prot · GH0983 · 1994-03-30 00:00:00 — Jag skall bemöta två inlägg, ett från och ett från i dag.Lennart Brunander påstod att jag hadesagt att regeringens budgetproposition var enhalvfärdig produkt. Själv tycks dock LennartBrunander vara nöjd, eftersom det, som han sade,kommer särpropositioner . Men det var justdet som jag kritiserade.De områden som regeringen har underlåtit att taupp i budgetpropositionen är trädgård, fiske,jordbruket i norra , jordbrukarnassocialförsäkringssystem, högre utbildning påhästområdet, ekologisk odling, omställningen ochinfasningen till . Det är alltså sju mycketviktiga områden som man inte orkar ta upp ibudgetpropositionen. I pengar representerar deungefär tre miljarder.Jag tycker att det är märkligt att LennartBrunander kan vara nöjd med en ordning sominnebär att vi får särpropositioner på så mångapolitiskt viktiga sakområden som representerar såmycket pengar. Det går ju varken att göra enpolitisk bedömning eller att få en ekonomiskhelhetssyn. Politiken blir uppstyckad,fragmentiserad. Som jag sade i mittinledningsanförande i går blir det mycket svårt attfå ordning på ekonomin i om man plockarin summor då och då; man får ju ingen helhetsbild.Jag skulle också vilja att det som jag inte fick svar på av andratalare i går, nämligen att den besparing somjordbruksministern säger sig göra i och med dettaförslag är en chimär.Jordbruksministern hävdar att han sparar runt 800miljoner, tror jag. Men sanningen är i själva verketatt han använder alla pengar som finns, inte bara istatsbudgeten. På jordbrukets område är det ju såvist ordnat att det finns pengar som vi inte ser ochdärför har svårt att hantera.Men jordbruksministern har haft möjlighet att sedessa pengar, och han har också tagit fram ochanvänt dem till t.ex. spannmålsexporten och till vissdel för att finansiera direktbidraget. Detta gör attden besparing man kan se är chimärisk och inteverklig.Jag tycker att det är märkligt att att vi socialdemokrater skulle ha någontingemot att det går bra för fria företagare.Jag vill fråga : Är det bra attföretag subventioneras så som jordbruket gör ,så att ett överskott uppstår? Det är ett överskottsom är både kostsamt och på andra vis skadligt, inteminst för tredje världen.Anf. 51 ():Herr talman! tog upp en del avfrågorna som jag talade om , men hon toginte upp den viktigaste, som jag försökte få endiskussion om, nämligen det socialdemokratiskaförslaget om hur ersättningen till jordbruket skallfungera. Det socialdemokratiska förslaget innebäri sig en halvering av bondens lön.Samtidigt påstår socialdemokraterna att de driveren framåtsyftande jordbrukspolitik som skall skapaframtidstro, miljöförbättringar och allt möjligt.Men det säger sig självt att det inte är möjligt attgöra det med en sådan utgångspunkt.Jag sade inte alls att jag var nöjd med enbudgetproposition som inte innehåller alla delarsom den borde, utan jag sade att det inte är någotnytt. Så har det gått till även närsocialdemokraterna satt vid makten; det är enteknik som man har använt. När en utredning pågårväntar man med att lägga fram propositionen somberör det ämnet tills utredningen än klar.Men det innebär inte att man inte tar hänsyn tilldetta i finansplanen. Det finns pengar avsatta för depropositioner och förslag som man vet att man skalllägga fram. I vissa fall finns också förra årets anslagmed i budgetpropositonen som ett slags botten. Detär alltså inte så att det inte tas hänsyn till dessaförhållanden i den ekonomiska politiken.Nu föreligger också propositioner på alla deområden som räknade upp. Påså sätt har det hela blivit fullständigt.Margareta påstod att en viss besparing ären chimär. Det är den inte. För bonden är den reelli högsta grad. De besparingar som görs påkobidraget får genomslag och påverkar bondenssituation.Eftersom vi har ett system med både budgetmedeloch regleringmedel är det summan av dessa två somär de pengar som faktiskt går åt. Genom attsummera det som gick åt och det som gåråt detta budgetår ser man