prot · GH09122 · 1994-06-10 00:00:00 — Först ber jag att få tacka BörjeHörnlund för den gångna mandatperioden och förett antal intensiva, hårda och faktiskt mycketstimulerande debatter. Det är mycket sällan som viär överens, men jag tror ändå att dessa debatter förmånga har klargjort socialdemokraternasrespektive regeringens olika alternativ, och det ärdet som dessa debatter syftar till. Jag hoppas attBörje får en trivsam sommar ochdärefter en lång och härlig ledighet.Jag vill också säga till att han närdet gäller inledningen till den borgerligamandatperioden glömmer att det under de sista ettoch ett halvt åren av den socialdemokratiskaregeringstiden genomfördes en skattereform, ettutomordentligt stabiliserande avtal under ledningav samhället på avtalsmarknaden. Det var mycketlåg inflation. Det hade tagits fram enenergiöverenskommelse, och det hade genomförtsen jordbruksöverenskommelse.Av det som handhas i politiken finns det intesärskilt mycket kvar, . Denborgerliga regeringen startade med attriva upp det som var basen för möjligheten till enstabiliserande period.Börje talar om investeringar. Mellanåren 1982 och ökade investeringarna med3,. --1993 minskade demed . Industriinvesteringarna ökadevarje år , och de minskadeunder med 8,6 %.När det gäller det säger om att viinte skall lyfta över statsskulden till nästageneration är vi helt överens. Men är det någonsom lyfter över till ungdomarna är det denborgerliga regeringen! Statsskulden, räknad iprocent av BNP, minskade tidigare med 4,2 %mellan , och den ökade mellanvarje --1993. Tala om att lyfta över till nästageneration, !Börje kan inte alls lastas för allting. Jaghar i tidigare debatter sagt att det finns eninternationell konjunktur och att det finns ansvarfrån tidigare. Där har också vi socialdemokrater ettansvar. Det har jag påpekat ett antal gånger.Nu vill jag fråga följande: Kommerman att använda pengarna när de behövs? Varförvill inte nyttja pengarna till de260 000 som så väl behöver dem? Jag har inte fåttsvar tidigare. Kanske får jag det nu av BörjeHörnlund.Anf. 141 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! hadeArbetsmarknadsverket av arbetskraften iolika åtgärder. Det är ett väldigt högt tal. I detförslag som skall klubbas igenom får verketpengar till ytterligare åtgärder. Men jag är interiktigt säker på att vi får olika anordnare att gå såmycket längre. Därför är det en klok linje att hosregeringen ha som kanske skallsättas in på annat än ett arbetsmarknadsverk sominte når att göra av med sin budget. Då kan vidiskutera hur vi skall använda pengarna på bästasätt.Det är klart att investeringarna minskade när detfanns massor av tomma kontorshus överallt, 55 000tomma bostäder, massor av lediga industrilokaleroch internationell lågkonjunktur. När hälften avföretagen går med förlust och nästan håller på attgå i konkurs investerar man naturligtvis inte. Detpositiva nu när lönsamheten har återvänt är att manvågar investera framåt. Det är nödvändigt.Nu får passa på mig. Jag tänker inteta fler repliker. Jag vill avsluta med attönska en trivsam sommar inte bara till till hela riksdagen.Jag glömde att svara : Den 27 junikommer jag att kalla parter och tungaindustriföreträdare för att diskutera jobb,investeringar och övertid. Det är klart. Jag kallarett tjugofemtal personer.Jag önskar också en lång ljus framtidi riksdag.Anf. 142 HANS () replik:Herr talman! Jag tror att jag skall vara ganska kort,jag med.Jag höll ett anförande och ställde en serie frågor.Jag försökte också föra upp diskussionen någotöver de partipolitiska fotknölarna och det käbbel vialltför ofta hör. Men det finns ingen reaktion. Detfinns självgodhet i ett läge med 600 000 arbetslösaoch många fler utslagna.Det finns åberopande av kurvor som går uppåt. Jagkan dem också. Kurvor går upp, och kurvor gårned. Mycket beror på konjunkturer. Annat berorpå valutaförändringar. Annat beror påproduktivitetsförbättringar. Regeringens bidrag tillde här förändringarna är ju nästan noll.Jag tog upp revisorernas