prot · GI0912 · 1994-10-20 00:00:00 — Här gäller det nämligen en principiellfråga, nämligen att , som är vald idemokratiska val, skall ha möjlighet att påverkaprioriteringen av offentliga medel. Genom att inrättastiftelser som inte är öppna för sådan påverkan drarman också undan denna demokratiska rättighet. Det ärdet som är det principiella felet med dessa stiftelser.När det gäller ekonomin kan jag bara, för denhändelse han har hunnit glömma bort det, påminnaPer om att den borgerliga regeringenefterlämnade vad som i praktiken är västvärldensnästintill största budgetunderskott. Detta måstepåverka prioritering och finansiering i fråga omsamtliga statliga verksamheter. Vi kommer att se tillatt den politiken baseras på principer om rättvisa, attalla skall dela på bördorna och att vi skall satsa påinvesteringar i människors kunnande och kunskap.Anf. 163 () replik:Herr talman! Jag är glad över attutbildningsministern i sitt tal tog upp det allvarligaproblemet med snedrekryteringen till våra universitetoch högskolor. Trots ansträngningar som gjorts,kvarstår ju problemet. Jag är rädd för att det nyasystemet för resurstilldelning till våra högskolor ochuniversitet bidrar till att vi får ett slagsutbildningsfabriker, där genomströmning ochkonkurrens betonas i alltför hög grad. Om det visarsig att så är fallet och att kvaliteten försämras iutbildningen, hoppas jag att utbildningsministern såsnart som möjligt vidtar åtgärder.Jag är också glad över att utbildningsministerntalar om likvärdiga antagningsbestämmelser ochbehörighetskrav som skall gälla för hela landet. Detskall inte vara någon skillnad om man väljer attstudera i , , eller Växjö.Jag vill också plocka fram de vuxenstuderandesmöjligheter till fortsatta studier vid universitet ochhögskolor. Som antagningsreglerna nu ser ut straffaselever från komvux och folkhögskolor. Att ge ävendessa studerande likvärdiga möjligheter är ett viktigträttvisekrav.Det finns emellertid också en pedagogiskdimension i att människor möts på det här sättet. Detsom skapar dynamik i en studerandegrupp är just attdet finns goda människor med olika livserfarenheter,utbildningsbakgrund och ålder. Detta vidgarförståelsen och fördjupar analysen i arbetet.Jag hälsar med tillfredsställelse det intresse ochden känsla som utbildningsministern ger uttryck förnär det gäller folkbildningen.Det vore intressant om utbildningsministern villeutveckla de tankar som han framförde i en intervju iDagens Nyheter om ettfolkbildningsuniversitet efter mönster av OpenUniversity i . Jag ser som östgöte naturligtvisgärna att det blir lokaliserat tillLinköping, där vi har en professur i vuxenpedagogikoch där vi också har goda relationer tillFolkbildningssverige.Anf. 164 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag skall gärna vid ett senare tillfälleutveckla tankegångar och idéer om hur vi skall vidgafolkbildningen och också kring det intressantasystemet med ett folkuniversitet via TV. Jag troremellertid att det får anstå något, liksom frågan omvart ett sådant universitet eventuellt skulle lokaliseras.Anf. 165 ()replik:Herr talman! Ha inte så bråttom, , attriva upp antagningssystemet! Låt det få chansen attutvecklas på ett för skattebetalare och studentertydligt och rättssäkert sätt innan vi dömer ut detgenerellt!Det finns möjligheter. Förändringarna som vi hargenomfört är stora. De genomförs ju inte ute ipraktiken bara vi i eller enutbildningsminister knäpper med fingrarna.Förändringar kräver hårt och engagerat arbete på allanivåer.Att riva upp gamla strukturer är inte gjort i enhandvändning, det vet vi alla. De människor som villbevara det bestående är nämligen alltid fler än deeldsjälar som vill förändra.Stöd eldsjälarna så att de inte brinner upp!I dag sjuder det av engagemang och initiativ ihögskolorna. Det kommer att ta tid, och det kommeratt begås misstag som måste rättas, till men där som ilivet i övrigt är det ju så att man lär sig av misstagen.Bejaka processen! Men håll ögonen på