hur stor besparingen blir.Inte heller detta är något nytt, var ju faktiskt genom beslut som dessapengar blev synliga i budgetprocessen. varde över huvud taget inte synliga. Då betaladesväldigt mycket via regleringsmedel.En hel del av dessa frågor, som också var upp tilldiskussion , är sådant som jordbruketförhandlade sig till. När inte regeringen ville gåmed på att höja priserna på jordbruksproduktergjordes i stället en social satsning som utgjorde endel av bondens lön och ingick iregleringsekonomin.Nu blir allt synligt, vilket i sig är ett bekymmer.Man måste i stället ta fram budgetmedel för dessasaker eller skapa förutsättningar för jordbrukensjälva att klara av det. Om de skall klara det krävsatt de får en ekonomi som ger förutsättningar fördet, och det är ju inte vad socialdemokraterna villuppnå med sitt förslag.Anf. 52 ()replik:Herr talman! Att bönderna får en ekonomi så attde kan klara sig tycks enligt helt avhängigt att de får mer subventioner. Detär ju vad den här regeringen i allt störreutsträckning har givit dem.Lennart Brunander sade att vårt förslag skulleinnebära en halvering av bondens lön. Men det varju faktiskt så, , att varmed när vi fastställde den nya politiken. Vi har intefullföljt den, allra minst regeringen men inte inteheller vi socialdemokrater. Men om vi hade gjortdet, hur mycket mindre hade bondens lön blivit då?Centern var med på vagnen då, men går det heltplötsligt inte. går det inte att ha ett mindrebidrag än det som regeringen har hittat på.Lennart Brunander tog sedan upp att pengarnafinns i finansplanen och i budgetpropositionen.Men det är ju just när vi diskuterar de samladeinkomsterna och utgifterna som vi vill göraden politiska prioriteringen mellan olika områden.Det är också då som vi vill se de exakta siffrorna,och de fanns inte, vare sig i finansplanen eller ibudgetpropositionen. Det är ju mycket som harförändrats sedan dess.Lennart Brunander sade också att böndernaminsann har fått känna av neddragningarna. Ja, engrupp bönder har fått göra det. själv beslutet om att avskaffa kobidraget.Det är just mjölkbönderna som har fått känna avden här neddragningen, och jag tycker att det är braom vill erkänna det.Regeringen har ju, som ett led i sin anpassning tillEU i förväg, förskjutit subventionerna från norr tillsöder, från animalier till vegetabilier. Att ta bortkobidraget är mycket tydligt en del i detta. Man gördet för att kunna ersätta kobidraget med ett högreinlösenpris på spannmål och ett större arealstöd,och det är sådant som tillfallervegetabilieproduktionen.Anf. 53 ()replik:Herr talman! I finansplanen fanns naturligtvis ingaexakta uppgifter om vad varje sak skulle kosta, mendet fanns pengar avsatta för de propositioner somskulle komma. Men, , vi äröverens om det lämpliga i att ha med i princip allt ibudgetpropostitionen. Det är också en målsättningför det framtida arbetet i . Men som jagsade är detta inget nytt; så betedde sig densocialdemokratiska regeringen också. De var precislika dåliga på den här punkten.Kobidraget har ingenting med EU att göra, och detvet mycket väl. Kobidraget ären skapelse av , dåGATT-förhandlingarna startade.Jordbruket hade förhandlat sig till en höjning avpriserna. Då påstod att man intekunde höja priserna, eftersom GATT-förhandlingarna pågick. Därför fick vi gå in medkobidrag i stället. Det skulle sedan tas bort närGATT-förhandlingarna blev klara. GATT-förhandlingarna är klara. Då skall bidragen ocksåbort. Därför skrev vi i utskottsbetänkandet att detär rimligt att man kan höja priserna. Denmöjligheten skall finnas.Vi har vidtagit en hel del åtgärder för attminska kostnaderna. Men vi har inte fullt ut kunnatklara av så mycket kostnadssänkningar att helakobidraget kan intecknas.Margareta säger att jordbruket har fåttmer subventioner. Det handlar naturligtvis omvilken vokabulär man vill använda. Denarealersättning, eller vad man nu vill kalla den, somjordbruket får är inte en subvention. Det är enersättning för ett arbete, precis som vilken