mycket kraftfulla kritik avarbetsmarknadspolitiken. En kommentar hadevarit på sin plats. Ta industriutvecklingen ochenkäten till de 300 största företagen!Kapacitetsutnyttjandet är . Det är inte långtkvar att gå. Redan nu lägger manunderleverantörsbeställningar utomlands. Mångaunderleverantörer slogs ut i industridöden när de250 000--300 000 jobben försvann.En positiv uppskattning är att den här oerhörtkraftiga industrikonjunkturökningen ger 20 000--25 000 jobb. Det är ungefär hälften av vad vi hadekunnat få ut med en restriktivare övertidspolitik ilandet. Det var ett problem. Det hade jag gärnavelat ha svar på.Arbetstidsförkortningsfrågan är en storframtidsfråga. Det är en frihetsfråga. Det är enfråga som växer sig starkare i fackliga led. Det ären fråga att ta på stort allvar ur många synvinklar.Svenskt näringsliv backar vad gällerkompetensutveckling. Det borde intresseraarbetsmarknadsministern. Näringsministern visarju inget intresse, tycker jag.Var och en kan se vad sysselsättningsminskningen ikommunerna innebär av välfärdsförluster och vaddet betyder för jobb för kvinnor.Jag har oerhört många frågor -- både litet merkortsiktiga och strukturellt långsiktiga. Det ärfrågor som också har lyfts fram i internationellautredningar . Men det känns somom är oförmögen att göra någotannat än att småfightas litet med sossarna. Det ärväl vad han har gjort hela sitt liv.Jag nöjer mig med den här repliken.Anf. 143 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Han har många goda idéer. Han har avde arbetslösa i åtgärder och har blivit berömd ute ivärlden för att han vill ha folk i åtgärder. Jag harnära och får kompakt skäll från halvariksdagen.Jag ser gärna försök med förkortad arbetstid. Dethar hänt också i industrin att man har haft ett skiftoch gått över till två gånger medbibehållen produktivitet och trivsel. Just i dennasituation kan det vara intressant att pröva sådanalösningar. kan sätta i gång endiskussion bland sina många fackliga kontakter.Jag är helt övertygad om att energijobben är viktigaoch kommer att betyda mycket. Händer detfaktiskt inte en hel del på energi- ochmiljöområdet? Men det är klart att jag, med tankepå den inriktning jag har med regionalt ansvar ochannat, gärna skulle se att det gick att ta snabbaresteg.Hans Andersson nämnde kompetensutveckling. På80-talet gick av nittonåringarna in i högskolan.Nu går av de ungdomar som är in ihögskolan. Det är ingen liten insats på ett par år.Det är en mycket stor insats. Också på alla andraområden har det satsats på utbildning och forskningsom aldrig . Men byggdes inte på en dag.Det vet Hans Andersson.Det finns flaskhalsproblem. Ordern till AMS ärstenhård: Ni måste specialutbilda överallt när ni seratt problemen riskerar att uppstå! Det är viktigt attutvecklingen inte bryts , när vi så väl behöver alluppgång.Jag är helt övertygad om att man måstespecialbehandla små företag vad gäller arbetsrättenför att skapa framtidstro och utveckling. Det är inteHans Andersson.EU-planen, som det är litet av i, ochOECD-planen är stora verk. De svär ganskamycket emot varandra. Jag tror att det finns någonbra sak i vardera. Egentligen stryker man Sverigelitet grand över ryggen i båda planerna. Jag ärockså övertygad att vi är så speciella att vi bör göradet mesta hemmavid, men i internationelltsamarbete.Tack , !Anf. 144 ():Herr talman! Dagens debatt har berört mångaviktiga politikområden och den har varit lång. Mittsyfte är inte att förlänga den i onödan. Skälet till attjag deltar är att jag fortfarande, efter 15 årsriksdagsarbete, tycker att människors rätt tillarbete är den viktigaste politiska frågan som vipolitiker har att handlägga med stort allvar ochframbringande av all vår kunskap ochuppfinningsrikedom.Sverige har förändrats snabbt från ett samhälle medfull sysselsättning till ett land medmassarbetslöshet. Ca 600 000 människor saknar ett riktigt arbete att försörja sig på. De saknararbetsgemenskap och möjligheter till personligutveckling. De saknar en av människans