prot · GH09110 · 1994-05-25 00:00:00 — Numåste de få en möjlighet att prova alla sina teorieri praktiken och se om de håller.Det är våra beslut som har format den skola vi har,men räcker inte den politiska viljan till för att taemot de synpunkterna och det engagemanget.Dagens unga har utbildningsmässigt en bas att ståpå som ingen annan generation före dem har haft.Det är en jätteinvestering . Men står samma unga, debattglada, välutbildade,hungriga och otåliga, utan både eget arbete ochegen bostad. Verkligheten begränsar dem från attta steget ut i vuxenvärlden på egna ben. Hur skallvi ändra på det? Vanmakt, passivitet, oro, misstrotill vuxenvärlden och pessimism blirallt vanligare.Jag vet -- vet det säkert också, ävenom hon inte är här nu -- varför det är så och varfördet är ett stort problem för oss. Hur skall vi ändrapå det? Det finns en slogan som säger att dagensunga är morgondagens makthavare. Det är intebara en slogan, så är det. Ungdomspolitiken måstedärför handla om vilka förutsättningar vi vill att viunga skall ha, vilka möjligheter som skall finnas ochvilket värde ungdomstiden och vi unga vuxna har.Herr talman! Ungdomstiden är övergående för ossalla. Men det som ungdomstiden har gett oss ochlärt oss har vi alltid med oss oavsett om det är braeller dåliga erfarenheter. En regering får inteblunda för det. Människors tillvaro hänger ihopoavsett ålder. Vi lever inte ett liv på jobbet, ettannat i skolan och ett tredje när vi är bland vännereller arbetslösa. Till det yttre kanske det ser så ut,men vi är ju de vi är. Vår vardag är beroende av såmånga olika delar för att den skall hänga ihop ochbli behaglig att leva i.Ungdomspolitiken måste också göra det. Som unghjälper det inte att luta sig mot goda vuxnas moralnär man varken har arbete eller bostad, hur vackertde vuxna än talar.Anf. 166 ()replik:Herr talman! Låt mig börja min replik med att sägaatt jag tror att vi allihop kan skriva under det mestaav vad har sagt här. Men det är ensak som jag vill påpeka. sade attpropositionen är bra, men att den inte tar etthelhetsgrepp. Den diskuterar inte den egnabostaden, det egna jobbet och budgetunderskottet.Det gör den naturligtvis inte eftersom bostadenkommer att diskuteras i bostadsutskottet, jobben iarbetsmarknadsutskottet och budgetunderskottet iskatteutskottet och finansutskottet. Vi har ju ensådan fördelning, och den skall och vill vi ocksåfölja.Herr talman! För många som deltagit i den härdebatten är det den sista debatten eftersom delämnar kammaren. Som moderat företrädare villjag, med herr talmans tillåtelse, framföra ett tacktill . Det har varitmycket intressanta år och många intressanta frågor.Till , som tyvärr inte är här, tillHugo Hegeland, , och vill jag också framföraett tack. Jag tror inte att det är många utskott somåderlåts så på skickliga ledamöter som vårt utskottden här gången. Jag tänker naturligtvis inteharangera var och en här. Det gör vi vid andratillfällen. Jag vill säga ett varmt tack för det finasamarbete som vi har haft under gångna år.Anf. 167 () replik:Herr talman! Jag vill bara bemöta ElisabethFleetwood litet grand. Jag vet hur ärendenahanteras och behandlas i utskotten. Eftersomutgångspunkten i den här propositionen är att förförsta gången ta helhetsgreppet och att en gång föralla lyfta upp ungdomspolitiken på dagordningensom ett eget politiskt område tycker jag att manockså måste koppla samman de olika delarna. Vivet ju att de hänger ihop och är så avgörande förvarandra. Då räcker det inte att, som ipropositionen, luta sig mot förslag till pigarbeten,som vi har debatterat tidigare, eller ungamänniskors fria entreprenörsskapsanda, som manockså skriver om. Det räcker inte.Anf. 168 ():Herr talman! Först vill jag instämma i UlricaMessings glädje över att vi nu iSveriges riksdag får diskutera en proposition omungdomspolitiken och likaså iSveriges historia får anta riktlinjer förungdomspolitiken. Vi har haft en ungdomsministersedan 1987, men det är först , med IngerDavidson som ungdomsminister, som