bet · GI01KU30 · 1995-05-11 00:00:00 — De som lagt anbud vill naturligtvis så fortsom möjligt veta om de fått tilldelning av aktier och ävenpriset på aktien.En lång utdragen fördelningsperiod skulle, enligt bankernasoch rådgivarnas uppfattning, ha påverkat anbuden negativt. Äranbudsgivarna medvetna om att det dröjer innan prisetför dem fastställs, lägger de enligt departementet -- motbakgrund av osäkerheten om hur aktiemarknaden under denna tidkommer att utvecklas -- ett lägre bud på aktierna. Detta innebärdå att det pris på aktien som säljaren sedermera fastställerblir lägre, dvs. intäkterna blir lägre.Det fördes ingen diskussion, vare sig inom arbetsgruppen ellerpå departementet, om huruvida den korta tiden mellananbudsförfarandets avslutande och fastställandet av priset kundepåverka möjligheterna till kontroll av köparna negativt. Dettabör enligt departementet ses mot bakgrund av dettilldelningsförfarande som hade valts.Näringsdepartementet har vidare uppgett följande beträffandetiden efter anbudsförfarandets slut.Efter gick, enligt uppgifter frånNäringsdepartementet, (nedan kallatCarnegie) igenom anbuden för att se efter om det fanns personersom man kunde misstänka inte kunde betala för sig. Någonlämplighetsbedömning gjordes inte. Enligt Näringsdepartementetsuppgifter var departementet inte inblandat i detta arbete.Carnegie översände sedan till listor övervilka som lagt anbud och vilka som tilldelats aktier och hurmånga aktier som tilldelats.Den kväll då anbudstiden gick ut var en tjänsteman frånNäringsdepartementet, , närvarande hos somrepresentant för departementet. Enligt departementet var detAmethier som tillsammans med gjorde bedömningen att detinte fanns någon anledning att föreslå någon tillämpning avmöjligheten att ingripa i tilldelningsförfarandet på grund avrisk för obalanserad ägarstruktur (se ovan beträffande denspeciella klausulen om denna möjlighet som fanns iprospekttexten). Något övervägande att av andra skäl ingripa itilldelningen gjordes inte enligt departementets uppgifter.Den 8 mars rapporterades till departementsledningen hur storefterfrågan varit, att det inte fanns anledning att frångåtilldelningsprinciperna, priset -- -- och vilka som varköpare vid det angivna priset. Enligt Näringsdepartementettalade inte om för departementet attytterligare kontroll av några okända anbudsgivare inte kunnatgöras. Det var först som lämnadeinformation om detta. Om alla okända anbudsgivare hadeexkluderats skulle, enligt , priset hablivit 152 kr.Utfrågning med företrädare för uppgifter som vid utfrågning inför utskottet lämnats avföreträdare för , fanns hos . Under senare delen av kvällen framgicken klar bild, utvisande anbud motsvarande totalt 54 miljoneraktier till ett värde av 7--, fördelade anbudsgivare. Av dem sorterades vissa bort av sigsjälva genom att de inte kom upp till det pris som kom att gällaför privatiseringen. Av de kvarvarande ca 100 anbudsgivarnakunde de mycket snabbt konstatera att en grupp om mellan 10 och20 vid en första anblick inte var kända för . Efterdiskussioner med tjänsteman hur de skulle hantera detta och vilka risker som varförknippade med att hantera det på det ena eller andra sättet,enades de om att se om det den 8 mars 1994kunde gå att komma något längre när det gällde att utrönaidentiteten gällande de aktuella 10--20 kunderna.De diskussioner som då fördes om riskerna gällde för detförsta det fallet att man tilldelade de aktuella kunderna aktiermen att de senare inte kunde betala för dessa. Risken var då attdepartementet i värsta fall skulle fortsätta att vara ägare tillde aktuella aktierna. Detta var en risk som departementet kundetänka sig. Den andra risken gällde det fallet att man på vagagrunder -- baserat på att de aktuella kunderna inte var kändaför egentligen bara på grund av att man inte hadehunnit gå längre -- och i brist på sakliga skäl ändå tillsammansmed departementet sade sig att det fanns oklarheter. Detta ochatt man inte kunde konstatera bakomliggande