prot · GI0942 · 1994-12-14 00:00:00 — Det kanibland bli en stunds diskussion. Sedan byterregeringen företrädare, det kommer nyaföredragningar, och så upprepas det hela.Vilket råd har regeringen egentligen fått? Hurskall frågestund och diskussion tolkas? Det blir oftaupp till statsrådet själv att tolka. Har dåutövat något som liknar ett verkligt inflytande överhur regeringen bedriver arbetet i EU? Nej, dess rolländras från att vara lagstiftare till att bli en lösligrådgivare.KU har förbättrat och förtydligattalmanskonferensens förslag till på flerapunkter. Det gäller protokolleringen, de stenografiskauppteckningarna och också stadganden omoffentlighet, som blivit till det bättre. Men det saknasen sak, vilket framgår av det jag sagt tidigare,nämligen att nämnden skall kunna ge en tydligriktningsanvisning till regeringen.Vi menar att om nämnden skall kunna fungera välkrävs att den får bra underlag för att kunna fattanågon form av beslut om ett yttrande som ärvägledande för regeringen. Det kommer att ökakraven på beredningen av nämndens möten ocharbete. Det kommer att ställa högre krav påunderlagsmaterialet. Det kommer att öka nämndensmöjligheter att påverka regeringen och därmed irealiteten möjliggöra för att påverka ochsedan också granska regeringens agerande.Eftersom EU-nämnden kommer att spela en viktigroll för insyn framöver, borde det ocksåslås fast att alla i representerade partier somnått i riket skall ha en ordinarie plats i nämnden.När det gäller offentligheten i nämnden har jaganslutit mig till majoritetsskrivningarna. Rågångengår där mot , som reserverar sig förhemlighetsmakeriets princip, vilket också BirgerHagård har utvecklat här.Jag vill påpeka att vi, när utrikessekretesslagenkommer att behandlas , kommer attförorda att alla EU-dokument som kommer attpåverka vår inrikespolitik och den inrikeslagstiftningen inte skall behandlas som om de gälldeutrikespolitik och därmed stå under utrikessekretessutan som inrikespolitik och därmed stå under denoffentlighetsprincip som gäller förinrikespolitiken. Därtill återkommer vi iriksdagsdebatten om en vecka.Med det sagda yrkar jag bifall till reservationernamed mitt namn på till KU:s betänkande 22 samtinstämmer i bifallsyrkanden underutrikesutskottets betänkande nr 5.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag skall bara ta upp en enda av defrågor som berörde. Det gäller justprotokollföringen i EU-nämnden.Nej, , det handlar inte om att få ettstörre hemlighetsmakeri, utan om att minska dethemlighetsmakeri som kan bli följden av denbestämmelse som majoriteten vill införa. Frestelsenkommer att bli alltför stor för alltför många att inte taupp frågor i utan att i stället göra det påannat sätt så att det hela inte kommer att bli föremålför insyn.Anf. 55 () replik:Herr talman! Med den repliken säger egentligen litet mer om EU än han kansketänkt sig, nämligen vilka vida möjligheter en elit inompolitiken har att bedriva EU-verksamheten just somnågot som man inte skall ha insyn i.Jag tror dock att den politiska känsligheten ochvakenheten i nog ser till att , omregeringen för bakom ljuset genom att inteta upp ställningstaganden, positioner och tänktadiskussionsinlägg inför - där kommer juvad regeringen säger och inte säger att varaprotokollerat - och agerar så att säga vid sidan om,har utomordentliga möjligheter just genom denstenografiska protokolleringen att kontrolleraregeringen.Om det däremot var hemlighetsmakeriets principsom gällde - att det inte skall dokumenteras vadregeringsledamöterna säger inför nämnden utan attdet skall vara upp till var och en att utifrån subjektivaminnesanteckningar så att säga tolka det hela -minskar kontrollmöjlighet verkligengentemot regeringen.Jag tycker att det är en utomordentligt storframgång att en stor majoritet av utskottet är för enprotokollering på nämnda sätt. Det är ett framsteg fördemokratin och insynen.Anf. 56 () replik:Herr talman! Ingen - inte ens -torde kunna hindra regeringsledamöter från att pratamed företrädare för de