prot · GI098 · 1994-10-12 00:00:00 — Vad svarar IngvarCarlsson det föräldrapar som ekonomiskt hankarsig fram med hjälp av vårdnadsbidraget och själva,vilket är deras eget val och önskan, kan ge sin ettåringvård och omsorg och som - närIngvar raserat deras välfärd - måste krävadaghemsplats? Är svaret att vet bättreän dessa föräldrar själva vilken vård och omsorg deskall ge sitt barn?Vad svarar oss som medbestämdhet påstår att det inte blir en vinst, vare sig församhällsekonomin eller för familjerna, när dettavårdnadsbidrag byts ut mot en daghemsplats?Vad svarar den lågavlönadeensamstående mamman som skall betala karensdagvid vård av sjukt barn? Kallar inte obegripliga förslag för att rasera välfärd? Ochvad svarar familjen med fem barnsom hamnar under existensminimum närflerbarnstillägget tas bort och man måste börja attbegära socialbidrag? Raserar inte Socialdemokraternavälfärd när man tar ifrån familjer bidrag så att demåste söka socialbidrag?Och vad sägs till pensionärerna? Kommer IngvarCarlsson att rakt upp och ner, när det nära nogmagiska uttrycket "avindexering" blivit konkret, attberätta för vårt lands ekonomiskt sämst ställda: Nuskall vi ta ifrån er av det lilla ni har?Fru talman! Som alla har insett och märkt saknarregeringsförklaringen inte enbart preciseringar ochkonkretiseringar. Jag tycker att det vilar en dysterhet,något nattståndet över den Carlssonskaregeringsförklaringen. skall tillbaka tillregleringar, till förmynderi, till den värld där politikerdikterar och där individens rätt att välja ärkringskuren. Vi kristdemokrater är övertygade om attdetta är att gå baklänges in . Varje individär unik, och varje individ skall respekteras och intebehandlas som en politikernas marionett.Valfriheten på barnomsorgsområdet skall nu bort.Skolpengen skall bort. Den allmännaarbetslöshetsförsäkringen skall bort. Konkurrensen på järnvägar skall bort.Satsningen på forskningsstiftelser skall bort.Vi vet att ordet socialism nära nog var bannlystunder valrörelsen och att Internationalen enbart sjöngsav misstag, men den måste ju vara historielös som intekänner suset från gammal planekonomis och gammaltförmynderis dagar.Jag kan inte heller annat än förvånas över detmärkliga i vad man gott kunde kalla den nyaCarlssondoktrinen. I regeringen finns, som alla vet,både EU-anhängare och EU-motståndare. När IngvarCarlsson får frågor om detta, om att han inte talar påregeringens vägnar utan enbart på sina egna, sägerhan att detta inte är något konstigt eftersom folket ärdelat i frågan.Detta är ju såvitt jag förstår en helt politisktomstörtande inställning. Eftersom svenska folket intehar samma uppfattning i kärnkraftsfrågan, kan inteden Carlssonska regeringen ha någon uppfattning.Undra på att miljöpartisterna som gav blir häpna! Eftersom det undervalrörelsen presenterades olika och motstridigabesked från Socialdemokraterna beträffandebostadspolitik, stöd till kommunerna, och eftersom detråder delade meningar i de flesta frågor ute hossvenska folket, skulle alltså regeringen inte kunnasamla sig till ställningstaganden, utan det skulleenbart statsministern kunna göra. Vore det intehederligare att, i stället för att lägga ut billigadimridåer, ärligt deklarera att regeringen är enkoalitionsregering av motstridiga , och att detdärför blev nödvändigt för att tala såmycket i jagform som han gjorde iregeringsförklaringen?Fru talman! Jag är ju ändå glad att åtminstonestatsministern personligt med "stort engagemang ochfull kraft skall verka för ett svenskt medlemskap i deneuropeiska unionen". Där kan vi tala samma språk.Jag har så svårt att förstå att mer eller mindreartificiella nationsgränser skall skilja oss människorfrån varandra, att man inte vill se värdet i attgränsbommar lyfts undan och människor kommernärmare varandra, att freden gynnas mer avgemenskap än av separation, att framtiden fordrarsamhörighet och inte isolering.Det talas om EU som något färdigt, trots att vi vetatt det är en process. Vi talar om medborgarna på deneuropeiska kontinenten