bet · GI01JuU25 · 1995-06-01 00:00:00 — hartillstyrkt bifall till propositionen (1994/95:LU31).Av aktiebolagslagen framgår att ett bolag är skyldigt attsenast efter det att resultat- och balansräkningarfastställts sända en avskrift av årsredovisningen ochrevisionsberättelsen till PRV.Bestämmelserna om upprättande och offentliggörande avårsredovisning och revisionsberättelse syftar till att gebolagets intressenter tillfälle att få upplysningar om bolagetsekonomiska förhållanden och utvecklingsmöjligheter.Om årsredovisning och revisionsberättelse inte sänds in inomföreskriven tid kan flera olika slag av sanktioner komma ifråga. Genom ändringar i aktiebolagslagen, som trätt i kraft den1 , har åtgärder vidtagits för att komma till rättamed att aktiebolag inte ger in årsredovisningar ellerrevisionsberättelser till PRV eller försummar att anmälastyrelse, verkställande direktör eller revisor för registreringi aktiebolagsregistret (prop. 1994/95:67, LU11, rskr. 111).Lagändringarna innebär bl.a. ökade möjligheter att försättaförsumliga bolag i likvidation.Aktiebolagslagen är föremål för översyn avAktiebolagskommittén (dir. 1990:46, 1991:89, 1991:98, 1992:18och 1994:143). I delbetänkandet (SOU 1995:44) föreslås följande anmälningsskyldighet förrevisorer när det gäller bl.a. ekonomisk brottslighet. Om enrevisor har anledning att anta att ett förhållande som hananmärkt på i revisionsberättelsen utgör ett brott eller led iett brott av en styrelseledamot eller verkställande direktör ochdessutom finner att det föreligger väsentlig skada eller faraför sådan skada, skall han underrätta allmän åklagare om det.Revisorn skall i underrättelsen ange grunden för misstanken.Kommittén var inte enig i betänkandet i denna del och i enreservation framförs bl.a. yrkande om att PRV gesförutsättningar att aktivt granska och anmäla brott i anslutningtill de förhållanden som revisorn skall anmärka på irevisionsberättelsen.Betänkandet skall , enligt vad utskottet erfarit,remissbehandlas.Utskottets övervägandenLagutskottet föreslår i sitt yttrande att utskottet avstyrkerbifall till motion Ju24 när det gäller yrkandena röranderevisorers och PRV:s anmälningsskyldighet om ekonomiskbrottslighet. Enligt lagutskottets mening bör inteföregripa beredningen av förslag.Betänkandet skall, som framgått ovan, nu remissbehandlas ochdärefter beredas i regeringskansliet.Justitieutskottet saknar anledning att ha annan uppfattningoch avstyrker bifall till motion Ju24 i nu berörda delar.AnsvarsgenombrottMotionenI motion Ju24 (m) begärs ett tillkännagivande om att regler oms.k. ansvarsgenombrott inte skall införas.BakgrundUtmärkande för ett aktiebolag är att delägarna inte svararpersonligen för bolagets åtaganden och förpliktelser, utan attborgenärerna är hänvisade till att kräva betalning ur bolagetstillgångar. Det grundläggande stadgandet härom finns i 1kap. 1 § ABL. Från denna princip finns några i lag angivnaundantag. Sålunda gäller enligt 13 kap. 2 § ABL under vissaförutsättningar ett personligt betalningsansvar förstyrelseledamöter och andra -- t.ex. aktieägare -- som inteiakttar sina förpliktelser då förutsättningar för likvidation avbolaget föreligger. För bolagets obetalda skatter kan den somföreträder bolaget bli personligen ansvarig enligt särskildaförfattningar. Vid sidan av de nämnda lagreglerna har irättspraxis ett personligt betalningsansvar ålagts aktieägare inågra enstaka fall.Betalningsansvarskommittén tillkallades på begäranav (LU 1982/83:16, rskr. 89) med uppdrag att utredafrågor om betalningsansvar för skulder i aktiebolag ochekonomiska föreningar m.m. Kommittén avlämnade sitt betänkande(SOU 1987:59) Ansvarsgenombrott m.m. ochföreslog därvid bestämmelser i aktiebolagslagen som innebar attdet skulle bli möjligt att i vissa undantagssituationer göraavsteg -- ansvarsgenombrott -- från principen om personligansvarsfrihet. Något förslag till lagstiftning omansvarsgenombrott har dock inte lagts fram för riksdagen.För att om