viktigasterättigheter, nämligen rätten att göra rätt för sig ochatt vara med om byggandet av morgondagenssamhälle -- våra barns och barnbarns samhälle.Det värsta är att de arbetslösa ungdomarnas skaraväxer för som går. Antaletlångtidsarbetslösa ligger på omkring 100 000.Ungdomarnas kunskaper är ju en färskvara somsnabbt förstörs av sysslolösheten. Delångtidsarbetslösa sjunker allt djupare ihopplöshetens kvicksand.Jag och vi i arbetsmarknadsutskottetssocialdemokratiska grupp känner ofta en djup oroför den kallsinniga behandlingen av allasocialdemokratiska förslag som syftar till att ge10 000-tals människor rätten till arbete ochutbildning och hjälpa dem på traven för att återfåsin plats i arbetslivet.Att höja utbildningsnivån är en viktig investeringför att utveckla jobben, uppnå teknisk förnyelse,förädla produkterna, bygga upp ny industriellkapacitet och finna nya marknader. närarbetslösheten ligger ofattbart högt kommer detredan rapporter om flaskhalsar, bl.a. i industrin.Därför är det obegripligt att den borgerligamajoriteten gång på gång avvisar alla våra förslagsom syftar till kompetenshöjning för de gruppersom finns på våra arbetsplatser och utbildning fördem som befinner i den skara som lever påarbetslöshetsstöd och socialbidrag.Detta är en katastrofalt dålig ekonomisk politik.Min uppmaning är helt enkel: Släpp era ideologiskbojor och lyssna för en gångs skull till ert sundaförnuft! Jag påstår inte att regeringen inte ställerupp alls, men den kunde göra mycket mera. Vi fårinte slå oss till ro när nästan 600 000 människorbehöver insatser.Låt mig säga några ord om våra arbetslösaungdomar. Under mina riksdagsår har jag upplevtolika perioder och olika situationer. Jag minns ibörjan av , när jag var ganska ny iriksdagen, hur många ungdomar fick ställa sig iarbetslöshetskön. Redan då kunde man snabbt sehur det gick utför för många av dem. Tyvärr måstevi konstatera att många av dem inte ens harfått fast fotfäste på arbetsmarknaden.Regeringspartiernas företrädare talar vackert omungdomar, men verkar inte riktigt tro påframtidsfolkets kunskaper, kapacitet och förmåga.Med tal om sänkta ungdomslöners välsignelse ochförsämringar av anställningsvillkor motsäger de sigsjälva i försöken i att fria till arbetsgivarna.Avtalens ingångslöner i ligger inte alls högtvid en internationell jämförelse. Om arbetsgivarnafrivilligt är beredda att betala utöver vad avtalenstipulerar kan det inte tas som intäkt för att angripaungdomslöner.Vi socialdemokrater har lagt fram ett förslag omutbildning för ungdomar med kort utbildning,utvecklingsår t.o.m. vårterminen det året dåungdomarna fyller och ungdomsintroduktion.Utbildningsvikariaten skall enligt förslaget i förstahand användas för vidareutbildning av ungdomar.Dessutom menar vi att arbetsmarknaden behövervälutbildade akademiker och andra med lång ochgedigen utbildning. En särskild garanti bör därförskapas för arbetslösa akademiker. Garantin bör gerätt till en praktiktjänstgöring , iförsta hand i företag med mindre än 200 anställda.Det är det stora flertalet av företag.Utvecklingsbolagen bör också ges ytterligareresurser för att de skall kunna ge ungdomarriskvilligt kapital på rimliga villkor. Jag menar,precis som utskottets värderade ordförande, attSverige inte har råd att förlora sina ungdomar.Risken är uppenbar att vi förlorar våra bästutbildade till den internationella arbetsmarknaden.Andra välutbildade ungdomar tappar snabbt sinframtidstro och attraktionskraft i arbetslöshetenströstlösa armé.De som har valt fel eller saknar yrkesutbildningtappar sin tro på oss vuxna somsamhällsorganisatörer. Ungdomarna väntar sig attvi vuxna släpper allt prestigetänkande och gör eninvestering till. Gör vi inte det är 20--25 årsinvesteringar under ungdomarnas uppväxt heltförgäves. Detta har vi helt enkelt inte råd med, herrtalman.Jag vill avsluta med att tacka minautskottskamrater för många innehållsrika arbetsårtillsammans. Tack!I detta anförande instämde ,, , , , ochSten (alla s).Anf. 145 () replik:Herr talman! sade att