den! Sehögskolan som en lärande organisation! Vi talar i allaandra sammanhang vitt och brett om hur vi villframmana lärande organisationer. Se högskolan somen sådan! Man har förmåga, vilja och kompetens attlära av de eventuella misstag man själv begår.Anf. 166 Utbildningsminister () replik:Herr talman! Jag är mycket medveten om att detsvenska högskolesystemet inte förändras genom attutbildningsministern knäpper med fingrarna. Såmycket har jag redan lärt mig.För att undvika alla missförstånd vill jag ocksåsäga till att jag förvisso inte avser attomedelbart riva upp det nuvarandeantagningssystemet. Jag avser att ge direktiv till dens.k. att titta på detta mycket nogaoch lägga fram förslag till eventuella förändringarsom i så fall tidigast kan träda i kraft vårterminen1996.Jag har inte heller för avsikt att utgåifrån att sådana förändringar leder fram till ett centraltantagningssystem. Jag delar uppfattningen att det ärönskvärt att man så långt som möjligt kan ha ett lokaltantagningssystem. Men jag anser att det bör varalikvärdigt. Det måste förhindra godtycke. Studenternamåste veta vad som gäller, och det gör de inte i dag.Det är detta som verkligen oroar mig.Anf. 167 ()replik:Herr talman! Det finns exempel på miljöer därman på eget initiativ har hittat just den goda karamellsom beskriver. Det gäller ochKarolinskas sätt att anta läkarstuderande.Låt oss titta på andra saker i högskolan som jaganser lika viktiga att följa. Det gäller t.ex. vilketansvar högskolorna tar för att barn i grundskola ochgymnasium får en positiv syn på naturvetenskap,teknik och forskning. Hur tar de till varaforskningsintresserade ungdomar som valt attgenomföra grundutbildning vid de nya högskolorna.Agerar högskolorna själva internt så att de kan ståsom modeller för ett demokratiskt och utvecklandeledarskap? Hur kan högskolorna bidra tillkompentensutvecklingen i arbetslivet? Hur underlättasfortbildning och vidareutbildning avyrkesverksamma?Tänk på att ett modernt stålvalsverk innehåller likamycket elektronik som en jumbojet! Stålarbetare ärförvisso inga piloter. Men de behöver oerhört mycketfortbildning och vidareutbildning.Till sist. Ta reda på, följ och agera för atthögskolorna aktivt utvecklar distansutbildningar, inteminst med tanke på den snabba informationstekniskautvecklingen. Det finns oerhört många frågor kvarsom väl förtjänar att penetreras närmare avdepartement, minister, regering och riksdag.Anf. 168 ():Herr talman! ökadeförädlingsvärdet inom den kunskapsintensivaindustrin i , medan positionerna förden kapitalintensiva respektive den arbetsintensivaindustrin var i stort sett oförändrade. Detta sägeregentligen det mesta om dagens och morgondagensutbildningsbehov.Sveriges position i den internationellaarbetsfördelningen har gradvis försvagats. För attuppnå förbättrad konkurrenskraft och därmed en godekonomi krävs ett högt kunskapsinnehåll iproduktionen och kompetenta välutbildade löntagare.Det gäller hela arbetslivet, privat som offentlig sektor.Intresset för högre studier har förvisso ökat kraftigt.Vi följer härvidlag ganska väl den internationellautveckling som är ett resultat av ökade krav på högreutbildning i arbetslivet. Att antalet sökande tillhögskolestudier accelererat så snabbt i under90-talet sammanhänger förstås också med situationenpå arbetsmarknaden.Om den totala tillströmningen av studerande tillhögskolorna är stark har ökningstakten vad gällerteknisk och matematisk-naturvetenskaplig utbildningvarit svagare. Detta förhållande torde kräva särskilduppmärksamhet mot bakgrund av att det just är inomdessa områden som de stora utbildningsbehovenföreligger om skall kunna bevara och stärkasin internationella konkurrenskraft.Den starka expansionen av den högre utbildningeninleddes faktiskt av en socialdemokratisk regeringsom också gick i spetsen för avreglering ochdecentralisering av verksamheten.Den borgerliga regeringen har förvisso delvisfortsatt på den inslagna vägen, men detfrihetsdraperade utbildningsfordonet har tidvisframförts i så hög fart att färden blivit vinglig ochbitvis närmast påmint och väg hemefter lördagsdansen.Resultatet av denna överpolitiserade utbildnings-och forskningspolitik blir nu alltmer uppenbart. Detär långt ifrån bara socialdemokrater som kritiserarsystemets brister. I boken högskolananvänder professorn vid starka ord om vad han kallardecentraliseringsmode och avregleringsentusiasm.Han skriver bl.a.: "I vårt fattiga och folkfattiga land är?riket´en heroisk seger över fattigdom, splittring ochavstånd som endast de okunniga hånar. Det ärologiskt och löjeväckande när samma debattörer somivrar för att vårt högskoleväsen skall hålla vad dekallar internationell standard (den i , ,eller ) indignerat avvisar tanken atträttsäkerhetsnivån skall vara densamma i som iGävle, i som i . "Det är just den urholkade rättsäkerheten vidantagning och resurstilldelning till högre studier somger anledning till särskilda och skyndsamma åtgärder.Det var befriande att höra visainsikt i att det finns brister i systemet. Men senaregjorde hon i en replik till utbildningsministern någotav en reträtt. behövs det klara signaler. Det tar julitet tid innan man kan göra förändringarna i systemet.Då är det viktigt att sådan övergrepp som har skettpå den juridiska fakulteten i inte upprepas. Påsitt kommande sammanträde bör man definitivt dratillbaka beslut som innebär att man utestänger eleversom vill komplettera sina gymnasiestudier genomt.ex. Jag tycker att vi harfått ett sådant besked. Då borde vi vara eniga om attdet faktiskt behövs förändringar i systemet.Den borgerliga regeringens försök tillkategoriklyvning mellan nationella universitet ochregionala högskolor har mött starka reaktioner bådeinom och utanför högskolevärlden. De mindre ochmedelstora högskolorna har kommit att få allt störrebetydelse för utvecklingen i den region i vilken de ärlokaliserade. Detta gör inte dessa högskolor regionala.I själva verket är deras karaktär av nationellahögskolor med omfattande nationella ochinternationella kontakter en förutsättning för derasregionala betydelse.Det är nu hög tid att lägga fast huvuddragen i hurforskningen bör byggas ut vid de mindre ochmedelstora högskolorna . Målet bör varaatt skapa en bas för kontinuerligforskningsverksamhet såväl i samverkan medfakulteterna vid moderuniversiteten som med resurserför forskning på eget programansvar.Andra viktiga uppgifter för en socialdemokratiskregering är att ta itu med den sociala snedrekryteringsom förutom att den är orättvis utgör ett slöseri medmänsklig kompetens. Ett reformeratstudiestödssystem är en betydelsefull faktor i detsammanhanget.Den starka centraliseringen och politiseringen avberedningsprocessen för högskolefrågor har skapatonödiga problem och motsättningar. För att lösa dessaproblem krävs en sammanhållen myndighet och enklarare ansvarsfördelning mellan departement ochmyndighetsnivå.Anf. 169 PER () replik:Herr talman! Jag har egentligen bara tre frågor tillBengt Silfverstrand. Han började med att säga att denförra regeringen inte har gjort tillräckligt för attfrämja intresset för teknik och naturvetenskap. SkulleBengt Silfverstrand något vilja kommentera den justavtågade utbildningsministerns uttalande attregeringen gjort för mycket för att främja teknik ochnaturvetenskap på bekostnad av kulturvetenskap?Min andra fråga har att göra med BengtSilfverstrands intresse för att främja de mindre ochmedelstora högskolorna. Jag undrar om BengtSilfverstrand kunde upplysa mig i all korthet om hurdenna strävan främjas av att 1,2 miljarder av deforskningsmedel som är tilldelade till de mindreoch medelstora högskolorna - från en av deforskningsstiftelser som jag diskuterade medCarl - kommer att försvinna, om i sitt uppsåt att avveckla dessa stiftelser.Min tredje fråga är: säger siglikväl vilja öka forskningen vid de mindre ochmedelstora högskolorna. Hans utbildningsminister haremellertid just verifierat att forskningen totalt settkommer att minska i riket. Skulle någon mån vilja upplysa oss om hur förstärkningenav de mindre och medelstora högskolornas forskningegentligen skall finansieras inom ramen för enminskande budgetram?Anf. 170 ()replik:Herr talman! Per har tackat mig för minainsatser i en högskolestyrelse där han avveckladeallmänföreträdarna när intekunde samlas. Jag vill nu först kvittera detta med atthälsa Per välkommen i sin nya roll sombackbencher i utbildningspolitiken. Entusiasmen finnskvar, och det tycker jag är positivt.Jag skall sedan mycket klart svara på hans frågor.Jag har inte kritiserat den borgerliga regeringen för attha gjort sig skyldig till några särskilda försummelser isatsningarna på den tekniska utbildningen. Jagkonstaterar att det är ett problem att vi behöver flersom satsar på teknisk utbildning. Det handlar då intebara om ekonomiska resurser utan också om enattitydförändring.När det gäller de mindre och medelstorahögskolorna har det funnits en majoritet i riksdagenför att de skall kunna få forskning på egetprogramanslag och på den vägen få ökade resurser.Det har funnits en majoritet för detta, mentyvärr vek sig när den varberoende av det moderata utbildningsdepartementet.Vi ämnar återkomma till detta.Vidare vill jag på samma sätt som att det här inte har fastlagts några ramar förforskningen . Det skall vi ta ställningtill när vi har fått hela bilden klar och vi vet om detfinns möjligheter att förändra de stiftelser som tillkompå mycket underliga vägar med medel som tillhör detallmänna pensionssystemet.Det är lätt att här tala om löntagarfonderna. Detkanske låter litet mera politiskt kontroversiellt ochpassar en borgerlig syn, men vad det handlar om är har tagit frånpensionssystemet, dvs.. av offentliga medel, och detär det som jag kritiserar.Anf. 171 PER () replik:Herr talman! har alldeles rätti att pengarna låg i pensionssystemet. Det har vimånga gånger talat om. Det var de pengar som denförra regeringen hade stulit från Sverigesföretag. Det är på den vägen som de har kommit,. En hund är en hund, och en kattär en katt. Fly inte från ansvaret att det var vialöntagarfonderna som forskningen fick enförstärkning!Jag tycker egentligen inte att av mina frågor var speciellt lyckosamt.Jag gläder mig åt att han inte kritiserade regeringenssatsning på teknik och naturvetenskap. Det gjordeemellertid hans chef och herre utbildningsministern isin första intervju. Han kritiserade oss för att lägga förstor tonvikt vid detta och försummakulturvetenskaperna.Skulle i ett andra försök viljakasta litet ljus över hur den socialdemokratiskapolitiken egentligen ser ut? I fråga om de mindre ochmedelstora högskolorna, herr talman, kvarstår frågor. Försök ändå, , att geett litet svar på min första fråga, som lydde: Hurförstärks forskningen vid de mindre och medelstorahögskolorna genom att man tar bort 1,2 miljarder?Det finns ett alldeles kristallklart uttalande frånutbildningsministern om att han just nu ägnar allmöda åt att försöka dra in forskningsstiftelserna. Detmåste innebära att pengarna i forskningsstiftelsernadras in till staten och därmed bort från de mindre ochmedelstora högskolorna. Hur stärks forskningen viddessa genom en förlust av ?Den andra delfrågan var: Givet allt detta och enminskande utgiftsram för forskningen - det måste jubli effekten av att ta bort 1,2 miljarder totalt sett frånlöntagarfondsforskningen - hur kommer då denförstärkning vid de mindre och medelstorahögskolorna som säger sig viljagenomföra att finansieras? Om det skall vara någonrim och reson måste detta innebära att man skall tapengar från något annat håll. Många runt om i landetär rasande intresserade av vem som skall betala.Anf. 172 ()replik:Herr talman! Det är alldeles riktigt, Per ,att en katt är en katt, och ett spöke är ett spöke. Det ären spökbild som Per målar upp när han påståratt socialdemokraterna skulle dra in medel från demindre och medelstora högskolorna. Det föreliggeringa som helst planer på detta, utan det handlar om skall undersöka möjligheterna, om