möjligt precisera förutsättningarna föransvarsgenombrott ytterligare beslutade den dåvarande regeringeni om tilläggsdirektiv (dir. 1991:89) med dennainnebörd till Aktiebolagskommittén.Den förra regeringen beslutade genom ytterligaretilläggsdirektiv till att frågan omansvarsgenombrott inte längre skulle ingå i kommitténs uppdrag(dir. 1991:98).Den nuvarande regeringen har emellertid genom nyatilläggsdirektiv till beslutat attkommittén skall lämna förslag till bestämmelser omansvarsgenombrott (dir. 1994:143). skalldärvid ta ställning till vilka olika företeelser som börföranleda ansvarsgenombrott och även i övrigt söka preciseraförutsättningarna för att ansvarsgenombrott skall kunna komma ifråga. Resultatet av kommitténs överväganden skall redovisasföre utgången av juni 1996.Tidigare riksdagsbehandlingLagutskottet har i vår behandlat (1994/95:LU24) en motion ivilken motionärerna motsatte sig att regler om ansvarsgenombrottinförs. avstyrkte i sitt av godkändabetänkande bifall till motionen. I sin motivering underströklagutskottet grundsatsen om personlig ansvarsfrihet för bolagetsförpliktelser och dess betydelse för företagen och näringslivet.Det kunde dock, enligt lagutskottet, i vissa situationer avuppenbart missbruk vara befogat att personer som står bakom ettaktiebolag kan göras personligt betalningsansvariga för bolagetsskulder. har också, anförde lagutskottet,tillämpat principen om ansvarsgenombrott, och liknande reglerfinns i många andra länder. Det blir alltmer uppenbart, anfördelagutskottet vidare, att förutsättningarna för ansvarsgenombrottbehöver preciseras när det gäller kvalificerat missbruk avaktiebolag. välkomnade därför att regeringen gettAktiebolagskommittén i uppdrag att lämna förslag till regler omansvarsgenombrott.Utskottets övervägandenLagutskottet föreslår att utskottet avstyrker bifall tillmotion Ju24 när det gäller frågan om ansvarsgenombrott. Häranför lagutskottet att det fullständigt saknas skäl förutskottet att nu göra annan bedömning än vad utskottet gjorde imars i det ovan redovisade ärendet.Justitieutskottet saknar anledning att ha annan uppfattningoch avstyrker bifall till motion Ju24 i nu berörd del.Skatteflykt, m.m.År 1980 infördes en lag mot skatteflykt (prop. 1980/81:17,SkU8, rskr. 27, SFS 1980:865). Lagstiftningen tog sikte påsådana skatteflyktsförfaranden som innebär att den skattskyldigevid genomförandet av ekonomiska affärer skaffar sigskatteförmåner som inte är avsedda av lagstiftaren genom attanvända förfaranden som från kommersiella och liknandesynpunkter utgör omvägar. Lagen tidsbegränsades till att gälla ifråga om rättshandlingar som företogs t.o.m.1985. Tidsbegränsningen motiverades med att lagen mot slutet avfemårsperioden skulle utvärderas från rättssäkerhetssynpunkt ochkunna omprövas.Efter ett par år utvidgades lagens tillämpningsområde till attäven gälla förfaranden som, utan att kunna karakteriseras somomvägar, tillkommit uteslutande för att den skattskyldige skalluppnå skatteförmåner (prop. 1982/83:84, SkU20, rskr. 139, SFS1983:75). Lagens giltighetstid förlängdes i olika omgångart.o.m. utgången av år 1993.Lagen har varit föremål för en översyn avSkatteflyktsutredningen. Utredningens betänkande (SOU 1989:81)Ny generalklausul mot skatteflykt föranledde dock inte någraändringar i lagstiftningen.Skatteflyktslagen upphävdes fr.o.m. (prop.1992/93:127, SkU14, rskr. 148, SFS 1992:1600). Den upphävdalagen tillämpas alltjämt på rättshandlingar som företagits undertiden --den 31 december 1992.Regeringen har tillkallat en kommitté för att utforma en nylagstiftning mot skatteflykt (dir. 1995:11). Uppdraget skallvara slutfört före utgången av . I avvaktan på resultatetav utredningens arbete har (prop. 1994/95:209, SkU30,rskr. 348) beslutat att, med en teknisk justering, återinföraden upphävda lagen fr.o.m. den 1 juli 1995.I motionerna Ju20 (kds), Ju22 (fp) och Ju25 (m) yrkas attskatteflyktslagen inte återinförs.Vid utskottsbehandlingen av frågan om ett