vi skall släppavåra ideologier i något slags hopp om att det skullebli bättre då. Jag är inte så säker på att det ärlösningen, herr talman. Jag tror tvärtom att det kanfinnas en konstruktiv korsbefruktning närideologierna får mötas och brytas mot varandra.Där kan vi ta ut det bästa som går.Lahja Exner pekade här på att det är oerhörtangeläget att våra barn och ungdomar kommer in iarbetslivet och får ett fotfäste. Om man kommervid sidan är det utomordentligt svårt att kommatillbaka igen. sade också att det finnsanledning att ta bättre fasta på desocialdemokratiska förslagen. Jag tror att det delvishar gjorts.Oppositionspartiernas roll är naturligtvis att varapådrivare och förnyare. I sina bästa stunder tror jagatt såväl Socialdemokraterna som andra spelar denrollen nog så väl. Jag ville markera det här medanledning av det inlägg som jag kände såstor sympati för.Jag vill returnera vänliga ord tilutskottskamraterna, nu när hon deltar i sin sistadebatt här i , och säga att hon under de 15år som hon har hållit till i det svenska parlamentethar tillfört utskott och kammare både kunniga ochpositiva arbetsinsatser.Som invandrare, fackligt förtroendevald ochpolitiskt verksam har varit en tillgångför våra gemensamma strävanden. Som en litenpersonlig reflexion vill jag säga att om hade fler ledamöter med de mänskligakvaliteter som representerar, skulle viha en bättre och vänligare riksdag.I detta anförande instämde ().Anf. 146 () replik:Herr talman! Jag tackar för de vänliga orden frånutskottets vice ordförande. Det har många gångerkänts tungt i opposition. Men det är inte förstagången. Det var ju i oppositionsställning jag fickbörja mitt riksdagsarbete, så jag känner tillvillkoren. Men det är säkert viktigt att vi politikerlyssnar på varandra. borde man kunnareagera litet snabbare och ansluta sig tilloppositionens förslag redan från början, så attförslaget inte behöver föras fram på nytt efter eneller och fördröja de positivaeffekterna.Anf. 147 ():Herr talman! Folkbildningen, som vi nu skall talaom, är en betydelsefull resurs, inte minst i dagenskrissamhälle. Debatten har ju nu handlat omkrisen. Det är därför en klok politik att bättre tavara på och också utnyttja de unika möjligheter ochden oförlösta kapacitet som finns i den svenskafolkbildningen. Folkbildningen får inte tryckastillbaka.Vi socialdemokrater har givetvis stor förståelse föroch vill medverka till att, i det samhällsekonomisktansträngda läge som befinner sig i, allakostnader noga granskas. Men det är inte enframsynt politik att nu hålla folkbildningsanslagetnere.Inte minst i då tron på demokratin sviktar,främlingsfientligheten ökar och när samhälletbehöver aktiva medborgare som är beredda att taett ansvar för både sig själva och för andra behövsen stark och effektiv folkbildning.Vad har då skett under den borgerligaregeringsperioden?Den borgerliga regeringen har drastiskt dragit nerdet ordinarie anslaget till folkbildningen mednärmare en halv miljard kronor.Ändå har regeringen sagt attFolkbildningsrådets redovisning i den fördjupadeanslagsframställningen stämmer väl överens medsyftena med statsbidragsgivningen. Detta ärpositivt.Regeringen har också sagt att folkbildningen gjortbetydande insatser med hjälp av de särskilda medelsom anvisats av arbetsmarknadspolitiska skäl.Såväl folkhögskolor som studieförbund har visat attde genom flexibla organisationer och arbetssättsnabbt kunnat erbjuda utbildningsaktiviteter somsamlat ett stort antal deltagare. Det är bra.Trots detta har på förslag avregeringen beslutat att statsbidraget tillfolkbildningen skall dras ned med 100 miljonerkronor.Sammantaget har under den borgerliga regeringenstid det ordinarie anslaget, som jag sade tidigare,reducerats med . Sågick det med treårsramen, indexering och denlångsiktiga stabiliteten, som tidigarebeslutat om.