bet · GI01FiU20 · 1995-05-30 00:00:00 — En person med ett lågt antal ersättningsdagar underberäkningsveckan kunde uppbära arbetslöshetsersättning somvar betydligt längre än den normalt maximala ersättningsperioden om 300 dagar.Det kunde enligt utskottets mening ifrågasättas om detta verkligenöverensstämde med försäkringens karaktär och syfte. Utskottet utgick från attfrågor om tidsmässig begränsning skulle övervägas i anslutning till beredningenav ett kommande förslag från utredningen om en allmän arbetslöshetsförsäkring.Det fanns enligt utskottets mening också skäl att anta att frågan om möjlighetatt kvalificera sig för en ny ersättningsperiod skulle komma att övervägas idet sammanhanget. Utskottet betonade också att 150-dagarsregeln bara var en deli det betydligt vidare problem som deltidsarbetslösheten innebar.Förslag om en allmän arbetslöshetsförsäkring lades därefter fram ibetänkandet Ersättning vid arbetslöshet (SOU 1993:52). I betänkandet föreslogsen ny arbetslöshetsförsäkring med en grundförsäkring och frivilligtilläggsförsäkring. Från grundförsäkringen skulle utges samma ersättningsbelopptill alla. Tilläggsförsäkringen skulle fylla ut aversättningsgrundande lön avseende lönedel upp till ca . Ibetänkandet föreslogs också att ersättningen till en försäkrad som vardeltidsarbetslös och uppbar ersättning från arbetslöshetsförsäkringen skullebegränsas på följande sätt. Ersättning fick fråntilläggsförsäkringen lämnas under högst ett kalenderår. Därefter fickersättning lämnas enbart från grundförsäkringen, om dagar återstod av perioden.Om den försäkrade frivilligt lämnar deltidsarbetet och börjar uppbäraarbetslöshetsersättning för heltidsarbetslöshet, skall denna ersättningbegränsas till vad som skulle ha utgått från grunddagpenningen och lönen avdeltidsarbetet tillsammans. Denna begränsning föreslogs gälla under återstodenav ersättningsperioden. Om ny ersättningsperiod erhölls, fanns åter möjlighetatt erhålla ersättning från tilläggsförsäkringen.I den utformning arbetslöshetsförsäkringen hade juli--december1994 fanns inga särbestämmelser för dagpenningens beräkning fördeltidsarbetslösa. I stället gällde för alla försäkrade att dagpenningenberäknades på inkomsten under normal arbetstid i det arbete som rymdes inom detarbetsvillkor som låg till grund för den nya ersättningsperioden. Om det fannssärskilda skäl kunde dagpenningen beräknas på inkomsten i allt det arbete somhade utförts . Arbetsvillkoret var antingen ochförvärvsarbete minst eller med arbete minst 65timmar per månad.Riksdagen beslöt därefter om en återgång till deersättningsregler som före hade gällt inomarbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet (prop.1994/95:99, bet. AU5, rskr. I propositionen föreslogs också att fr.o.m.den 1 juli 1995 skulle en särskild regel gälla för en försäkrad som under enersättningsperiod kvalificerade sig för ytterligare ersättning genom en intetidsbegränsad deltidsanställning. Enligt denna regel skulledeltidsanställningen utgöra utgångspunkten för normalarbetstidens beräkning vidutbetalande av ersättning för nästa period. Bestämmelsen skulle enligtregeringens förslag läggas till i slutet av 20 § andra stycket ALF-lagen.Avsikten var att förändringen i en senare proposition skulle kompletteras meden regel om förtur till mertidsarbete vid nyanställning.Utskottet ansåg i betänkande 1994/95:AU5 att fyllnadsstämplingen var ettstort problem som måste få sin lösning. Det handlade inte bara omutformningen av arbetslöshetsförsäkringen utan också om arbetsförmedlingenssätt att arbeta med frågan. Även en förtursrätt för deltidsanställda tilllediga anställningar med mer tid måste övervägas. Utskottet förutsatte attfrågekomplexet behandlades med förtur i den utredning regeringen aviserat. Vadgällde lagförslaget ansåg utskottet att det fanns anledning att av flera skälkänna tveksamhet inför den lagregel som regeringen föreslog i propositionen föratt lösa problemet med fyllnadsstämplingen. Bl.a. kunde man befara problem iden praktiska tillämpningen. Enligt