prot · GH0958 · 1994-02-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:58Torsdagen den 10 februariKl. 9.001 § Allmänpolitisk debatt(forts. från prot. 57)Den ekonomiska politikenAnf. 1 ():Fru talman! , när vi tog emotbudgetpropositionen, riktade jag en mycket hårdkritik mot regeringen. Jag kritiserade regeringenför att den var passiv. Den gjorde ingenting åtbudgetunderskottet.Till den kritiken ansluter sig nu . Detinternationella organet gör samma bedömning. Viär i ett utomordentligt bekymmersamt läge. Detkrävs politisk handling. Det krävs aktivitet.När vi nu skall sammanfatta det fögderi som AnneWibble har haft ansvar för kommer det att istenskrift stå: massarbetslöshet, förstördastatsfinanser, orättvis fördelning, efterkrigstidensstörsta politiska misslyckande, passivitet som regeringen visar införutvecklingen är utomordentligt allvarlig. Vi måstehandla, och vi måste göra det . Om ingentinggörs faller ytterligare neråt.Vi har pekat på det tydliga sambandet mellanarbetslösheten och statsfinansernas förfall -- det görockså . Arbetslösheten är inte någontingsom bara drabbar de arbetslösa. Med vår typ avekonomi drabbar den oss alla. När arbetslöshetensgigantiska kostnader tar sig uttryck i attbesparingskraven kommer på andra områden -- istatsfinanserna, i kommunernas budget och i denprivata ekonomin -- slår arbetslösheten inte baramot de arbetslösa utan också mot oss andra.Regeringen kommer långt efter det att denhar avgått att lämna spår efter sig vad gäller krav pånedskärningar och besparingar. Vi kommer aldrigifrån de underskott som är förknippade medarbetslösheten. De skall betalas.Att det blir nedskärningar i vården, attäldreomsorgen försämras, att barnens skola intehar den kvalitet som vi önskar och att daghemmetBlåkullan stängs är också en effekt av de enormakostnader för massarbetslösheten som vi måste tapå oss. Därför är passiviteten iarbetslöshetsbekämpningen också ett accepterandeav dåliga statsfinanser. Därför var vår kritik motregeringen så hård. Manaccepterade att vänta till 1996 med att pressatillbaka arbetslösheten. Så ser det ut.Arbetslösheten representerar också en socialkatastrof för de människor som drabbas av den.Långtidsarbetslösheten har under ökat -- en fullständigtosannolik siffra. De långtidsarbetslösa hotas nu avytterligare försämringar. Det ligger bordlagdaregeringsförslag i , och man arbetar iregeringskansliet med ytterligare förslag omförsämringar i a-kassesystemet.De människor som är långtidsarbetslösa har möttsav budskapet: Vad ni har att se fram emot ärkortare ersättningsperioder i a-kassan. Sedan blirni utstämplade. Det skall vara plus 150dagar. Sedan återstår inget annat skyddsnät än detsom socialförvaltningen i hemkommunen kanerbjuda.Det är ett utmanande och farligt förslag. Det finnstecken på att man i börjar tvivla.Det går rykten om att man kanske inte kommer attlägga fram det förslaget i vår.Jag skulle vilja fråga : Tänkerregeringen bita sig fast vid förslaget om försämraderegler för ersättningen i a-kassan, så att det blir 300dagar och ? Kommer ni att lägga fram detförslaget , eller har ni tagit intryck av kritikenoch backar? Om inte svarar kanskedet finns någon annan i den borgerliga gruppen somkan göra det.Långtidsarbetslösheten är ett socialt gissel.Arbetslösheten kostar; det sade jag förut. För varjearbetslös som vi kan ta från arbetslösheten tillproduktionen sparar vi i de offentligautgifterna. har själv i en skrivelse omEG-politiken sagt att de offentliga utgifternaavlastas med för varjearbetslöshetsprocent som vi pressar tillbaka.Arbetslösheten är någonting som direkt gröper urekonomin.Långtidsarbetslösheten ger sociala katastrofer.Arbetslösheten ger en ekonomiskt katastrofalutveckling. Om vi inte vänderarbetslöshetsutvecklingen klarar vi inte avekonomin. Därför måste vi börja med att minskaarbetslösheten . Vi får inte vänta till 1996.Vårt ekonomiska alternativ utgår frånutgångspunkten att det är nu arbetslösheten skallminskas, inte 1996. Då har vi fått