prot · GH09120 · 1994-06-08 00:00:00 — Det är med stor glädje som jag tar delav beslutet och att det har kommit fram ettsådant här initiativ från socialförsäkringsutskottet.Det är en mycket angelägen fråga som nuskall ta ställning till, om uppehållstillstånd förutlänningar som har anknytning till personer sombor i . Framför allt hoppas jag att beslutetskall bli till glädje för de personer som är i enmycket svår situation och som tvingas leva åtskildapå grund av de inhumana regler som finns i dag.Som sades här tidigare av ,bygger tillämpningen på den lag som vi har och deförarbeten som finns till utlänningslagen. Det vardåvarande invandrarministern somändrade praxis och en lag eller 1989 -- jagvet inte exakt vilket år det var -- slog fast attpersoner som fått avslag på en asylansökan, ochbeslutet vunnit laga kraft, inte längre skulle fåmöjlighet att lämna in en ny ansökan. Jag vill ta uppnågot exempel på hur det kan bli.En albansk kvinna från Kosovo kom till iseptember 1992 och sökte politisk asyl här. Hon fickavslag på ansökan . Hon hade då träffaten man och flyttade samman med honom ungefärsamtidigt som ansökan avslogs. Mannen är entidigare landsman, numera svensk medborgare,som har bott i under längre tid.De gifte sig och överklagade dåInvandrarverkets beslut till Utlänningsnämnden.De angav också sin anknytning och att de nu vargifta. Överklagandet avslogs därför att nämndeninte ansåg att anknytningen ''haft sådan varaktighetatt uppehållstillstånd kan beviljas''. Dessutomförbjöd man kvinnan att återvända till Sverigeunder av , trots att paret är gifta medvarandra.Nu väntar de barn, och därför har ansökan ominhibition lämnats in till . Dennaansökan avslås med motiveringen: ''Denomständigheten att makarna numera väntar barntillsammans utgör enligt utlänningslagensförarbeten inte en sådan omständighet som enligt 2kap. 5 § tredje stycket utlänningslagen börkvalificera för ändring av lagakraftägande beslut. ''Det här har lett till att kvinnan är djuptdeprimerad, orolig för sig själv, för barnet och föräktenskapet. Det finns en uppenbar risk för att honkan få missfall. Hon har enligt uppgift magrat fyrakilo , har sömnsvårigheter ochångestkänslor.Man kan ju föreställa sig hur situationen är för denhär familjen. Dessutom har vi hört att det ärmycket svårt att återsända kosovoalbaner överhuvud taget. Att i den här kvinnans tillstånd utsättahenne och familjen för detta är verkligen interimligt.Det finns många sådana här exempel. Jag fick ettbrev från en kvinna som varit tillsammans med enpalestinier . Hon har varit gift medoch blivit misshandlad av en svensk man.Misshandeln hade t.o.m. lett till fängelsestraff. Nuäntligen har hon funnit en man som hon finnertrygghet i. Hon skriver så här:''Allt är som en ond mardröm. Varför är det iSverige förbjudet för människor som älskar varannatt få leva i lugn och ro tillsammans? ochjag älskar verkligen varann djupt och innerligt,ingen av oss kan tänka oss att leva åtskilda. Då ärdet bättre att dö än att inte få vara tillsammans fördet har myndigheterna bestämt, att vi måste skiljasåt. I högsta grad absurt. ''Ja, det kan man ju säga att det är. Det finns mångamånga exempel på just sådana här fall, där det ärsjälvklart enligt de konventioner som harskrivit på att familjen skall få lov att levatillsammans och att barn skall ha rätt att levatillsammans med sina föräldrar. Som MaudBjörnemalm sade, kan det vara svårt, om de tvingasatt åka tillbaka, att över huvud taget komma ut ursitt tidigare hemland. Eller också kanske dehamnar i fängelse, osv.Därför tycker jag att det är så fint attÅterföreningen, som också talade om, harskapats, att kvinnor slår sig samman som är i en svårsituation och på ett konstruktivt sätt försöker attlösa sina problem. Det tycker jag verkligen böruppmärksammas, och det har också lett till attutskottet har reagerat.Jag träffade representanter för ijanuari, och vi hade ett möte tillsammans medadvokater och FARR:s ordförande, då vi gickigenom situationen och hur de tyckte att man skullekunna lösa problemet. Mötet resulterade i ettmotionsförslag som sedan ledamöter från fempartier ställde sig bakom, bl.a. frånVänsterpartiet som är medlem i utskottet men somnu på grund av sin arbetsbörda inte kan vara med idebatten här efteråt. Jag vet att också hon är väldigtglad för att utskottsinitiativet har kommit till stånd.Det är den motionen som ligger till grund försocialförsäkringsutskottets initiativ i frågan, som vikan ta ställning till i dag.