prot · GH09104 · 1994-05-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:104Måndagen den 16 majKl. 10.001 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 2, 3, 4 och 5 maj.2 § Meddelande om ändrad tid för inlämning avfrågorTredje vice talmannen meddelade att frågor tillfrågestunden med anledningav pingsthelgen skulle lämnas in senast torsdagenden kl. 10.00.3 § Svar på interpellation 1993/94:125 omsäkerhetsrådetAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! har i en interpellationfrågat statsministern om den svenska regeringensstrategi för att skall väljas till medlem avFörenta nationernas säkerhetsråd för perioden1995--9196 och vilken roll han själv tänker spela iden strategin. Interpellationen har överlämnats tillmig för besvarande.Ett aktivt engagemang i FN utgör ett centralt inslagi utrikes- och säkerhetspolitik. Svenskardeltar i FN:s fredsbevarande verksamhet över helavärlden. I f.d. bidrar ca 1 500 svenskamän och kvinnor till FN-insatser som är synnerligenviktiga för vår egen och hela har totalt 184 medlemsstater.När antalet valbara platser i rådet för trettio årsedan senast utvidgades fanns 114 FN-stater.Följaktligen har konkurrensen vid inval tillsäkerhetsrådet starkt skärpts. För att de icke-permanenta medlemmarna på ett representativtsätt skall återspegla organisationens helamedlemskrets krävs en geografisk och politiskspridning. Invalen till rådet styrs därför ofta avregionala, ekonomiska, kulturella och språkligalojaliteter.Utöver de obligatoriska bidragen är en avde största och mest engagerade bidragsgivarna tillhela FN-systemet, liksom en pådrivare för ettbättre utnyttjande än av FN:s resurser.Medlemskap i säkerhetsrådet med vissregelbundenhet utgör ett berättigat nordiskt ochäven svenskt krav.Regeringens avsikt är att försäkra en platsi säkerhetsrådet . harnordiskt stöd för en kandidatur avseendeperioderna 1995--1996 eller 1997--1998. Denvalgrupp tillhör, den s.k. VOAS-gruppen,västeuropeiska och andra stater, tillsätter för varjeperiod två icke-permanenta platser. Regeringenssträvan är att inom gruppen uppnå s.k. clean slate,dvs. att två stater åtnjuter valgruppens enhälligastöd. Den svenska strategin i detta hänseende flera tillfällen redovisats i Utrikesnämnden.Inför valet för perioden --1996 kvarstårinom tre väl förankradekandidater, nämligen , och Tyskland.Utgången av en omröstning mellan dessa tre ärsynnerligen osäker.Ingående samtal med företrädare för olika VOAS-stater, däribland några ledande medlemmar av deneuropeiska unionen, har givit anledning tillbedömningen att har goda utsikter att vinnaett starkt stöd, bl.a. från EU-länderna, för enkandidatur vid valet . Ett sådant stöd ökarmöjligheterna att inom VOAS-gruppenåstadkomma ''clean slate''.Mot denna bakgrund anser regeringen att Sverigebör inrikta sig på att med kraft och med brettinternationellt stöd driva sin kandidatur för valet1996.Anf. 2 ():Herr talman! Jag ber att få tacka utrikesministernför svaret på min interpellation. Dennainterpellation ställdes till statsministern den 30mars och gällde strategin för att vinna stöd förSveriges kandidatur till ochstatsministerns personliga roll i den strategin.Jag är, på diplomatspråk, ytterligt förvånad över attstatsminister undviker att svara på dennainterpellation. Jag har verkligen inte besvärathonom i onödan. Detta är min första interpellationunder hela mandatperioden. Frågan gällde ju bl.a.hans personliga roll i strategin för att vinna platseni säkerhetsrådet till Sverige.Det finns två möjliga förklaringar tillstatsministerns beslut att inte ställa upp. Antingenhåller sig åter undan när han riskerarsvåra frågor och känslig debatt eller så ärförklaringen långt allvarligare: att regeringen är särskilt intresserad av att fullföljersin aktiva roll inom FN-systemet.Engagemanget i har varit engrundpelare för utrikes- ochsäkerhetspolitik. , oavsett vilkabrister som finns, står tveklöst i centrum för arbetetmed att skapa en ordning i världen som präglas avfolkrätt och gemensamt ansvar. Vi måste föra detarbetet framåt nu efter det slut.Sverige har engagerat sig hårt för FN från början.