andra partierna. Därmed finnsdet anledning att befara att man kommer att välja deinformella kanalerna framför de formella, om man vetatt vad som sägs i kommeratt läcka ut.Det är trots allt så, och det borde känna till, att när det gäller relationer till andraländer i viktiga frågor så är det sådant som man avolika skäl kanske inte utan vidare släpper med engång. Det kan finnas anledning att tala med småbokstäver och också ibland se till att man släpper utdet hela när tiden därför är mogen, för annars kankänsliga förhandlingar, naturligtvis, skadas.Anf. 57 () replik:Herr talman! Först och främst vill jag återigenupprepa att den formella möjligheten att kontrolleraatt regeringen verkligen säger vad den står för införEU-nämnden är större om det som regeringenverkligen säger dokumenteras än om det hela förblirodokumenterat. Där ger "odokumentationslinjen" -den hemliga linjen, som företräder -ökade möjligheter om man skulle vilja tala meddubbel tunga. Där tror jag att har heltfel.Dessutom behandlar EU egentligen bara i mindregrad utrikes relationer. EU behandlar till största delenlagstiftning som gäller i det här landet. Det är då intefråga om utrikes relationer utan i högsta gradinrikespolitik, och detta bör präglas av största möjligaöppenhet.Anf. 58 ():Herr talman! Jag tänker ta upp två frågor. Detgäller dels anslutningslagen, som vi skall besluta omhär , dels frågorna kring den nya EU-nämndenoch hur beslutsprocessen där skall gå till.Den första frågan handlar om huruvida det finnsgränser för . Jag tror nog att de allra flestahåller med om att det någonstans finns gränser för vadEU kan besluta om och vilka lagar som då skall gälla idet här landet.Det finns en anmärkning i den grundslagsändringsom vi tidigare tog upp här: Om EU skulle gå in påområden som berör våra grundlagfästa fri- ochrättigheter är det enligt den grundlagsändringen inteförenligt med ett svenskt medlemskap. Men om manläser fördragen och tolkar dem kan man komma tillväldigt olika slutsatser här.Erfarenheterna visar väldigt klart attEU-rätten i sig utvidgas allteftersom. Bl.a. genomEU-domstolens arbete utvidgas rätten för EU att stiftalagar utöver de fördrag som egentligen ligger tillgrund för samarbetet.Frågan är: Vad skall vi göra i ett läge där anser att nya lagar inte blir förenliga med ettmedlemskap och inte heller förenliga med de fördragsom gäller? Det är väldigt oklart hur vi skall agera omvi går på den anslutningsparagraf och anslutningslagsom majoriteten i föreslår.Därför anser vi i att det vore riktigt attha ett tillägg här: om inte beslutarannorlunda. Det är alltså inte en generell markeringom att vi kan tycka vad vi vill i vilken fråga somhelst, oavsett vad EU säger och vilka lagar EU stiftar.Vi måste naturligtvis när vi , tyvärr, blirmedlemmar följa de fördrag som gäller. Men det finnstillfällen då EU kan tänkas gå utöver fördragen, ochdå är det bra att ha en svensk markering om att detinte är självklart att riksdag och svenskalagar helt sätts åt sidan.En sådan här markering gäller också om EU skullefatta beslut som strider mot grundlag.När det gäller dessa båda tillfällen nämner vi ireservationen att det kan vara väldigt viktigt att hanämnda markering.Jag tänkte också nämna den tyskaförfattningsdomstolen, som ju kommit fram till attden tyska grundlagen faktiskt gäller utöver lagar somEU stiftar. Vidare skall , enligt den tyskaförfattningsdomstolen, ha rätt t.ex. att bestämma omden gemensamma valutan, oavsett vad EU säger. Densaken tog ja-sidan upp väldigt mycket förefolkomröstningen. Man hänvisade just till den tyskaförfattningsdomstolen. Om vi i skall hasamma möjlighet måste vi markera det på något sätt ide lagförslag som vi lägger fram. Det här ett utmärktsätt och tillfälle att göra det.Så över till frågan om EU-nämnden.Jag tror inte att särskilt många i den här salentycker att det vore rimligt att lämna överlagstiftningsrätten till en minoritet, så att det skulleräcka eller kanske för att få igenomden nya lagen. Jag tror att de allra flesta anser