en permanentlångtidsarbetslöshet. Då har också skadorna iekonomin blivit sådana att det blir oändligt mycketsvårare att hantera situationen.För att vända utvecklingen krävs stimulanser iekonomin. Vi har sagt att de bör ligga påinvesteringssidan. Vi vill stimulera industrinsinvesteringar, så att man nu bygger utexportindustrin, i det uppåtgåendekonjunkturläget. Vi vill stimulera ytterligareinsatser när det gäller kompetensutveckling ochkompetensutbyggnad. Mänsklig kompetens är, ochkommer att vara, det avgörande om viskall hävda oss som nation. Då skall man se till attdet som passivt utbetalas i kontantstöd i ställetomvandlas till aktiva insatser ikompetenshöjningen. Vi vill också satsa på ettinvesteringspaket för att göra samhället värdigare.Det är orimligt att barn och ungdomar skall vistas imiljöer som ingen av oss vuxna skulle vilja vistas isamtidigt som de som skulle kunna göra någontingåt dessa miljöer går arbetslösa och uppbär a-kasseersättning. Det är också orimligt att man inteser till att de äldre som bor kvar i sina egnalägenheter får en bättre situation.Handikappanpassa de bostäderna! Gör det nu!Dessutom kan man inte acceptera förfall ioffentliga lokaler vid sidan om skolsystemet, t.ex.inom äldre- och barnomsorgen. Se till att delokalerna renoveras! Det går attkombinera.Det är rimligt att vi tidigarelägger underhåll ivägsystemet. Det är också rimligt att vi nu byggerut telefonkommunikationerna även i ,och på ett sådant sätt att deregionerna kan vara med och ta för sig av allt detgoda som exemelvis electronic-highway-visionenger för framtiden.Det är på sin plats att vi nu gör investeringar påmiljöområdet. Sådant gör faktiskt att samhället blirbättre och att de som kommer efter oss får en bättresituation att leva i. Koppla ihop dem. Sätt människor i arbeteoch inse att detta sker till en samhällsekonomisktmycket låg kostnad.Detta investeringspaket lägger vi fram i det härförslaget. Det sätter många i arbete, och det gerSverige bättre förutsättningar att hävda sig.Det är inte bara investeringarna som är viktiga föross utan också ansvaret för statsfinanserna. Visparar mer än regeringen. Som oppositionsparti harvi tagit på oss uppgiften att vara noggrannare medutgiftsprövningen än regeringen.När jag stod här och kritiserade den10 januari sade jag att jag hade förväntat mig merbesparingar. accepteradeuppenbarligen massarbetslösheten i sin budget.Om hon inte ger sig på arbetslösheten måste hongöra någonting åt utgifterna. Det fanns ingabesparingar i budgeten.Jag möttes -- skulle jag vilja säga -- av ettöverseende leende från finansministern. Men detråder inget tvivel om att den kritik som jag riktadepå den punkten och som vi socialdemokrater stodför har delats av många oberoende bedömare. Nudelas den också av OECD.När vi lägger fram vårt förslag har vi ett bättre saldoän regeringen. Vi har gjort en noggrannareutgiftsprövning. Det var vi som orkade medbeslutet om att spara i föräldraförsäkringen. Det ärvi som tycker att det är rimligt att också försvaretskall spara. Det är alltså inte bara andrasamhällssektorer som skall göra det. Vi tyckerockså att det är rimligt att jordbruket tar sin del avbesparingarna. Det går dessutom att spara i frågaom flyktingmottagningen.Vi kan gå igenom område efter område isamhällsekonomin och ser då att det går att skrapaihop resurser och att vara noggrannare vidutgiftsprövningen också ett valår, frufinansminister, för att använda resurserna påsatsningar på ett investeringsprogram som sättermänniskor i arbete.Vidare har vi omfattande förslag i vårt ekonomiskaalternativ som rör skatteområdet. Där är vi inne pådet som rör en annan del av OECD-rapportensresonemang. I sägs det att fårman inte en folklig uppslutning kring de storabudgetnedskärningar och finansiella åtstramningarsom är nödvändiga , blir det svårt attgenomföra dem. Får man däremot en folkliguppslutning har man en ökad grad av frihet attavpassa tid och storlek när det gäller att hanteranedskärningarna.Vad sittande regering inte har gjort och inte harbegripit är att man inte har förankratnedskärningarna, besparingarna, hos folkflertalet.Besparingarna har haft en orättvis fördelning, enorättvis fördelningsprofil. Särskilt tydligt är dettapå skatteområdet. När man lägger besparingskravpå arbetslösa och sjuka och genomför dentyp av skatteförändringar som sker är detutmanande. Detta klyver Sverige.Kan förklara varför vi i nuvarandekonjunkturläge och statsbudgetläge skall sänkaförmögenhetsskatten till . 