prot · GH0990 · 1994-04-18 00:00:00 — Att allaskall ges rätt och möjlighet att välja skola är enviktig del i regeringens skolpolitik.Friskolereformen, som syftar till att ge skolor medolika huvudmän likvärdiga ekonomiska villkor, hargjort att det i de flesta kommuner finns alternativockså till de kommunala skolorna.De nya fristående skolorna representerar ett brettoch spännande urval av inriktningar och profiler.Knappt hälften av dessa skolor har anammat ensärskild pedagogik, en fjärdedel har en allmäninriktning, som inte skiljer sig mycket från denkommunala skolans, och en fjärdedel av skolornaär konfessionella.Inger aktualiserar i sin interpellation denviktiga frågan hur vi i ett decentraliseratskolväsende nationellt skall försäkra oss om att denundervisning barnen får följer de riktlinjer ochmålsättningar som kommer till uttryck i bl.a.skollag och läroplaner. Det handlar omutvärdering, uppföljning och tillsyn, och det ärfrågor som det nya styrsystemet för skolan har lyftfram och som är centrala för statsmakten i det nyadecentraliserade skolväsendet.Ansvaret för utvärderings- och tillsynsfrågorna ären av huvuduppgifterna för Skolverket.Myndigheten har också på olika sätt fullföljtuppdraget och tagit initiativ för att förbättrauppföljningen och utvärderingen. Skolverketsansvar omfattar självklart alla skolor, men genomden särskilda prövning som görs av friståendegrundskolor får dessa en grundligare granskning ände kommunala skolorna. Inför ett godkännande aven fristående skola skall försäkra sig omatt skolans utbildning ger kunskaper ochfärdigheter som till art och nivå väsentligen svararmot den vanliga . Skolan skall även iövrigt väsentligen svara mot grundskolansallmänna mål. Att en skola inte skall godkännas omden brister i öppenhet och insyn eller ägnar sig åtensidig indoktrinering framgår av såvälpropositionen som de lagrum den hänvisar till. Motbakgrund av den fråga ställt vill jagpåpeka att reglerna för godkännande av friståendeskolor skärpts i förhållande till vad som gällde närsocialdemokraterna hade ansvaret förskolpolitiken.I de nya läroplanerna slås vidare fast attundervisningen i skolan skall vara icke-konfessionell. Där betonas också att skolan skallgestalta och förmedla värden som människolivetsokränkbarhet och individens frihet och integritet.Det är skolans uppgift att aktivt motarbeta åsikteroch uttrycksformer som träder andra förnär ochstrider mot grundläggande demokratiskavärderingar.Inger nämner exempel på skolor somhon anser överträder gällande regler.Den ansvarsfördelning som råder mellanregeringen och innebär emellertid attdet är uppgift att bedöma huruvidaskolorna uppfyller gällande krav påundervisningens innehåll och kvalitet. Jag utgårifrån att verket vidtar de åtgärder som ärnödvändiga i varje enskilt fall och att formerna förtillsyn, uppföljning och utvärdering kontinuerligtutvecklas. Att så sker är nämligen synnerligenviktigt, eftersom dessa uppgifter tyvärr haft enalltför undanskymd plats avsocialdemokratisk skolpolitik.Anf. 27 ():Jag vill tacka skolministern för svaret påinterpellationen.I svaret uttrycker skolministern sin glädje över densnabba ökningen av antalet privata skolor. Enfjärdedel av skolorna är konfessionella.Skolministern är ansvarig för ett statsbidragssystemsom innehåller en direkt stimulans till de privataskolorna. Skolpengen gör det inte bara möjligt förföräldrar att välja en fristående skola. Denöverkompenserar i många fall dem som gör det.I hägnet av de nya statsbidragen har trosrörelsenstartat flera skolor med extrem konfessionellprägel. Den mest kända är Livets Ords skola iUppsala men där finns också Församlingen Ordetsskola i , Livets Vattens Kristna Skola iSkellefteå och många andra.Skall jag tolka skolministerns glädje över de mångafristående skolorna som att hon tycker att det är tillgagn för det svenska samhällets utveckling att barnfrån hem med olika religiös uppfattning skiljs åt?Ligger det inget värde i att barn från familjer medtro på eller barn