utskottet borde därför inte dåbinda sig för någon lösning. Förslaget avslogs av riksdagen.I budgetpropositionen föreslog regeringen att åldersgränsen för ersättningfrån arbetslöshetskassa skulle bli fr.o.m. . Utskottet,som ansåg att frågan om en sådan begränsning borde bli föremål för ytterligareöverväganden, avstyrkte förslaget i betänkande 1994/95:AU11. Vad gällde dentänkta besparingen, , kunde enligtutskottet motsvarande summa sparas genom annan regeländring än den regeringenföreslagit. Utskottet pekade på att enligt 23 § ALF-förordningen kunde den somtidigare har arbetat heltid och som är arbetslös sju--under veckanfå ersättning i beräkningsveckan. Det kunde enligt utskottets meningfinnas skäl att ifrågasätta rimligheten av en täckningsgrad som innebar enbetydande kompensation för den som arbetar och fårersättning från försäkringen för ytterligare . Utskottet ansåg attregeringen borde se över förordningen i denna del för att därigenom få fram enbesparing som skulle motsvara den som i realiteten skulle bli resultatet avregeringens förslag. En sänkning av ersättningen från föräkringen till en halvdag i dessa fall kunde exempelvis medföra en sådan besparing. Vad utskottetanfört om åldersgränsen och den därmed sammanhängande tänkta besparingen gavriksdagen som sin mening regeringen till känna.Utskottets bedömningI propositionen anges att deltidsarbetslösheten varit ett stortproblem och att utbudet av deltidsanställningar har ökat. I propositionen angesvidare att kvinnorna utgör större delen av de deltidsarbetslösa och att det ärett genomgående mönster att deltidsarbetslöshet återfinns inom kvinnodomineradebranscher.Utskottet vill belysa den ökande deltidsarbetslösheten med någrastatistikuppgifter. var antalet deltidsarbetslösa 74 485, av vilka56 635 var kvinnor. var antalet deltidsarbetslösa 150 400, avvilka 115 600 var kvinnor. Enligt uppgick antalet anställdasom arbetar mindre än de skulle vilja göra av arbetsmarknadsskäl till 341 000personer, varav 242 300 eller var kvinnor.Utskottet har tidigare i flera sammanhang framhållit vikten av att åtgärdervidtas för att minska deltidsarbetslösheten. Av statistikuppgifterna framgåratt deltidsarbetslösheten har ökat kraftigt . Detta är mycketbekymmersamt. Utskottet vill därför återigen understryka betydelsen av attarbetsförmedlingen arbetar för att deltidsarbetslösa skall kunna erbjudasheltidsarbete. I 19 § ALF-förordningen anges särskilt att för den somfyllnadsstämplar skall länsarbetsnämnden i samarbete med den enskilde,arbetsgivare och fackliga organisationer aktivt verka för att den försäkradefår en sammanlagd arbetstid som motsvarar dennes önskemål. Med hänsyn till denredovisade utvecklingen ser utskottet positivt på att Arbetsrättskommissionenhar fått tilläggsdirektiv att med förtur utreda rätten till merarbete fördeltidsarbetslösa. Vad gäller kvinnodominansen bland de deltidsarbetslösa villutskottet påpeka att utskottet har framhållit vikten avatt bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden.Utskottet anser att motion A55 (yrk. 25--26) får anses tillgodosedd med detanförda, och motionen avstyrks.Motion Fi33 (yrk. 43) gäller regeringens avsikt att utfärda föreskrifter ombegränsningar av arbetslöshetsersättningen för deltidsarbetslösa. Utskottet harovan redovisat att ersättningsrätten i samband med deltidsarbete fram till heltnyligen har varit restriktiv. De olika avvägningar och de många förändringarsom därvid gjorts visar att frågan är komplicerad. De olikaöverväganden som legat bakom begränsningsregeln har varit svåra att förena. Åena sidan har avsikten varit att personer inte skall bli fast i ettdeltidsarbete där såväl arbetstagare som arbetsgivare inte har något intresseav att situationen förändras. Å andra sidan har det ansetts bättre att enperson haft ett deltidsarbete än varit helt arbetslös. Effekterna har ocksåvarit konjunkturberoende. Begränsningsregeln har därtill varit svårförståeligför de människor som tvingats sluta ett deltidsarbete och övergå i helarbetslöshet