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 71 ()replik:Herr talman! Jag vill bara säga till IngelaMårtensson att huvudprincipen måste ju ändå liggafast, att ansökan om uppehållstillstånd skall görasfrån utlandet och inte inifrån . Sedan skallman naturligtvis ta de mänskliga hänsyn sombehövs och inte krångla till det i onödan.Jag vill inte stå här i kammaren och diskuteraenskilda fall, men när det gäller den typ avanknytningar som berättade omhar faktiskt beslutat att man skallåtergå till den tidigare generösare praxisen, somsäger att man skall tro på människors vilja att levatillsammans och bevilja dem uppehållstillstånd.Sedan, efter fyra gånger , skall mangöra en hårdare prövning och se på varaktigheten iförhållandet.Sedan tycker jag nog faktiskt att åt sig äran av det initiativ som utskottet hartagit. Såvitt jag vet var överhuvud taget inte med vid behandlingen av ärendet,utan det är från socialdemokratisk sida som vi hartagit upp det här, och det är också med utskottetsordförandes benägna medverkan som initiativethar kommit till stånd. Jag tycker att rätt skall vararätt.Anf. 72 ()replik:Herr talman! Jag tycker att det är litet pinsamt attstå här och säga att det var jag som gjorde ditt ellerdatt, men det var ju faktiskt jag som skrevmotionen . Att även ensocialdemokratisk ledamot stod med på motionenhar jag inte förnekat. Kvinnor från fem partier harskrivit under.Att jag sedan inte kunde vara med vidbehandlingen i utskottet har praktiska skäl, att jagfått delta i två och till slut tre olika utskott. Detbetyder inte att jag inte är engagerad, utan jag harunder varit i kontakt medÅterföreningen och har här en pärm somÅterföreningen har tagit fram med olika ärenden.Det materialet skall jag förmedla också tilldepartementet, så att man där har ett bra underlagnär man skall komma med en proposition somBirgit har aviserat och som jag verkligenser fram emot.Jag tycker inte att vi skall gräla om initiativet, utanjag tycker att det är mycket glädjande att vigemensamt har kommit till detta initiativ. Jagstöder det till fullo.I det första fallet som jag relaterade har makarnaalltså fått avslag på ansökan om inhibition den 27maj . Jag tycker att det är mycket tragiskt. Jagförstår att måste följa de regler som finnsoch också följa förarbetena till lagen. Det är därförsom utskottet har tagit initiativet, och jag hoppasatt situationen kommer att bli bättre framöver.Anf. 73 ()replik:Herr talman! I det betänkande som behandlarIngela och andras motioner skrev viom den utredning som vi trodde skulle gälla dennagrupp. Sedan visade det sig att den inte gälldedenna grupp. Vad gjorde då?Ingenting. var mycket negativtill de förslag vi diskuterade under hand i utskottet.Hon gjorde tummen ned för alla förslag som kom.När inte var med i utskottetkunde vi enas om detta initiativ.Anf. 74 ()replik:Herr talman! Jag vill bara säga att vi har haft eninterpellationsdebatt i ämnet. Det var tyvärr ingenfrån Socialdemokraterna som deltog i deninterpellationsdebatten, men jag tog upp just dettaproblem. I utredning togs intedenna grupp upp. Det är den största gruppen närdet gäller Återföreningen.Anf. 75 (nyd):Herr talman! En liten politisk elit medkulturminister i spetsen företräder enasyl- och invandringspolitik som inte har gehör hosdet svenska folket. Kollektiva asylbeslut fattas trotsatt många asylsökande har brutit mot den svenskalagen och är efterlysta av polisen. Det lönar sig attbryta mot svensk lag när det gäller invandring.Med regeringens politik blir