ägarstrukturerskulle då vara anledningen till att man uteslöt de aktuellakunderna. Risken att nästa del av processen, försäljningen tillden svenska allmänheten, då skulle färgas och smutskastas av ettantal individer som ansåg sig ha blivit uteslutna på vagagrunder, var departementet mycket ovilligt att ta.Morgonen därpå vidtog de åtgärder som de kunde vidtaoch vissa namn, framför allt i , sorterade ut sig självaganska snabbt och lätt. Det var inget märkligare än att de varokända. Med gruppen av utländska bolag kom dock intespeciellt mycket längre. den 8mars talade de om för på hurlångt de hade kommit och strax före gav de honombeskedet att de inte kunde komma längre. De skulle komma att haden här osäkerheten gällande ett tiotal investerare. Dessaköpare kunde inte identifieras och därmed inte heller derasbetalningsförmåga eller allmänna kvalitet. Mot bakgrund av detbeslöt departementet att, baserat på riskanalysen enligt ovan,låta dessa investerare vara med. Om de i slutändan inte hademöjlighet att betala sina aktier, var det inte värre än attdepartementet fortsatte att vara ägare till de aktierna.Det beslut som fattades var enligtCarnegie väldigt långtgående. Möjligheten att därefter återkallade aktuella affärerna var relativt begränsade i så måtto att manskulle behöva ha en väldigt kraftig bevisföring för att man, istrid mot prospektet, skulle komma tillbaka och undandraköparna den tilldelning som man gett dem . Det gjordeatt mellan och , dåbetalning skulle ske, inte såg någon anledning att fördjupa sigi de aktuella fallen. Nästa kontrollinstans uppkom i samband mederläggandet av betalning.Utfrågning med f.d. näringsministern har vid utfrågning inför utskottet bl.a.uppgett att departementet redan i samband med tilldelningen,dvs. , fick rapport om att det fanns vissa som maninte kunde identifiera. Enligt Per är det ett ganskanormalt förhållande, och därför skulle man göra särskildainsatser för att få reda på vad det var för typer avinstitutioner som fick tilldelning och framför allt för att setill att rutinerna var säkra, så att inga pengar skulleförsvinna ur statskassan. Aktierna skulle inte levereras förränbetalning hade inkommit.När det gäller okända investerare är det enligt Per Westerberguppenbart så att den risken löper man i alla privatiseringar ochi varje enskilt fall. Enligt Per hade regeringen ikontrollen av köparna gått ganska långt med den valdakonstruktionen. Först gjordes en tilldelning . Innanaktierna skulle betalas och lämnas ut, dvs. , hademan en månad att göra så långtgående kontroller som det varmöjligt att göra. Enligt Per var det helt klart den 8mars att om man skulle kunna hålla tidsmarginalen så var mantvungen att då fatta beslut om tilldelning.Fastställandet av priset till allmänhetenRabatten till allmänheten fastställdes efter diskussionerinternt i regeringen. AssiDomän hade genomförtmarknadsundersökningar beträffande intresset från allmänheten.Som ovan framgått bemyndigade regeringen chefen förNäringsdepartementet att fastställa priset på aktien gentemotallmänheten. Näringsministern valde att i det av regeringengivna intervallet 5--besluta om en rabatt på i det närmaste10 %. beslutade Per att priset i detrabatterade erbjudandet skulle vara 138 kr.TilldelningenI det institutionella erbjudandet (anbudsförfarandet) fannsefterfrågan på 54 miljoner aktier. Som angavs i prospektet fannsdet 16 050 000 aktier i denna transch. I det rabatterade publikaerbjudandet fanns efterfrågan på 86 miljoner aktier. Som angavsi prospektet fanns 37 500 000 aktier tillgängliga i dennatransch. I det ej rabatterade publika erbjudandet tilldeladesinga aktier eftersom tilldelades i de förstagrupperna. Tilldelning till utländska investerare inom ramen föranbudsförfarandet var 6,4 miljoner aktier ().De aktiebolag som vid senare tillfälle (se nedan) blevaktuella då fråga uppkom om de hade ägare som var inblandade iekonomisk brottslighet deltog enligt departementet ianbudsförfarandet. Det förekom ingen ytterligare