vi har fåttchansen att ta ställning i till riktlinjer förungdomspolitiken.Regeringen har betonat vikten av en helhetssyn iungdomspolitiken, och propositionen är en del iarbetet på att skapa denna helhetssyn. Jag har självförmånen att få leda den generationsutredning somomtalas i propositionen. Denna utredning har tillsyfte att ta ett samlat grepp på ungdomspolitikenshårdvara, dvs. förhållandena på arbetsmarknadoch bostadsmarknad och ungdomars ekonomiskafrågor. Vi försöker att anlägga dethelhetsperspektiv som efterlyser.Ulrica kommer attgenom oss kunna få det diskussionsunderlag somhon efterlyser. De perspektiv som anläggs iutredningsarbetet skall enligt vad också kunna vara underlag för kommandepropositioner, om den nuvarande regeringen fårfortsätta att arbeta.Jag vill också påminna om ett uppdrag till SCB,med . Det ärfråga om en omfattande enkät bland ungdomar omderas värderingar och attityder. Även i detta fall ärambitionen att göra uppföljningar iform av kontinuerliga enkäter, för att få ett braunderlag för hur värderingar och attityderförändras i ungdomsvärlden.Generationsutredningen och denna enkät blir ettviktigt underlag för att skapa en helhetsbild och enhelhetssyn för att kunna lägga fram förslag avkonkret karaktär med ett ungdomsperspektiv inomolika sektorsområden men också för att få ingenerations- och ungdomsperspektiv i den politiskabeslutsprocessen.Jag kan också försäkra en del av meddebattörernahär att ungdomars rätt till arbete, problemen påarbetsmarknaden och ett klart och stortengagemang för att skapa jobb för ungdomargenomsyrar arbetet i Generationsutredningen.Jag är vidare ordförande i ochhar fått förmånen att arbeta tillsammans med ettmycket duktigt och engagerat gäng av ganska ungamänniskor på dess kansli. Jag vill påstå att det sketten uppstramning av Statens ungdomsråds arbeteunder . Det är långt ifrån den litetflummiga image som hade för10--och som fortfarande verkar finnaskvar i de föreställningar som en del medelåldersmakthavare har om Statens ungdomsrådsedan den tid när de var aktiva i politiskaungdomsförbund.Statens ungdomsråd är nu en myndighet somarbetar mycket med inriktning på kommuner, föratt sprida goda idéer, för att stödja och på olika sättskapa bättre villkor för den unga generationen.Ungdomsrådets inriktning bekräftas också ipropositionen. Jag skulle vilja påstå attpropositionen, kulturutskottets betänkande ochriksdagens beslut innebär en bekräftelsepå att arbetar på rätt sätt och har enbra färdriktning.Vi arbetar inom förnärvarande framför allt inom fem områden. Dethandlar mycket om information och omutredningsarbete. Vi tar kontakt medforskarvärlden för att sprida kunskap omungdomars relationer och levnadsvillkor. Dethandlar också om arbete på den lokala nivån,exempelvis om att stimulera kommuner attengagera sig i olika delaktighetsprojekt förungdomar för att tillvarata ungdomars kompetensoch engagemang.Vi stimulerar också inrättandet av träffpunkter,antingen i form av , som hartillkommit på flera ställen i landet, eller i form avmindre träffpunkter. Något som ofta debatteras ärbidragsgivning till ungdomsorganisationer, men visvarar också för utvecklingsinsatser för att förnyaföreningslivet.Vi arbetar också sektorsövergripande.Ungdomsrådet skall vara den myndighet somförsöker sammanföra andra statliga myndigheter,verk och organ. Jag vill påstå att det bedrivs ett alltbättre samarbete, mycket tack vare vår engageradepersonal. Vi tar självfallet också ett visstsektorsansvar för de fritidsfrågor vars handläggningankommer på staten.Vi upplever att vi får ett bra stöd för detta arbeteoch ett tydligt uppdrag genom det beslut som viväntar oss i morgon.Jag skulle vilja kommentera socialdemokraternasreservation om att en del av bidragen skallanvändas till utvärdering. Det kan här föreligga ettvisst missförstånd. Jag vill betona att medel förstatens utvärdering av hur målen förbidragsgivningen skall tillgodoses finns inommyndighetsanslaget D 1. Det ärendast organisationernas