återinförande avskatteflyktslagen anförde skatteutskottet bl.a. att utskottetdelade uppfattningen att de skäl som den borgerliga regeringenanförde för att upphäva skatteflyktslagen, nämligen att lagenstärkte det allmännas ställning gentemot den enskilde på ettorimligt sätt och att den medförde svårigheter för den enskildeatt bedöma skattekonsekvenserna av olika rättshandlingar, intevar hållbara. Utskottet instämde också i regeringens uppfattningatt några negativa effekter av lagen inte har kunnat påvisas,och att lagen haft en väsentlig preventiv funktion och utgjortett betydelsefullt redskap för att förhindraskatteflyktsförfaranden.I sitt yttrande till justitieutskottet anför skatteutskottetrörande den särskilda frågan om att återinföra lagen motskatteflykt bl.a., att utskottet behandlat frågan ochtillstyrkt regeringens förslag härom och att skäl saknas att nugå in på denna fråga.Utskottet saknar anledning att inta någon annan ståndpunkt änden skatteutskottet givit uttryck för, och utskottet avstyrkerbifall till motionerna Ju20, Ju22 och Ju25 i nu behandladedelar.Rättssäkerhet vid beskattningen m.m.I motion Ju20 (kds) yrkas ett riksdagsuttalande om attRättssäkerhetskommitténs arbete inte bör revideras. Som motionenmåste förstås grundas yrkandet på uppfattningen att det ärviktigt att slå vakt om de förbättringar av rättssäkerheten vidbeskattningen som har blivit resultatet avRättssäkerhetskommitténs arbete.År 1992 tillkallade dåvarande regeringen en kommitté för attse över rättssäkerheten vid beskattningen (dir. 1992:27),. Kommittén lade frambetänkandet (SOU 1993:62) Rättssäkerheten vid beskattningen.Betänkandet lades till grund för genomgripande lagändringar(prop. 1993/94:151, SkU31, rskr. 335) som trädde i kraft den 1juli 1994. Bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- ochavgiftsprocessen upphävdes och ersattes med en ny lag, lagen(1994:466) om särskilda tvångsåtgärder ibeskattningsförfarandet. Revisionsreglerna ändrades i väsentligaavseenden, bl.a. genom att möjligheten att besluta om s.k.tredjemansrevision slopades och ersattes av enkontrolluppgiftsskyldighet och genom att reglerna omefterkontroll i tullagen (1987:1065) utformades eftermotsvarande bestämmelser i taxeringslagen (1990:324). Vidareändrades bl.a. lagen (1978:880) om betalningssäkring förskatter, tullar och avgifter samt lagen (1989:479) om ersättningför kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m.Kommittén med uppdrag att utforma en ny lagstiftning motskatteflykt skall enligt sina direktiv (1995:11) ompröva de nyareglerna mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits under dentid lagstiftningen varit i kraft och föreslå de lagändringar sombehövs för att få en ändamålsenlig lagstiftning påkontrollområdet. Därvid skall intresset av att skatte- ochtullmyndigheterna har instrument till sitt förfogande för attutöva en effektiv kontroll av att skatte- resp.tullagstiftningen efterlevs sammanvägas med kravet attlagstiftningen tillgodoser rimliga rättssäkerhetsgarantier.När skatteutskottet i samband med det ovan redovisade ärendetom skatteflyktslagen behandlade en liknande motion anfördeutskottet bl.a. att enighet råder om att den enskildesberättigade krav på rättssäkerhet vid beskattningen börtillgodoses. Utskottet framhöll att denna fråga haruppmärksammats i samband med det fortlöpandelagstiftningsarbetet på skatteområdet och i strävandena attunderlätta deklarationsförfarandet, förbättra taxeringen iförsta instans och taxeringsprocessen. framhöllutskottet att kraven på rättssäkerhet inte bör leda tillåtgärder som försämrar möjligheterna att ingripa motskatteundandraganden i olika former och att åstadkomma enlikformig och rättvis taxering. avstyrkte den idet ärendet aktuella motionen.Utskottet delar den av skatteutskottet redovisade ståndpunktenoch avstyrker bifall till motion Ju20 i nu behandlad del.Skattebrott, m.m.I motion Ju632 (s) yrkas en skärpning av skattebrottslagen. Imotionen