för att därigenom ha kvar sin fulla ersättningsrätt. Regelsystemetfick också till följd att den som på grund av begränsningsregeln frivilligtslutade ett deltidsarbete eller avvisade ett erbjudande om ett sådant arbeteinte på grund härav stängdes av från ersättning. Det var mot denna bakgrundriksdagen ansåg att begränsningsregeln, åtminstonetillfälligt, borde slopas.Den förändring regeringen nu aviserar innebär inte att begränsningen görstill ett bestämt antal dagar som fyllnadsstämpling får ske. I stället görsskillnaden mellan olika ersättningsperioder. Den som tidigare haft en högresysselsättningsnivå skall ha rätt till arbetslöshetsersättning under denarbetslösa tiden under hela den första perioden. Detta gäller oavsett omdeltidsarbetet pågår under hela eller delar av perioden. Om han eller hon närperioden är slut genom ett icke tidsbegränsat deltidsarbete kvalificerar sigtill en ny ersättningsperiod, skall däremot endast inkomsten i deltidsarbetetutgöra grunden för ersättning . Utskottet utgår från attregeringens föreskrifter i frågan kommer att grunda sig på bemyndigandet i 24 §ALF-lagen. Förändringen kommer således att gälla beräkningen avarbetslöshetsersättningen medan den försäkrade regelbundetutför deltidsarbete.Regeringen avser att utfärda föreskrifter som skall gälla fr.o.m. den 3 juli1995. För att de försäkrade skall få en rimlig möjlighet att anpassa sig tillde nya bestämmelserna bör genom en övergångsbestämmelse ersättningen vid sidanom deltidsarbetet inte begränsas förrän tidigast den 1 januari 1996.Finansutskottet bör föreslå att som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet ovan anfört om övergångsregler. Till följd av det anfördaavstyrker utskottet bifall till motion Fi33 (yrk. 43).Ytterligare förändringar i arbetslöshetsersättningenNuvarande ordningArbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen är att förvärvsarbete under enramtid av före arbetslösheten skall ha utförts i minst 80 dagarfördelade . Endast dag då minst tre timmars förvärvsarbeteutförts räknas in. Med förvärvsarbete jämställs tid då den försäkrade deltagiti och, om inte särskilda skäl hindrat det, fullföljt arbetsmarknadsutbildningeller yrkesinriktad rehabilitering för vilken statligt utbildningsbidragutgått. Med förvärvsarbete jämställs också bl.a. tid då den försäkradefullgjort värnplikt eller åtnjutit föräldrapenningförmån enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring, i dessa fall dock tillsammans högst tvåmånader.För KAS är arbetsvillkoret förvärvsarbete och minst 75timmar . Jämställd tid är detsamma som i arbetslöshetsförsäkringen. IKAS jämställs med förvärvsarbete dessutom tid då sökanden i enskilt hem vårdatåldring eller handikappad i sådan utsträckning att han eller hon varitförhindrad att stå till arbetsmarknadens förfogande.KAS kan också den få som varit arbetssökande minst under en ramtidav i anslutning till avslutad studiestödsberättigadheltidsutbildning om minst ett läsår.Arbetslöshetsersättning utges under längst . För den som vidersättningsperiodens slut uppnått är gränsen . Uppfyllspå nytt arbetsvillkoret lämnas ersättning för ny ersättningsperiod. KAS utgesdäremot under längst . För den som fyllt är ersättningstidenlängst och för den som fyllt . Även vid KAS geruppfyllandet på nytt av arbetsvillkoret rätt till ny period.I såväl arbetslöshetsförsäkringen som KAS finns bestämmelser om avstängningfrån ersättning bl.a. när en person lämnat sitt arbete frivilligt utan giltiganledning. Avstängningstiden är om arbetet sannolikt skulleha varat mer än tio dagar.PropositionenI propositionen aviseras ytterligare förändringar inomarbetslöshetsersättningens område. Regeringen anser att det för den förstaersättningsperioden skall krävas att den arbetslöse uppfyllt ett arbetsvillkorsom endast består av förvärvsarbete. Samma regler bör gälla för kontantarbetsmarknadsstöd, där dock rätt till ersättning grundad på avslutadutbildning bör kvarstå. Vidare bör avstängningstiden för den som frivilligtlämnat sitt arbete utan