egenutvärderingsverksamhet som inte skall betalas viabidragen. Det är rimligt att organisationerna självaavgör hur de skall lägga upp dennautvärderingsverksamhet och hur de skall disponerasina resurser. Det är svårt för en myndighet attdiktera detta. Alternativt får man skapa ettklumpbidrag vid sidan om, och det blir då heltenkelt fråga om en utbyggnad av det nuvarandebidraget.Det är också en konsekvens av de remissvar somhar kommit in till efter ettutredningsarbete som inletts bl.a. av Statensungdomsråd. Organisationerna har där tydligtmarkerat att detta är den ordning som man önskar,och detta önskemål har regeringen följt ipropositionen. Det är märkligt attsocialdemokraterna inte delarungdomsorganisationernas egen bedömning.Det är ett spännande arbete som bedrivs inomStatens ungdomsråds område. Jag har gjort enmycket intressant reflexion i anslutning till dettaarbete, som jag själv deltar i. Det finns två olikaperspektiv i den syn som man har på ungdomar,perspektiv som man ofta möter inte minst när manträffar regionala företrädare.Vi har storstadsförorternas perspektiv, där manofta frågar sig vad man kan göra för att undvika attungdomarna skall börja slåss, supa, knarka ochrent allmänt bete sig på ett destruktivt sätt. Det ärdet socialt preventiva perspektivet, där man villförhindra att ungdomar gör dumma saker.Det finns också ett annat perspektiv, som manframför allt möter i glesbygdskommuner. Där serman ungdomar som en resurs. Man inser att manbehöver ha kvar ungdomarna i sin kommun. Manbehöver ungdomarnas engagemang. Det handlarfaktiskt om den egna kommunens överlevnad.Det senare perspektivet börjar anläggas mer ochmer på olika håll. Det tar sig mycket få uttryck i depolitiska ungdomsförbunden. I stället ser vi det iengagemanget för runt om ilandet, i nya ungdomsföreningar och i ungdomsrådsom bildas. Vi ser det också i olika kulturaktiviteteroch i träffpunktsprojekten.Ungdomar står, som här har sagts, förförnyelse, ifrågasättande, energi och nyaperspektiv på tillvaron. Men ungdomar behöverockså känna sig älskade och behövda och känna attde har en viktig roll i olika sammanhang liksom attde har stöd från offentliga organ och att de kan havuxna som förebilder. Balansgången mellan detungdomliga engagemanget, ifrågasättandet,energin och den vuxnes roll återfinns också på ettbra sätt i propositionen.Slutligen vill jag bara litet grand kommentera deriktlinjer som ges i propositionen. Jag tycker att deriktlinjer som återfinns i det socialdemokratiskaalternativet innehåller för mycket av slagord ochpamfletter och för litet av beskrivningar av vilkaprinciper som skall vägleda arbetet. Man saknardär också det som jag tycker är det viktiga iriktlinjerna, nämligen subsidiaritetsprincipen.Det är egentligen en kristdemokratisk tanke attansvaret skall ligga på den lokala nivån. Vi villbygga samhället nedifrån, medan de offentligaorganen har som uppgift att stödja, hjälpa och påolika sätt uppmuntra, inte att ta över och sköta omutan i stället försöka stärka den lokala nivån, desmå naturliga gemenskaperna. Det är där som viblir personer och upplever vårt sammanhang. Därkänner vi närheten och upplever vår roll. Familjenär en viktig del i detta men också de socialanätverken runt familjerna. Det handlar om familjerav olika karaktär och storlekar under olikaförhållanden. Vi skall i dessa sammanhang intesyfta till att ge alla barn och ungdomar samma stöd,eftersom barn behöver olika mycket stöd. En delbehöver mera stöd än andra, och det är en uppgiftför staten att på olika sätt ge sådant stöd.Vi kan här se en skiljelinje mellan dem som tyckeratt stat och kommun skall ta sin hand ifrånmänniskor och inte lägga sig i -- det mera nyliberalaperspektivet -- och dem som menar att stat ochkommun skall ta över ansvaret för alltihop. Jagtycker att man märker detta i ochSocialdemokraternas resonemang och riktlinjer.Mot detta vill jag ställa vad jag kallar detkristdemokratiska perspektivet, där den offentligasektorn och de offentliga organen har en viktig