prot · GH0963 · 1994-02-18 00:00:00 — har dock EU kvar allamarknadsregleringar och reformen av dengemensamma jordbrukspolitiken är inte likalångtgående som den svenska.Den gemensamma jordbrukspolitiken är även efterreformen, som beslutades , föremål för debatt,och inriktningen är mot nyaförändringar, som svar på fortsatta överskotts- ochmiljöproblem. GATT-överenskommelsen ställerdessutom krav på minskade exportsubventioneroch ökat marknadstillträde, vilket kan komma attpåskynda förändringen av den gemensammajordbrukspolitiken. finns dock mångaav de traditionella marknadsregleringarna kvarsom en viktig del av den gemensammajordbrukspolitiken.Ett inträde i EU skulle innebära att infördevissa marknadsregleringar som vi inte längrehar kvar, t.ex. kvoter för mjölk och socker. Detinnebär naturligtvis en tillbakagång till regleringaroch system som har övergett. Ettåterinförande av dessa regleringar, vilka i storutsträckning styr produktionens storlek ochutveckling, är naturligtvis ingen fördel, men dengemensamma jordbrukspolitikens olika nackdelarmåste ses mot bakgrund av den reform av politikensom genomförs inom EU och deförändringar som sannolikt kommer att blinödvändiga . Det är naturligtvis också såatt frågan om vårt medlemskap i bör och skall avgöras efter en samladbedömning av medlemskapets -- ochutanförståendets -- betydelse och konsekvenser förSverige.Låt mig därmed övergå till de direkta frågorna omden gemensamma jordbrukspolitikens tillämpning.Ett av de viktigaste områdena där EU har engemensam politik är jordbruksområdet, och därförär jordbrukspolitiken inom EU också en gemensamangelägenhet. Vid ett medlemskap utformasjordbrukspolitiken gemensamt avmedlemsländerna genom EU-institutionerna. I vissutsträckning finns dock möjligheter för enskildaländer att välja ambitionsnivå vid tillämpningen avde fastlagda gemensamma stödordningarna.Den gemensamma jordbrukspolitikens mål är atthöja produktiviteten, tillförsäkrajordbruksbefolkningen skälig levnadsstandard,stabilisera marknaderna, trygga försörjningen samttillförsäkra komsumenterna tillgång till varor tillskäliga priser. Det är formuleringar som känns igenfrån årtionden av svensk jordbrukspolitik.För att nå de gemensamma målen används inomEU framför allt två olika instrument. Det hittillsviktigaste är pris- och marknadsregleringen, dvs.att EU skall garantera en viss prisnivå tilljordbruket. Pris- och marknadsregleringarnainnebär dels att de av EU garanterade priserna föralla viktiga jordbruksprodukter skyddas genom ettgränsskydd, vilket förhindrar att importeradejordbruksprodukter konkurrerar ut produktioneninom EU, dels att uppköp eller export sker genomEU:s försorg av den överskottsproduktion som intefinner avsättning inom EU. Detta prisstöd harmedfört ett incitament att öka produktionen, vilketmedfört att EU från att ha varit en nettoimportörav livsmedel är en av världens störstaexportörer av flera viktiga jordbruksprodukter.Det är dock en export som måste subventioneras,eftersom EU:s priser överstiger priserna påvärldsmarknaden.Det andra instrumentet för att uppfylla målen förden gemensamma jordbrukspolitiken ärstrukturpolitiken. Den har ansetts nödvändig föratt förbättra strukturen och därmedkonkurrenskraften inom jordbruket. Här återfinnssådana stöd som investeringsstöd, startstöd, stödtill marknadsföring men också regionalstöd tillmindre gynnade områden m.m.Pris- och marknadsregleringen är en gemensamangelägenhet och medger inget nationelltmanöverutrymme. Strukturpolitiken medgerdäremot möjlighet för länderna att i hög grad självaavgöra t.ex. stödens omfattning och nivå samtövriga villkor. Den gemensamma budgetenfinansierar helt alla åtgärder inom pris- ochmarknadsregleringarna, medan de olika struktur-,regional- och miljöstöden endast delfinansieras avEU. I viss utsträckning tillåts också nationella stöd,t.ex. i form av skattelättnader. Alla nationella stödskall dock anmälas och godkännas av . Det finns alltså vissa begränsademöjligheter för varje medlemsland att