tilldelningtill företag annat än i anbudsförfarandet. Enligt departementetvar vissa av de aktuella företagen utländska. Enligtdepartementet var det som beslutade om tilldelningentill dessa nu aktuella företag, men själva tilldelningen skeddeju automatiskt.Tiden fr.o.m den 8 april 1994Uppgifter från fick, enligt uppgift frånNäringsdepartementet, departementet genom informationom att ett antal bolag inte hört av sig och inte betalat och attfråga hade uppkommit om vissa av de aktiebolag som var köparehade ägare som var inblandade i ekonomisk brottslighet. Carnegieinformerade då också departementet om att några av anbudsgivarnahade varit okända för . var den tjänstemanpå departementet som fick information från genomtelefonsamtal.Vid en beredning informerades näringsminister . Han ansåg då att polisen skulle kallas in och atttransaktionerna inte skulle slutföras innan det hade gjorts.Departementet talade härefter om för att detta företagskulle ta kontakt med polisen innan transaktionerna avslutadesmed de aktuella företagen. Härefter har departementet inte haftnågon ytterligare befattning med dessa frågor.Carnegies bedömning att inte avbryta leveransernamed anledning av betalningsdröjsmålet gjordes i samråd med JanAmethier på . Bedömningen grundades på attsäljaren inte var beredd att ta den risk för en stämningsansökansom det kunde innebära att i strid med vad som sagts iprospekttexten inte avsluta affären. Amethier kände inte tillnågonting om köparna utom att de skulle undersökas. Mot bakgrundav att information lämnades om att flertalet av de aktuellaföretagen redan hade sålt sina aktier på termin gjordes enligtdepartementet inget övervägande att häva köpet.Carnegie rapporterade senare tillbaka tillNäringsdepartementet men gav ingen detaljinformation. Uppgiftlämnades om att träffat finanspolisen vid tvåtillfällen efter . Polisen sade sig känna igen någranamn, men de sade att det fanns inga legala hinder att hållainne pengarna från terminshandeln. De undersökningar som gjortsvisade att det inte var fråga om pengar från ekonomiskbrottslighet.Efter detta inleddes avslutandena av transaktionerna.Utbetalningarna gjordes inte förrän man konstaterat att det inteförelåg några legala hinder mot utbetalningen. Den sistautbetalningen skedde inte förrän . Detta berodde påatt undersökningarna av företagen var klara vid olikatillfällen.Vid ett senare tillfälle erhöll departementetinformation från om att samtliga transaktioner vargenomförda.Den grupp av anbudsgivare som var okända för varenligt departementet större än den grupp av företag som intebetalade till . Några av de köpare som inte betalade den8 april tillhörde den grupp anbudsgivare som var kända förCarnegie.Vad gäller möjligheterna att hindra affärernas genomförandehar departementet anfört att det rent allmänt kan sägas att detfinns två möjligheter att stoppa en sådan här affär, dels vidtilldelningen, dels vid betalningen.Vet man vid tilldelningen säkert att betalning inte kommer attske är det enligt departementet naturligt att välja att inteanta anbudet. Är man däremot osäker är risken att man genom attinte anta anbudet på godtyckliga grunder utestängt enanbudsgivare vars anbud det inte fanns någon anledning attvägra.Vid själva betalningen finns det enligt departementet ocksåmöjlighet att stoppa affären. Man kan då under mellantidenkontrollera huruvida det är fråga om pengar från ekonomiskbrottslighet m.m.De företag som dröjde med betalningen av AssiDomänaktiernahade använt sig av terminsförfarande och sålt de aktier detilldelats med likviddag . hadealltså aktierna bytt ägare. De aktuella företagen erlade likvidtill den 13, 14 resp. den 15 april 1994.Enligt departementet är det inte negativt för transaktionenoch aktiekursen att det finns sådana säljare av aktier. Dettagäller dock under förutsättning att de inte är för många.I prospekttexten fanns angivet att om betalning inte erlagtsinom föreskriven tid, kunde tilldelade aktier komma attöverlåtas till annan köpare. På