från familjer med tro påAllah möts i samma skola? Får vi ett bättresamhälle om barn fostras i skolor med extremkonfessionell prägel?Skolministern lägger allt ansvar för debatten omverksamheten i de fristående skolorna påSkolverket. Verket har genomfört enambitiös granskning av Livets Ords skola iUppsala.Låt mig ta några exempel direkt ur Skolverketsrapport. De böcker barnen får läsa i Svenska väljsomsorgsfullt. Ett skolbibliotek där barnen självafår söka efter författare och kunskap saknas. har olämpliga bilder klistrats över.I sjuan har religionskunskapskursen kortats av.Den omfattar bara grekisk, romersk och egyptiskmytologi. Läromedel som tar ställning för denvetenskapliga synen på utvecklingsläran får inteanvändas. Ingen dialog förekom, enligt rapporten,i en skola.En inspektör skriver: Intressant är elevernasdisciplinerade uppträdande och avsaknaden avfrågor och egna reflexioner. När får de möjlighet tilldet?En annan skriver: Den bild som framträder är attden fostran eleverna bl.a. fått i skolan gjort att dehar en auktoritetstro, där ifrågasättande ochinflytande knappast ingår.Från Hannaskolan i finns samstämmigarapporter om att de avsnitt i NO-ämnena sombehandlar samlevnadsundervisningen rivits ut föratt barnen inte skall ta del av dem. Hannaskolanleds av en styrelse, där ordföranden i flerasammanhang tagit direkt avstånd frånreligionsfriheten. Han har också ifrågasattdemokratin som styrelseform. Han har inte tagitavstånd från aga.Skolverket anser sig inte ha lagligt stöd för attingripa mot någon av skolorna. Är skolministernför sin del beredd att se över lagstiftningen för att seom det krävs förtydliganden för att säkra allsidighetoch demokratiskt förhållningssätt också i dekonfessionella skolorna?Genom skolplikten påtar sig samhället ett stortansvar gentemot barn och ungdomar. Självfalletskall en konfessionell skola ha rätt att låta sittbudskap prägla skolans verksamhet, men viriskerar att göra många barn illa om vi inte vågarifrågasätta inslag inom ramen för den obligatoriskaläroplanen som kanske inte alla barn orkar bära.I en intervju i berättar entonårspojke i som gått i Hannaskolan omhur illa han for av morgonsamlingar som krävdefullständig hängivelse. Han skulle en gång få tröstav en lärare. Han uttryckte sin olust över att tröstasav tungomålstalande lärare.På i är morgonbönernaen viktig del av den obligatoriska skoldagen. De ärofta långa, men det förekommer ocksåtimslånga intensiva morgonsamlingar, t.o.m. förlågstadiebarnen.Jag vill fråga skolministern om hon inte oroas av ettpar citat ur officiella rapport:''Lågstadiet hade morgonsamling igymnastiksalen -- -- -- Ledaren hälsade barnen med''Är ni glada? Är ni lyckliga?' Därpå följde lovsångmed uppsträckta händer och bön med tungotal.Efter en betraktelse följde ytterligare en lovsångmed texten ''Vi är födda till seger, inte tillkompromiss och nederlag. '''Ytterligare ett citat ur rapporten: ''Präglingen ärtydlig. Samma språkbruk, intonation, styrningm.m. som utmärker församlingens gudsjänster förläraren med sig till klassen. Tungotal ochrörelsemönster hos eleverna är samma somförekommer under stora möten. Frågan är hur denelev som inte finner denna form naturlig eller somhamnat i en religiös vågdal upplevermorgonsamlingarna. Åtminstone en elev tycktestvekande. Grupptrycket från lärare och elever ärstarkt. ''Kan skolministern tryggt säga att denna myckethårda prägling av barnen inte kan upplevas somkränkande och en inskränkning av den personligaintegriteten av många barn och unga?Anf. 28 ():Herr talman! Det har förekommit så oerhörtmånga påhopp på det s.k. friskolesystemet frånsärskilt socialdemokratiskt håll att jag faktiskt intelängre kan sitta tyst och bara lyssna. I insändare, iuttalanden och i debatter talar man omdessa friskolor som tar pengar från de behövandebarnen och ger överkompensation till dem somredan har det bra. Detta är något som IngerLundberg också talar om nu igen.Lena , som är taleskvinna iskolfrågor, har t.o.m. hotat med förbud