annanersättning för arbete som helst. Det är bara det attvi har bestämt att detta skall delas upp iarealersättning och pris per kilo i stället för enbartpris per kilo, som det var förut.Margareta , man kan titta på den motionsom ni har väckt och de reservationer som ni har.Era förslag innebär en halvering av bondens lön. Niborde faktiskt skämmas över det. Bonden har i daginte så bra betalt och så mycket pengar över att detär möjligt att införa en halvering av lönen utan attdet får konsekvenser.Det blir framför allt de unga bönderna -- de som villstarta en verksamhet och har stora skulder -- somblir drabbade. De svaga bönderna klarar inte detta.De gamla och stabila kanske kan göra det ett tag,men inte . De unga kommer att försvinna.Anf. 54 ()replik:Herr talman! Det är alldeles riktigt, LennartBrunander, att det var samma ordning som råddenär Socialdemokraterna satt i regeringsställning.Det står ganska klart uttryckt imajoritetsskrivningen, och Socialdemokraternaingår ju i denna majoritet.Jag hörde aldrig att oppositionen då klagade på det.När vi nu ser detta från oppositionens sida förstårvi inte att ni inte klagade. Det var lika svårt då. Detär rimligt att en opposition skall kunna förstå vadden beslutar om. Ni kanske gjorde det när ni var iopposition, men det tror jag inteKobidraget drogs ned innan varklart. Det var inget bra argument.Lennart Brunander säger att arealbidraget är enersättning för ett arbete. I så fall är det ganskadåligt använda pengar. Arealersättningen ochinlösenpriset är en ersättning för ett arbete somleder till något dåligt. Det leder till överskott. Detvill ingen i ha. Överskottet dumpar vi på envärldsmarknad. Där leder det till problem. Det ärbättre att satsa de pengarna på någonting annat --om pengarna finns. Vi har dem inte. Vi vill bl.a.stoppa in dem i det stora svarta hål som ni och erregering har lyckats skapa.Lennart Brunander talar om en halvering avbondens lön. Jag fick inte svar på frågan om vadsom hade hänt om vi hade fullföljt den enighet somvi hade 1990. Hade det då varit en fjärdedel kvar avbondens lön? Så är det inte. Då sade vi faktiskt attdet var ett överskott. Det skulle vara en balansmellan produktion och konsumtion. Det betyddeatt ett antal lantbrukare skulle slås ut. Det var entuff sanning då, och den är lika verklig och tuff . Då räknade vi med att det fanns runt 6 000bönder för många.Man kan naturligtvis välja att dela på lönen eller attarbeta med någonting annat. Det skall LennartBrunander komma ihåg. Då pratade vi inte omnågon halvering eller någon kvarts lön. Då taladevi om att bondekåren måste minska.Anf. 55 ()replik:Herr talman! Jag måste nog korrigera MargaretaWinberg ganska brutalt när det gäller den sistapunkten. Det vi talade om var en omställning avjordbruksproduktionen, inte en nedläggning.Vi talade om att nyttja de arealer som vi har ochbevara den och den resurs som finns. Attvi skulle få en balans på marknaden avlivsmedelsprodukter är riktigt. fanns deten vilja att överskotten skulle bestå av spannmål,eftersom det är lättare att hantera än andra storaöverskott. Jag var inte riktigt överens med deövriga. Jag tror att det skulle vara rimligt med ennågot större satsning på kött, eftersom markerna dåskulle hållas öppna.Målsättningen med den politiken var ju att detockså skulle bli en lönsamhet när det blev enbalans. När detta beslut väl var fattat ändrade sigden socialdemokratiska regeringen i fråga omEuropapolitiken och begärde ett medlemskap iEU. Då ändrades förhållandet. EU ändrade ju sinjordbrukspolitik i denna riktning.Syftet med de förändringar som har skett -- med attvi fortsätter med arealersättning -- är att det skallfinnas ett starkt jordbruk som kan konkurrera vidett EU-medlemskap. Även om inte skullekomma med i EU tror jag att det är viktigt attdenna stöttning av jordbruket sker. Om Sverigeinte kommer med drabbas vi av en dumpning avEU:s livsmedelsprodukter. Det kan bli mycketbesvärande om vi inte sköter detta på ett riktigtsätt. Jag tror