Även kommunerna har dragit ner anslagen tillfolkbildningen. har drygt150 miljoner skurits bort. Detta motsvarar ca 23 %lägre anslag. Det har framför allt drabbatstudieförbunden som är mycket beroende av dekommunala anslagen.Naturligtvis har de särskilda anslag som tillkommitav arbetsmarknadspolitiska skäl till viss del mildratdet minskade grundbidraget, men det är oerhörtviktigt att vi slår vakt om det fria och frivilligafolkbildningsarbetet och att staten inte styr.Därför har vi socialdemokrater lagt framförslag om ökat stöd till folkbildningen. I dagbehandlas vårt förslag om ytterligare 100 miljonerkronor till ordinarie verksamhet utöver vad denborgerliga regeringen föreslagit.De särskilda medel som avarbetsmarknadspolitiska skäl anslagits har haft storbetydelse för många arbetslösa. Exempelvis harfolkhögskolorna 40 000 elever på de långakurserna, och studieförbunden räknar med att över100 000 har deltagit i deras verksamhet.Tänk så många människor med tidigare kortutbildning som därmed fått ökat självförtroende,mera kunskaper och kanske också lust att läsavidare.Vi socialdemokrater tar fasta på en rad avundersökningar som visar att ett ökande antalmänniskor känner vanmakt inför möjligheterna attkunna påverka sin livssituation ochsamhällsutvecklingen via de traditionellademokratiska vägarna. Många söker därför andraformer för påverkan, medverkan och delaktighet.De starkt antidemokratiska tendenser som alltmerkommer fram i samhället är mycket oroande.Folkbildningen kan medverka till att bryta dennaskrämmande utveckling.Folkbildningen och föreningslivet behövs för attmotverka främlingsfientlighet och rasism.Folkbildningens nätverk kommer här mycket vältill pass. Därför har vi socialdemokrater i vårmotion föreslagit tillkulturprojekt mot främlingsfientlighet och rasismoch för ett mångkulturellt samhälle.Folkhögskolor och studieförbund betyder oerhörtmycket för att svenskar och invandrare skall fåkontakt och lära känna varandra. Det är genompersonliga kontakter som det skapas förståelse ochtolerans.Uppgivenheten måste också brytas. Här harfolkbildningen en given plats. Där möter den en avsina stora utmaningar. Det är en tydligförstahandsuppgift för folkbildningen attexempelvis ta vara på de möjligheter som mångamötesplatser ger.Där människor möts kan det demokratiska eller detpolitiska samtalet, dialogen mellan medborgareoch mellan medborgare och valda representanter ide politiska församlingarna, återupprättas ochutvecklas genom olika folkbildningsaktiviteter.Vem tar t.ex. i praktiken ansvar för denEuropainformation som vi alla ropar efter?För allt detta behövs det nu ett ökat stöd, ett stödsom inte minst skall ses som en investering förstärkt demokrati.Vi socialdemokrater står fast vid att det ärnödvändigt att långsiktigt förstärka det ordinariefolkbildningsanslaget. Det är nu resurserna behövs.Det är en befogad utgift för att människor skallkunna stärka sin självkänsla, höja sinutbildningsnivå, höja sin kompetens påarbetsmarknaden, ge bättre utrymme för kulturenoch kulturarbetarna i folkbildningen. Man kan seutgiften som en investering som snabbt skulleförränta sig.Jag vill därför med instämmande i motiveringarna ireservation 21 och den bakomliggandesocialdemokratiska motionen yrka bifall tillreservation 21.Anf. 148 ():Värderade talman! I många avseenden kan jaginstämma med i den oro som honkänner för folkbildningens möjligheter. Vi som arbetar medfolkbildningsfrågor i politiken och på annat sätt harunder , ända sedan socialdemokraterledde regering, varit oroliga för att man undan förundan skall urgröpa folkbildningenskonkurrenskraft. Det har vi haft anledning attdiskutera även under tidigare regeringar.Folkbildningens organisation har fått vänja sig vidatt få sina resurser neddragna.Vi får beklaga att ekonomin fortfarande i Sverigesland är sådan att man inte kan göra de satsningarsom man skulle önska. Det skulle vara roligt förmig att kunna stå här och tillstyrka förslag tillbelopp som också skulle kunnavara nöjd med.Nu är det inget dåligt utbyte som folkbildningen fåri alla fall. anslås extra för åtgärdermot arbetslöshet i folkbildningens regi. Det äringen dålig resurs för folkhögskolorna. De kommeratt