2miljarder kronor tillförs de rikaste hushållen ilandet. Men har vi inte råd med attexempelvis förse barn och gamla med denomvårdnad och omsorg som vi skulle vilja ge dem.Varför just ge 2 miljarder till nämnda grupp?Om man driver en sådan politik, som manhöjt skatterna för löntagare och pensionärer med29 miljarder kronor, höjt konsumtionsskatternamed och sänkt kapitalskatternamed , ställer man grupp motgrupp. Då får man en samhällsutveckling som detkommer att vara utomordentligt svårt att hantera.När man sedan ser att de kärva budgetbudskapenfrån regeringen ändå kan kombineras med att mankostar på sig politiska, inte sociala, reformer -- typvårdnadsbidraget -- vad har man då frånregeringens sida för trovärdighet när man går ut ochtalar om nödvändigheten av att en stramfinanspolitik förs? Har man råd med ettvårdnadsbidrag på , med en nyreform, i ett läge där underskottet är 172 miljarderkronor? Hur har man råd med det?När jag, , träffar IMF:s och och pratar med dem om denfinanspolitiska situationen och budgetunderskotteti säger de att de aldrig har hört talas omvårdnadsbidraget. De tror att vi har en regeringsom är inriktad på att pressa ner kostnaderna,utgifterna. När jag berättar för dem attfinansministern jobbar på en ny social reform somskall ligga i budgetunderskottet och som därmedanses vara finansierad tar de sig, precis som de allraflesta svenskar gör, för pannann och säger: Dettakan rimligen inte vara möjligt. Jo, så är det!Till den finansminister som säger att vi skall sparaoch hålla igen, som sänker skatterna för dem somhar det bäst ställt och som inför nya socialaförmåner som egentligen inte särskilt många vill hamen som har blivit politiskt nödvändiga förkoalitionsregeringen -- politiskafallskärm -- vill jag ställa frågan: Är detta moral ochetik i den ekonomiska politiken? Knappast!På samma sätt kan man tala om Bo Lundgrensskattesänkningar. Men det skall nästa debatt här påförmiddagen handla om. Skattesänkningarna,säger , är finansierade inombudgetarbetets ram. Men budgetarbetet slutar ju iatt vi ligger 172 miljarder back. Hur har man då rådatt finansiera skattesänkningar på nämnda sätt?Om man har den attityden till nya reformer ochskattesänkningar, dvs. att det ligger inombudgetarbetets ram, blir ju utrymmet förskattesänkningar och nya reformer obegränsat.Förstår inte att detta är det kanskefarligaste bidraget just nu till den ekonomisk-politiska debatten? Vi kommer aldrig att klara attgå ut till svenska folket och begära av människornaatt de tar på sig nya bördor och nya uppoffringarom ni hanterar statsfinanserna såvårdslöst som ni gör. Därför har vi lagt fram vårtförslag, som har en bättre fördelningspolitiskprofil, en rättvisare profil och ett bättrebudgetsaldo än regeringens. Detta har varitnödvändigt, därför att alla inser lägets allvar.Vi vill satsa på investeringar och sätta människor iarbete. Vi vill spara mer än regeringen. Viåterställer skattereformen, en rättvis beskattningmellan arbete och kapital. Vi får ett bättre saldo,och socialdemokratin i opposition får på så sätt enstarkare position ett valår. Det är viktigt för oss,därför att vi räknar med att vi kan få regera landeti höst. Den valrörelse som kommer att föregå dennya regeringen kommer att präglas av ett val mellantvå alternativ: å ena sidan alternativet att det går attbekämpa arbetslösheten , å andra sidanregeringen som säger: Vänta till 1996!Vi måste minska budgetunderskottet . Menregeringen säger att det finns utrymme för nyareformer och ofinansierade skattesänkningar.Det går att bedriva en politik som utgår frånjämlikhet och rättvisa. Troligen är detta det endamöjliga receptet. För att vi skall få det svenskafolket att ställa upp på en hård finanspolitik underresten av 90-talet måste människorna känna att allaär med och delar bördorna.