att ta utelevavgifter och att minska möjligheten att ge 85 %ersättning i s.k. elevpeng. Det kan som jag ser detbara betyda en sak. Socialdemokraterna är bereddaatt rasera ett system som ger föräldrar och elevermöjlighet att välja en skola med en inriktning sompassar just dem.Det skulle, , bli en återgång till detsystem som rådde tidigare. Det var ett system därbara plånboken eller föräldrarnas storaengagemang -- alltför ofta följt av mycket storauppoffringar -- avgjorde i vilken skola deras barnskulle kunna få gå. Anser att dettavar att föredra? Eller varför denna rädsla för detsom är nytt?Självfallet skall alla fristående skolor fyllaläroplanens krav på allsidighet och tolerans. Menbör inte vi också vara toleranta mot de föräldrarsom vill ha en speciell inriktning på sina barnsskolor? Är det verkligen alltid vi politiker som vetbäst vad varje enskilt barn mår bäst av?Redan nu kan vi börja avläsa goda resultat av denkonkurrens som blommat upp, speciellt istorstäderna, där ju utbudet kan bli vidare och ettannat än i glesbygd. Man ger t.ex. utbroschyrer och försöker presentera en vissinriktning. Med andra ord: man skärper sig även idet kommunala systemet. Konkurrensen har redanvisat sig ha positiva effekter. Det var en del av detsom vi gärna ville uppnå. Alla blir mermedvetna om att elever och föräldrar faktiskt ocksåkan ställa krav på skolan.I har vi haft en mycket stor strid kringtillkomsten av den s.k. på . Detär största friskola. Frånsocialdemokratiskt håll lovar man att ändrautgångsläget så att man inte längre skall favoriseradessa skolor, som man uttrycker det. I själva verketfår de ju lägre bidrag per elev än övriga skolor.I samma stad, , har även t.ex. en av deövriga friskolorna -- en liten skola --tagit hand om fyra elever som man inte kunde klarai den kommunala skolan. Det är en litenKristofferskola som har klarat av dessa barn, om änmed stora svårigheter, till barnens stora glädje ochtill deras föräldrars mycket stora tacksamhet. Denkommunala skolan -- kan jag berätta -- drar en suckav lättnad.Är ni verkligen beredda att av rent ideologiska skälstoppa barns och föräldrars möjlighet att kunna fåsådana valmöjligheter?Jag kan ta flera exempel på hur stor glädje och nyttadetta system redan har fört med sig. I UpplandsVäsby har man t.ex. köpt in en överbliven skola ochstartat en finsk-svensk skola. Föräldrar och barnhar hjälpt till att måla och rusta, och avpedagogiska skäl tar man ut en terminsavgift på 300kronor, något som alla tycker är mycket skäligt.Eleverna trivs. blir de verkligentvåspråkiga. Elever kommer frånflera omgivande kommuner, trots resor och andrabesvärligheter, till denna skola. Det är en skola däralla verkar trivas och där man har god och närakontakt mellan skola, elever och föräldrar.Jag kan ge många sådana exempel. Varför, IngerLundberg, är ni så rädda för de friståendeskolorna? Varför är ni så rädda för att föräldrarskall få mer att säga till om, eller större möjlighetatt påverka barnens skolsituation?Det finns tecken på att åtminstone några avskolorna inte lever upp till kravet på allsidighetetc., säger i sin interpellation. Menvarför räcker det inte med Skolverketsövervakande funktion? För mig verkar det varaytterligare ett sätt att försöka komma åtfriskolesystemet som sådant.Anf. 29 ():Herr talman! När jag satt här i kammaren ochlyssnade på debatten och hörde om friskolor kände jag mig uppfordrad att litetgrand vittna om hur hennes partikamrater agerar ide olika kommunerna, och erkannerligen i minegen hemkommun Lund.För ett par veckor sedan lade hennes partikamraterdär fram ett förslag om att bidragen till de enskildaskolorna skulle minska med per elevoch läsår. Enligt skolstyrelsens ordförande hade detinneburit ett dråpslag mot kommunens nystartadeföräldrakooperativ och även mot iHardeberga, som troligen hade fått läggas ned,trots att den har funnits ochuppskattats av föräldrar och övriga. Det är förövrigt en av landets allra äldsta Waldorfskolor.Det hade inte inneburit besparingar