rollsom stödjare, uppmuntrare och garanter för att allafår likvärdiga förutsättningar.Herr talman! Med dessa ord vill jag yrka bifall tillkulturutskottets hemställan.Anf. 169 () replik:Herr talman! Efter att ha lyssnat på jag att den ungdomsproposition som videbatterar kan ses som litet grand av enuppvärmning inför den debatt om ungdomspolitiksom vi får ha efter det att Generationsberedningenhar presenterat sitt förslag till insatser. Minaförväntningar på vad det skall innehålla är stora,och jag skall med glädje och iver läsa vad ni harkommit fram till.Sedan kan jag inte låta bli att kommentera litetgrand vad sade nu på slutet, att endel barn behöver mera stöd än andra barn. Det ärhelt riktigt -- och debatterar viungdomspolitiken som helhet. Då kan jag säga attdet är just det argumentet vi har haft i mitt parti,när vi har debatterat exempelvis mot skolpeng, somvi upplever som något djupt orättvist. Alla barnkostar inte lika mycket pengar i skolan och skallinte behöva göra det heller, därför att behoven ärså olika.Vi vill inte heller att staten eller kommunerna skallta över allt ansvar. Vi tycker att det är jättebra omfolkrörelser eller ideella organisationer kan gå inoch göra ett arbete, att man hjälper varandra ochtar det ansvar man orkar bära. Men samhällsansvaroch människors trygghet kan inte överlåtas tillideella organisationer eller till något slagsvälgörenhet. Staten och kommunerna måste ha detyttersta ansvaret. Vi som samhälle måste se till attdet är allas våras ungar det handlar om och att detskall gå bra för alla.Anf. 170 ()replik:Herr talman! upplever den härdebatten som en uppvärmning inför vad somkomma skall, och jag hoppas att det blir så. Jaghoppas att enkäten vi pratar om, som beställdes avBarn- och , och denutredning som jag själv jobbar med skall göra att vifår en bra debatt om ungdomsfrågorna ivalrörelsen. Det vore faktiskt första gången vi fickupp ungdomsfrågorna i en valrörelse. Kan UlricaMessing hjälpa till med det, tar jag tacksamt emotden hjälpen.Men jag skulle vilja säga att den här propositionenär, vilket civilministern sade i sittinledningsanförande, ett första steg i en serieaktiviteter och ambitioner man har för att få uppungdomsfrågorna på ytan, ta helhetsgrepp på dehär frågorna och också på alla politikområden görakonkreta insatser.Så förhoppning får hon gärna levaupp till genom att se till att det fortsatt blir enregering med somungdomsminister.När det gäller riktlinjerna diskuterar vi vem somhar huvudansvaret. Här ställs egentligen tvåriktlinjer mot varandra, tycker jag. Jag citerade urden socialdemokratiska motionen, där det först ochfrämst talas om samhället. blandarockså ordet samhälle med den roll hon har sompolitiker. Det är ett typiskt problem attsocialdemokrater ofta blandar ihop samhället medoffentliga sektorn. Samhället är faktiskt större änden offentliga sektorn. Offentliga sektorn är en delav samhället.Det står i det socialdemokratiska förslaget tillriktlinjer att det i första hand är kommunerna somhar skyldighet att se till att alla barn och ungdomarfår en god start i livet. Mot det skall man ställa deriktlinjer som säger att de offentliga insatserna förungdomar i första hand bör vara stödjande ochbygga på ungdomars, föräldrars och andranärståendes engagemang.Vi bygger faktiskt samhället nerifrån. Föräldrarnahar ett ansvar för sina barn och ungdomar.Offentliga sektorns roll blir inte att på något sättgarantera hur villkoren skall se ut, utan den är attstödja föräldrarna, stödja de små naturligagemenskaperna att ta sitt ansvar och se till att detblir den lösning och den utformning avtillväxtvillkoren som passar just det enskildabarnet, därför att barn är olika.Det är också det som ligger bakom vårtengagemang för ett friare val av skola. Vi trorfaktiskt att barn och ungdomar har olika behov ocholika förutsättningar och att vi måste tilltroföräldrar att kunna välja.Därför blir statens och kommunernas uppgift attskapa likvärdiga förutsättningar på området, inteatt bestämma över