som om dessa allesammansbegrep mindre, vore mindre måna om sina anhöriga,förstod mindre av vad en god miljöpolitik betyder,brydde sig mindre om sitt eget modersmål och sinegen kultur än vad vi svenskar gör. I en familj, i enförening eller i ett arbetslag kompletterar individerna,personerna varandra. Kreativitetsforskare brukarpåpeka att de mest kreativa, nytänkande miljöerna ärde där mångfalden finns. Så är det också med folk ochländer. Vi har både något att bidra med och något attfå. mångfald är dess styrka, somkristdemokraterna i EU säger i sitt program.Fru talman! Därmed går jag åter till orden iregeringsförklaringen. Jag måste få fråga IngvarCarlsson vad han avser när har i regeringsförklaringentalar om "den pågående sjukvårdsutredningen". Är detden utredning som Socialdemokraterna hoppade aveller är det någon annan för oss okänd utredning?Med stor vånda tvingades vi kristdemokrater iregering och riksdag att vara med om att dra in ca 4miljarder från kommunerna. En sak är i alla fall säker,att Socialdemokraternas myckna skäll på den tidigareregeringen och framför allt på kds, för dennaindragning och för att detta skulle ha satt vården näranog på bar backe var en salut med de lösaste och mestpopulistiska skott. Regeringsförklaringen rymmer intesåvitt jag kan se en enda krona som skall satsas påvård.Ingvar avslutar sin regeringsförklaringmed tal om att "är för litet för storakonflikter, problemen för många för konfrontation".Så är det. Men hur kunde då tyst ochstillatigande acceptera att SSU nyttjade falskhet ochlögn i sin valkampanj? För mig är det fullständigtobegripligt att inte en socialdemokratisk ledare fårmål i munnen när han märker att folk i den egnarörelsen förfalskar och beljuger. Hur tror han att folkutanför politikens hank och stör skall känna respektför integritet och rättskaffens metoder, närmedlemmar i vårt lands största parti uttalar stolthetöver att man med falska metoder häcklar politiskamotståndare?I nationens intresse kommer jag som statsministeratt göra mitt yttersta för att åstadkomma ett nyttsamarbetsklimat i , i , påarbetsmarknaden, mellan enskilda medborgare. Sålyder den sista meningen i regeringsförklaringen. Ja,det är dags, . har vikristdemokrater inte sett något av den inriktningen.Fru talman! Men samarbetsklimatet kan och börbli bättre. Den fasansfulla fartygskatastrofen som ladeett tungt sorgens dok över hela nationen fick nog ossalla att tänka över vad som är väsentligt i våra liv ochi vår strävan. Borta var med ens det storvulna ochsjälvsäkra som får så mycket utrymme hos oss allaunder en valrörelse. Formuleringar om att någotsådant, en sådan katastrof, aldrig får inträffa igen harnu lanserats, som om den mänskliga faktorn skullekunna elimineras, som om vi människor är alltingsmått, som om vår trygghet och säkerhet, vår trivseloch välfärd enbart regleras av teknik och pengar.Fartygskatastrofen får oss alla att kännamaktlösheten och förtvivlan tungt i våra sinnen, ocksåi dag. Kanske kan den, och det som vi har upplevtefteråt, få oss att känna en större ödmjukhet inför destora existentiella frågorna. Det vore inte fel om deninsikten fick svepa också över den politiska debatten.(Applåder)Anf. 7 Statsminister ():Fru talman! Något av det mest civiliserade sommänniskan har uppfunnit har just ägt rum i ,nämligen ett demokratiskt val som har lett till ettmaktskifte. Alla medborgare har haft sammainflytande, oberoende av ekonomisk eller socialställning, av ursprung, kön eller hudfärg. För en gångsskull har en 18-åring haft lika mycket att säga till omsom en koncernchef för ett multinationellt företag.I årets val ställdes ideologierna mot varandratydligare . har 80-taletsnyliberalism präglat svensk politik. har denprövats, misslyckats och förkastats även här i Sverige.Den nyliberalt anstrukna politiken har i land efter landgjort lågkonjunktur till kris, sysselsättningssvackor tillmassarbetslöshet.Varför har denna ideologi misslyckats så kapitalt?Varför har så många, t.o.m. företag och företagere, såsvårt att klara sig under sådant styre? Det modernasamhället kräver så mycket mer än vad den nyliberalamodellen kan klara.Arbetslöshet är en stor kostnad och en förslösadtillgång. De flesta länder är så civiliserade attarbetslösa inte svälter ihjäl eller försvinner. Företagklarar sig inte utan kunder, utan människor som harråd att handla. Många är beroende av en gemensamsektor med hög kvalitet, även de som arbetar i detprivata näringslivet.De nyliberala har också bekämpat krisen med enahanden bunden bakom ryggen. De förkastar politikensmöjligheter. Det är inte renlärigt att motverka krisenoch lågkonjunkturen. Tvärtom monteras dengemensamma sektorn ner, och det spär på den redanhöga arbetslösheten.I landsting och kommuner, inom äldreomsorgenoch sjukvården, inom barnomsorgen och skolan harmånga medborgare erfarit vad det systemskifte somModeraterna talar om innebär. De sade valfrihet - detblev nedskärningar. De sade skattelättnader - det blevurholkad välfärd. Den nyliberala ideologin bygger påen märklig människosyn. De som redan har det gottställt, som är förmögna, de arbetar mer och bättre omde får skattelättnader och förmåner. De som redan hardet knapert, de som redan vänder på slantarna ochoroar sig för morgondagen förväntas arbeta mer omde får det sämre.Det är denna förenkling, passivitet och orättvisasyn som svenska folket bestämt vände sig mot i åretsval. Mot det nyliberala systemskiftet har vi ställt detsocialdemokratiska alternativet. Vi presenterade kärvaoch kännbara förslag i vårt valmanifest. Vi sade öppetpå våra möten att vi inte har råd med en ny utgift somvårdnadsbidraget. Vi föreslog en karensdag vidtillfällig föräldraledighet, minskade flerbarnstillägget,skärpta regler för bidragsförskott, lägre försvaranslag,lägre jordbruksstöd, minskade utgifter förförtidspensioner, indragningar från Svenska kyrkanoch lägre uppräkningar av pensioner och studiemedel.Vi föreslog höjda avgifter för sjukförsäkringen. Viföreslog en tillfällig värnskatt för de högreinkomsttagarna, enhetlig kapitalskatt ochavkastningsskatt på pensionsfonder. Vi skrev också attvi begär fullmakt av svenska folket att undervalperioden vidta de ytterligare åtgärder som kankrävas för att rädda ekonomi.Den borgerliga regeringen orkade däremot intepresentera en samlad sysselsättnings- ochsaneringspolitik för den kommande valperioden.Moderaterna, som mest högljutt krävde attSocialdemokraterna skulle presentera sina sparförslag,förmådde till slut inte ens att arbeta fram ett moderatalternativ, än mindre ett regeringsprogram.Mörkläggningen av den moderata politiken kommeratt framstå som den märkligaste med 1994 årsvalrörelse.Väljarna visste vad en röst på Socialdemokraternaskulle innebära. Jag tror att det var till fördel för oss.De flesta vill hellre ha raka, om än beska, besked änbara menyer eller allmänna viljeyttringar.Vi socialdemokrater lovade inte att återställavälfärdssamhället i det skick det var 1991, för det gårinte. Den avgående regeringen tog inte med sigbudgetunderskottet eller statsskulden. Den högaarbetslösheten försvann inte när i torsdagslämnade Rosenbad.Det är de socialdemokratiska idéerna som har fåttstöd av närmare varannan väljare. Jag är glad och stoltöver det förtroende som har visats, men också ytterstmedveten om de stora förväntningar som riktas motoss.Vi skall göra allt vad vi kan för att sanerastatsfinanserna och minska arbetslösheten. Vi skallverka för rättvisa och anständighet i det svenskasamhället. Bördorna skall bäras av alla, även av demmed aktier, förmögenheter och höga inkomster. Det ärnödvändigt om vi skall hålla nationen samman ikrisbekämpningen.Vi skall försöka återupprätta samarbetsklimatetoch balansen mellan löntagare och arbetsgivare. Jagvill säga till att vi redan före valetinlett samtal med småföretagarna och derasrepresentanter. Vi kommer att formalisera det nu eftervalet under näringsministerns ledning. Jag vet att detför småföretagarna framför allt är den höga räntan,svårigheterna att få låna och den svaga efterfrågansom är det stora problemet.Vi skall försöka återskapa tron på politikensmöjligheter och visa att framtiden kan påverkas.Jag är övertygad om att den svenska modellen,med generell välfärd och en utbyggd offentlig sektor,väl håller att bygga vidare på. Den förhindrar attbarnens hela liv utstakas av föräldrarnas socialastatus. Den lägger grunden för en gemenskap ochförståelse, inte minst när direktörens dotter går isamma skola som metallarbetarens son. Den gertrygghet i förändring som ökar friheten att satsa nyttoch kanske utbilda sig i livet.Väljarnas mandat är att satsa på näringslivetsframtidsbranscher med stort kunskapsinnehåll, högakrav och miljövänlig produktionsstruktur. Det är ettmandat att använda en aktiv näringspolitik för attlägga grunden för goda villkor. Det är ett mandat attvärna jobben i den gemensamma sektorn,barnomsorg, skola, sjukvård och äldreomsorg.Tankarna att lösa arbetslöshetsproblemen med ettåtertåg till pig- och tjänarsamhället har fått ett rejältbakslag.Det är inte heller könsfördelningen vid tiden förden svenska modellens barndom som fåttstöd. består den socialdemokratiskariksdagsgruppen av hälften kvinnor och hälften män.Sveriges första jämställda regering har kunnat bildas.Jag anser att den samlade förlusten förhögerkrafterna är ett uttryck för att skall blimer internationellt engagerat. Det endafrämlingsfientliga riksdagspartiet är i principutraderat.Jag tolkar väljarnas mandat så här: Ta urkrisen aktivt och rättvist, överge systemskiftet, byggvidare på den svenska modellen, ge miljö,jämställdhet, kultur och globalt engagemang enbetydligt mer framträdande roll.Fru talman! påstod i valrörelsensinledning att nu gick mot en gyllene period.Det uttalandet dementerades brutalt av den marknadhan själv hyllar. Kurvorna visar inte rätt. Ändå framhärdar Cark Bildt i sinbeskrivning. Jag tolkar det som att han kastade inhandduken i kampen om regeringsmakten och i ställetinledde striden om historieskrivningen. Under fyra årframöver kommer vi att få höra - vi har hört det här - hur bra det hade blivit om den borgerligaregeringen hade fått fortsätta.Låt oss då minnas hur det verkligen var. UnderCarl Bildts tid som statsminister har statsskuldenfördubblats. Arbetslösheten har inte varit så hög sedan30-talet. Skyhöga realräntor drog ner investeringarnamed . Den svenska kronan förlorade en fjärdedelav sitt värde.Låt oss också minnas hur den gamla regeringensegna framtidsberäkningar såg ut. , innan räntannått sommarens nivåer, räknade man med en fortsattarbetslöshet på och ett stortbudgetunderskott ända fram till 1999.Budgetunderskottet, visar det sig , ligger 40miljarder kronor högre än vad regeringen förut harmedgivit.När det gäller statsskulden deklarerar jag återigenatt vi skall stabilisera den under den här valperioden.Men det är inte allmänna uttalanden som imponerar,! Värdet av sådana uttalanden hardevalverats i takt med penningvärdet under denBildtska regeringen. Det är konkreta, skarpa åtgärdersom är det avgörande.Visst finns det positiva tecken i den svenskaekonomin. Jag pekade i regeringsförklaringen på denkraftiga uppgången inom exportsektorn och den starkabytesbalansen. Men det går inte att bara tala om dendel av ekonomin som går bra - särskilt inte med tankepå de stora obalanser som finns mellan en stark exportoch en svag hemmamarknad.För att konjunkturuppgången skall få fäste krävsdet en kraftfull politik, bättre statsfinanser ochminskad arbetslöshet. Det krävs en balansgång mellanbudgetförstärkningar och insatser för tillväxt. Sverigemåste både spara och arbeta sig ur krisen.Svenska folket står inför ett nytt val:folkomröstningen om ett svenskt medlemskap i deneuropeiska unionen. Frågan är om skall deltafullt ut i det europeiska samarbetet.Röstar en majoritet nej, då blir det ett nej förmycket . Tanken att kunnaomförhandla den nu liggande preliminäraöverenskommelsen har inget med verkligheten attgöra. På så sätt får folkomröstningen ännulångsiktigare konsekvenser än val. Skulle det efter ettnej bli allvarliga problem i ekonomin med räntornaeller sysselsättningen, går det inte att utlysa en nyfolkomröstning. Låt mig vara alldeles klar på denpunkten här i talarstol.Blir det ett ja, får vårt globala engagemang ännuett forum och ett redskap. Blir medlem i deneuropeiska unionen, kommer den här regeringen attäven genom samarbetet där verka för ett starkare stödtill , för öppenhet mot omvärldenoch för ökad frihandel med utvecklingsländerna ochCentral- och Östeuropa.Fru talman! Jag har avgivit en regeringsförklaringi linje med den politik som presenterats för väljarna ivalrörelsen. Jag vet att det också i andra partier finnsett mycket äkta engagemang för människorslevnadsvillkor och en insikt om svåraproblem.Regeringen kommer i konstruktiv anda att prövaförslag som övriga partier presenterar. Våra förslagkommer att förankras bättre och på ett tidigarestadium i riksdagen.Den skepsis som samarbetstanken möter kan baraskingras i handling, och det kommer att visa sig attregeringen för sin del menar allvar. Sverigesmedborgare har rätt att kräva en större ansvarskänslaän någonsin av sina folkvalda.(Applåder)Anf. 8 () replik:Fru talman! Valresultatet, , är viöverens om: Det var en vänsterseger i valet.Jag tror att en absolut majoritet av den svenskabefolkningen hade fått nog av högerregeringensprivatiseringar och valfrihetsrevolutioner.Jag tror att vi på vänsterkanten har att göra någothelt annat. Vi har nämligen att få en framtidstro tillstånd som handlar om att anpassa sig till en ny tid -men utifrån ett bevarande av värdevärderingarnabeträffande rättvisa och solidaritet.Jag tror att väljarnas mandat faktiskt har handlatom just de här frågorna. Men jag skulle vilja fåbesked från statsministern om några saker som haninte tog upp i sitt anförande här.En sak gäller, och det vet jag att vi är väldigtöverens om, kommunernas verksamhet -barnomsorgen, äldreomsorgen, skolan och kulturen.Hur, , har ni i regeringen tänkt er attde här verksamheterna skall fredas? Hur har ni tänkter att de här verksamheterna också när konjunkturenvänder skall kunna få utvecklas och växa?Den borgerliga regeringen hade sin syn här:Nathalieplanen, som skulle innebära att ungefär 60000-100 000 jobb skulle försvinna inom denlandstingskommunala sektorn. Vi har en annan åsikt,och jag vet att ni i regeringen har en annan åsikt. Menvar skall pengarna tas?Vi har aviserat möjligheter när det gäller attfinansiera detta. Ni har inte gjort det. Jag skulle viljaha ett klarläggande på den punkten.En annan sak gäller fördelningspolitiken. Hurtänker ni göra när det gälleråterställande av nivån i a-kassan, höjning av nivån förlångtidssjukskrivna samt ersättning och kompensationtill de sämst ställda pensionärerna? Där har jag intefått något klart besked.En tredje sak gäller arbetstiden. Vi har ju ivalrörelsen diskuterat och det förs en intensiv debattinom fackföreningsrörelsen om en sänkning av dendagliga arbetstiden, om en förkortning av arbetstiden- men inte som ett mål för att minska arbetslöshetenutan som en offensiv och framtidsinriktadvälfärdsreform.Var finns den klara viljan i regeringen att delta iden här debatten? Jag undrar vad ni har att kommamed i den här frågan, som är viktig. Den drivs nu avmånga inom fackföreningsrörelsen. Det vore väldigttråkigt om den socialdemokratiska regeringen ensamskulle vara motståndare till en aktiv och progressivdiskussion om en arbetstidsförkortning. Jag hoppasalltså på svar dels på den frågan, dels på frågan omkommunernas ekonomi i framtiden.Anf. 9 Statsminister ():Fru talman! Jag är i den situationen att jag kanhänvisa till socialdemokratins besked i valrörelsen påsamtliga frågor som ställde. Vi sadenämligen att den viktigaste frågan för oss - vare sigdet gäller i kommuner, i landsting eller i -är att bekämpa arbetslösheten. Det är där vikraftsamlar, därför att arbetslösheten är detallvarligaste hotet mot svenska folkets välfärd ochäven det allvarligaste hotet inte bara mot den ekonomisom vi i har att ansvara för utan också motden ekonomi som kommunala företrädare har attansvara för.Den viktigaste ågärden för oss att vidta för attfrämja verksamheten inom skolan, sjukvården,barnomsorgen och äldreomsorgen är att få i gångtillväxten och att få ned arbetslösheten. Det är det somvi kraftsamlar kring.Vi gav ändå ytterligare besked. Vi sade att skullevi inte klara detta fullt ut utan verksamheten skullehotas på det sätt som t.ex. refererades i dagensMorgoneko när det gällde i ,är vi t.o.m. beredda att hellre skära i transfereringarnaän i verksamheten. Jag undrar om harorkat gå så långt i sina besked före valet. Därmed harjag också i förbigående delvis svarat BengtWesterberg, men där återkommer jag.Jag skulle också vilja ta upp EU-frågan, somGudrun berörde i sitt inlägg. Jag är djuptoroad över vad som händer i medhögernationella krafter som börjar röra på sig igen: LePen i , nyfascisterna i och senastdet i Österrike.För mig är det en grundläggande fråga. Skall vigöra om misstagen ? Eller skall allagoda krafter nu i samla sig och aktivtbekämpa dessa mörkerkrafter? Jag menar attlösningen för oss demokrater i inte ligger i attisolera oss. Lösningen ligger inte i att säga att vi intedeltar organiserat i det arbetet.För mig är detta en viktig fråga, ett viktigtargument för att vi skall bli medlemmar i deneuropeiska unionen. Också den vägen, via detforumet, skall vi bekämpa högerextremismen. Dethandlar till syvende och sist om demokratin i Europa.Låt oss inte göra om misstaget att tro att demokratinen gång för alla är vunnen, utan låt oss se till att viarbetar för att förstärka demokratin utifrån de villkoroch den verklighet som gäller. Jag är förvånadöver att i nästan varje Europaprojekthar gått emot detta till att börja med. Först i efterhandansluter man sig.Anf. 10 () replik:Fru talman! När det gäller kommunernas ekonomifår jag inga klargöranden. Jag hoppas att sådanakommer med den ekonomiska proposition som nisnart kommer att lägga fram.Ett medlemskap i den europeiska unionen, IngvarCarlsson, är inte ett projekt för att sänkaarbetslösheten. Det är inte ett projekt för att minskaden sociala utslagningen, för att minska deekonomiska orättvisorna, för att hävda miljöpolitikenöver ekonomin.Det är ett projekt vars målsättning är klartformulerad, nämligen att stärka den västeuropeiskaindustrins konkurrenskraft i den hårdnandevärldsekonomin och handeln. Detta är inskrivet i detraktat som vi har att ta ställning till ifolkomröstningen . Dennamålsättning är klar. Den är odiskutabel.Sedan kan man naturligtvis väva in olikaambitioner som man har när man, om man vill, sättersig runt sammanträdesbordet för att vara med ochfatta beslut. Men tänk noga över, , vaddet är för beslut som man skall fatta. Vad är det förregler som gäller? Vad är målet för samarbetet?Det kan inte vara så att vi skall hävda samarbetetshelgd över allting annat. Det måste väl ändå varamålet med samarbetet som är det viktiga, precis sommålet med politiken är det viktiga, inte politiken i sig.Jag anser att målet för oss som är socialister bordevara att hävda människan och människans frihet. Detär inte målet för den eropeiska unionens samarbete.Om man har som inskriven lag, vilket man har i EU,att kapitalets fria rörlighet är målet, så kan vi inte,, komma dit och försöka hävda att viskall motsätta oss detta mål.Vi har ju gått med på det om vi skulle säga ja tillett medlemskap i den europeiska unionen. På sammasätt kan vi inte komma dit och säga att vi skall hävdaneutralitet och alliansfrihet som en säkerhetspolitiskidé när vi, om ni skulle säga ja, har gått med på attradera ut denna möjlighet, eftersom det skall vara ettgemensamt försvars- och utrikespolitisktarrangemang.Att påstå att EU skulle vara ett projekt för attminska arbetslösheten är att inte vara intellektuellthederlig i politiken. Praktiken och verkligheten,, i det här fallet, visar sin myckettydliga roll. Vi skulle inte ha så många arbetslösa iVästeuropa om det högsta målet med det europeiskasamarbetet hade varit att minska arbetslösheten.Anf.