förkommunen. I stället hade det kostat kommunenåtskilliga att på ett enda bräde tahand om de 160 elever i som i daggår i de fristående skolorna. Det tycker jag på ettmycket tydligt sätt visar på det socialdemokratiskaagerandet när det gäller relationer till de friståendeskolorna.Vi har tagit upp denna fråga i utbildningsutskottet.Den 16 mars hade vi en debatt i denna kammare därEva på ett övertydligt sätt visadeSocialdemokraternas inställning i denna fråga.Socialdemokraterna anser nämligen att det intefinns något behov av fristående skolor. Menverkligheten är den motsatta, nämligen att det finnsett stort behov av fristående skolor.Friskolereformen, som snart har varit i kraft i tvåår, syftade till att det skall vara möjligt för föräldraroch elever att välja den skola som bäst svarar motderas behov och önskemål, oavsett om det ärkommunen eller någon annan som är huvudman.Vem som driver skolan skall inte vara detavgörande, utan det är innehållet, exempelvisvilken pedagogik eller ämnesprofil skolan har.För Socialdemokraterna tycks det däremot vara ettklart uttalat önskemål att det enbart skall finnaskommunala skolor. De jagar ju de friståendeskolorna med alla upptänkliga medel. Jag tycker attdet skulle vara utomordentligt nyttigt försocialdemokratiska politiker att ta båten frånMalmö till och se hur det danskaskolväsendet fungerar. Där har det sedan längefunnits en lång rad fristående skolor. Ungefär entredjedel av alla eleverna i det danska skolväsendetgår i fristående skolor. Se vilken fördel det har varitför utvecklingen på skolområdet i -- bådepedagogiskt och i andra avseenden.Anf. 30 (m):Herr talman! Om Socialdemokraterna varintresserade av frågan om en allsidig undervisningoch undervisningens kvalitet, hade naturligtvisinvändningarna inte i huvudsak berört defristående skolorna där av eleverna går idag.Jag kan konstatera att jag känner tungomålstalandelärare som undervisar i kommunala skolor. Ikommunala skolor och andra skolor är det ofta somlärarna tillsammans med eleverna väljer stoff ochläromedel att använda i undervisningen. Skillnadenär -- vilket uppenbarligen är något somSocialdemokraterna tycker är negativt -- att när detgäller de fristående skolorna undersökerSkolverket hur det står till med kvalitet ochallsidighet, ifrågasätter och diskuterar de val somlärare gör i olika konkretaundervisningssituationer.Det finns naturligtvis mycket mer att göra för attåstadkomma förfinade instrument för att följa uppundervisningens kvalitet och allsidighet. Men jagvågar påstå att friskolereformen på ett avgörandesätt fått något att hända på området. Det tråkiga äratt Socialdemokraterna använder detta arbeteenkom för att kritisera och undergräva förtroendetför fristående alternativ.Inger stod här och berättade om alltelände som framgick om Livets Ords skola iSkolverkets rapport. Skolministern läser och följerupp dessa rapporter. Jag tycker att de är viktiga.Men hoppar över de positivaomdömen som Livets Ords skola får av pekar på det stora föräldrainflytandet,att skolan lägger stor vikt vid undervisning, träningoch arbete med baskunskaper och basfärdigheter.Skolan har väl strukturerade läsårsplaner i mångaämnen, det finns en stor omsorg om elever medsvårigheter och det är en god ordning i skolan.I rapporten framhålls det även vissa problem, ochdem har redan nämnt. Men jagtycker att det är viktigt att ta del av Skolverketspositiva och negativa bedömningar. Faktum är attför de fristående skolorna får vi ta del av enbedömning som vi kan diskutera. Men det har viinte möjlighet till när det gäller alla de skolor där98 % av eleverna går.För mig är det viktigt att med hjälp av detdecentraliserade skolväsendet skapa en bättredebatt, uppföljning och utvärdering av kvalitet.Det är inte fråga om att -- som -- ensidigt kritisera den ena eller den andraskolformen. Men det är ingen hemlighet attSocialdemokraterna på alla sätt vill misskrediterade fristående skolorna. Jag tycker att det är rentosakligt.Inger frågade mig om jag