed varandra som med FN, med nära samordning och koordination av deinsatser som planeras och genomförs. Den organisatoriska form som före-slås av motionärerna skulle enligt utskottets bedömning inte bidra till deoperativa förbättringar av FN:s fredsbevarande militära insatser som tordevara avsikten med förslaget.Därmed avstyrks motion 1995/96:U6 (c) yrkande 9.Vad gäller yrkandet (yrkande 3) i motion 1995/96:U1 (v) om att kostna-derna för de svenska fredsbevarande insatserna skall belastas Försvarsde-partementets budget noterar utskottet att det i proposition 1995/96:12Totalförsvar i förnyelse anförs att Försvarsdepartementets huvudtitelfr.o.m. tillförs medel för kostnader som avser militärafredsfrämjande insatser. Denna del av propositionen har behandlats avförsvarsutskottet i betänkande FöU1. Vidare får utskottet hänvisa till detförslag om bl.a. utgiftsramar och utgiftsområden med anledning av änd-ringar i den statliga budgetprocessen som förväntas läggas fram . Förslaget är bl.a. en följd av det inleddaarbetet inom ramen för den s.k. Riksdagsutredningen.Med det anförda betraktar utskottet motion 1995/96:U1 (v) yrkande 3 sombesvarat.Utvecklingssamarbete inom FNEfter det slut har FN:s centrala roll inom fred och säkerhetbetonats alltmer. FN:s stadga tillskriver dock organisationen en lika viktigroll inom det ekonomiska och sociala området. Endast väsentliga framstegpå dessa områden och därmed en långsiktigt hållbar utveckling kan julägga grunden för bestående fred och och säkerhet. Utskottet vill erinra omatt den s.k. konsensusresolution som generalförsamlingen antog 1970tillskrev FN en nyckelroll i utvecklingsansträngningarna. Framtidsutsikter-na pekade då på ständigt ökande resurser för FN, vilket skulle möjliggöraökat arbete på fältnivå. har det emellertid kunnat konstaterasatt arbetsuppgifter i allt högre utsträckning lagts på andra internationellainstitutioner än FN.I motion 1995/96:U1 (v) aktualiseras roll visavi FN-organens i utvecklingssamarbetet. Den mångåriga kritiken mot Världsban-kens arbetsformer har - som utskottet tidigare konstaterat - medfört vä-sentliga ändringar för att bl.a. skapa mer insyn i verksamheten. Frågan omriksdagens möjligheter att följa verksamhet har även tidiga-re behandlats av utskottet.