barns och ungdomarsuppväxtvillkor. Det kan ta sig olika uttryck därföratt man har olika behov. Det tycker jag är en viktigprincipiell skillnad.Anf. 171 () replik:Herr talman! Jag önskar att denverklighetsbeskrivning som propositionen andasockså stämmer, att alla barn här i landet hadelyckan och förmånen att få växa upp i en familj därman kan ta hand om varandra, där de kan luta sigmot sina föräldrar och nära anhöriga och där de kanspringa över gatan till moster och faster, om intemamma är hemma och det har hänt någonting.Men så är det ju inte. Varje rapport om hur barnväxer upp här i landet visar att allt fler växer uppmed ensamstående föräldrar och långt ifrån näraanhöriga. Det är utifrån den verkligheten vi måsteskapa de politiska förutsättningarna att se till attalla barn i alla fall får en bra chans.Sedan är det inte alls min ellerSocialdemokraternas ambition att bestämma överhur en familj skall leva sitt liv. Men vi är övertygadeom att den största valfriheten får både StefanAttefall och jag och alla andra familjer när vi vet attdet finns ett samhälle bakom oss som vi kan luta osstillbaka mot. Att det i alla frågor och på allaområden är avhängigt vår egen ekonomi eller våregen förmåga att sköta oss själva, är inte valfrihet inågon verklig mening.Anf. 172 ()replik:Herr talman! Nej, jag håller med om att alla intehar samma förutsättningar. Därför är det så viktigtatt det finns offentlig sektor också, som går in ochstöttar när det behövs.Vi skall komma ihåg, vilket jag tycker är viktigt, attungefär av barnen växer upp hos båda sinaföräldrar. Men det finns, som säger,många som är ensamstående och många barn som,även om de lever ihop med båda sina föräldrar, hartrassliga förhållanden på olika sätt. Självklartbehöver de barnen och ungdomarna mera stöd änandra. Då skall vi se till att vi har en offentlig sektorsom kan ge det stödet och också en ekonomi inågorlunda balans.Men det är inte detta det handlar om. Det handlarom vilket perspektiv vi har på det hela. Jag tyckeratt det finns ett mycket intressant exempel på attSocialdemokraterna just försöker styra familjerna,och det är familjepolitiken, där man utformarstödet så att det dikteras uppifrån. Man skapar ettsystem som i praktiken gör det svårt att väljaalternativa lösningar.Debatten om vårdnadsbidraget var ett typexempelpå hur man ser från ett annat perspektiv. Om manutgår från att föräldrarna har förmåga att välja,utformar man exempelvis barnomsorgssystemetefter detta. På samma sätt måste den principengälla inom ungdomspolitiken, att man i första handskall stärka de små lokala naturligagemenskaperna, de sociala nätverken, och stöttadär dessa inte räcker till. Vi får inte låta kommuneroch stat ta på sig en felaktig roll i sammanhangetutan göra det de är bra på, dvs. att vara den extraresursen som gör att ungdomar inte hamnarbredvid och helt enkelt har svårt att klara av attskapa sin egen tillvaro på ett rimligt och bra sätt.Anf. 173 ():Herr talman! Vi har fått enungdomsproposition, och det är som det står iutskottets betänkande glädjande att nubereds tillfälle att fastställa nationella riktlinjer förungdomspolitiken. Propositionen belyser många avde områden som ungdomar kommer i kontakt medoch ungdomars situation när det gällerutbildning, arbete, fritid, hälsa, m.m. m.m.Regeringen anger sex riktlinjer förungdomspolitiken för att ge vägledning. Dessa sexriktlinjer är: stödjande insatser, helhetssyn, godauppväxtvillkor, etablering i vuxensamhället, främjaansvarstagande, ökad samverkan.När det gäller de stödjande insatserna är det förstoch främst familjen och den närmaste omgivningensom är avgörande för ungdomars utveckling.Därför står det också i propositionen hur viktigt detär att samhället stöder familjerna på ett sådant sättatt de kan vara den trygga punkten i tillvaron förungdomarna.I detta sammanhang kan också nämnas att isamband med FN:s internationella familjeår har 3miljoner kronor satsats på ett projekt just för attstärka banden mellan generationerna.Samhället