understryks att det är angeläget att det kraftfulltmarkeras att brott mot gemensamma samhällsintressen skall ledatill kännbara straff.Utskottet behandlade en liknande motion omskärpning av skattebrottslagen (1993/94:JuU17, s. 8 f).Utskottet konstaterade därvid bl.a. att regeringen den 25februari 1993 beslutat om direktiv (1993:23) för en översyn avskattebrottslagen och sanktionssystemet i övrigt på skatte- ochavgiftsområdet. Utskottet avstyrkte bifall till den då aktuellamotionen med hänvisning till att det pågående arbetet skulleredovisas före utgången av år 1994.Utredningen, skattebrottsutredning, har avgivitdelbetänkandet (SOU 1995:10) Översyn av skattebrottslagen.Utredningen föreslår bl.a. att flertalet av destraffbestämmelser på skatteområdet som finns i andraförfattningar inarbetas i skattebrottslagen och att lagen iprincip bör vara tillämplig på alla utskylder till det allmännasom betecknas som skatter. Utredningen föreslår också att decentrala skattebrotten omkonstrueras från effektbrott tillfarebrott. Ett effektbrott är att anse som fullbordat vid dentidpunkt då t.ex. beslut fattas om debitering eller krediteringav skatt eller avgift till nackdel för det allmänna. Ettfarebrott är fullbordat när en oriktig uppgift har lämnats tillskattemyndigheten och fara för skatteundandragande därmeduppstår. Betänkandet är föremål för remissbehandling.Skattebrottslagen har setts över. Utskottet anser attresultatet av skattebrottsutredning bör avvaktas.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju632.SkattetilläggI motion Ju222 (c) yrkas en översyn av reglerna omskattetillägg så att dessa inte motverkar ett förebyggande avekonomisk brottslighet.Skattetillägg kan enligt 5 kap. taxeringslagen (1990:324)påföras den som i deklaration eller annat skriftligt meddelandetill ledning för sin taxering lämnat oriktiga uppgifter, somskulle ha lett till för låg skatt om de hade godtagits.Skattetillägg tas ut även om deklaration inte har lämnats ellerom inkomst eller förmögenhet på grund av brister i deklarationeneller i underlaget för denna måste uppskattas efter annan grund,s.k. skönstaxering.Tanken bakom de skatteadministrativa sanktionerna, till vilkaskattetillägg hör, var att de skulle öka trycket på deskattskyldiga att iaktta de åligganden som föreskrivs i vissaskatte- och avgiftsförfattningar. De skulle också göra detmöjligt att från handläggning i judiciell ordning ta undan vissasom lindrigare ansedda fall av skattebrott. Dessa brott skullepå så sätt ändå bli föremål för reaktion. Ett administrativtförfarande skulle bli snabbare, enklare och billigare för detallmänna än handläggning i domstol, och den enskilde skullebesparas kostnader och besvär.De administrativa och straffrättsliga sanktionssystemen äravsedda att tillämpas jämsides med varandra. Påföljder enligtskattebrottslagen kan komma i fråga också i de fall skatte-eller avgiftstillägg påförts. skattebrottsutredning harbehandlat frågor som rör administrativa sanktioner på skatte-och avgiftsområdet. Utredningen har bl.a. undersökt hurordningen med dubbla sanktioner fungerat i praktiken ochföreslagit att systemet bör behållas.I sammanhanget bör påpekas att regeringens strategi mot denekonomiska brottsligheten bl.a. innebär att skattekontrollenskall stärkas för att förebygga brottslighet och ökaupptäcktsrisken för överträdelser.Frågor rörande hur det administrativa och det straffrättsligasanktionssystemet fungerat i praktiken har behandlats av 1993års skattebrottsutredning. Beredning av utredningens förslagpågår. Utskottet anser att resultatet härav bör avvaktas, ochutskottet avstyrker bifall till motion Ju222 i nu behandlad del.Särskilda skattedomstolarI motion Sk804 (v) begärs en utredning med uppgift att läggafram förslag om effektivare rättegångsförfarande vid ekonomiskbrottslighet och skatteundandragande. Motionärerna förordarsärskilda skattedomstolar som skulle handlägga både skatte- ochskattebrottmål.Domstolsorganisationen i nu