att detär rimligt att även minst hälften avriksdagens ledamöter ställer sig bakom ett nyttlagförslag för att detta skall antas. Ändå är det just ensådan förändring som talmanskonferensen ochkonstitutionsutskottets majoritet föreslår.I framtiden skall en minoritetsregering i Sverigeinte bara ha den verkställande makten utan ocksåkunna rösta för och besluta om nya lagar, trots att enmajoritet av svenska folket och en majoritet avSveriges riksdag har en annan åsikt.Riksdagen skall genom den nya blien remissinstans och ge råd till regeringen i stället föratt besluta om nya lagar här i plenum. De fyra röster iministerrådet som ja-sidan stred för skall enminoritetsregering ensam svara för.I vår grundlags första kapitel står det att riksdagenär folkets främsta företrädare och att stiftarlag. blir rådgivare, som utskottetsmajoritet föreslår, får vi - som jag ser det - engrundlagsvidrig ordning som är helt oacceptabel.Regeringen blir lagstiftare, och riksdagensmöjligheter att påverka blir minimala. När maktenflyttar till kommer det inflytande som blirkvar att flytta från till regeringen.I har man en helt annan ordning. Där ärdet utskott som motsvarar vår beslutande.Där har man också successivt utvidgat nämndensbefogenheter och möjligheter att gå in tidigt ibeslutsprocessen för att skapa en bred parlamentariskbesluts- och kontrollfunktion.De danska erfarenheterna talar också för att derasordning har varit framgångsrik. De danska partiernahar tvingats till en betydligt mer aktiv roll än partiernai många andra medlemsländer. Det har lett till enbredare och mer folkligt förankrad Europadebatt. Denparlamentariska förankringen har dessutom stärktdanskarnas förhandlingsposition.I våras kom en rapport från öppenhet, offentlighet och deltagande i dendanska EU-beslutsprocessen. Arbetet leddes avprofessor . Irapporten, där man pekar på flera allvarligademokratiproblem, säger man bl.a.: Det demokratiskaunderskottet på unionsnivå innebär att graden avdemokrati i EU-politiken blir desto mer avhängigt avatt det i det enskilda medlemslandet finns en starkparlamentarisk kontroll av den nationella EU-politiken. Man riskerar att europeisk politikformuleras av ett slutet nätverk av tjänstemän frånkommissionen, ministrar och nationella ämbetsmän.Graden av demokrati i EU hänger med andra ordpå de nationella parlamenten. Det är därför frågornakring är så viktiga. Om den svenskariksdagen avsäger sig den parlamentariska kontrollenoch beslutanderätten faller också EU:s demokratiskalegitimitet. I det läget duger det inte att som bl.a.Birgitta peka på att vi har kvar möjligheten tillmisstroendevotum mot regeringen. Vi kan inte bytaregeringar som vi byter skjortor. Är det inte ett rimligtkrav att vi har en beslutsprocess som garanterarparlamentarismen och den parlamentariskasituationen i ? Är det inte rimligt - om vi nuskall vara medlemmar i - att vi åtminstoneförsöker skapa en demokratisk grund för besluten?Men i utskottets betänkande säger majoriteten istället: "Enligt utskottets mening finns det inte helleranledning att nu utreda möjligheterna att införa ensådan möjlighet. "Det som skrämmer mig mest är just den lätthetoch frejdighet som kännetecknar processen. Jagundrar om det är samma stämning som har präglatandra länder när man plötsligt har övergivitfundamentala demokratiska principer.Parlamentarismen är inget under av skönhet ochdemokrati, men den är ändå det bästa vi har. ,, skall ändå parlamentarismenfalla i vad gäller alla områden som berörs avEU-politiken. Jag är övertygad om att den nya kommer att bli ett öppet sår i den svenskademokratin och undergräva förtroendet för båderegeringen och riksdagen.Ordföranden och vice ordföranden iutrikesutskottet har skrivit en motion om attutrikespolitiken ska ligga kvar i utrikesutskottet istället för att behandlas i den nya . De äroroliga för att hela den svenska utrikespolitikenkommer att EU-anpassas. Det är en berättigad oro.Jag tycker att det är uppseendeväckande att KU:smajoritet nonchalerar den