de avräkningsnotor som använtsav anges bl.a. att skall äga panträtt i deköpta instrumenten till säkerhet för sin fordran gentemotköparen i anledning av uppdraget. Fullgör köparen inte sinbetalningsskyldighet gentemot får -- på detsätt som finner lämpligt -- sälja berörda instrumenteller vidta andra dispositioner för att avveckla affären.Carnegie får för sådant ändamål teckna köparens namn och vidtade åtgärder som kan erfordras i samband med avvecklingen.Carnegie får ur den erhållna likviden tillgodogöra sigersättning för fordran, ränta därå och vissa andra kostnader.Om, vid försäljning eller andra dispositioner, likviden intetäcker hela fordran, skall köparen svara förmellanskillnaden jämte ränta. får också för detta fallbelasta konto som köparen har hos Carnegie.När väl tilldelning har skett finns det enligt departementetalltså -- mot bakgrund av dessa bestämmelser -- inte anledningatt häva köpet. Om överlåtelsen av aktierna till annan innebären vinst skall denna utbetalas till den som först tilldeladesaktierna. Innebär överlåtelsen en förlust har man en fordran pådetta belopp på den som först tilldelades aktierna.Detta överensstämmer enligt departementet med gängse förfarandepå aktiemarknaden och är inte speciellt för denna transaktion.Utfrågning med företrädare för utfrågning inför utskottet har företrädare för uppgett att den 8 april 1994informerades om att det fanns ett antal investerare som intehade betalat sina aktier . fickCarnegie ett samtal som föranledde dem att göra en kontroll avanmälningssedlarna. De kunde då se ett allmänt mönster och dekände att det var något som inte stod rätt till. Såväl den 8april som diskuterade de härfrågorna löpande med . När misstankenbörjade ta fastare form hade en diskussion meddepartementet, eftersom man inte ville blanda inFinansinspektionen och Finanspolisen utan departementetsgodkännande. Efter det att fått departementetsgodkännande tog kontakt med , som gavdem ett telefonnummer och ett namn hos finanspolisen. Onsdagenden ringde till finanspolisen och manbestämde att mötas hos , varvid ävenrepresentanter för , som hadevärdepapperskonton för en del kunder, skulle vara närvarande.Carnegie hade kontaktat Merchant och informerat omatt det kunde finnas oklarheter. De aktuella kunderna hadevärdepapperskonton. För att man skulle kunna utreda ivederbörlig ordning spärrade man alla berörda konton.Vid mötet deltog även en representant frånrikskriminalen. Från finanspolisens sida framhölls två saker.Det ena var att de inte kunde se någonting brottsligt begångetoch därigenom kunde de inte och skulle de inte göra någonting.Det andra var att ge rådet att se till att de aktuellapersonerna inte fick ut sina pengar från Merchant förrän de hadekunnat komma till Merchant och visa upp fullständigt riktigahandlingar.Vid planeringsarbetet inför försäljningen fördes inte vidnågot tillfälle någon diskussion om att man kunde tänkas fåoönskade köpare av "kriminell" natur. Anledningen var troligenatt av de medverkande i arbetsgruppen, som sammantaget hademycket stor erfarenhet av liknande transaktioner, var det ingensom någonsin hade stött på att det varit ett problem attkriminella element försökte ta sig in i den här typen avtransaktioner.Utfrågning med f.d. näringsministern har vid utfrågning inför utskottet beklagat attde som det nu är fråga om hade möjlighet att köpa. Han är dockmycket tveksam till om det finns fysiska möjligheter att hindradem om man inte bryter mot eller ändrar på gällande lag i ettpar olika fall. För att kunna hindra någon som förekommer i ettbrottsregister från att köpa aktier måste man enligt PerWesterberg samköra alla som kan förmodas få köpa medbrottsregister och eventuellt något internationellt registeröver misstänkta brottslingar, dvs. ganska långtgåendeintegritetskränkande åtgärder. Dessutom skulle man tvingas ändraett ganska stort antal lagar, inte bara i utan ävenutomlands. Man måste dessutom gå igenom alla styrelseledamöteroch alla ägare i bolagen, något som