Östen , , ,och symboliserarårtionden av aktivitet och nyskapande. De insågFN-engagemangets betydelse också som en del avvår egen säkerhetspolitik. FN-politiken är centralför intressen.Sverige har deltagit i så gott som alla FN:sfredsmissioner. Vi har medlat, arbetat förnedrustning och för de fattigas och förtrycktas rätt.Vi har bidragit till att föra in nya perspektiv sommiljön och barnens rätt. Vi har varit en ständigförkämpe för folkrätten. När regeringen omnämndes i den förstaregeringsdeklarationen intemed ett ord. I stället trumpetade man ut tvetydigabudskap om europeisk identitet. Den mestvälvilliga tolkningen var att regeringen inte förstodvilken skada den gjorde.Snart nog kom också betyget från omvärlden. Ettår efter regeringens tillträde förlorade viomröstningen om en plats i säkerhetsrådet för åren1993--1994. Statsministerns kommentar var då attdet kanske hade varit en för stor börda för Sverige.Omedelbart därpå, , fick vi de nordiskaländernas stöd för en ny kandidatur. Visocialdemokrater har iUtrikesnämnden, offentligt här i och imedier upprepade gånger efterlyst regeringensstrategi, utan att någonsin få svar.I december 1993 kröp det fram att ändå varen kandidat. Det annonserades inte utan anmäldesförsiktigt i en begränsad krets västeuropeiskaländer. Det var ett så halvhjärtat och senkommetförsök att man i FN sade att det fanns två och enhalv kandidat till de två västeuropeiska stolarna,nämligen , och halvan som varSverige.I den utrikespolitiska debatten fickPierre närmast dra fram ett motvilligterkännande av utrikesministern att vi varkandidater. Men några insatser för att faktiskt fåstöd redovisades aldrig. Jag fann mig då föranleddatt be statsministern om en redovisning här iriksdagen. Han har emellertid vägrat att självbesvara frågan. Svar från utrikesministernutlovades till , efter attjag lämnat interpellationen. Några dagardessförinnan fick jag besked om att svaret hadeblivit uppskjutet, och jag har fått vänta i ytterligaretvå veckor.Jag skrev då ett öppet brev till statsministern. Detbesvarades i en ton och med ett innehåll som jagdjupt beklagar, eftersom det rör sig om ett försöktill samtal om säkerhetspolitiken mellanstatsministern och oppositionsledaren. Därframkom dock ett budskap: kandidaturvar nu eventuell. Och det är inte längre en eventuellkandidatur -- det är såvitt jag förstår ingenkandidatur. Jag vill då fråga utrikesministern omregeringen tänker samråda med partierna iUtrikesnämnden innan regeringen fattar ett beslut.Anf. 3 Utrikesminister ():Herr talman! Jag förstår att över att han inte möter här . Jag vill för min del uttrycka att jag är glad attfå detta tillfälle att diskutera med har inte förunnats mig på detta sätt tidigare, såjag tycker att det är positivt och bra.Jag får därmed också en möjlighet att mycket klartredovisa regeringens strategi. Faktum är att jagflera gånger här i har förklarat, efterupprepade frågor från socialdemokratisk sida, attregeringens strategi i denna viktiga fråga är attSverige skall ta en plats i FN:ssäkerhetsråd. I syfte att åstadkomma detta har jagförsäkrat mig om -- jag gjorde detta på ett myckettidigt stadium -- de nordiska utrikesministrarnasstöd för att skulle kunna kandidera för bådeperioden --1996 och perioden --1998.Detta har stått klart ända sedan den gången då vityvärr misslyckades med att bli invalda.Det här har varit mycket viktigt för mig när jag harfunderat på och lagt upp den riktiga strategin förSveriges räkning. Det har varit upprepade nordiskaministermöten, och varje gång har vi talat omdenna fråga. Jag har de nordiska ministrarnashelhjärtade stöd. De har aldrig ifrågasatt detsvenska tänkandet eller den svenska strategin.Vår strategi har redovisats i ettantal gånger, bl.a. utförligt den 24 november 1993.Det kan icke vara okänt för svensksocialdemokrati. Det är denna strategi som vifullföljer och som även ligger bakom svaret ikammaren i