det olagliga lagligt.Enligt utlänningslagen är det nämligen lagligt attgömma de olagliga undan den svenska rättvisan,såvida man inte gör det i vinningssyfte. Jag undrarjust vad som skulle ha hänt om man gömt undan enekonomisk brottsling eller ännu värre ensvartjobbare från den svenska rättvisan. Hu!Hemska tanke!Handläggare på och majoritetenav det svenska folket protesterar mot politiken.Men de vet ju ingenting. De kan ingenting. De ärbara handläggare och undersåtar. Politikerna somhanterar invandrarfrågor -- de kan de! Fotfolket vetingenting.Nu vill majoriteten av utskottet premiera ettlagbrott. De som undanhåller sig från ettverkställighetsbeslut om utvisning skall lättarekunna få uppehållstillstånd. Eventuell annantaktisk förhalning av ärendet skall också krönasmed uppehållstillstånd.Regeringens handläggning av kollektiva asylbesluthar naturligtvis KU-anmälts.Hur skall man ställa sig till detta initiativ, somuppmuntrar till lagbrott?Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till vårreservation.Anf. 76 ():Herr talman! Det här handlar inte om lagbrott. Dethandlar inte om att gömma asylsökande, utan dethandlar om att på ett praktiskt sätt hjälpamänniskor som vill leva tillsammans att göra det.Det är naturligtvis ingen ovanlig situation att deasylsökande under den långa handläggningstidenträffar en partner. De hinner gifta sig. De hinnerbilda familj. Det är väl inte så konstigt att manförsöker lösa det på ett praktiskt, mänskligt sätt.Anf. 77 (nyd):Herr talman! Det är just denna långahandläggningstid vi har gjort anmärkningar emot.Vi tycker att det är omänskligt att utsättamänniskor för en sådan ineffektivitet som kan slå såolika hårt mot individerna.Vi har försökt framhäva att det behövsen oerhört stor grad av effektivitetshöjning för attflyktingarna inte skall komma i den prekärasituation att de befinner sig i fastare förbindelserinnan beslut har fattats.Anf. 78 ():Herr talman! Jag vill för åhörarna tala om att MaudBjörnemalm själv har fattat beslut iUtlänningsnämnden och medverkat till avslag närdet gäller anknytningsfall. försöker MaudBjörnemalm göra gällande att det är hon somömmar så för dessa människor. Hon hade chansenatt bidra till ändrad praxis på ett humant sätt iUtlänningsnämnden. Hon har tvärtom bidragit tillatt avslå denna typ av ärenden. Jag har själv settbesluten, och detta vet också de som försöker jobbaför en förändring mot en humanare tolkning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 11 §. )11 § Den kommunala ekonominFöredrogsfinansutskottets betänkande1993/94:FiU19 Den kommunala ekonomin (prop.1993/94:100 delvis och 1993/94:150 delvis).Anf. 79 (nyd):Herr talman! Jag vill ta upp frågan om statligtutjämningsbidrag till kommunerna.Riksdagen har ju uttalat sig för en samladöversyn av hemspråksundervisningen. Vissabegränsningar av kommunernas skyldigheter påområdet i fråga har gjorts. Man har räknat ut att detgör att kostnaderna kan begränsas med ca 120miljoner kronor.Vi tycker att det är bra att man gör vissabegränsningar i kommunernas skyldigheter pådetta område, men vi anser atthemspråksundervisningen är både ineffektiv ochkostsam. Vi anser därför att kommunernafullständigt skulle befrias från skyldigheterna attanordna hemspråksundervisning. Vi har som välalla känner till olika motioner från Ny demokrati idetta ärende.Herr talman! Vi i Ny demokrati anser att de 120miljonerna skulle kunna mångfaldigas om manföreslog att kommunerna helt skulle slippa ifrånhemspråksundervisningen. Enligt våra beräkningarskulle det statliga utjämningsbidraget kunnaminskas med i storleksordningen en miljard kronor.Det är en väsentlig besparing i dessa tider, som såväl behövs till statskassan.Med anledning av detta yrkar jag bifall tillreservationen från Ny demokrati i detta ärende.Anf. 80 ():Herr talman! Borgerliga politiker brukar vifta medKjell-Olof Feldts nya bok, eller kanske snararehans förra bok. Den aktuella boken heter ! och är ganska utkommen.Det är kanske säkrast att jag börjar med att säga attdet finns mycket i denna bok som jag är djupt oenigmed om.Men det finns också ett par avsnitt -- det enahandlar om egenavgiften, och det andra handlar omkommunerna -- där det finns anledning för mig attcitera och instämma i det hanskriver.Han konstaterar här att den största sparposten iNathalieplanen, alltså regeringens långsiktigasparplan, gäller kommuner och landsting. Dessinnebörd är att om de kommunanställda skall hasamma löneutveckling som genomsnittet måsteantalet anställda minska underresten av 90-talet. Sammantaget handlar det omytterligare 100 000 jobb som skall försvinna frånkommuner och landsting.Feldt skriver så här: '' -- -- -- att regeringen haringen anvisning att ge om hur det skall gå till ochman kan starkt misstänka att finansministern självinte har en aning om vilkarationaliseringsmöjligheter som finns och varbesparingarna kan ske. ''fortsätter: ''-- -- -- tvärtom har både regeringoch riksdag ägnat betydande möda åt att beskrivahur mycket mer och bättre service medborgarnaskall kunna hämta ur den kommunalaverksamheten. Skolan antas således kunna ta emotytterligare 200 000 elever fram ochdessutom bli bästa, alla småbarnsfamiljerskall ha rätt till barnomsorg.Handikappade får nya rättigheter, kommunernaförväntas utan anmärkningar klara av det starktväxande antalet mycket gamla människor medderas stora behov av vård och omsorg. ''Jag tycker att Feldts avrättning av de borgerligasparplanerna är förödande skarp. Den i särklasstyngsta delen av regeringens stolta Nathalieplanvisar sig vara tom retorik. Dessutom skallsparandet genomföras av andra, av dekommunpolitiker som just nu är på kollisionskursmed regeringen.Svenska kommunförbundet har enigt överblockgränserna i ett brev till finansutskottet i egnaordalag riktat ''mycket stark kritik'' motregeringens tillämpning av den finansieringsprincipsom beslutat om. Kommunförbundetuppmanar oss här i att själva följa våregen princip och alltså kompensera kommunernaför de kostnader som blir följden av våra beslut.Aktuella just nu är bostadsbidragen ochbarnomsorgsgarantin, som tas upp i brevet.Kommunförbundet har också, med ispetsen, uppvaktat finansutskottet och uttryckt sigmycket tydligt. Man kräver att kommunerna för detnärmaste budgetåret måste tillföras ca 5 miljarderkronor för att klara de åtaganden som riksdagenhar beslutat om. Jag hörde ocksåLandstingsförbundets moderate ordförande på radion när han konstateradeatt det inte gick att fortsätta rationaliseringarnainom vården på nuvarande sätt.Nu skulle jag vilja fråga hur hankan tro att de egna partikamraterna ochMollstedt i kommunerna skall klara av attgenomföra det sparande som regeringen inte klararav att åstadkomma själv. Eller handlar det här isjälva verket enbart om ett rollspel inför väljarnaoch allmänheten? Satte sig möjligen LennartHedquist efter den här uppvaktningen med JoakimOllén över en kopp kaffe eller vad det kan ha varitoch var rörande överens om att det här var de rollersom de skulle spela i valrörelsen? I så fall är det rentoch skärt hyckleri. Jag vill inte riktigt tro på det,utan jag tror att är ärligt upprörd överriksdagens behandling av kommunernas ekonomi.Jag måste också vända mig till Per ,som i det socialdemokratiska särskilda yttrandetriktar en förödande kritik mot den borgerligapolitiken mot kommunerna. Det sägs också där attstatsbidragssystemet är på väg att haverera. Denhär kritiken kan jag och dela i alltväsentligt. Ändå anser ni det inte meningsfullt attlägga fram några egna förslag. Det uppfattar jagsom synnerligen märkligt. I alla andra frågor läggerni ju ändå fram egna förslag när ni har en radikaltannorlunda uppfattning. Även om ni tror,antagligen med rätta, att ni kommer att få stryk isådana voteringar, begriper jag inte bakgrunden tillatt inte socialdemokraterna lägger fram ett egetförslag.I stället presenterar ni era förslag påpresskonferenser, senast i , där nipresenterade en rapport om kommunernas ochlandstingens ekonomi. Det finns flera argumentmot att nu utlova stora höjningar av statsbidragen,står det i rapporten. Men vem i herrans namn, PerOlof , har utlovat stora höjningar avstatsbidragen? De statliga bidragen tillkommunerna minskar med 15 miljarder ochmed 9 miljarder . Ni har sagt attkommunerna skall få mer pengar via AMS för attstoppa personalminskningarna, men ni harfortfarande inte talat om hur ni skall kompenserakommuner och landsting för de ca 4 miljarder somde tappar genom de återställda grundavdragen. Jagfrågade kommunpolitiker i om den sakenefter er motion till finansplanen och fick intrycketatt ni skulle komma tillbaka med de förslagen isamband med den reviderade finansplanen.Ni säger också i rapporten att det måste göras enomfördelning från rika till fattiga kommuner ochlandsting och att ett nytt statsbidragssystem på etthelt annat sätt än nu måste ta hänsyn tillstorstädernas särskilda förhållanden. Vi är heltöverens på den punkten.Det står också i rapporten att skall få etttillfälligt stöd. Tydligen har utlovatnågot mycket precist. skall nämligen få500 . Det här tillfälliga stödet, somdet kallas, skall finansieras solidariskt av övrigakommuner. Men varför lägger ni inte fram detförslaget , och vad menas med solidariskfördelning? Har den sjuksköterska på Sahlgrenskai som hänvisade till idebatten med förstått att de ökaderesurser hon krävde för att kunna ge en mänskligvård är något som kan komma först och underförutsättning att norrbottningar, jämtlänningar ochmölndalsbor avstår pengar från sina skolor och sinsjukvård i en totalt sett krympande ekonomi?De som har varit med när tidigareomfördelningsförslag har slaktats -- senast var detstrukturkostnadsutredningens -- borde har lärt sigatt en sådan omfördelning är utomordentligt svåratt förankra politiskt hos den riksdagsmajoritetsom inte kommer från de tre storstäderna. Mednuvarande usla ekonomi och sparprogram i deflesta kommuner och landsting kan inteomfördelningen med nominellt oförändradeoch starkt realt minskande statsbidrag. Jagerkänner gärna att jag inte kan kontrolleraVänsterpartiets riksdagsgrupp och medlemmar i dehär frågorna. Jag undrar: Rättar verkligen Per OlofHåkansson och andra socialdemokratiskakommunpolitiker in sig i led på detsätt som det uttrycktes i tidningen ? Avstår ni alltså pengar i en krympandeekonomi till oss göteborgare? Jag skulle gärna viljahöra företrädare för de förlorande kommunernaoch landstingen redovisa sin lojalitet.Inga-Britt från m.fl. harskrivit en utomordentligt bra motion om Göteborgskommunala situation. Jag saknar henne i den härdebatten. Jag skulle gärna vilja veta vad hon trorom löftet om 500 miljoner kronor.Jag efterlyser också ett stöd för vårt förslag tillkommunakut. Jag uppfattar att nisocialdemokrater i själva verket tänker lägga framett förslag om kommunakut i någon form, bl.a.riktad till . Varför kan då inte vi få stödför vårt förslag här ?Självklart litar vi vänsterpartister på attsocialdemokraterna långsiktigt har en mycketbättre plan än regeringen för hur kommunernaskall ges ett rimligt utrymme att utvecklas. Men jagvill ha ett klarare besked: På vad sätt avviker erlångsiktiga linje från Nathalieplanens? Hur skalldet faktum att ni inte reserverar er tolkas? Niräknar ju i er politik med minst samma BNP-tillväxtsom regeringen. Hur stor del av detta utrymmeskall gå till kommuner och landsting?Som de erfarna kommunpolitiker ochHåkansson är vet de var problemen ligger. Medrobotars och datorers hjälp kan en industriarbetareproducera allt fler varor . Också i storadelar av den privata tjänstesektorn finns storamöjligheter att höja produktiviteten med den nyateknikens hjälp. Men lärarna och skådespelarna påden kommunala barnteatern kan ju inte gärna pratarespektive spela pjäserna fortare. Ochvårdpersonalen på nattakuten kan och bör inte tablodproven snabbare på patienterna.Skolan, kulturen och vården måste ha en stadigtökande del av både det nationella arbetet och avnationalinkomsten, även om man nöjer sig medoförändrade proportioner mellan privat ochkommunal förbrukning. Därför måste skatter på iförsta hand höginkomsttagare nu tillåtas öka igen,minst till ett belopp motsvarande skattereformensuteblivna dynamiska effekter. Militärutgifter ochandra mindre angelägna statsutgifter måste bantas,och socialförsäkringssystemen måste görasbilligare.Det måste bli ett slut på dubbelspelet. Virikspolitiker kan inte fortsätta att ställa krav påökad service och med ena handen dela ut medaljertill skol- och vårdpersonal i världens mest effektivaoffentliga sektor som vi tar från dempengarna med den andra.Jag vill avsluta med att återge ytterligare någrarader från bok. Han skriver omdet janusansikte som staten har anlagt i sittförhållande till kommunerna. Han säger attorsaken till att staten har anlagt detta janusansikteär lätt att spåra. Så länge man bara talar om att detär den anonyma massan kommuner ochförvaltningen som skall spara känner ingen väljaresig personligt drabbad. Öser man dessutom på medförsäkringar om att alla de nya styrmetoderna ochprivatiseringarna kan förena rationaliseringar medbättre service och ökad personlig valfrihet, klararman sig undan besvärliga konfrontationer medoroliga medborgare. I varje fall är förhoppningenatt problemen inte hinner bli så allvarliga atttaktiken avslöjas före valet.Politiker i alla kommuner och landsting föreneneder!Jag yrkar bifall till meningsyttring ifinansutskottets betänkande.Anf. 81 ():Herr talman! Jag vill yrka bifall till finansutskottetshemställan i dess helhet. Betänkandet handlar iförsta hand om en reglering av det fortsattagenomförandet av de tidigare beslutadeförändringarna i ekonomiska relationer mellan statoch kommun, inte minst det nyastatsbidragssystemet och det nyautbetalningssystemet.Det är intressant att notera att socialdemokraternainte har någon partimotion i det här ärendent, inteheller någon reservation till betänkandet. Alla desocialdemokratiska kommunpolitiker som desenaste åren hävdat att socialdemokraterna iriksdagen skulle fördela mer pengar tillkommunerna för att dessa skulle slippa sittförändringsarbete har ingen tröst att hämta.Ställningstagandet i denna fråga bekräftas nu ocksåav den rapport om ekonomi som ensocialdemokratisk arbetsgrupp intill partistyrelsenlade fram i går. Därmed tycks verkligheten i någonmening hunnit i kapp socialdemokraterna.Den tidigare verklighetsfrämmande retorik som endel inom partiet ägnat sig åt får nu slutgiltigt läggaspå hyllan. Det går inte att trolla fram ytterligareresurser på kommunsektorn på det sätt som mantidigare antytt eller föreslagit. Kanske inser man nuatt kommunsektorns ekonomiska framtid avgörs avden ekonomiska politik som bär den härregeringens och som syftar till att göraSverige till en tillväxt- och företagarnation och avatt den politiken verkligen lyckas.Man kan därför onekligen tycka att det borde varahög tid för mer av eftertanke hossocialdemokraterna beträffande kommunernassituation och deras situation . Efterårtionden av sjunkande produktivitet ikommunsektorn kommer rapport efter rapportom starkt stigande produktivitet i kommunsektorn.Vi medborgare få alltså nu mer för varje kommunalskattekrona.Kommunsektorn som helhet har klarat sinomställning påfallande bra. Det nyastatsbidragssystemet med dess tillåtande av nyaverksamhetsformer och lösningar, i kontrast till dettidigare specialdestinerade och starkt regleradesystemet, har tveklöst bidragit till detta. Självfalletär det just krismedvetandet och de tydligtbegränsade ekonomiska ramar som regeringen sattsom haft avgörande betydelse.Omställningsarbetet ute i kommunerna harbedrivits som landet varit inne i en djuplågkonjunktur. Tänk om det i stället hade kunnatbedrivas under överhettningsåren ! Socialdemokraternas oförmåga att iregeringsställning då vidta rätt åtgärder har kostatlandet mycket. Det gäller också utvecklingen avden kommunala sektorn.Den stora och nödvändiga förnyelsen inomkommunerna blev starkt försenad på grund av detbristande handlaget hos socialdemokraterna ochderas regering.