skall också stötta ungdomar som på olikasätt tar initiativ till egna aktiviteter och varaintresserat av olika frågor som engagerarungdomen . Ungdomarna måste få känna attde tas på allvar.Ungdomspolitik kan inte bara röra sig omavskärmade områden som idrott eller utbildning,utan det är viktigt att få en helhetssyn på de insatsersom rör ungdomar. Man måste gå in och se över densituation som de unga befinner sig i, ta del av derasbehov och problem som de möter. Vi måste seungdomarna som en resurs i samhället som bidrartill nytänkande och till nya värderingar.I propositionen står det att ''alla ungdomar måsteha rätt till trygghet och personlig utveckling underuppväxten''. Här kommer familjen in igen. Mantalar om hur viktigt det är att ha en trygg uppväxt.Vi vet att det är i familjen som goda normergrundläggs, som sedan överförs från generation tillgeneration. Därför är det oerhört viktigt att stöttaföräldrarna, så att de kan ge barnen en god ochtrygg uppväxt. Men även skolan har ett stort ansvarför att ungdomarna skall känna att arbetet i skolanär meningsfullt och att var och en elev kan hitta sinnisch och känna att det bär för framtiden. Här kanman också nämna mobbning, som det ärfruktansvärt för en ung människa att bli utsatt för.Skollagen är nu ändrad så att skolan har skyldighetatt motverka mobbning. arbetar pådessa frågor för att få till stånd ett braåtgärdsprogram. Det är mycket glädjande.Herr talman! Det är viktigt att hjälpa ungdomarnain i vuxensamhället. Därför är det oerhört viktigtatt de ges möjlighet att på olika sätt komma in iarbetslivet, att samhället satsar på olika områdenför att ge ungdomar chans till arbete. Vi vet att långtid av arbetslöshet är förödande för ungdomarna.Det är viktigt att ungdomarna själva känner att demåste ta ansvar för sin situation, men också att dehar delaktighet i och inflytande över sin situation.Därför är det viktigt att låta de unga ta större ansvari skolan, hemma och var de befinner sig. Kännerman ansvar och delaktighet, ökar också ansvaretför medmänniskor.Här kan man också nämna insatser som gjortsangående en ungdomskampanj mot rasism, därBarn- och fördelade stöd till200 lokala projekt.För att underlätta det ungdomspolitiska arbetet börett ökat samarbete uppstå mellan olikamyndigheter. Det har vi hört här . Det är inte bra att man på olika håll arbetarmed ungdomsfrågor utan att samordna. Ävensamarbete mellan den offentliga och den ideellasektorn är av stor vikt.Regeringen föreslår , som vi vet, en nymyndighet -- -- vars styrelseskall bestå av representanter från de olikamyndigheter som berörs av ungdomspolitiken.Ungdomsstyrelsen skall också ta fram underlagangående ungdomars uppväxtvillkor och förslag tillolika åtgärder, så att regeringen kanåterkomma till med enungdomsproposition. Man skall också fördelabidrag till barn- och ungdomsorganisationer.Herr talman! Det är viktigt att dennaungdomsproposition har kommit till stånd. Medden visar vi ungdomarna att vi vill ställa upp pådem, att vi vill vara lyhörda för deras behov ochönskningar och ta del av de problem som de möterunder sin uppväxttid och inträde i vuxenvärlden.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall tillhemställan i kulturutskottets betänkande nr 31.Anf. 174 ():Herr talman! Först diskuterade vi kulturutskottetsbetänkande om turism. Sedan gick vi över tillbetänkandet om ungdomspolitik. Då dök detplötsligt upp en turist här i kammaren, nämligencivilminister . I blixtfart läste honupp ett anförande och sprang sedan sin väg.Varför? Jo, därför att hon skulle uppträda i TV. Detär viktigare än att stå i och försvara sitt anförande. Jaganser att det är det mest skandalösa uppträdandesom jag har upplevt här i under mina tolvår. Jag får säga till att detsmärtar mig att behöva säga detta, eftersom jag imånga stycken delar kds synpunkter. AlwaWennerlund, som själv är marknadsförare, förstårväl att på ett sämre sätt kan man inte marknadsförasitt parti, genom att uppträda som detta statsråd hargjort.Herr talman!