aktuellt hänseende innebär ihuvudsak att de allmänna domstolarna, dvs. tingsrätt, hovrättoch , handlägger mål om ansvar för brott, t.ex.skattebrott, medan de allmänna förvaltningsdomstolarna, somutgörs av länsrätt, kammarrätt och Regeringsrätten, handläggeröverklaganden av förvaltningsmyndigheters beslut omskattläggning.Domstolsutredningen, som hade i uppdrag att utredadomstolarnas framtida uppgifter, arbetssätt och organisation,fann i sitt betänkande (SOU 1991:106 del A s. 209) Domstolarnainför att den nuvarande fördelningen av mål mellanallmänna domstolar och förvaltningsdomstolar ytterst bygger påen hävdvunnen uppdelning mellan rättskipning och förvaltning.Utredningen konstaterade att överprövningen förvaltningsvägeni växande utsträckning har ersatts eller byggts ut med prövningi förvaltningsdomstol . Mot denna bakgrund fannutredningen att målfördelningen mellan de bådadomstolsorganisationerna i de flesta hänseenden framstod somlogisk och överskådlig och att det knappast fanns anledning attgöra en förutsättningslös översyn. Utredningen lade heller intefram några ändringsförslag beträffande domstolsorganisationennär det gäller brottmåls- och skatteprocessen.Här kan också nämnas att frågan om värdet av specialdomstolarför olika ändamål har varit föremål för diskussion under en långföljd av år (se bl.a. 1992/93:JuU33 s. 6 f med där gjordahänvisningar).Regeringens strävan under föregående mandatperiod var attminska antalet specialdomstolar. Således fattade undermandatperioden på regeringens förslag beslut om nedläggning avFörsäkringsöverdomstolen (prop. 1992/93:215, JuU33, rskr. 372)och Bostadsdomstolen (prop. 1993/94:200, JuU31, rskr. 431).I det sistnämnda ärendet (s. 9 i betänkandet) anfördeutskottets majoritet att den delade den uppfattning somregeringen uttalat i propositionen, nämligen attspecialdomstolar i möjligaste mån bör avskaffas. I enreservation uttalade ledamöterna från Socialdemokraterna bl.a.att den restriktiva syn på specialdomstolar som redovisades ipropositionen inte var motiverad. Varje specialdomstolsfortsatta verksamhet borde enligt reservanterna bedömas efterdess egna meriter och inte utifrån principiella ståndpunkter.Utskottet avstyrkte i sitt av godkända betänkande enmotion liknande den här aktuella i samband med att utskottethösten behandlade revisorers förslag om insatsermot den ekonomiska brottsligheten (1994/95:RR4, JuU8 s. 17 f).I det ärendet förelåg yttrande bl.a. från skatteutskottet somanförde att förslaget om att inrätta speciella skattedomstolarinte var realistiskt. pekade i stället påmöjligheten att inom ramen för nuvarande domstolsorganisationöka effektiviteten i det brottsutredande arbetet och förenklaoch förbättra den rättsliga proceduren, något som enligtskatteutskottet borde övervägas närmare. Syftet med motionenfick enligt skatteutskottet anses väsentligen tillgodosett genomutskottets positiva ställningstagande till revisorernas förslag.Regeringen uttalar i skrivelsen att dess strategi innebär attbrottmålshanteringen skall snabbas upp genom effektivarebrottsutredning och en modernisering av rättsprocessen. I mångafall bör det dock enligt regeringen vara möjligt att åstadkommaen snabbare handläggning inom ramen för gällande lagstiftninggenom att ta till vara den erfarenhet som finns på området blanddomare, åklagare och andra. Regeringen kommer att ge berördamyndigheter i uppdrag att genomföra ett projekt med deninriktningen. Regeringen kommer också att överväga behovet av enlagstiftningsreform mot bakgrund bl.a. av vad som kommer framvid projektet om en snabbare handläggning inom ramen förgällande regelverk.Utskottet, som inte finner skäl att nu inta någon annanståndpunkt än den utskottet gav uttryck för senast fråganbehandlades, avstyrker bifall till motion Sk804. beträffande kraftsamling m.m. mot den ekonomiskabrottslighetenatt avslår motionerna 1994/95:Ju205 yrkande 1,1994/95:Ju207 yrkande 1, 1994/95:Ju214, 1994/95:Ju220,1994/95:Ju223, 1994/95:Ju226 