(Applåder)Anf. 2 i (nyd):Fru talman! Jag tror att finansministern kommer attgå till historien. av somregeringens kraftfulla saneringsprogram verkarökar statsskulden från ungefär 1 000 miljarder tillca 2 000 miljarder. Det måste vara rekord. Varjesvensk blir skyldig ytterligare underperioden. Detta kallas för krafttag och sanering!Jag kommer att uppehålla mig litet grand vidstatsskulden och budgetunderskottet. En sundekonomi är ju en förutsättning för lägre räntor,investeringar och riktiga jobb. Det är bara genomatt ha riktiga jobb som vi kan bibehålla välfärden ifortsättningen.Regeringen kommer att gå till val på attökningstakten när det gäller statsskulden harminskat. Men det är långt kvar. Kommandebudgetår behöver vi låna ca 220 miljarder, ungefär1 miljard per arbetsdag. I finansplanen står det atten snabbt växande offentlig nettoskuld är oförenligmed en god ekonomisk utveckling. Det är riktigt.Problemet är att det bara skenar i väg. Sverigekommer 1994 att ha västvärldens största underskotti statsbudgeten. Vi leder den pinsamma ligan ochligger före , och . Närregeringen borde jobba skjortan av sig för att klaraekonomin håller man på att spricka påÖresundsbron.Vi kan titta på vad regeringen har kommit med.Det är ju valår, så man skall inte stöta sig med folk.Men ett av regeringens djärva sparmål är att detfr.o.m. det femte barnet bara blir 2 barnbidrag perbarn i stället för 2,5. Man baxnar!I stället är det brukligt att, som finansministernsnart kommer att göra, tala om ljus i tunnlar,vändpunkter, fler jobb och lägre räntor. Mensanningen är att det kommer att krävas storabesparingar under nästa mandatperiod. Det vet Socialdemokraterna. Det ligger i allas vårt intresse att inte mörkadetta före valet. Ju längre vi väntar med att vidtanödvändiga åtgärder, desto värre blir det och destomer kommer det att svida.Det brukar gå till så här när man låtsas som om detregnar tills allt faller ihop som ett korthus. Då sätterman sig i nattliga krisuppgörelser som sällan blirbra. Det är alltid . Det vore väl bättre omvi tog tag i problemen innan det är för sent.Så här kommer det antagligen att gå någon gångunder 1995/96. Vi klarar ett eller ett och ett halvtår till. Men sedan kommer en smäll. Finanshajarnaflyttar sina positioner när de märker att det börjargå åt skogen.Ljuset i tunneln måste vi se upp med. Det kanhända att tunneln rasar ihop. Då kommer vi att sittahär med i handen.Sveket mot kommande generationer är oerhört.Den i den ekonomiska debatten går åttill att diskutera hur vi skall fördela pengar som viinte har. Det är inte bara ochSocialdemokraternas starka sida.Var tredje krona i statsbudgeten är lånad ochräntebördan växer. Men notan kommer att behövabetalas . Det får kommandegenerationer göra. Deras framtidakonsumtionsutrymme kommer att minskabetydligt. Vi tar oss friheter som vi inte har rätt till.Redan nu betalar varje svensk i ränta perår. Det är ungefär lika mycket som staten betalar uttill sjuka, handikappade och pensionärer.Vi rullar statsskuld och räntebörda framför oss.Hur länge det kommer att kunna fortgå är svårt attsäga. I som nyligenpresenterades står tydligt att läsa det vi redan vet.Men inga rapporter i världen verkar kunna fåregeringen att ta tag i de heliga korna mer änmöjligen med ett litet ryck i svansen.Finansministern har själv sagt attsaneringsprogrammet, som alltså leder till endubbelt så stor statsskuld ,är ett minimiprogram. Det är inte så svårt att hållamed. Budgeten innehöll i stort sett heller inget nytt.Det var besparingar på 3 miljarder. Resten var känti förväg.Regeringen har också räknat positivt. Var finnsberedskapen för en internationell kris eller någotannat mindre förutsägbart? Svaret