att stödet till svenskt jordbruk i så fallblir ännu större. Då finns det behov av stöd i ännustörre utsträckning.Margareta sade att oppositionen inteklagade på att allting inte fanns med i desocialdemokratiska budgetpropositionerna. Detgjorde vi kanske, men vi insåg att det fannsviktigare saker att diskutera, nämligensakfrågorna. Det gjorde vi med inteså liten framgång. Vi fick igenom en hel deländringar av de socialdemokratiska förslagen påden tiden. Vi är dock överens om att det är bättreju mer som kan komma med i budgeten. Allt skallhelst finnas med.Skulle arealersättningen leda till dåliga produkter?Vi producerar inget som är dåligt i . Det ärbra produkter. Det finns en större produktion änkonsumtion av spannmål, men det varierar mellanåren. Det finns behov på världsmarknaden, men vihar kanske svårt att avsätta det på rätt sätt där.Vi vill framför allt få in mer biobränslen ochbiosatsningar i jordbruket, och det är något somkommer.Anf. 56 (nyd):Herr talman! På grund av en felaktig tidtagningblev jag avbruten mitt i talet, som därmed fick ettsnöpligt slut. Därför vill jag fullfölja anförandet, såatt det blir ett sammanhang.Med anknytning till det tidigare anförda är det ettstort nöje för mig att ett enhälligt utskott hartillgodosett min motion, så till vida att man anserdet både vara önskvärt och nödvändigt med enstörre praktisk försöksverksamhet för att klarläggade miljömässiga, tekniska och ekonomiskaförutsättningarna för återföring av vedaska tillskogen.Det förvånar mig litet att inte utskottet inser ochvärnar om de industrier och organisationer somredan nu har lagt ner inte oväsentliga summor påsin forskning och låter dessa i lugn och ro samt medekonomisk trygghet få fortsätta att utveckla sinavärdefulla försök.Noteras skall även att denna verksamhet glädjandenog inträffar i län som är synnerligen hårt drabbadeav arbetslösheten. Där är varje arbetsskapandeåtgärd för att få fram riktiga jobb en seger.Om man utesluter en avgränsning skulle det kunnamedföra att allt fler blandar sig i leken och vill delapå forskningskakan, vilket kanske inte bidrar tillökad kunskap -- snarare tvärtom. Jag anser att manskall värna om dessa innovationsföretag ochdärmed klart deklarera att länsstyrelserna iKopparberg och med sinahuvudprojektföretag i och skallutses som forskningscentrum föraskåterföringsprojektet och att all finansieringknuten till detta projekt skall lokaliseras till länenoch företagen.Mot denna bakgrund anser jag atttillkännagivandet i mom. 33 även borde inkluderayrkande 3 i motion Jo685. gör det inte det.Därför yrkar jag bifall till detta yrkande.Anf. 57 ()replik:Herr talman! Jag vänder mig till MargaretaWinberg. lyssnade jag på enfackföreningsman som menade attlivsmedelsindustrin är på väg att slås ut. Det ärkanske avsiktlig socialdemokratisk politik somdrivs.Subventioner är så kostsamma, säger . Det kostar för mycket att lyfta ut ett litetöverskott på världsmarknaden. I stället vill mankanske köpa billigt på världsmarknaden.Det är en tuff sanering bland lantbrukarna som manär ute efter. Om er politik skulle få genomslag iSverige, , skulle lantbrukettvingas ta mark ur produktion. Deterkände själv för en kort tidsedan i Ultuna.Vill Socialdemokraterna ha en svensklivsmedelsproduktion? Vill Socialdemokraternaöver huvud taget ha ett öppet landskap?50 % av priserna i ärsubventioner. Vi i kan ju inte ensammadriva en politik som skiljer sig från våra viktigastekonkurrentländers, och det vetSocialdemokraterna. Det är faktiskt en politik somslår ut lantbruket som Socialdemokraternaförordar.Anf. 58 ()replik:Herr talman! Jag tycker nog att ni borgerliga körhuvudet i sanden. Ni hänvisar till EU och OECD.Där är det på ett visst sätt och därför måste det varapå samma sätt i . Det är dåligt i EU- ochOECD-länderna, och därför måste det vara dåligtockså hos oss.Men det är väl ingen vettig människa som säger attdet är bra med en subventionerad näring somproducerar för mycket -- i det här fallet gäller detspannmål som vi