inte tycker attdet är bra att elever möter elever från andramiljöer. Den frågan är enkel att svara på. Självfallettycker jag att det är viktigt, precis som huvuddelenav föräldrarna. Men om man ifrågasätter friståendeskolor med utgångspunkt i att föräldrar inte tyckeratt det är viktigt, vill jag påpeka att de som väljeren religiöst inriktad skola ofta har skildabakgrunder och livserfarenheter. De kan inte pånågot sätt sägas vara mer ensidiga isammansättningen än andra grupper. Det somförenar dessa människor är en gemensam tro.Men jag har velat framhålla i mitt svar -- och somär svaret på frågor -- attläroplanen och skollagen är entydiga. Vi arbetar föratt ta fram olika metoder för att göra uppföljningenbättre. skall starta ett särskilt projekt1994 för att studera hur man med hjälp av tillsynenbättre kan få svar på kraven om allsidighet. Det ärett antal enskilda skolor som skall följas upp.Jag menar att vi är på god väg att göra något bra.Men det är något som skall komma alla sortersskolor till gagn och inte användas för att motverkafristående skolor och elevernas rätt att välja.Anf. 31 ():Herr talman! Jag vill säga till ochRune att jag självfallet gärna tar endiskussion om socialdemokratins inställning rentgenerellt till de fristående skolorna. Men dennadebatt handlar inte om det. Ni är välkomna tilldebatter i , , eller här ikammaren om den generella frågan. Men nudiskuterar vi specifikt en interpellation om deskolor som har anknytning till trosrörelsen. Jag villockså påminna och attdet var under tid som skolministersom fattade beslutet om rätt till bidrag tillfristående skolor.Då vänder jag mig till skolministern. Självfalletfinns det många bekymmer i den allmänna skolan.Självfallet finns det en eller annan lärare i denallmänna skolan som talar i tungor. Men det viktigai den allmänna skolan är att det finns ett klartuttalande om att det finns ett ansvar för skolan atticke begå övergrepp mot barnen, och det finns ettpolitiskt ansvar i kommunerna för vad som händeri skolorna. Skolministern är lika väl medveten somjag att när det inträffar incidenter då lärare på ettotillbörligt sätt påverkar eleverna, reagerarskolledningar och politiker i kommunerna. Då harföräldrarna rätt att begära att skolan tar ansvar.Skolministern har inte svarat på hur hon ser på deexempel jag har redovisat ur rapporten. Självfalletfinns det också mycket som är positivt i Livets Ordsskola i . Men det finns allvarliga teckensom tyder på att läroplanens krav på allsidighet,tolerans och ett demokratiskt förhållningssättifrågasätts. Om skolministern värnar om defristående skolorna och allmänhetens respekt förde privata skolorna på lång sikt, bordeskolministern vara mer angelägen om att deuppfyller läroplanens krav.Vi hade en mycket ingående diskussion om deetiska grundvalarna för läroplanen. Stod inteskolministerns ord om tolerans, allsidighet och ettdemokratiskt förhållningssätt för något? Var dettomma, yviga ord, eftersom skolministern med sålitet allvar ser på de bekymmer som finns i några --långt ifrån alla -- av de fristående skolorna?Anf. 32 ():Herr talman! Jag skall inte förlänga debatten. Menjag hoppas att lade märke till attjag tog upp vissa avsnitt i hennes interpellation ochsade att de var ytterligare ett led i det sättSocialdemokraterna bedriver moteld mot de s.k.friskolorna. Det är fråga om ett nytt angreppssätt.Jag vill kort erinra om att barn for illa i detkommunala skolsystemet där barn och föräldrarinte kunde välja själva utan stora ekonomiskauppoffringar. Toleransen var minsann inte alltförutbredd i hela det skolsystemet. Barn kunde råkaut för lärare som hade en helt annan livsåskådningeller tro. Men då fanns det inte någon möjlighet attbyta skola eller system eller att över huvud taget fånågon att lyssna på farhågorna.Vi har uppvaktats av många förtvivlade föräldrarom det synsätt som förmedlades barnen. Barnenfick ett sätt att se på livet i skolan och ett helt annathemma. Barnen for uppenbarligen illa. Med detsom stadgas och med den uppgift somSkolverket har borde vi kunna uppdra åtSkolverket att se till att de skolor som får dessabidrag bedriver sin undervisning inom de gränsersom är satta.Det är för tidigt att gå till ett så våldsamt angrepppå alla områden. Denna interpellation, IngerLundberg, är inte den första i ämnet. Det harförekommit många interpellationer, mångainsändare och många diskussioner, alla med syftetatt rasera detta nya system.Anf. 33 ():Herr talman! var vänlig nog atterinra mig om att hade infört rätt tillbidrag för friskolor. Det var sannerligen atthan gjorde det. Trycket hade nämligen under långtid ökat och var så starkt att haninte längre kunde motstå kravet på att införa dennarätt. hade socialdemokraternaförvägrat svenska friskolor möjligheten till statligabidrag.Varför skulle avvika från världen i övrigt? ISverige fanns av eleverna i friskolor.Man kommer nästan att tänka på röstresultat i denöstliga delen av världen när man ser fördelningenav antalet elever i friskolorna respektive i detkommunala skolväsendet.Ofta använde socialdemokraterna som argumentmot friskolorna att det fanns farhågor att vi skullefå konventionella skolor. Skolminister har här på ett mycket bra sätt svarat närdet gäller den farhågan. Den är klart överdriven avsocialdemokraterna. Man bör i stället se till detpositiva, nämligen att eleverna i Sverigesskolväsende nu fått tillgång till olika former avskolor och friskolor över hela landet. Jag tycker attvi skall ha fler friskolor än vi har för närvarande.Och än en gång vill jag peka på att det finnsmöjligheter att studera detta på mycket nära håll.Man har på ett mycket effektivt och bra sätt kunnatöka volymen friskolor. Det har gjorts till glädje förelever och lärare samt föräldrar också i denkommunala skolan.Anf. 34 (m):Herr talman! hävdar att jag intesvarar på frågorna om vikten av allsidighet och attjag inte lyfter fram dem. Jag konstaterar attsocialdemokraterna uppenbarligen inte ens bryttsig om att läsa den proposition som låg till grund förden valfrihetsreform som genomförts.Regeringen är nämligen mycket tydlig när detgäller kraven på undervisningens kvalitet ochallsidighet. I propositionen står det bl.a.: ''Jaganser att det är angeläget att föräldrar och barn gesså stor frihet som möjligt när det gäller att väljamellan olika typer av skolor. En förutsättning äremellertid att utbildningen håller fullgod kvalitetvad gäller kunskaper och färdigheter. att en fristående skola måste ha en godtagbarläroplan och kompetenta lärare. Skolan skallemellertid dessutom bidra till barnens socialafostran. I detta sammanhang vill jag erinra om vadföredragande statsrådet, , anförde ipropositionen om skolor med enskild huvudmanm.m. 1982/83:1 s. 19 f.). ''Enligt mål ochriktlinjer i läroplan skall skolansverksamhet präglas av de grundläggandevärderingar om demokrati, tolerans, jämlikhetm.m. på vilka det svenska samhället bygger. Skolanskall aktivt och medvetet påverka och stimulerabarn och ungdomar att vilja omfatta vår demokratisgrundläggande värderingar och låta dessa kommatill uttryck i praktisk, vardaglig handling. -- -- --'. ''Vidare står det i texten: ''Skolan måste respekteraatt människor i vårt land har skiljaktiga meningaroch värderingar och redovisa dessa. Det måste rådatolerans och öppenhet i skolans verksamhet ochundervisningen måste vara saklig och allsidig. ''Ytterligare längre ner i propositionstexten står detsom också fattade beslut om: ''För attmarkera vikten av att sådana aspekter noga prövasi ärenden om godkännande av fristående skoloranser jag det lämpligt att i den lagbestämmelse somanger förutsättningarna för godkännande ta in enuttrycklig hänvisning till de nu nämnda lagrummen.En sådan hänvisning innebär bl.a. att det blir tydligtatt en skola inte rimligen skall godkännas om denbrister i öppenhet och insyn eller ägnar sig åtensidig indoktrinering. ''Det framgår mycket tydligt av propositionen vilkenuppfattning jag och regeringen har när det gällerkraven på de fristående skolorna.