få fullt jobb med att göra sig av med pengarnaför att genom goda insatser minska arbetslösheten.För studieförbundens del är 100 miljoner anslagna.Det är inte heller några dåliga resurser med tankepå de möjligheter som vi har att få fram mer pengari statskassan.När det gäller åtgärder för att motverka rasism harregeringen och anslagit ganska storabelopp. Det finns mycket pengar anslagna för dessaviktiga åtgärder.Trots att jag måste beklaga att vi inte kan anslå merpengar är jag nöjd med regeringens insats i det härärendet och tycker att man har gjort en mycket godinsats för att med folkbildningens hjälp minskaproblemen med arbetslöshet och rasism.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 149 () replik:Herr talman! Jag delar om betydelsen av attarbetsmarknadspengar kommit både folkhögskoloroch studieförbund till del. Vi kan se vilket fintresultat både folkhögskolorna och studieförbundenhar kunnat nå med de ökade resurser som de harfått.Det som vi socialdemokrater ängslas över är detordinarie anslaget. Det beror på att man under detre fått så dramatiskt minskade anslagjust till den ordinarie verksamheten. Lägg därtill destora nedskärningarna ute i kommunerna.Carl-Johan vet att studieförbunden ärspeciellt beroende av de kommunala bidragen. Blirdet nu ytterligare neddragningar med 100 miljonerkronor är smärtgränsen nådd. Vi kan se hur det serut i studieförbund. Deltagaravgifterna är såhöga att det finns ett motstånd. Man känner att denhöga avgiften förhindrar att delta i folkbildningeneller en aktivitet som man är mest engagerad i. Såfår det inte vara.Därför är vi mycket ängsliga över att taket kommeratt förhindra att den som mest behöver och mest villkan delta.Jag har tittat på följderna för mitt egetstudieförbund . 100 miljoner kronorneddragna skulle innebära 13 miljoner kronormindre, om man gör samma omfördelning somtidigare i . Det är ingasmåpengar. Av den anledningen är det rätt attkräva att det ordinarie bidraget ökas så att vilångsiktigt kan se till att vi får en folkbildning somär unik inte bara i utan kanske i världenmed många folkrörelser och många engagerademänniskor. Därmed är vi ett föredöme. Det kanskebehövs i dessa tider.Därför tycker jag att vi borde ha kunnat kommaöverens, , i fråga om dessa 100miljoner kronor.Anf. 150 ()replik:Värderade talman! och jag äröverens om nästan allting. Det känns litet konstigtatt diskutera frågan då vi vet vilka villkor som gällerför ekonomi. Jag skulle alltså önska att destora neddragningar som socialdemokratiskaregeringar gjort på folkbildningens område skulleha varit tillräckliga, så att vi efter den härregeringens tillträde hade kunnat behålla balansen.Det som har skett på folkbildningens område närdet gäller ekonomiska bidrag är bl.a. att denkompensation för förändringar ikostnadsutvecklingen i landet som andrautbildningsanordnare har fått har intefolkbildningen fått . Den kritikenhar vi riktat mot socialdemokratiska regeringar. Jagär ledsen över att jag inte med stolthet kan säga attvi har brutit den trenden. Även den här regeringenhar varit tvungen att låta de ekonomiska problemengå ut över folkbildningen.Det är sant, som antydde, attsvensk folkbildning är den främsta folkbildningen ivärlden, delvis beroende på att det inte finnsfolkbildning annat än i . Vi har försökt attexportera den till länder på andra håll. Det harsäkert gjorts goda insatser på andra håll för attsprida folkbildning. Vi kan också räkna med attsvensk folkbildning har möjligheter att anpassa sig.Det har hänt tidigare. Att svensk högskola har gjortunderverk med de pengar den har fått vet vi. Detär vi stolta över.Nu är det ekonomiska läget som det är. Depositioner som vi har att bevaka i det politiskaspelet är sådana att den här gången är det jag somfår försvara regeringens politik. Andra gånger hardet varit . Märkligt nog harargumenten varit nästan desamma, fastän iombytta roller. Så är det. Vi får lita på attfolkbildningen gör det bästa av den situation somuppstått.Anf. 151 () replik:Herr talman!