giltig anledning förlängas från 20 till 60ersättningsdagar. Regeringen avser att återkomma till under hösten1995 med närmare förslag inom båda dessa områden. Förändringarna avses träda ikraft . Förslagen avseende arbetsvillkoret ochavstängningsreglerna skall utformas så att en besparingseffekt om sammanlagtminst uppnås.MotionerFolkpartiet föreslår i motion Fi32 (yrk. 9) att arbetsvillkoret bör skärpasytterligare. Huvudregeln bör vara 75 timmars arbete under minst tolvmånader. Möjligheten att kvalificera sig till en ny ersättningsperiod med hjälpav arbetsmarknadsutbildning bör avskaffas.Moderaterna anser i motion A52 (yrk. 25) att bör besluta attarbetslöshetsersättning högst skall kunna utges för 450 dagar.Vänsterpartiet begär i motion Fi33 (yrk. 44) ett tillkännagivande om attnågra ytterligare förändringar i arbetslöshetsförsäkringen inte bör göras innanen ingående utredning har gjorts.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening är det viktigt att alla större förändringar som görsi arbetslöshetsförsäkringen grundar sig på ett ordentligt underlag.Förändringarna kan få stora ekonomiska effekter för enskilda och det är därförnödvändigt att effekterna av olika förslag tydligt kan utläsas av materialet.Om möjligt bör förslagen först beredas av en offentlig utredning. En sådan harockså aviserats av regeringen.Av det anförda framgår att utskottet i och för sig delar den uppfattning somkommer till uttryck i motion Fi33 om att några förändringar iarbetslöshetsförsäkringen inte skall göras förrän en ingående utredning gjorts.Utskottet har emellertid förståelse för att vissa förändringar kan behöva görasmed kortare varsel. Det är därvid lämpligt att, i enlighet med det förslag omen viss skärpning av arbetsvillkoret som regeringen aviserar, sträva mot ennågot starkare anknytning till arbetsmarknaden. Utskottet motsätter sig däremoten så kraftig skärpning av arbetsvillkoret som föreslås i motion Fi32 (yrk. 9).Motionen avstyrks således.Utskottet förutsätter att det förslag som senare skall föreläggas riksdagenhar ett fullgott beredningsunderlag. Detta gäller i ännu högre grad en såkraftig skärpning av avstängningsreglerna som regeringen aviserar. Medhänvisning härtill påkallar motion Fi33 (yrk. 44) inte något tillkännagivandefrån sida, och utskottet avstyrker bifall till motionen.Utskottet motsätter sig bestämt en sådan begränsning av den totalaersättningsrätten som förslås i motion A52 (yrk. Motionen bör såledesavslås.Förkortad arbetstidI motion A55 (yrk. 22) anför att en arbetstidsförkortning tillsextimmarsdag bör genomföras, och motionärerna ser positivt på attfrågan om en arbetstidsförkortning är föremål för utredning. Försök medförkortad arbetstid pågår främst inom offentlig sektor, men enligt motionärernafinns det behov av att starta försök också inom andra verksamheter. En stödfondbör inrättas för arbetsgivare som deltar i försöksverksamhet med minskadarbetstid. Motionärerna begär ett tillkännagivande härom.Miljöpartiet begär i motion Fi34 (yrk. 30) förslag om förkortad arbetstid.Arbetstiden bör enligt motionärerna sänkas den 1 juli 1995.Detta ger minskad arbetslöshet och därmed mindre kostnader förarbetslöshetsförsäkringen.Riksdagen har på förslag av utskottet i betänkande 1994/95:AU11 (s.35) avslagit motionsyrkanden om förkortad arbetstid. I betänkandet angavutskottet att arbetstidsfrågan är en viktig framtidsfråga. Den är dock inte iförsta hand en konjunkturfråga. Det var utskottets bestämda uppfattning attresultat från den pågående utredningen (dir. 1995:6) och annat underlag bordeföreligga vid beslut om förändringar av den räckvidd som arbetstidsreglernahar.Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrker bifall till motionernaFi34 (yrk. 30) och motion A55 (yrk. 22).PlikttjänstgöringDen ersätts nuvarande värnpliktssystem m.m. med bestämmelser omtotalförsvarsplikt i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. I propositionenföreslås att uttrycket värnpliktstjänstgöring i ALF- och KAS-lagarna ersättsmed uttrycket tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt. Detta innebärenligt vad som anges i propositionen en viss utökning av personkretsen vadgäller arbetsvillkor och ramtid. I praktiken är det endast fråga om personersom fullgör civilplikt med kort grundutbildning, i regel bara ett fåtal dagar.Kostnadseffekterna av förslaget bedöms som små.Utskottet tillstyrker de föreslagna ändringarna i ALF- och KAS-lagarna.Finansierings- och utjämningsavgiftArbetslöshetskassa betalar finansieringsavgift och utjämningsavgift tillstaten. Finansieringsavgift skall erläggas för varje medlem som fanns vidutgången av föregående verksamhetsår av genomsnittligtutbetald dagpenning. Utjämningsavgift skall erläggas för varje medlem med 3 %av gällande högsta dagpenning. Avgifterna betalas till AMS och minskar detbelopp AMS rekvirerar.I propositionen föreslås att finansierings- och utjämningsavgifterna förstill statsbudgetens inkomstsida och tas upp på inkomsttitel. Utgifterna underanslaget ökar då i motsvarande mån.I motion Fi38 av () anförs att arbetslöshetskassornassjälvfinansieringsgrad är marginell. Eftersomdet enligt motionären inte finns en politisk majoritet för en allmänarbetslöshetsförsäkring bör ett första steg i stället tas i en utveckling motett ökande fackligt ansvarstagande för försäkringen. Finansieringsavgiften bördärför höjas till 140 %.Utskottet har inget att erinra mot vad regeringen anfört om redovisning avinkomster resp. utgifter för försäkringen. Utskottet motsätter sig däremot enhöjning av finansieringsavgiften på sätt föreslås i motionen. Utskottet villdärvid erinra om att avgiften höjdes från den 1 januari 1992.Motion Fi38 bör således avslås.MedelsanvisningPropositionenI enlighet med förslag i budgetpropositionen har för budgetåret1995/96 under anslaget anvisat ett förslagsanslag på 59 765 000 000 kr.Regeringen föreslår nu att under anslaget i stället anvisas 61 358 582 000kr. Därvid beräknas statsbidraget till medlemmar i arbetslöshetskassor uppgåtill ca och utbetalningarna från KAS till 2,7 miljarderkronor. beräknas utjämningsbidraget uppgå till 64 miljonerkronor. I enlighet med förslag i proposition 1994/95:218 ökar kostnaderna förutbildningsbidrag till deltagarna i arbetslivsutveckling till 4,7 miljarderkronor och till deltagarna i datortek till 2,3 miljarder kronor.Räntekostnaderna för den kvarstående skulden hos beräknastill drygt 11 miljarder kronor.MotionerMiljöpartiet föreslår i motion Fi34 (yrk. 26--27) att anvisar3 mindre till anslaget. Minskningen föranleds bl.a. avmotionärernas förslag om brutet tak i arbetslöshetsförsäkringen och omförkortad arbetstid.I två motioner föreslås att ytterligare medel anvisas under anslaget.Vänsterpartiet föreslår i motion Fi33 (yrk. 45) att ytterligare 3 miljarderkronor anvisas för att täcka de utgifter som beräknas vid en 80-procentigkompensationsnivå och med oförändrade ersättningsregler fördeltidsarbetslösa. begär i motion Fi35 (yrk. 20) attytterligare skall anvisas för att täcka utgifterna vid en80-procentig kompensationsnivå.Utskottets bedömningUtskottet har ovan tillstyrkt regeringens förslag om en sänkning avkompensationsnivån i arbetslöshetsförsäkringen till . Utskottet har vidareavslagit motionsyrkande om oförändrade ersättningsregler för deltidsarbetslösa.Med hänsyn härtill, och då utskottet i övrigt inte har något att erinra motmedelsberäkningen, tillstyrker utskottet att under anslaget anvisas avregeringen föreslagna 61 . Detta förutsätter dock attriksdagen godtar de förslag beträffande och datortek samtåldersgränsen för KAS som lagts fram i proposition 1994/95:218 och vilka frågorutskottet behandlar i betänkande 1994/95:AU15.Motionerna Fi33 (yrk. 45), Fi34 (yrk. 26--27) och Fi35 (yrk. 20) avstyrkstill följd av det anförda.A 6 Bidrag till lönegarantiersättningKostnader enligt lönegarantilagen finansieras frånlönegarantifonden som förvaltas av Kammarkollegiet. I propositionen föreslåsatt lönegarantifonden avskaffas. Lönegarantiavgiften förs i stället till statenpå inkomsttitel för finansiering av kostnader enligt lönegarantilagen. Dennaförändring föranleder en ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter.Vidare föreslås att länsstyrelserna fr.o.m. skall ersättasför sitt arbete med utbetalning av lönegaranti. Ersättningen skall baseras påen styckkostnad per handlagt lönegarantiärende (). Utbetalningen skallske en gång i efterskott. Anslaget belastas därför med dessa kostnaderförst . Länsstyrelsernas förvaltningsanslag skall i ställetminskas. Regeringen begär att godkänner denna ordning.I propositionen föreslås att medel för lönegarantiutbetalningar m.m. anvisasunder ett nytt anslag benämnt Bidrag till lönegarantiersättning. Regeringenföreslår att under anslaget för /96 anvisas 2 ,varav avser kostnaderna förlönegarantiutbetalningar. Lönegarantifondens skuld beräknas uppgå till drygt2,vid ingången av budgetåret och drygt 1,6 miljarder kronorberäknas under /96 kunna avsättas till avbetalning av denkvarstående skulden hos . Skulden beräknas vara slutamorteradvid utgången av budgetåret 1997.Utskottet tillstyrker den föreslagna ändringen i socialavgiftslagen. Vidareanser utskottet att bör godkänna att länsstyrelserna erhållerersättning för administrationen av lönegarantiärenden i enlighet medregeringens förslag. Utskottet tillstyrker också förslaget tillmedelsanvisning.Stockholm den 19 maj 1995På arbetsmarknadsutskottets vägnarJohnny AhlqvistI beslutet har deltagit: (), (), StenÖstlund (s), (), (), (), Per ErikGranström (s), (), (), (),(), (), (), (), (), () och ().Avvikande meningar1. Kompensationsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen m.m.Kent , , och (alla m)anser att den del av utskottets yttrande i avsnittet Kompensationsnivåerna iarbetslöshetsförsäkringen m.m. som börjar med "Den höga" och slutar med"(yrk. 6--7)." bort ha följande lydelse:Utskottet välkomnar regeringens förslag om en sänkning av kompensationsnivåni arbetslöshetsförsäkringen till . Sänkningen innebär en harmonisering avkompensationsnivåerna, upp till viss inkomstnivå, inom sjukersättningssystemen,föräldraförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen. I enlighet med vad somframhålls i propositionen kommer detta att medföra en större likhet vad gällerdagersättningen från de olika försäkringsformerna, vilket i sin tur ledertill att det inte kommer att finnas något intresse av att välja den enaförsäkringsformen före den andra av enbart ekonomiska skäl. Likheten ikompensationsnivåerna förstärker också den försäkrades intresse av att inteskjuta upp sin återgång till arbetsmarknaden. Förändringen sänder riktigasignaler till de arbetssökande och medför en angelägen besparing påstatsbudgeten. Det hade enligt utskottets mening varit en fördel om det förslagregeringen nu framlägger hade kunnat bifallas redan när detta tidigare dennavår var föremål för prövning.Enligt utskottets mening bör dock ytterligare besparingar åstadkommas. Dettabör ske genom att grundbeloppet i KAS och därmed den lägsta nivån iarbetslöshetsförsäkringen sänks till . bör taket iarbetslöshetsförsäkringen anpassas till den 75-procentiga kompensationsnivån.Det högsta belopp som kan utges bör därför sänkas från till 529 kr.Detta bör med bifall till motion A52 (yrk. 14--15) som sin mening geregeringen till känna. bör också anta de framlagda lagförslagen omden 75-procentiga kompensationsnivån.2. Kompensationsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen m.m.Elver () anser att den del av utskottets yttrande i avsnittetKompensationsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen m.m. som börjar med "Denhöga" och slutar med "(yrk. 6--7)." bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening kommer många människor att få svårt att klara sig påeller inte nöja sig med en ersättningsnivå på i socialförsäkringarna ocharbetslöshetsförsäkringen. Det blir därför nödvändigt med olika former avtilläggsförsäkringar, och det är uppenbart att olika individer och grupper harolika möjligheter att teckna sådana. Vi får därmed ett segregeratförsäkringssystem.