uppfattningen.Utrikespolitiken vinner på att behandlas i sin helhetoch av dem som har den största erfarenheten ochkompetensen på området. De frågor som behandlas iEU spänner över hela det politiska fältet, ochnämndens ledamöter kan inte ha den kompetens somär nödvändig.Miljöpartiet anser att även jordbrukspolitikenborde lyftas från till fackutskottet. Somalla vet är jordbrukspolitiken i EU genomreglerad ochbyråkratiserad. Mängder av stödformer gör att det inteär möjligt att ta ställning till enskildheter utan att haen bred sakkompetens. Den svenska hållningen blirbättre om ärendena behandlas av dem som kansakfrågorna. Därför tycker vi att det här är en viktigfråga. Vi kräver att dessa två fackutskott skallhandlägga sina respektive frågor - det är ettminimikrav - i stället för att allting skall läggas påEU-nämnden.Det är också oerhört viktigt att vi får en aktivdebatt och en bred förankring i Europapolitiken. Ettav de krav vi ställer är att så långt sommöjligt skall inhämta yttranden från de olikafackutskotten. Därigenom ställer vi krav på de olikapartierna i , på utskotten och på idess helhet att vara aktiva och ta del av politiken. Detgår inte att bara låta ärendena passera, vilket annars ärlätt hänt; mycket är svårtillgängligt, och det är oftasvårt att riktigt veta hur de olika frågorna hängersamman.Men inte heller här får vi medhåll av majoriteten,och inte heller när det gäller det viktiga och självklarakravet att de partier som är representerade i riksdagenockså skall vara representerade i . Deskall kunna vara med och påverka politiken. Det ärväl ett minimikrav, när de nu har fått eller mer avrösterna och kommit in i . Men det harmajoriteten i utskottet inte ansett vara intressant.I har vi genomfört ettpilottest av hur enskilda utskott skall kunna vara medoch påverka EU-frågorna. Med anledning av atttoppmötet i skulle behandla det nyadatadirektivet har vi på två möten tagit upp just denfrågan, men själva direktivet har regeringenhemligstämplat, och vi i KU har ännu inte sett det!Med tanke på detta tycker jag att det vilar ettparodiskt löjets skimmer över betänkandets tal omriksdagens inflytande över EU-politiken. Vid KU:spilottest fick vi inte ens fram papperen! Det ärsanningen.Miljöpartiet vill ha största möjliga offentlighet omEU-politiken och kring . Ett införande avtystnadsplikt, som man nu föreslår, motverkarmöjligheterna att förankra ställningstagandena ipartierna och utanför . Det ökar risken attEU-politiken blir något för ett mycket litet antaltjänstemän och politiker utan förankring hos svenskafolket. Besluten blir också sämre. All erfarenhet talarför att offentlighet ökar effektiviteten ibeslutsprocessen.En avgörande fråga handlar om möjligheterna attutöva en demokratisk kontroll över regeringens ochEU-nämndens arbete. Här kan jag notera att vi harnått en liten framgång i och med att utskottet delvisstöder vårt krav på att protokoll skall föras över vadsom sägs på nämndens sammanträden. Jag säger"delvis", därför att det handlar bara om de samtal somskall ske mellan regeringen och nämnden - inte iövrigt. På denna punkt är det bara somskiljer ut sig genom att över huvud taget inte vilja haoffentlig insyn i vad som här sker.Jag utgår nu från att antar utskottetsförslag. Jag yrkar bifall till de sju reservationer somjag har skrivit angående , även denreservation som handlar om anslutningslagen. Det ärockså viktigt att protokollen blir allmänna ochoffentliga handlingar.Anf. 59 ():Herr talman! Det är i anslutningsfördraget medanslutningsakten som vår relation till EU bestäms.Det är i dem som vårt inflytande och våra åtagandenatt följa EG-rätten finns. De frågorna behandlas iutrikesutskottets betänkande.Anslutningslagen, som behandlas ikonstitutionsutskottet, är en intern svenskangelägenhet. EU lägger sig inte i om eller hur vi i vårlagstiftning reglerar de förpliktelser som fördraget ochanslutningsakten innehåller. Det är vår dualistiskaordning, dvs. att det behövs någon form av lag för attinternationella överenskommelser skall