enligt Per ärväldigt långtgående.Tanken att det skulle dyka upp den här typen av person -- somman upplevde som gravt etiskt störande att sälja till -- uppkomenligt Per aldrig och enligt honom har det i principinte heller varit uppe vid övriga privatiseringar. Enligt PerWesterberg var diskussionerna inför utformningen av prospektetomfattande och man gjorde de riskbedömningar som kunde göras.Regeringen gjorde den bedömningen att det fanns ensäkerhetsperiod mellan och , då man kundegöra kontroller. Man gav ett särskilt uppdrag till ochHandelsbanken att kontrollera bulvanförhållanden och liknande,just sådant som det är så svårt att komma åt och se igenom. Menäven de gick bet i denna del.Enligt Per har det, i de fall som varit aktuella idebatten, inte alltid varit problem med bolagen, utan det kan havarit en enskild styrelseledamot som man ansett har varit"solkig" eller på annat sätt suspekt. Han har noterat att det ären mycket stor del av svenska folket som har köpt aktier och attdet också har varit ett mycket stort internationellt deltagande.Det har enligt Per också klart redogjorts för attinget konstigt eller olagligt har förekommit. Däremot har detgjorts gällande -- och den kritiken delar han -- att en del inteborde ha fått tilldelning beroende på att de inte var "so fitand proper" som regeringen hade önskat.Pressmeddelanden från NäringsdepartementetI ett pressmeddelande frånNäringsdepartementet har Per bl.a. anfört följande.I det fåtal fall köparna inte var kända gjorde statens ombud,, före det att affärerna genomfördes enkontroll hos bland andra finanspolisen. Enligt polisen fanns detinga hinder att sälja till de bolag som utpekas.Vidare har Per i ett pressmeddelande den 7september 1994 uppgett bl.a. följande.Efter den fördelning av aktier som skedde iomedelbar anslutning till anbudsperioden, men före det atttilldelningen till de fåtal utpekade bolagen slutfördes ochspärren av deras konton hävdes gjordestatens ombud, , en kontroll hos blandandra finanspolisen och rikskriminalen. Enligt anfördepolisen inga hinder att sälja till bolagen. Jag har ingenanledning att ifrågasätta dessa uppgifter.Det framgår också av uppgifterna från att det fannsmöjlighet att stoppa fullföljandet av tilldelningen även efterdet möte med finanspolisen som refereras.Vid utfrågning med finanspolisen har uppgetts attfinanspolisen inte varit involverad före ochtilldelningen hade ägt rum redan tidigt . Om det gick attpåverka detta på något sätt, så var det enligt finanspolisen ivarje fall inte någonting som kom fram under mötet den 15 april.Vid utfrågning inför utskottet har Per uppgett atthan som lekman använt uttrycket "slutföra tilldelning" litetslarvigt. Vad han avsåg var "leveransen av aktierna". Vad hanegentligen åsyftade framgår av det andra pressmeddelandet, somju närmast var en korrigering av det första. Man fick alltsåmöjlighet till det embargo som man var ute efter, och man kundealltså stoppa slutförandet av affären i och med att leverans avköpeskilling inte skedde förrän man kunnat göra ytterligarekontroll. Men den kontrollen föranledde inga ytterligareåtgärder.Spärrade kontonDe konton som anges som spärrade i pressmeddelandet frånNäringsdepartementet var enligt departementet konton medtillgodohavanden efter utförda terminsaffärer hos och . Dessa konton avsågföretag som tilldelats AssiDomänaktier men som sålt dem vidareoch som inte hade erlagt likvid . EnligtNäringsdepartementet var det alltså dessa penningkonton hosfondkommissionärerna som spärrades av kommissionärerna i frågaefter det att hade varit i kontakt med dem i fråga omutebliven likvid från vissa företag. Likaså var det dessakommissionärer som hävde spärren när transaktionerna såsmåningom kunde avslutas.Intern PM från MerchantPå förfrågan från utskottet har idecember 1994 uppgett att departementet inte hade någon kopia avden interna promemorian från somomnämndes i det inslag i TV 4-nyheterna som avses igranskningsanmälan (se ovan). Inte heller hade departementetdelgetts