utformadelar av jordbrukspolitiken.En viktig del av marknadsregleringarna för sockeroch mjölk är de kvotsystem EU tillämpar.Kvotsystemen innebär att varje land erhåller en vissbestämd mängd mjölk respektive socker, vilken iprincip inte skall överskridas. Kvoterna hartillkommit för att begränsa denöverskottsproduktion som finns av socker ochmjölk inom EU. Beslut om de nationella kvoternasstorlek fattas av medlemsländerna gemensamt, dvs.av . Avgörande för den svenskaproduktionens storlek och vid ettmedlemskap är dels svenskt jordbrukskonkurrensförmåga, dels kvoternas storlek. Därförär kvoterna en så viktig del avmedlemskapsförhandlingarna.För mjölk är kvotsystemet så utformat, att omkvoten överskrids tvingas producenten betala enmycket hög avgift för den del avmjölkproduktionen som överskrider kvoten. Det äralltså en form av ekonomisk sanktion som gör attmjölkproducenterna inte överskrider kvoterna.Det är helt enkelt inte lönsamt och därmed inteheller intressant att överskrida kvoten. Det är alltsåinte förbjudet att producera mjölk utöver kvoten,men avgiften är i nivå med priser påmjölk i och i våra närmastekonkurrentländer inom EU. Det innebär attmjölkkvoterna endast i undantagsfall överskridsoch då genom felaktiga marknadsbedömningareller liknande.Sockerkvoten, vilken också bestäms gemensamt avmedlemsländerna, är uppdelad i två typer avkvoter, en A- och en B-kvot. För A-kvoten erhållsi princip hela det av EU garanterade priset. För B-kvoten erhålls endast av det garanteradepriset. Dessutom finns s.k. C-socker, vilketproduceras utanför kvotsystemet. För detta sockererhålls endast världsmarknadspris. Dessutommåste C-sockret exporteras till tredje land och fårinte säljas inom EU. Flera EU-länder producerarC-socker, och 1990/91 producerades inom EU intemindre än av detta socker, vilketmotsvarar av den totala sockerproduktioneninom A- och B-kvoten.Kvotsystemen omfattar all produktion av mjölkoch socker, alltså även om jordbrukarna avstår frånstöd från EU eller från det egna landet. Vidare börockså tilläggas att kvotsystemen inte förhindrarproduktion av ekologiska jordbruksprodukter.Även de kan tilldelas kvoter, men de ärunderkastade samma regler som alla andraproducenter vad gäller kvoter och andramarknadsregleringar. EU gynnar emellertidekologisk produktion genom särskilda stöd, bl.a.inom ramen för miljöstöden. Jag vill i dettasammanhang erinra om att regeringen tillsatt ensärskild utredare, som skall utreda en svensktillämpning av det miljöprogram som är en del avden gemensamma jordbrukspolitiken. I utredarensuppdrag ingår att föreslå hur ett stöd till ekologiskodling inom ramen för detta program skallutformas. kan tilläggas att Sockerbolagethar kontrakterat ekologiskt odladesockerbetor på Gotland.Låt mig avsluta med några kommentarer omfördelarna med ett medlemskap. Redan för två årsedan konstaterade att ett medlemskap ide europeiska gemenskaperna ligger i vårt landsnationella intresse. ansökan ommedlemskap återspeglar vår önskan att bidra tillförverkligandet av ett enat , som lever ifred, välstånd och social rättvisa.Ställningstagandet för ett medlemskap byggersjälvklart på att hela skall tjäna på ettmedlemskap. Bl.a. kommer såväl jordbrukare somkonsumenter att dra nytta av att helaEuropamarknaden öppnar sig vid ett medlemskap.Såväl export- som importmöjligheterna kommer attöka. Konsumenterna får tillgång till ett ökat utbudav livsmedel, medan jordbrukarna får möjlighet attexportera såväl inom som utom EU. Sverigekommer också att kunna dra nytta av de olika stödsom ryms inom EU:s jordbrukspolitik.Det svenska jordbruket är starkt ochkonkurrenskraftigt, och vårt rena och miljövänligajordbruk innebär att vi på den europeiskamarknaden framgångsrikt bör kunna konkurreramed livsmedel av hög kvalitet.Regeringen lägger nu ned ett stort arbete på attuppnå ett sådant förhandlingsresultat att svenskafolket kan uttala sig för ett medlemskap i denkommande folkomröstningen.Anf. 54 ():Herr talman! Jag ber verkligen att få tackajordbruksministern för ett utförligt svar på mininterpellation -- mitt i allt det arbete som regeringennu har med förhandlingarna.Ingenting är så nödvändigt för ett folk som att haen säker tillgång till hälsosamma livsmedel. Detstår alltså nu klart, att om blir medlem iEuropeiska Unionen -- vilket jag i hög gradbetvivlar -- kommer vi inte längre att ha rätt attbestämma över jordbruket i vårt eget land.Vi vet att vårt eget jordbruk är behäftat med mångainvecklade regler och en viss byråkrati, och det ärsvårt att förstå allt som gäller. Men vår byråkrati äringenting jämfört med EU:s byråkrati. EU:s egnarevisorer har också klagat på att det fuskas ochbedras kolossalt med detta stöd.Sverige skulle alltså som medlem geuppskattningsvis föratt subventionera EU:s jordbruk, om jag harräknat rätt, och vi skulle öppna våragränser och låta EU:s produkter komma till oss.Jordbruksministern säger att pris- ochmarknadsregleringen är en gemensamangelägenhet och medger inget nationelltmanöverutrymme.Vad innebär detta t.ex. för jordbrukarnaskooperation? Kan våra jordbrukare inte längre idemokratisk ordning bestämma över sin egenkooperation?Är det tillåtet för en en jordbrukare att sälja mjölkdirekt från gården -- och inte räkna in det i kvoten --och få samma pris som konsumenterna skulle habetalat i affären? Det finns människor somuppskattar att veta vem som har levererat mjölken.Det skall bli repressalier om jordbrukarnaproducerar mer mjölk än vad kvoten tillåter. Villjordbruksministern berätta litet mer om hur deskall straffas? Hur håller man ordning på hurmycket mjölk varje jordbrukare producerar?Man kan tänka sig att några grossister vill göra enspecialbeställning av ekologiskt socker hos RomaSockerbruk på . De tänker betala kolossaltmycket mer än vad som är gängse därför att deverkligen önskar ekologiskt socker. Man kan tänkasig att fler jordbrukare då vill producera betor; detfinns en marknad för det, och det är lönsamt.Jordbrukarna behöver inte något stöd alls. Den härverksamheten bär sig själv. Måste man då, för attdetta över huvud taget skall vara tillåtet, dra in påandra sockerbruks kvoter? Vad händer om manbryter mot detta? Det voreintressant att höra litet mer preciseringar.Jordbruksministern berättade att EU gynnarekologisk produktion genom ett särskilt stöd. Detär mycket intressant och glädjande. Jag villpoängtera att vi självfallet, så fort EU görnågonting som är framsynt och bättre än vad visjälva gör, frivilligt skall göra samma sak. Detskulle aldrig falla mig in att tala för att vi skallkonkurrera ut EU:s jordbruk genom att exporterasådant som är framtaget med sämre ekologiskametoder eller djurskydd. I själva verket är dettvärtom. Djurskyddet i är betydligt bättreän i EU. Hur skall vi kunna kontrollera att deprodukter som vi får in i landet inte är framställdamed metoder som är förbjudna i ?Jag vet att det nu förhandlas om att vi skall fåbehålla våra höga krav när det gällersalmonellakontrollen. Om vi i förhandlingarna fårigenom de svenska kraven påsalmonellakontrollen, har vi då möjlighet att följaupp det? Har vi möjlighet att kontrollera att dettaverkligen görs? Har vi rätt att göra det? att tillåta det?Jordbruksministern avslutade med en lovprisningtill medlemskapet i EU. Jag skall undanhålla migfrån att göra motsvarande lovprisning till frihetenatt stå utanför. Kyrkan i har tillsammansmed LRF -- jag vet att jordbruksministernpersonligen är engagerad i -- gjort en analys av vårt sätt att se påjordbruket. Det har varit frikopplat från naturen.Vi har sett på jordbruket som en industri. Det harvarit fel. Det är oerhört viktigt att vi förvaltarjorden och markens bördighet och att vi för allframtid kan producera livsmedel som kan mättavårt folk. Men vi måste också sätta in detta i ettetiskt och globalt sammanhang. Vi skall inteöversvämma en marknad med produkter som vårtland egentligen inte kan producera på ettekologiskt riktigt sätt.Allt detta beskriver en jordbrukspolitik i framtidensom så varmt förespråkar. Kanjordbruksministern garantera att den politikenverkligen underlättas om vi blir medlemmar i ?Det är svårt nog att få till stånd överenskommelseri ett litet land som . Det finns mångalåsningar och mycket prestige. Får vi rätt att gå föreom vi blir medlemmar i ? Eller är det, som jagmisstänker och tror, lättare för oss att som ett litetland själva gå före och visa att det här är en väg somär duglig för framtiden?Anf. 55 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag delar naturligtvis BirgittaHambraeus uppfattning att det är kolossalt viktigtmed hälsosamma livsmedel.När det gäller de frågor som jag har ansvar för i dethär sammanhanget brukar jag just nämna detområdet som det mest angelägna. Det berör allamänniskor. Själva jordbrukspolitiken kanske intedirket berör så många.Det är dock viktigt att framhålla att vi även iframtiden bestämmer kraven på miljö, djurskyddoch standard på svenska livsmedel. I EU:s direktivoch acquis finns minimikrav. Dem får vi överskridaom vi från regeringens sida säger att vi inte tänkerge avkall på det regelsystem som vi har i ochvi också är överens med näringen om att detta är enprofil för de svenska jordbruken och framtiden somär viktig att behålla.Frågan om salmonella är den som debatteras mestnär det gäller den totala bilden av djurhälsan ochkanske även de fytosanitära reglerna. Vi hävdar attvi skall ha kvar vår rätt att kontrollera de livsmedelsom förs in i landet, även om vi inte hargränskontroller. Den modell som vi föreslår har vihaft möjlighet att tillämpa . Vianvänder oss dock mer av den möjligheten ,nämligen att göra en kontroll hos exportören.Det typiska för är att vi inte barakontrollerar livsmedel. Vi kontrollerar helakedjan, dvs. fodermedlen, de levande djuren ochlivsmedlen. Vi har uppnått en standard som ärunik, kanske i hela världen. Därmed är detnaturligtvis viktigt att behålla den.I delar av EU finns det en betydande förståelse fördetta. Man är t.o.m. avundsjuk på vårt system. Detfinns också de som ser detta som ett exporthinder.Jag tror att vi har mycket goda förutsättningar föratt få gehör för våra synpunkter. Vi kan i grundeninte ge avkall på huvudprincipen när det gäller attbehålla renheten.När man frångår marknadsekonomin uppstår det istället en byråkrati. Vi har en lång erfarenhet avdetta i det svenska samhället, även om det nu harskett fler utbetalningar via priset och färre direktvia postanvisningar eller bankgiron. Under senareår har vi i också prövat varianten med attbetala direkt till bönderna. Det föreligger i och försig en risk för fusk. Det gör det med alla sådana härsystem. Det är naturligtvis olagligt och skallbeivras. Man kan inte kommentera det på ett annatsätt. I grunden skiljer sig EU:s system inte från detsom vi tillämpar här i Sverige.Eftersom jordbrukspolitiken är den storagemensamma frågan i EU går en stor del av EU:sbudget just till jordbrukspolitiken. Dessutom bliråterflödet till jordbrukssektorn betydande vid ettEU-medlemskap. De yttre ramarna för det somkan tänkas ligger någonstans vid sex miljarder ochända uppåt tio miljarder. Då är inte det gränsskyddsom naturligtvis också ger ett stöd inräknat. Detstödet motsvaras av det svenska gränsskydd som vihar i dag.Korporationens möjligheter att agera förändras iprincip inte. Vad som händer är att man fårmöjlighet att sälja vad som helst inom EU-områdetutan några restriktioner. Det bli alltså en ökadfrihet i det sammanhanget. Att det finns ennationell kvot, t.ex. när det gäller mjölk, innebärinte någon begränsning i försäljningen. Det innebärbara en begränsning i produktionen.Det finns möjligen vissa som har anfört att det ärett problem att hålla reda på detta. Jag skall sägaatt torde vara ett av de länder i somhar den allra bästa kapaciteten för att hålla reda påsaker. håller vi reda på nästan alltingsom händer ute i landet. Vi kan säkert också hållaordning på hur mycket mjölk som produceras.Vi har haft ett tvåprissystem som var mycket liktkvotsystemet. Det är ingenting att eftersträva. Detsade jag också i min inledning, men det får man ta.Man får ta det onda med det goda i det härsammanhanget.När det gäller avgiften är det som när staten kräverin andra pengar. Det händer då och då. Man fårskattsedlar och annat från samhället. Det här ärinte värre.Tanken om ekologiskt socker är intressant. Denprövas nu av betodlarna på och avSockerbolaget. Den totala volymen måsteinrymmas i EU:s kvot. Däremot finns det intenågot hinder mot att producera ekologiskt socker,och marknadsföringen är helt fri.I frågan om ekologisk produktion skulle jag viljaunderstryka att om vi får ett stöd i pengar för att gåvidare med våra idéer här i , så ser jag detsom en fördel. Detta är vad vi kan få i det härsammanhanget.Jag delar uppfattning när detgäller förvaltning av vår och våranaturresurser över huvud över taget. Det vorekanske inte så dumt om dessa centeridéerna kundesprida sig också till EU-länderna. Detta blir detbetydligt lättare att åstadkomma vid ettmedlemskap.Anf. 56 ():Herr talman! Jordbruksministern sade att det vorebra om vi kunde få pengar till detta från EU. Menhur det än blir kommer vi att skicka ut väldigtmycket mer pengar än vad vi får tillbaka. Vad vihåller på och förhandlar om när det gäller pengarnaär hur mycket av de pengar som vi redan har betaltsom kommer tillbaka på deras villkor. Jag tycker attdet är dåligt att man över huvud taget ger sig in isådana förhandlingar.Vi kan bestämma vilka krav vi skall ställa pådjurskydd och över huvud taget på vårt egetjordbruk, men vi kan inte hindra de andra EU-länderna att exportera sina produkter till oss. Vikan inte förhindra att det importeras billigare varorsom slår ut vårt eget jordbruk. När dessa billigarevaror förs in i vårt land, blir det mycket svårare förvåra egna jordbrukare att sälja sina produkter tillde svenska konsumenterna. Lika väl som vårajordbrukare får möjlighet att exportera, så måste viöppna oss och få ett mycket större överskott avjordbruksprodukter. Trycket på oss blir naturligtvismycket större än det tryck som vi kan utöva påländerna på kontinenten.Jordbruksministern säger också att vi inte kan geavkall på t.ex. skyddet mot salmonella. Jag tyckeratt det låter mycket spännande. Såvitt jag förstårkan det innebära att jordbruksministern såsmåningom kan hamna på min sida ifolkomröstningskampanjen. Efter vad jag kanförstå av den föregående debatten är det så, attäven om vi skulle uppnå ett lyckat resultat iförhandlingarna, kan vi inte garantera att dettakommer att hålla i prövning, omdenna skulle finna att något undantag strider mott.ex. regler om konkurrensfrihet osv.Har vi rätt att kräva att någon skall redovisa att enprodukt är fri från salmonella, innan den friareexporten kommer att gälla?Även om jordbruksministern tror sig ha fått ett gottresultat, är det alltså inte säkert att det kommer atthålla i praktiken. Därför måste vi ha garantier föratt verkligen går med på detta,innan vi kan vara säkra på att vi har fått detta förför vårt land så oerhört väsentliga skydd.Till sist vill jag ställa en fråga om norra har beslutat att lönsamheten förjordbruket i norra inte får minska. Kan vigarantera att den lönsamhet som jordbruket i norraSverige hade inte kommer attminska, om vi blir medlemmar i ?Anf. 57 Jordbruksminister ():Herr talman! beslöt 1990 attlönsamheten i norra inte fick sjunka tillföljd av jordbruksbeslut. Det pågår enganska uppslitande debatt om tolkningen avriksdagens beslut angående lönsamheten. gjorde i sitt förberedelsearbete servi i departementet bl.a. på vad detta beslut formelltinnebär. Vad innebär en fullständig garanti förlönsamheten i jordbruket i norra ? Jag harfått ett råd av som innebär ettspann på lägst mellan 800 och 900 miljoner ochhögst l 300 miljoner. Det lägre beloppet är det somriksdagen egentligen har beslutat om, medan dethögre är det som skulle krävas för att behållalönsamheten på den nivå den hade på 1980-talet.Om vi får ett stöd från EU till jordbrukspolitikenäven i norra , underlättar det våramöjligheter att betala. Dessutom är bottenbasenför priserna på jordbruksprodukter är något högrei näraliggande EU-länder än i . Då kan mansäga att det inte ser särskilt mörkt ut, eftersombasen lyfts något och vi dessutom får hjälp med attbetala en del av det som vi själva betalar tillhundra procent.Förhandlingarna om salmonellaskyddet är ännuinte slutförda. Jag har även i EU hörtformuleringen att alla ställer upp på principen omett fritt flöde av varor men att ett fritt flöde avsjukdomar inte är något att eftersträva. Det tyckerjag är en bra formulering, och detta tror jag attfolket i EU också begriper.Så till det som har sagts om att skicka ut pengar.Egentligen borde jag av något slags social ambitionkunna säga att det väl är ganska riktigt att vi bidrarmed dessa pengar. Det är emellertid ändå så att vii första hand ser till oss själva. Nettoutbetalningen,som kanske kommer att uppgå till maximalt 10miljarder, kommer sannolikt att ge en del effektersom gynnar vår ekonomi. Därför är dettaegentligen inte någon nettokostnad. Jag har noteratatt denna fråga har varit uppe tilldebatt här i kammaren.Låt mig ta ett exempel från jordbrukets område.Min kollega i var på besök hos mig förnågon vecka sedan. Han är nu ordförande i rådet.Han fick besöka några jordbruk i Orsatrakten iDalarna och även något jordbruk på . Vivisade inte upp det bästa vi har, utan vi ville visa ettgenomsnitt och även en del av våra problem.Vid diskussioner med denne grekiske minister omsituationen i delar av EU får man en litentankeställare. I har avbefolkningen sin sysselsättning i jordbruket. Dettatal är 13 à högre än i Sverige.Dessa av befolkning har mer änhälften så stor andel per capita av BNP som restenav grekerna. I totalt är BNP per capitainte mer än en fjärdedel av den i Sverige.Jag har förståelse i synnerhet för representanter förjordbruket i sådana länder när de säger att de harett intresse av att få pengar. Vi ser alltså att defonder som vi bidrar till genom EU-medlemskapethar ett visst fog för sig. Om vi kan bidra till dettautan att göra någon förlust, skall vi kanske integräma oss så förfärligt mycket.Om de andra länderna i EU, som jag alltså hoppasatt vi kommer att tillhöra, skulle slå ut det svenskajordbruket beror på om vi har en konkurrenskraftsom bygger på vår produktionsförmåga, våraprodukters kvalitet och de stödformer som vi ärberoende av och som innebär att vi kanupprätthålla produktionen. Jag är övertygad om attde svenska konsumenterna under överskådlig tidvill ha färska livsmedel, som är av hög kvalitet ochsom är producerade ganska nära. Den största delenav de varor som konsumeras här kommer därför attvara svensk. Vi kommer också att få en ökning avimport, men detta skall vi kunna möta genom enökning av den svenska exporten.På tror jag faktiskt att vi i vårt ganskarena land, som vi kan göra ännu bättre, har godaförutsättningar att utveckla vår produktion även avandra produkter än livsmedel i jordbruket, t.ex.produkter för energi- och industriändamål. Härligger vi litet före, men debatten är densamma.Anf. 58 ():Herr talman! Det som jordbruksministern härsäger är oerhört viktigt -- det kan självfallet intevara någon rättighet att exportera sjukdomar.Får jag med tanke på den juridiska debatt som vihade fråga jordbruksministern omhan verkligen är villig att kräva att detta nu får ensådan form i förhandlingarna, att vi kan vara säkrapå att domstolen kommer att anse att detta ärvattentätt.Det skall inte vara möjligt att hit exporterajordbruksprodukter -- ägg, fjäderfä och annatkött -- som kan ge salmonella. Denna regel måsteemellertid vara helt vattentät.Jordbruksministern berättade att avarbetskraften i är jordbrukare och sägeratt det inte är mer än rimligt att vi hjälper till ochger bistånd, eftersom många länder i EU har det såoerhört mycket sämre. Det är riktigt. ärbetydligt rikare än något annat EU-land om mant.ex. mäter BNI.Det finns en ojämlikhet här. Men ser man tillojämlikheten på jorden är varenda grek våldsamtrik i jämförelse med de av jordens befolkningsom lever under absolut fattigdom.