på den fråganmåste bli: Ingenstans.Det är obehagligt att säga som det är och att intekunna lova att det blir bättre för alla. Problemet äratt nästa gång vi går in i en lågkonjunktur kommerdet att bli så mycket värre. Då finns det ingenbuffert. Då får politikerna stå till svars. Debattenkommer då att påminna om Lindomemordet, dvs.man skyller på varandra. Ingen skyldig alltså.Tittar man på motionsfloden blir man fullständigtperplex. Skulle man kräva finansiering fullt ut avalla reformer, lokala vägstumpar och annat somföreslås, skulle motionsfloden minska betydligt. Dåskulle det inte bli många kvar. Jag har ett litet tipstill finansministern: somensamutredare med målsättningen att elimineraunderskotten i statsfinanserna. Jag undrar hur denutredningen skulle se ut.Det behövs management i politiken. Personer somkan leda och förklara svåra saker så att folk förstår,inte sådana som bara talar om att det är andra somgör fel. Vi måste se helheten och hålla undankravmaskinerna innan det blir en statsfinansiellkollaps.Vad vill vi i Ny demokrati göra? Allas vårt uppdragsom politiker är självfallet att hushålla medskattebetalarnas pengar. Det är självklart att varjetänkbar insats måste göras för att rationalisera verkoch myndigheter, landsting och kommuner.Uppenbara brister finns i de omfattandeverksamheter som bedrivs av AMS,, arbetsförmedlingarna,och . Bristerna har påtalatsmen inte föranlett kraftfulla åtgärder.Indexeringen är ett gissel. Ta bort hela systemetmed indexering så får vi bättre kontroll överinkomster och utgifter.Sedan måste vi gå på offensiven och skapa riktigajobb. Sänkt bygg- och tjänstemoms till gerjobb och är en förutsättning för omstrukturering avden offentliga sektorn. Sysselsättningsexpansioneni framtiden kommmer också att finnas i dentjänsteproducerande sektorn, så vad väntar vi på?Förändringarna i arbetsrätten var otillräckliga. Dethämmar antalet lediga platser. Dispenser måste gestill mindre företag.Hur har vi det med besparingarna? att besparingar behövs. Det är trevligt attSocialdemokraterna börjar se det. Det vore ocksåkul om regeringen kunde säga något sådant. När fårvi en budget i balans ? Det voreintressant att få ett svar på den frågan. Vad jag vetfinns det inga sådana beräkningar.Vi vill ta bort flerbarnstillägget, ha likaersättningsnivåer på och ett tak på 5,5basbelopp. kommer det nog inte attvara fråga om eller . Vi får vara ytterstglada om vi klarar . Organisationsbidrag,partistöd och presstöd är gamla bekantingar.Organisationsbidragen kritiserades skarpt av RRVredan 1986. Sedan tillsatte regeringen en utredaresom inte kom fram till någonting, trots attdirektiven lät lovande. Jag anmäler mig somfrivillig till en ny utredning. Då skall frufinansministern få se på andra bullar!Flera jobb kräver riskvilligt kapital.Investeringsklimatet måste förbättras ytterligare.En del har gjorts, men mer kan göras. Medlemskapi EU är viktigt för att få hit investeringar ochdärmed sysselsättning. Det räcker inte med . Det ger inte samma stabilitet som ett fulltmedlemskap gör.Vi lever i en värld där kapitalet blir mer och merlättflyktigt. Investerare ser till att placera sittkapital där det ger bäst avkastning i förhållande tillrisktagandet. Har vi bra regler för investeringar fårvi många investeringar. Har vi sämre regler flyttarkapitalet utomlands. Ökat skattetryck är ettbeprövat medel som garanterat skrämmer i väginvesteringarna.Får vi investeringar här ger det arbetstillfällen.Uteblivna investeringar medför uteblivna jobb.Hur illa man än tycker om kapitalägare är det så attde alltid klarar sig. De ser till att placera kapitaletdär de får bäst utväxling på pengarna. För vanligtfolk däremot står och faller allt med fler eller färrejobb beroende på var investeringarna hamnar.Vi måste också bereda oss på att konkurrensen fråndet forna kommer att öka. När detpolitiska systemet där blivit stabilare, när man harfått ordning på bankerna och något så när påinflationen kommer tillverkning att i mycket