dess innehåll annat än via massmedia. Vidutskottskansliets genomgång av materialet i akten hosdepartementet har framgått att det i akten bl.a. finns en PMfrån Merchant daterad . Promemorian har ingenaddressat och är diarieförd . Detta är enligtdepartementet troligen den av utskottet efterfrågade internapromemorian från Merchant. På sista sidan finns en anteckningsom är gjord av och har följande lydelse.Diskuterat per telefon och utrett. Ingen vidare åtgärd förN-dep. Merchant reglerar affärerna efter kontakt medfinanspolisen och Finansinspektionen.I promemorian ges en beskrivning av vilka åtgärder ochkontakter som varit aktuella för Merchant med anledning av attdet uppstått vissa problem med några kunder.Enligt uppgift från departementet inkom Merchants PM tilldepartementet efter ett möte bl.a. mellan ochMerchant . Den var upprättad som en intern PM ochhade därför ingen mottagare. De frågor som ställs i promemorianvar redan besvarade av när mötet ägde rum. Denditskrivna kommentaren var för akten och avsåg att bekräfta attdet inte längre var en öppen fråga. Mötet mellan Amethier ochMerchant avsåg frågor som inte bara berörde försäljningen avaktier i . Detta var enda gången som Merchant ochdepartementet träffades.Arbetsgrupp för granskning av aktietilldelningen i AssiDomänDen har i ett brev från Näringsdepartementettill tekn. uppdragits till honom, Karl-AxelLinderoth och att, som en särskild arbetsgruppinom , närmare granskaaktietilldelningen i AssiDomän och lämna synpunkter tillNäringsdepartementet.Bakgrunden anges i brevet vara, att uppgifter i media gjortgällande att ett tiotal av de företag som deltagit ianbudsförfarandet kring AssiDomän, och via olikafondkommissionärer köpt och sålt aktier, skulle ha anknytningtill personer med kopplingar till den ekonomiska brottsligheten.I brevet anförs vidare, att vid försäljningen av aktier iAssiDomän tillämpades ett tilldelningsförfarande som tog siktepå att dels ge en marknadsmässig prissättning, dels ge enfördelning av aktier som inte hade inslag av godtycke.Förfarandet angavs vara baserat på såväl erfarenheterna fråntidigare privatiseringar som på principer som tillämpats vidomfattande aktieförsäljningar i och utomlands. I brevetanges också att statens ombud vid försäljningen, , inför slutförande av transaktionen genomfördekontroller hos bland andra finanspolisen.Syftet med granskningen anges i brevet vara att, medutgångspunkt i det skedda, rapportera vilka lärdomar som kandras inför de fortsatta privatiseringarna samt för utvecklingenav god sed på aktiemarknaden. Det hänvisas också i brevet tillatt regeringen satsat avsevärda resurser på att bekämpa denekonomiska brottsligheten och att det skulle vara av stort värdeom även de slutsatser gruppen drar kunde användas i detta syfte.Vidare anges det vara värdefullt om arbetsgruppen i samband meduppdraget kunde samråda med lämpliga organ på aktiemarknaden,såsom t.ex. , ochNäringslivets samt inhämta erfarenheter frånRiksåklagaren.Arbetsgruppen har överlämnat sittyttrande, se bilaga 18. Arbetsgruppen konstaterarinledningvis att det, i likhet med vad som är vanligt i fråga omandra börsintroduktioner och nyemissioner, ofta är förenat medfördelar att få tilldelning vid en privatisering. Mot dennabakgrund anser arbetsgruppen att det är av vikt att fördelningenav aktierna sker enligt sådana principer att de uppfattas somförtroendeingivande.Vid de intervjuer som arbetsgruppen har gjort har bl.a.framkommit att vid privatiseringarna i och harman inte i något fall använt en så automatisktilldelningsprincip som användes i vid försäljningen avAssiDomän AB. Det gängse förfaringssättet i har varitatt regeringen förbehållit sig rätten att tillsammans medberörda banker bedöma vem som skall tilldelas aktier vid enprivatisering. Efter vilka kriterier som fördelningen skett harsuccessivt alltmer preciserats i prospekten. IFrankrike brukar staten förbehålla sig rätten att fastställavilka ägare som skall utgöra den "inre hårda kärnan".