kanåterfå sin demokratiska beslutskapacitet och förfogaöver de pengar som en borgerlig regering har tagitfrån de allmänna pensionsfonderna. Det gäller attåterställa demokratin. Då kommer det naturligtvisockså att finnas utrymme för att satsa på de mindreoch medelstora högskolorna. Det är bara att läsa densenaste socialdemokratiska motionen, . Dåskall Per finna att det här handlar om mycketrimliga tag. Det finns, som sagt, en majoritet iSveriges riksdag för detta.Vi står för att det inte skall finnas några A- och B-lag i högskolevärlden, utan alla skall ha likaförutsättningar att satsa både på grundutbildning ochpå forskning.Anf. 173 ()replik:Herr talman! Nej, Lunds dikeskörning - låt migkalla det så - ger mig inte anledning attdra in på något. Tvärtom ser man tydligt att det finnsett samhälle utanför som reagerar och som därigenomlär ut någonting. Man har i också lärt sig någotav detta. Det betyder att man i fortsättningen både däroch på andra ställen kommer att vara bra mycket merförsiktig med hur man utvecklar sinaantagningssystem.Jag skulle vidare vilja avliva en socialdemokratiskälsklingsmyt, som speciellt fleragånger har tagit upp, nämligen att den borgerligaregeringen skulle ha missgynnat de nya högskolorna.Det är en /93 ökade de forskningsstödjandeåtgärderna till sammanlagt 45 miljoner /94 skedde en förstärkning medytterligare . Därutöver tillfördesytterligare 40 miljoner till stöd för nätverk förforskning och forskarutbildning. /95tillförs ytterligare 40 miljoner förforskningssamarbete mellan de nya högskolorna ochnäringslivet.Några av de nya högskolorna har efterkvalitetsbedömning av universitetskanslern dessutomfått rätt att utfärda magisterexamen. Vi har inte sattnågon gräns för hur långt de nya högskolorna kan nå.Snarare sporras de att bli bättre och blir därmedmotiverade att anordna fler platser och få rätt attutfärda examina. De får också drivkraft och sporrasatt själva skapa kapacitet och kvalitetför forskning. har de mindrehögskolorna fått så mycket statligt stöd för att delta iforskningsnätverk och samarbete internationellt ochmed svenskt näringsliv.Medge äntligen, , att den mytsom sprider är just en myt!Anf. 174 ()replik:Herr talman! Jag vill först konstatera att det noginte föreligger särskilt stora meningsskiljaktighetermellan mig och när det gällerantagningssystemet. Det är bara viktigt attutbildningsministern gav sitt tydliga besked, så inte ger sig ut på några nya äventyr när det gälleratt försämra möjligheterna för stora kategorier avstuderande att genomföra högskoleutbildning.Därvidlag tror jag att jag i varje fall tills vidare harrätt.När det gäller de mindre och medelstorahögskolorna syftade jag på det beslut som vi tog ivåras och den proposition som kom från den regeringsom stödde på alla punkter och även ingicki. Det fanns i den propositionen klara och tydligabesked om att universitet och fackhögskolor skulleinriktas på längre utbildningar med traditionellaakademiska ämnen medan de mindre och medelstorahögskolornas framtida utveckling föreslogs skolastyras mot yrkesinriktade utbildningar anpassade förden omgivande regionens behov.Detta beslut föranledde en mycket stark kritik.Bl.a. skrev rektorerna i ett brev tillriksdagens utbildningsutskott:"Den föreslagna uppdelningen i nationellauniversitet och regionala högskolor skulle innebära endrastisk brytning med det synsätt som legat tillgrund för svensk utbildningspolitik och som med krafthävdats av , där densvenska akademiska rektorskonferensen och de nyahögskolornas rektorskonvent är medlemmar. "Det finns alltså fog för kritiken mot att man var påväg att byta spår och göra en kategoriindelning i densvenska högskolevärlden som skulle missgynna demindre och medelstora högskolorna. Jag hoppas attMargitta med det synsätt som hon nu tydligenhar kommer att ställa sig bakom den fortsattainriktningen, där alla skall vara lika.Anf. 175 ()replik:Herr talman! Det finns ingen samstämmighetmellan ambition att införacentrala antagningssystem inom högskolan och minambition att de som har getts möjlighet att användadetta antagningssystem, med den frihet som detinnebär, skall kunna utveckla det. De dikeskörningarsom har gjorts har ändå tillfört hela systemetnågonting, och misstagen kommer inte att upprepas påandra håll - man lär sig ju. Som jag sade tidigare,måste vi väl utgå från att högskolan själv är enlärande organisation.Kategoriklyvningen är en myt som BengtSilfverstrand odlar när det gäller och deandra borgerliga partiernas inställning till de nyahögskolorna. Det var ett diskussionsunderlag, och dethar icke fattats några beslut om kategoriklyvning,varken på det ena eller på det andra sättet. De storasatsningarna på forskning, lärarutbildning ochforskningsstöd till de nya högskolorna talar ett heltannat språk än det som villpådyvla och de andra borgerliga partierna.Anf. 176 ()replik:Herr talman! Några centrala antagningsregler skallinte återinföras. Däremot skall rättssäkerhet förstudenterna återinföras i systemet.Anf. 177 ():Herr talman! i frågestunden här ikammaren gav utbildningsministern klara besked omantagningssystemet, som det senaste replikskiftetrefererar till. Det var bra att det klart och tydligt sadesatt det kommer att förändras, med sikte pågenomförande fr.o.m. . Jag ärmycket glad över att utbildningsministern ytterligareströk under det beskedet i sitt anförande här i kväll.Antagningssystemet är bara en av de många frågorsom en socialdemokratisk utbildningsminister måsteta sig an.Efter tre år med en borgerlig regering och efter treår med en moderat utbildningsminister ställs nu storaförväntningar på den nya regeringen frånhögskolevärlden.I den heliga valfrihetens namn lyckades den förreutbildningsministern bana väg för en högskola medklart elitistiska förtecken. Inflytandet och insynen frånsåväl studenter som allmänföreträdare försvagades.Jag skall ta ett exempel.När de nya högskolestyrelserna förordnades isomras hade i princip samtliga politisktförtroendevalda representanter plockats bort. PerUnckel underkände folkets valda representanter somlämpliga i högskolestyrelserna. Det var en ganskahäpnadsväckande åtgärd, och den vittnar om brist pårespekt för demokratin. En högskola kan inte levainnesluten i ett babelstorn.För att högskolan skall utvecklas och för attforskningsresultat skall kunna nyttiggöras krävs enlevande dialog med omgivande miljö, såväl med denakademiska världen som med det omgivandesamhället. De politiker som satt i högskolestyrelsernamedverkade i hög grad till att den dialogen blevfruktbärande.Jag hoppas att den nye utbildningsministern snabbtkommer att utöka antalet styrelseledamöter, så attkopplingen till och förankringen i övrigasamhällssektorer åter garanteras.En stor utmaning för den nya regeringen är att tasig an den sociala snedrekryteringen till högreutbildning. Flera talare har berört detta, så jag går intenärmare in på det.Det är med stor tillfredsställelse som jag harnoterat att kommer att agera för attförbättra jämställdheten inom högskolan. Högskolanär genomsyrad av gamla, manliga värderingar, ochfast majoriteten av studenterna i grundutbildningen ärkvinnor sållas de bort. Ju högre upp man kommerinom högskolevärlden, desto färre kvinnor finns där.Positiv särbehandling vid tjänstetillsättningar är ettsätt att komma åt problematiken.Undersökningar från flera universitet visar attomkring av de kvinnliga studenterna utsatts försexuella trakasserier. Jag hoppas att den nyaregeringen gör allt som står i dess makt för att gestudenter samma skydd som anställda har, dvs. attjämställdhetslagen anpassas för att omfatta ävenstudenter.Herr talman! Låt mig slutligen ta upp frågan omfasta forskningsresurser till de medelstorahögskolorna. Det är en nödvändighet för dessahögskolor att de fasta forskningsresurserna förstärks.En högskola utan forskarutbildning kan lätt stagnera,kan lätt bli en B-högskola. Grundutbildning ochforskarutbildning är ömsesidigt vitaliserande, där denena förutsätter den andra.