högreutsträckning läggas där. Det kommer attkonkurrera ut oss här.En om hur vi skall ökasysselsättningen och få ned arbetslösheten -- som viväl är överens om är vårt största problem -- vorebra. Jag tänker särskilt på ungdomsarbetslösheten,som man borde titta på extra. Det finns ingenanledning att den skall var i stort sett dubbelt så storsom annan arbetslöshet.Sedan har vi de gamla vanliga frågorna ombistånds- och flyktingpolitik. I det läge vi befinneross nu kan vi inte öka biståndet, som regeringenföreslår. Kom igen och diskutera biståndet när vihar en riktig handlingsplan för hur vi skall få rätsidapå ekonomin! Då kan vi diskutera biståndet. Nusker det med lånade pengar, som kommandegenerationer får betala.Totalt föreslår vi besparingar på nästan 38miljarder. Vi föreslår, oklämt, skattesänkning på ca13,5 miljarder totalt sett. Där ingår enbensinskattesänkning på ungefär 2,5 miljarder.Sammanlagt rör det sig om budgetförstärkningar påöver 20 miljarder nästa budgetår. 1995/96 slårbudgetförstärkningarna igenom med ca 40miljarder. Det borde finnas någonting i detta,tycker jag, som regeringen skulle kunna tänka sigvalåret 1994.Jag skulle vilja avsluta med att ställa några frågor.Jag vänder mig först till . Ser GöranPersson någon risk för försvagad ekonomisk tillväxtom man höjer skatterna? Hade man kunnat lösaSveriges problem med höjda skatter hadeSocialdemokraterna löst problem förlänge sedan. Finns det risk för försvagadekonomisk tillväxt och därmed färre jobb om manhöjer skatterna?Jag får återkomma till finansministern med flerfrågor . 3 () replik:Fru talman! Jag skall svara på fråga.Jag tror inte att man kommer ur den här krisengenom att höja skattetrycket i . Det går inte.Däremot måste vi ha ett skattesystem som fördelarbördorna rättvist. Vi konstruerade en sådanskattereform tillsammans medFolkpartiet. Där ingick som en bärande del enrättvis beskattning av arbete och kapital. Manskulle beskatta arbete och kapital lika.Det var bra och rationellt i ekonomiska termer. Vistår fast vid det synsättet. Det är det synsättet ochden skattereformen som vi har motionerat för i vårtförslag. Att regeringen har gått ifrån denuppgörelsen beklagar vi. Det beklagar vi ocksåutifrån utgångspunkten att det skapar osäkerhetoch tvekan. Skall man ha ett bra investeringsklimatskall man ha uppgörelser om skatter ochinvesteringsregler över blockgränserna som man,när väl handslaget är växlat, står för.Det är ett område som inte tog uppmen som jag skulle vara intresserad av att hörahonom utveckla. Hans partiledare har varit myckettydlig när det gäller vårdnadsbidraget och sagt attdet skall finansieras inom familjepolitikens ram ochuppgå till . Vi har i sak en annanuppfattning. gick förbi frågan i dagnär han talade om den ekonomiska politiken. Detvore väldigt bra om han kunde klargöra om Nydemokrati står fast vid sin uppfattning, eller omman också byter politik när man byter partiledare.Anf. 4 i (nyd)replik:Fru talman! Vi står fast. Om det skall bli ettvårdnadsbidrag måste det finansieras inomfamiljepolitikens ram.Anf. 5 () replik:Fru talman! Det var ett klart besked. Det innebäralltså att det förslag som regeringen nu harpresenterat är ett förslag som icke är möjligt för Nydemokrati att anta.Anf. 6 i (nyd)replik:Fru talman! Det är alldeles riktigt uppfattat.Anf. 7 ():Fru talman! Författaren och TV-reportern vill att medierna i den kommandevalrörelsen -- som han kallar ''valpisset'' -- sätter''räknenissarna'' i karantän, medan ''vi andra''sköter valrörelsen. När det gäller privataekonomi kan jag ha en viss förståelse för att det intebehövs någon nisse som hjälper honom att hållaordning på pengarna. Men när det gäller landetsekonomi och valet i medierna har jag precis motsattönskemål: Sätt propagandanissarna i karantän ochlåt några riktigt tråkiga och petrimetriskaräknenissor och räknenissar gräva fram siffrornabakom retorikens dimridåer och ge oss några riktigtkalla fakta.Valundersökningen 1991 visade att kunskap lönadesig dåligt.