inte vill ha. Alla som har litet vettmåste väl kunna säga att detta inte är bra och måste försöka göra något åt saken. Men ni villinte göra något här. I stället går ni på med ännu mersubventioner. Därmed blir det ännu störreöverskott. Så är det ju i EU. Således måste vi görasamma sak.Carl har ett märkligt resonemangbl.a. om våra miljöavgifter. I utskottet försöker jukds ibland, litet grand åtminstone, tyst och medsmå ord försvara en del kds-motioner som handlarom sådant som har en dragning åt ekologin. har avstyrkt våra förslag om miljöavgifter, om enextra satsning på ekologiskt jordbruk och om ökatstöd till landskapsvård. I stället medverkar ni till enpolitik som innebär ett kostsamt överskott somdumpas till tredje världen, vilken ni i andrasammanhang brukar känna litet grand för. Nistöder de stora kemikaliserade jordbruken.Man kan helt kort säga att ni säger en sak men attni alltid röstar tvärtemot.Anf. 59 ()replik:Herr talman! säger att vidumpar överskott till tredje världen. Då vill jagerinra om att vi har ett som såsmåningom verkar ut i en förbättrad situation närdet gäller världsmarknaden och tredje världen.Jag talar nog inte med kluven tunga. Vi måsteverkligen jobba för en bra situation för u-ländernasbefolkning. Det bästa vi kan göra för dem är att viser till att produktionen sker där.Får jag ge ett tips? Funderalitet grand över det arealbidrag för vall ochhagmark som vi kristdemokrater litet grand hartalat om och som skulle kunna medverka till att vikan ha ett öppet landskap. Arealbidraget skullekunna finansieras genom avgifter på gödning ochgifter. Det här skulle inte ge vare sig statskassaneller bonden inkomster, men det skulle vara ettstyrmedel när det gäller att behålla det öppnalandskapet.Om de 400 miljoner som Socialdemokraternaförordat hade gått till statskassan skulle vi kanskeha kunnat enas. Det här skulle ge de värden som niefterfrågar i er motion: ett öppet landskap,biologisk mångfald och estetiska upplevelser för osssom bor i staden och som åker ut på landet.Jag måste tyvärr säga, , att ni ipraktisk politik motarbetar det ni säger er värnaom. Socialdemokraterna är ett stort parti. Ni måstedärför vara mer ansvarsfulla i de här frågorna.Anf. 60 ()replik:Herr talman! Beträffande det sistnämnda kan sägasatt vi är ansvarsfulla. Vi drar in 1,1 miljarder påjordbrukets område för att på något vis bidra till ensanering av den ekonomi som ni i regeringsställninghar förstört.GATT skall lösa det här med dumpningen avöverskott till tredje världen. Ja, men GATT-avtaletblev klart . Reformperioden börjar1995 och sträcker sig . När det gäller är det fråga om en tioårsperiod.Vi kan gå fortare fram. Genom att undvika ett egetöverskott kan vi bidra till en landsbygdsutveckling iMoçambique, i och på andra håll i tredjevärlden. Men det är just det som ni inte vill göra.Ni värnar mera om subventioner till de svenskajordbrukarna än om strävan att försöka se det helai ett globalt perspektiv. Dessutom gäller det att taett ansvar för länderna och befolkningen i tredjevärlden.Kds har förslag om ett arealbidrag som är bra fördet öppna landskapet. Det är bl.a. bra förhagmarkerna, säger . Varför harni inte fått igenom det förslaget? Det ni nu gör gårju stick i stäv med det som ni tydligen vill göra.Vårt alternativ till arealersättning -- vi talar om ettinkomststöd -- är just tänkt att användas på ettsådant sätt att överskott inte premieras. I ställetskall just det öppna landskapet och mångfaldenpremieras. Men det är väl roligare att regera än attdriva den egna politiken. Man måste förstå sakenså.Anf. 61 ()replik:Herr talman! En debatt om ekonomin -- t.ex. omatt vi har ett behov av att sanera landets ekonomi --kan vi kanske inte föra . Vi skall ju prata omjordbrukspolitik, . Vi kankanske inte heller tränga så djupt in i frågan om situation. Däremot kan vi konstatera attSocialdemokraternas politik bidrar till att vi härhemma i får ett igenväxt landskap.Anf. 62 (nyd):Herr talman! Jag lyssnade med intresse påordväxlingen