bli införlivadei den svenska rätten, som gör anslutningslagennödvändig.Dessutom är det viktigt att fattar ettsjälvständigt beslut om överlåtelse av beslutanderätt.Det handlar ju om överlåtelse av den beslutanderättsom annars tillkommer själv. Att överlåtapå regeringen att fatta ett sådant beslut - som juannars är det normala - är otänkbart.I anslutningslagen regleras två saker. Den första äratt vid anslutningsdagen gällande EG-rätt skall gälla iSverige, och den andra är att vi överlåter vissbeslutanderätt till Europeiska gemenskaperna, dvs.EG, i framtiden.Vad har haft att pröva är ombestämmelsen om överlåtelse av beslutsbefogenheteruppfyller grundlagens krav.Utskottet konstaterar att unionen enligtMaastrichtfördraget skall respektera grundlägganderättigheter såsom de garanteras i Europakonventionenoch som de följer av medlemsstaternas gemensammakonstitutionella traditioner. I EG-rätten finns alltså ettfri- och rättighetsskydd som motsvararEuropakonventionen. Därmed står det också i nivåmed det skydd som vi har i regeringsformen utan atttill alla delar vara identiskt med detta. Utskottetkonstaterar att den förutsättning som anges igrundlagen är uppfylld i och med detta.Utskottet har också kunnat konstatera att det intefinns någon bestämmelse i fördragen som ger någongemenskapsinstitution kompetens att besluta omgrunderna för vårt statsskick eller om andragrundläggande principer som bär upp vårtkonstitutionella system. Det finns alltså inte hellerfrån den utgångspunkten hinder emot överlåtelsen.Överlåtelse av beslutanderätt till internationellaorganisationer är inte något nytt. Redan tidigare fannsi grundlagen en bestämmelse om att beslutanderätt ibegränsad omfattning fick överlåtas till mellanfolkligorganisation eller domstol. I bl.a. EES-lagen har redantidigare funnits många av de EG-bestämmelser somnu införlivas i svensk rätt genom anslutningslagen.Det är här som kärnan i debatten om suveräniteteni folkomröstningen kommer in. Redan före inträdet iEU hade vi överlåtit beslutanderätt till EU via . Men vad vi då saknade får vi , nämligeninflytande. Inflytandet regleras inte i någon egenparagraf i anslutningslagen. Det följer avanslutningsfördraget som finns uppräknat i 4 § ochsom är en förutsättning för överlåtelsen avbeslutsbefogenheter till EG i 3 §.Nu föreslås att EES-lagen skall upphöra ochersättas med anslutningslagen. Det pris vi får betala iform av avstående från beslutsbefogenheter uppvägsmer än väl av den nytta vi får av inflytandet i EU,som jag tycker är en vidgning av Sverigesbefogenheter och en vidgning av demokratin. Vi fårmer makt än tidigare, då vi bara kunde stå bredvid ochse på.Vänsterpartiet och föreslår i sinreservation en brasklapp när det gäller överlåtelsen avbeslutanderätt. De föreslår att överlåtelsen får ske"om inte beslutar annorlunda". Demotiverar tillägget med att skall kunna antalagar som går emot EG-rätten, om EG-rätten gårutöver de fördrag som anslutit sig till eller dåEG-rätten strider mot grundlagar. Ett sådanttillägg behövs inte.Det står klart, och harunderstrukit detta redan i samband medgrundlagsärendet, att vi i kan och skall vägraatt följa bestämmelser beslutade av något EU-organ,inklusive , som går utöver fördragensbefogenheter. I sägs också attgemensakapsrätten skall respektera grundlägganderättigheter som följer av medlemsstaternasgemensamma konstitutionella traditioner. alltid respekteratmedlemsstaternas grundlagar.Riksdagen kan alltid besluta om vilka lagar manvill. Det behöver aldrig skrivas in i lagarna.Anslutningslagen t.ex., som vi behandlar här ,kan när som helst upphävas med enkel majoritet idenna kammare. Tillägget behövs alltså inte.Den av och föreslagnalagtexten kan dock ges en vidare tolkning, nämligenatt skall kunna välja och vraka i EG-rätten.Ett sådant kryphål i anslutningslagen har dock ingenverkan gentemot EU. Det är godkännandet avanslutningsfördragen som reglerar mellanhavandetmellan och EU. Någon reservation ianslutningsfördraget med de övriga EU-länderna omatt vi