och 1994/95:Ju227,2. beträffande ekonomisk brottslighet och bidragsfuskatt avslår motion 1994/95:Ju219,3. beträffande fullföljande av revisorersförslagatt avslår motion 1994/95:Ju216 yrkande 1,4. beträffande konkreta förslagatt avslår motion 1994/95:Ju23,res. 1 (v)5. beträffande myndigheternas resurseratt avslår motionerna 1994/95:Ju206, 1994/95:Ju207yrkande 2 och 1994/95:N202 yrkande 11 i denna del,6. beträffande fortsättning av den borgerliga regeringensarbeteatt avslår motionerna 1994/95:Ju25 yrkande 1,1994/95:Ju221 yrkande 1 och 1994/95:Ju801 yrkande 16,res. 2 (m)7. beträffande central myndighet för ekobrottsbekämpningatt avslår motionerna 1994/95:Ju20 yrkandena 3 och4, 1994/95:Ju212 och 1994/95:N301 yrkande 12,8. beträffande samordning mellan myndigheter m.m.att avslår motionerna 1994/95:Ju205 yrkande 2,1994/95:Ju221 yrkande 3, 1994/95:Ju222 yrkande 1 och1994/95:Ju225,res. 3 (m)9. beträffande samordning m.m. rörande miljöbrottslighetatt avslår motion 1994/95:Ju21 yrkandena 1, 2 och 4,res. 4 (mp)10. beträffande överföring av utredningsresurser från polistill åklagareatt avslår motion 1994/95:Ju216 yrkande 2,11. beträffande fullföljande av ekobrottskommandotatt avslår motion 1994/95:Ju221 yrkande 6,12. beträffande uppföljning av RÅSOPatt avslår motion 1994/95:Ju221 yrkande 5,13. beträffande ökad kompetens i det brottsutredandearbetetatt avslår motionerna 1994/95:Ju21 yrkande 3,1994/95:Ju221 yrkande 4 och 1994/95:N202 yrkande 11 i denna del,res. 5 (mp)14. beträffande forskning m.m.att avslår motion 1994/95:Ju222 yrkandena 2 och 4,15. beträffande revisorernas roll m.m.att avslår motion 1994/95:Ju24 yrkandena 1 och 2,res. 6 (m)16. beträffande ansvarsgenombrottatt avslår motion 1994/95:Ju24 yrkande 3,res. 7 (m)17. beträffande lagen mot skatteflyktatt avslår motionerna 1994/95:Ju20 yrkande 1,1994/95:Ju22 och 1994/95:Ju25 yrkande 2,res. 8 (m, fp, kds)18. beträffande översyn av arbeteatt avslår motion 1994/95:Ju20 yrkande 2,res. 9 (m, fp, kds)19. beträffande skärpning av skattebrottslagenatt avslår motion 1994/95:Ju632,20. beträffande översyn av reglerna om skattetilläggatt avslår motion 1994/95:Ju222 yrkande 3,21. beträffande särskilda skattedomstolaratt avslår motion 1994/95:Sk804 yrkande 4,res. 10 (v)22. beträffande regeringens skrivelse 1994/95:217 Samladeåtgärder mot den ekonomiska brottslighetenatt beslutar lägga skrivelsen till handlingarna.Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast enbordläggning.Stockholm den 1 juni 1995På justitieutskottets vägnarGun HellsvikI beslutet har deltagit:Gun (),(),(),(),(),(),(),(m),(),(),(),(),(),(),() ochTuve Skånberg (kds). Konkreta förslag (mom. 4)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 13 sombörjar med "Regeringen redovisar" och slutar med "till den" bortha följande lydelse:Utskottet anser, i likhet med vad som anförs i motion Ju23,att regeringens skrivelse bort innehålla förslag på konkretaåtgärder i kampen mot den ekonomiska brottsligheten i ställetför en redogörelse för tidigare gjorda bedömningar ochkonstateranden rörande denna brottslighet. Utskottet är sålundakritiskt till skrivelsen och anser att regeringen utan dröjsmålskall återkomma till med konkreta förslag förbekämpning av den ekonomiska brottsligheten. Vad utskottet medtillstyrkan av motion Ju23 nu anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande konkreta förslagatt med bifall till motion 1994/95:Ju23 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Fortsättning av den borgerliga regeringens arbete (mom. 6), , och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 15 sombörjar med "Som utskottet" och slutar med "till dem" bort haföljande lydelse:Under de borgerliga regeringsåren skedde en uppbyggnad avpoliskåren som hade minskat kraftigt andrahälft. Enligt utskottets uppfattning är det nu av avgörandebetydelse att slå vakt om resultatet av det arbete och deinsatser som den borgerliga regeringen genomförde, bl.a.uppbyggnaden av poliskåren.