dag.När det gäller det faktum att jag lämnar ett sådanthär svar i kammaren , har det att göra med attIngvar själv önskade få besked frånregeringen. Det är därmed min plikt. Jag har ställtden frågan till honom själv. Vi har sammanträde iUtrikesnämnden , och det är helt naturligtatt en sådan här fråga diskuteras i detalj där. har velat få svar i , och därförsvarar jag här.Jag tycker också att det är ett utomordentligtpositivt besked som jag lämnar, dvs. att Sverigekommer att satsa helhjärtat på att få en plats isäkerhetsrådet 1997--1998. Vi gör denbedömningen att det är den omgången där vi har debästa utsikterna att vinna framgång. Det är för migdet väsentliga, . 4 ():Herr talman! Det är onekligen ett fantastiskt inläggsom utrikesministern gör här. För det första sägerhon att det är ett positivt svar som har avlämnats --som innebär att vi har gjort två misslyckade försökatt komma in i säkerhetsrådet.För det andra säger utrikesministern att hon harredovisat strategin. Det enda regeringen harredovisat är att man eftersträvar att ommöjligt skall bli ett av de två länder som är kvar islutomgången. Men strategin för att skallvara ett av de två länderna har aldrig redovisats.Till min stora förvåning har regeringen icke söktnågot samråd eller någon samverkan medsocialdemokratin. Vi har ändå ganska godakontakter runt om i världen. Men i avsaknad avinitiativ från regeringens sida eller önskan om vårmedverkan har vi naturligtvis inte kunnat göra deinsatser som hade varit möjliga.Jag har ställt frågan om personligainsatser, och det var därför som det hade varitsjälvklart att han skulle ha deltagit i debatten. Mendet står inte ett ord i interpellationssvaret om vadSveriges statsminister har gjort som har medverkattill detta mycket allvarliga misslyckande.Herr talman! Varför skall inte konkurreramed ? Det är ett land med nyfascister iregeringen. Det är ett land vars utrikespolitik ärokänd.Jag läste för någon dag sedan följande på ledarsidani den största borgerliga tidningen:''har just genomgått en unikregeringsbildning. Nyfascistiska MSI har fått femplatser i den regering populisten ochmediamagnaten bildat.För första gången får envästerländsk demokrati ett fascistiskt parti iregeringen. -- -- --Att bekämpa högerextremism och fascism är en avEU:s huvuduppgifter. EU ställs inför svåraproblem när nyfascister börjar dyka upp påministermöten i . ''Om detta är en borgerlig uppfattning, dvs. att detär viktigt att förhindra att spelar en felaktigroll inom EU, är det då inte viktigt att Sverigeställer upp som kandidat för att få platsen isäkerhetsrådet? Varför i all sin dar skall vi dra ossur med svansen mellan benen, ge upp och i ställetöverlåta åt att ta denna sits, utan att vi frånsvensk sida gör ett helhjärtat försök att se till attSverige verkligen blir en medlem i säkerhetsrådet,och spelar en roll som traditionellt har haftoch som har inneburit att vi fått både respekt förvårt land och ett inflytande som vi har anledning attvara mycket stolta över?Jag måste säga att jag är djupt besviken överhandläggningen av denna viktiga fråga, över detsvar som regeringen har avlämnat och över attlandets statsminister inte vågar ta debatten ochredovisa sin ståndpunkt.Anf. 5 Utrikesminister ():Herr talman! Nej, vi har inte gjort två misslyckadeförsök, . Med Socialdemokraternasbrist på strategi skulle risken vara att vi gjorde tvåmisslyckade försök. Det är icke regeringensintention och regeringens avsikt. Det är just därförsom vi menar att det är viktigt att lägga upp enhållbar strategi och att vi lär oss någonting frånförra gången. Det handlar om ett stort arbete, omatt få ett vidare stöd än vad vi hade den gången, omatt få ett starkt stöd inom just den valgrupp, VOAS-gruppen, som tillhör. I allra bästa fall skallvi arbeta för att få s.k. clean slate.Ingvar säger att det icke har redovisatsnågon strategi. Jag skall med vändande post tillIngvar översända Utrikesnämndensprotokoll från . Där kommer hanockså att kunna konstatera att jag -- om jag får hållamig till mina egna inlägg -- var mycket besvikenöver att det icke presenterades någon alternativstrategi från socialdemokratiskt håll. Jag hör klankoch klagan, men jag hör aldrig några alternativaförslag om hur vi skall gå fram.Det är trevligt att nu sträcker utden hjälpande handen inför möjligheten att Sverigeskall ta en plats i säkerhetsrådet. Jag avser att hållafast den hårt och bestämt när det gäller att vi skallbli valda till säkerhetsrådet 1997--1998. Självfalletskall detta vara en nationell ansträngning.Jag kan också försäkra att jaginnan jag avgav detta svar hade talat medstatsministern, med vice statsministern och medbiståndsministern och att jag sagt till dem att det ärett hårt arbete som kommer att åvila även dem --dvs. inte bara utrikesministern -- när det gäller attse till att vi vinner den här platsen i säkerhetsrådet.Anf. 6 ():Herr talman! Utrikesministern vill hävda att detinte är fråga om två misslyckade försök. hartvå gånger anmält kandidatur. Första gången gickdet fram till omröstning, och vi misslyckades när viförlorade mot . drar vioss ur innan vi ens har kommit fram tillomröstningen. Det är klart att det ärutomordentligt allvarliga misslyckanden för svenskutrikespolitik. Det innebär att håller på attförlora en position som vi har haft i världen och somvi har byggt upp under årtionden.Utrikesministern säger att Socialdemokraterna intehar redovisat en alternativ strategi. Jag trodde attdet var regeringens uppfattning att vi skulle ha engemensam strategi. I det som regeringen harredovisat finns ingenting om hur man skall kunnaövertala länder runt om i världen.Socialdemokraterna sitter tyvärr inte iregeringsställning. Om vi hade gjort det hadefrågan skötts på ett helt annat sätt. Jag kan försäkrautrikesministern att vi då i , närdet gäller och inte minst tredje världenhade varit aktiva på ett helt annat sätt.Jag förmodar att det inte är utrikesministernobekant att jag leder en kommission som arbetarmed FN:s framtid, där jag praktiskt taget varjemånad träffar ledande politiker från hela världen.Hade det inte varit intressant för regeringen att pånågot sätt samråda med mig i den kapaciteten? Inteens det initiativet har tagits. Jag kan inte uppfattadet på något annat sätt än att regeringen i grundeninte är intresserad.Det har gjorts halvhjärtade försök, och det belysesav att statsministern efter förra förlusten sade attdet kanske hade blivit en för stor börda för oss.Detta att medverka i säkerhetsrådet serstatsministern som en börda. Han är själv inteberedd att i riksdag diskutera denna fråga,och då måste jag säga att regeringen på den härpunkten grovt missköter svensk utrikespolitik.Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Verkligheten är att vår strävan inomVOAS-gruppen efter samråd och samsyn, som hargenomförts genom ett stort antal konsultationer iolika huvudstäder, har rönt uppskattning ochförståelse. Jag tror i stället att kan var litetvägledande när det gäller att reformerasäkerhetsrådet, utvidga det och få en ny tingensordning beträffande val till säkerhetsrådet.Det har rönt uppskattning i huvudstäder i andraländer att strävar efter samråd och samsyn,att vi är beredda att tala med andra länder. Vi harde nordiska ländernas fulla uppbackning. Jag troratt vår strategi röner respekt och förståelse. Dettahar vi möjlighet att visa i valet . Jag hoppasnaturligtvis på socialdemokratins starka stöd i detarbetet.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1993/94:128 omTaiwanAnf. 8 Utrikesminister ():Herr talman! har i en interpellationställt frågan om vilka åtgärder jag är beredd attvidta för att ge diplomatiskt erkännandeoch för att förbättra våra relationer med Taiwan.Sverige har anslutit sig till den internationelltvedertagna principen att erkänna endast ett Kinaoch upprätthåller diplomatiskaförbindelser med . Eftersomden taiwanesiska statsbildningen, som går undernamnet Republiken , gör anspråk på attrepresentera samma territorium och folk somFolkrepubliken , är det inte möjligt atterkänna båda statsbildningarna.Eftersom vi inte erkänt och inte upprättatdiplomatiska förbindelser är det inte möjligt attinleda mellanstatliga och officiella relationer medTaiwan.Det hindrar givetvis inte att har utvecklatett omfattande utbyte med på en radområden, till gagn både för och för Taiwan.Taiwan är en snabbt växande ekonomi belägen i endynamisk region, och handelsutbytet med Sverigehar vuxit kraftigt , jämsides med atthandeln med också ökat.Som positiv ser vi i den utveckling motdemokrati som ägt rum på . Det politiskalivet har utvecklats från enpartivälde tillett parlamentariskt flerpartisystem.Informationsfrihet och opinionsfrihet är i stortsett garanterade rättigheter. I detta utgörutvecklingen på en positiv kontrast tillsituationen i en följd av våra växande ekonomiskaförbindelser har även det inofficiella besöksutbytetmed ökat. har ettrepresentationskontor i , ochExportrådet är representerat med ett kontor iTaipei. Genom kanaliseras enmängd handels- och kontaktfrämjandeverksamheter på kommersiell och icke-officiellbasis.Det är ett viktigt intresse för att slå vakt omvåra goda handelsförbindelser med . Inomramen för den ett-Kina-politik som liksomövriga västvärlden iakttar vill vi verka för att stärkaoch fördjupa dessa förbindelser.Vi har från svensk sida också intresse av att Taiwaninlemmas i världssamfundet, framför allt iorganisationer med anknytning till handel ochekonomi. Vi ser gärna taiwanesisk närvaro iinternationella organ. I vilka former detta sker ären sak för de berörda parterna att komma överensom.Sedan 1971 övertog Kinasmedlemskap i och permanenta plats isäkerhetsrådet har stått utanförvärldsorganisationen. Enligt upptasnya medlemmar i organisationen genom beslut igeneralförsamlingen efter beredning och pårekommendation av säkerhetsrådet. I rådet harsom bekant en vetorätt som man knappastskulle tveka att utnyttja i detta fall. Ett förslag omatt ge ''exceptionell ställning'' i FN fördesenligt beslut av generalförsamlingen i september1993 inte upp på dagordningen.En lösning av problem måste bygga på enuppgörelse mellan och , som innebäratt med omkringliggande öar kanrepresenteras som självständigt subjekt eller enligtnågon annan överenskommelse i internationellaforum. Möjligen kan en sådan utveckling kommatill stånd på lite sikt.Sverige följer noga utvecklingen och diskussionen iPeking och om denna fråga.Anf. 9 (nyd):Herr talman! Jag har tidigare tagit upp frågan omatt skulle kunna medverka till att Taiwanerkänns som en självständig stat, senast vid denutrikespolitiska debatten . Jag haräven väckt en motion. Då jag som ersättarekommer långt ned på talarlistan hade ministrarnanär jag ställde mina frågor gått hem och lagt sig förlänge sedan. Därför är jag tacksam att jag fårföra en interpellationsdebatt med utrikesministern,som har gett mig ett diplomatiskt välformulerat ochdelvis tänkvärt svar. Men tyvärr är det till intetförpliktande. Det lilla skall hålla sig ifrånstorpolitiken, som skall skötas av de storapojkarna.Sverige har emellertid tidigare, under ett parefterkrigsdecennier, agerat som gossen ivärlden och inte tvekat att säga obehagligasanningar. Jag kan påminna om hur ochSveriges riksdag har tagit ställning motapartheidsystemet i . Men är manförsiktig och tassar fram.Det är av speciellt intresse att kunna notera att justSydafrikas segerherre är en avTaiwans få vänner. Till skillnad frånutrikesministern har han officiellt uttalat sitt stödför så sent som . NelsonMandela lovade då att inte bryta de diplomatiskaförbindelserna med när han blev presidentoch ANC kom till makten. Han har mod och kraftatt säga ifrån. Han har kämpat i motvind ett helt livoch ger inte som i första taget upp förpåtryckningar från Peking.Utrikesministern säger i sitt svar att eftersomSverige inte har erkänt är det inte möjligtatt inleda officiella relationer med . Mensåvitt jag vet har ett 25-tal länder, inklusiveSydafrika, redan diplomatiska relationer medTaiwan. Däremot har inga västländer som jagkänner till erkänt . Trolig anledning till detär, som utrikesministern antydde, att harvetorätt i säkerhetsrådet. Det vore, inom parentessagt, mycket intressant om , vilketdiskuterades i den förra interpellationsdebatten,kom med i säkerhetsrådet. Då får man kanske heltandra möjligheter att beveka i bl.a.Taiwanfrågan.Jag tycker att det är beklagansvärt att man inte sagtifrån mer på skarpen. är ett land som satt sigöver de mänskliga rättigheterna. Där har jag i allafall sett att utrikesministern, ,med rätta har reagerat starkt och tagit upprapporterna om arresteringar av oliktänkande,tortyr och bristande rättssäkerhet. Det är frågorsom man har kunnat läsa om. friaroch griper regimkritiker. Vi har vidare kunnat läsaatt president , som skickatjulkort till mig, inte har ångrat massakern, utan istället prisar militärens resoluta åtgärder.Massingripanden mot oppositionella verkställs medjämna mellanrum, brott mot lag och ordning harbehandlats strängt och antalet avrättningar harökat. Det är detta som skall fallaundan för, som i säkerhetsrådet hotar med veto.Jag kan inte tänka mig att det finns ett merdemokratiskt land än -- man har 74 politiskapartier -- eller något som skulle göra sig merförtjänt av att få en erkänd diplomatisk status.Jag förstår att utrikesministern har svårt att svarapå de distinkta frågor som jag ställde. Jag vill därföravslutningsvis repetera dem, eftersom jag inte harfått något svar: Är utrikesministern beredd attmedverka till att erkänner som ensjälvständig stat? Vilka ågärder ämnarutrikesministern vidta för att skall kunnaerkänna som en självständig stat?Anf. 10 Utrikesminister ():Herr talman! Den här regeringen säger ifrån när detbehövs och när det är motiverat. Det råder ingettvivel på den punkten. Den här regeringen sägerifrån i MR-frågor. Jag gillade faktiskt inteinterpellantens påstående i dessa sammanhang, fördetta var icke sant. Som interpellanten var vänlignog att säga har vi sagt ifrån när det gäller . Jagvill även påpeka att en delegation från medexperter på MR har besökt och även Tibet.Jag tycker att det är en betydande framgång isvensk Kinapolitik att vi lyckas föra en bestämddialog i MR-frågor.Svaret som jag har gett beskriver precis densituation och den relation som har medTaiwan. På det sättet tycker jag att det är ettintressant svar, och jag tycker att det är bra attSimon Liliedahl tar upp den här frågan.När det gäller erkännandefrågan kan jag säga attdet finns överlappande territoriella krav såväl frånFolkrepubliken som från . Detta är enkomplicerande faktor. Det är också enkomplicerande faktor självfallet för FolkrepublikenKina, som gör anspråk på . Det finns enstark opinion på som fortfarande inteönskar att skall utropa sig som ensjälvständig stat just därför att man inte vill släppade territoriella kraven på fastlandet. Därför ärfrågan ytterligt komplicerad.Jag måste säga att jag tycker att det är helt naturligtoch en riktig svensk utrikespolitik att vi avvaktarskeendet men att vi förstärker våraförbindelser med Taiwan.Anf. 11 (nyd):Herr talman! Jag instämmer i mycket av detutrikesministern har sagt. Jag gav ocksåutrikesministern en eloge för de initiativ som tagits.Jag har jobbat mycket som exportör i och påTaiwan och känner dessa länder ganska väl. Vad jagvill kritisera regeringen för är att man inte har driviten tillräckligt aktiv handelspolitik och inte givit desvenska exportörerna samma möjlighet som destora länderna.Utrikesministern vet säkert att i aprilhade sin handelsminister på för att fåunderlag för att kunna plocka bort från dentyska embargolistan. Man vill leverera ubåtar ochpatrullfartyg till . Det nämns siffror som 20miljarder kronor. Man vidtar gentemot Taiwanvissa positiva åtgärder. Man har tillsatt enkarriärdiplomat som chef för det tyskahandelskontoret. Det är små markeringar, men debetyder mycket goodwillmässigt. Det gör det imotsvarande mån svårt för , som fårkonkurrera om ubåtar och patrullbåtar.Tyskarna är tydligen inte rädda förhandelspåtryckningar, som jag är övertygad om är i .