kan anta eller förkasta bindande beslut i EUefter eget skön finns inte.Om och hade velatfullfölja denna linje, skulle de i utrikesutskottetsärende ha begärt en omförhandling avanslutningsfördraget. Men så långt vill man tydligeninte gå, för då skulle ju löftet om att respekterafolkomröstningsresultatet svikas. Jag förstår attKenneth inte närmare gick in på innebörden avtillägget i anslutningsfördraget.Herr talman! Jag är stolt över att få medverka tillatt införliva EG-rätten i nationella rätt.Det är en stor sak att till vår egenlagstiftning fogar de fördrag som initierades avframsynta och handlingskraftiga män som KonradAdenauer, Alcide de Gasperi och dem och andra var Europatanken naturlig ochnödvändig för att komma till rätta med de enormagemensamma problemen efter ochför att förhindra en ny katastrof av samma slag.Men Europatanken är naturligtvis mycket äldre änså. De klassiska liberalerna visade tydligt att fri handel var det effektivasteav alla instrument för att åstadkomma fred ochekonomisk utveckling. Den italienske liberalenMazzini, som inspirerade enande, sågsamtidigt framtid som ett förbund avdemokratiska republiker. När länder vid olikatillfällen har vänt sig inåt och försökt att lösa problemgenom att baxa över dem på grannarna, har det ocksåvarit fråga om nederlag för liberala strävanden.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ikonstitutionsutskottets betänkande nr 17 och avslag påreservationen.Genom inträdet i EU avhänder sig endel av sin lagstiftnings- och finansmakt. Därför är detav avgörande betydelse att ges en centralroll i förberedelserna av besluten. Riksdagenslagstiftnings- och finansmakt kommer i EU:sministerråd att utövas av statsråd. Därförmåste regeringen åläggas att på olika sätt involverariksdagen i sitt beslutsfattande. Det är också av centralbetydelse att hela engageras och attförberedelserna sker i så öppna former som det överhuvud taget är möjligt.Regleringen av samverkan föreslås ske iriksdagsordningen. Detta är en ändring i förhållandetill regeringens och talmanskonferensens förslag. Föratt ytterligare understryka betydelsen avsamverkansformerna mellan regeringen och riksdagenbör dock siktet vara inställt på att senare ta inbestämmelserna i regeringsformen.Det faktum att en nu inrättas innebärinte någon förändring av ellerutskottens ställning. Kammarens beslutsbefogenheterlämnas också okränkta.I talmanskonferensens förslag har utskotten i vissmån kommit på undantag i förankringsarbetet. Deträttas nu till i förslag.Utskottens centrala roll understryks av förslagetatt regeringen blir skyldig att lämna information tillett utskott som begär det.Utskotten bör vara aktiva och på ett tidigt stadiumfölja frågor som behandlas i EU. Regeringensinformationsplikt bör användas flitigt, bl.a. genom attstatsråden och deras medarbetare kommer tillutskotten. Utskottssammanträdena kan vara bådeöppna och slutna. Denna nya möjlighet kan enligt minmening innebära en vitalisering av parlamentarismen.Precis som i beskrivning frånDanmark tror jag att vi även här i kommer attfå en öppen debatt. Våra regler och de förändringarsom vi i har genomfört ökarockså den möjligheten.Statsrådens medverkan i ministerrådet skärperockså innebörden av kontrollmakten iparlamentarismen enligt regeringsformens kap. 12.Ledamöternas rätt att ställa interpellationer och frågorlämnas okränkt och kan användas fullt ut för attkontrollera vad som händer. Regeringen åläggs ocksåatt lämna information i kammaren och att avge enårlig berättelse. I själva verket kan utövandet avkontrollmakten även den innebära en vitalisering avparlamentarismen och den offentliga diskussionen.Man kan inte heller utesluta attsamverkansformerna med regeringen också kaninnebära en injektion för förändring av delvis stelnadearbetsformer här i riksdagen.Utskottens roll understryks också i relation tillEU-nämnden. Det är viktigt att EU-nämndensledamöter besitter en god sakkunskap när de slutligaråden om förhandlingsuppläggningen skall ges tillregeringen.