mellan ochLennart Brunander. Det gäller också är en sak här som är mycket underlig, och detär för övrigt detta som är anledningen till att jag gårupp i debatten återigen. I går sade jag nämligen --mycket eftertryckligt, tycker jag -- att jag anser attsubventioner till friska och lönsamma företag ärskadliga. De är direkt hämmande för konstruktivttänkande och för en positiv utveckling. De är ocksåhämmnade när det gäller att få företag att ansträngasig litet extra för att uppnå kostnadseffektivitet.Det är just kostnadseffektiviteten som ärnyckelordet när det gäller svenska jordbrukaresmöjligheter att hävda sig i EU-sammanhang.Jag lyssnade med stort intresse på MargaretaWinberg, som vill minska subventionerna försvenskt jordbruk. Jag sympatiserar medgrundtanken och med ganska mycket av det somhon nämnde. Men jag har väldigt svårt att förståvarför väljer att minskainkomsterna på den sida av bondens verksamhetdär inkomsterna är relaterade tillproduktionsresultatet. Det är ju just den sidan somskall uppmuntras.Den sida som i stället borde angripas ärsubventionerna. I betänkandet talas det om enmängd subventioner. Jag räknade upp dem i gåroch skall inte ta kammarens tid i anspråk en gångtill i det avseendet. Det är alltså påsubventionssidan som det finns något att hämta,därför att man kan likställa bönderna med andrasmåföretagare. De skall kunna jobba under vettigavillkor. Människors kreativitet och vilja attanstränga sig skall utnyttjas. Svenskens inneboendevilja att lyckas skall vi också uppmuntra. Detbehövs -- förlåt uttrycket -- litet jävlar anamma iarbetslivet över huvud taget.Jag skulle vilja ställa samma fråga till LennartBrunander och kanske också till -- båda representerar ju regeringen -- somden fråga som jag i går ställde till går fick jag ett väldigt flummigt svar. Det blevbara en massa ord. svar gällde alltmöjligt, men inte det jag frågade om. Jag beklagar,men den politiska retoriken är ju sådan. Jag fickalltså inte något trovärdigt svar på min fråga.Vad var det då jag ville veta? Jo, jag frågade: Ärdet vettigt att man, när nu växtodlingsbönderna fårett rejält lyft, i stället accepterar att de behåller enmängd snedvridande konkurrensfördelar t.ex.genom fortsatt startstöd, stoppstöd, avbytarstöd,socialförsäkringsstöd, produktionsanpassningsstödoch hälsovård -- dvs. den sortens stöd som friskaföretag egentligen inte behöver? Sådant skall de jusjälva klara av. Dessutom saknas merparten av dehär stöden i EU-sammanhang -- i varje fall finns deinte generellt.Anf. 63 ():Herr talman! Jag kan ge rätt ianalysen av detta. Det som har med arealstöd attgöra är egentligen inte en subvention tilljordbruket. Det är en ersättning för något manutför.Däremot är en hel del andra saker mer att betraktasom subventioner. Det gällde många av de sakersom räknade upp. Men då måsteman komma ihåg att under det regleringssystemsom vi har haft, och som vi 1990 fattade beslut omatt avveckla, byggdes det upp en rad saker som viskulle kunna kalla subventioner. Men i självaverket var de ett led i betalningen till bonden.På den tiden förhandlade jordbruket och staten omersättningen. Sedan bestämde man priser. Men närregeringen inte ville eller vågade höja priserna såmycket som man hade kommit överens medjordbrukets företrädare om sade man: Vi höjer intepriserna, vi betalar hälsovård, avbytarverksamheteller någon av de andra sakerna i stället. Det ärockså en del av bondens framförhandlade lön.Inriktningen är att få bort detta. Det pågårdiskussioner om hur man skall göra. Man kan integöra det i ett moment. Man måste göra det påsådant sätt att bönderna har en rimlig chans attklara av det och så att de får en rimlig ersättning föratt ta över ansvaret.Anf. 64 (nyd):Herr talman! Jag ställde en fråga till LennartBrunander. Han svarade med att förklara hur dehär bidragen har kommit till. Det har ingentingmed min fråga att göra. Jag noterar än en gång attjag inte fick något trovärdigt svar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §.