prot · GI0916 · 1994-10-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:16Torsdagen den 27 oktoberKl. 12.00 16.06Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 21 oktober.2 § Anmälan om kompletteringsval till vissautskott, m.m.Talmannen meddeladeatt riksdagsgrupp på grund avuppkomna vakanserefter anmält Per somledamot i valberedningen och somledamot i justitieutskottet och som suppleant iutbildningsutskottetefter anmält somledamot i näringsutskottet och som suppleant iskatteutskottet samt som suppleant iden svenska delegationen till dels Europeiskaekonomiska samarbetsområdets (EES) gemensammaparlamentarikerkommitté, dels EFTA-staternasparlamentarikerkommitté.Talmannen förklarade valda tillledamot i valberedningenPer ()ledamot i justitieutskottetKia ()ledamot i näringsutskottetEva ()suppleant i skatteutskottetEva ()suppleant i utbildningsutskottetKia ()suppleant i den svenska delegationen till delsEuropeiska ekonomiska samarbetsområdets (EES)gemensamma parlamentarikerkommitté, dels EFTA-staternas parlamentarikerkommittéPeter ()3 § Svar på interpellation 1994/95:10 omoffentlighetsprincipen vid ett svenskt EU-medlemskapAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omjag anser att offentlighetsprincipen kan fortsätta attgälla oinskränkt vid ett svenskt EU-medlemskap och,som jag uppfattat frågan, vilka åtgärder som frånsvensk sida bör vidtas för att få till stånd en ökadöppenhet inom EU och dess beslutsprocess.På frågan om den svenska offentlighetsprincipenkommer att bestå vid ett svenskt medlemskap i jag med ett tveklöst ja i förra veckansfrågestund här i kammaren. Med tanke på frågansbetydelse och de missförstånd som rått angående våramöjligheter att bevara den svenskaoffentlighetsprincipen vid ett inträde i EU är jag gladatt jag här får tillfälle att förklara varför jag är såsäker på att den svenska öppenheten kommer attbestå.Beträffande första fråga, omoffentlighetsprincipen kan fortsätta att gällaoinskränkt vid ett svenskt EU-medlemskap, vill jagförst påminna om att vår svenska offentlighetsprincipingalunda är utan undantag. Det finns ett stort antalinskränkningar för fall där behovet av sekretess ärtillräckligt starkt. Inskränkningarna i allmänhetens rättatt ta del av handlingar hos myndigheter finns isekretesslagen och gäller till skydd för vissa intressensom finns uppräknade i tryckfrihetsförordningen. Detgäller sådant som rikets säkerhet, den centrala finans-och penningpolitiken, brottsbekämpningen ochskyddet för enskildas personliga integritet. Dessaundantag från den annars grundläggandeoffentlighetsprincipen måste finnas, och det gälleroavsett om vi är med i EU eller inte.Varje EU-land har sina egna regler omoffentlighet och sekretess. ochNederländerna hör till de länder som är mest öppna,medan och kan sägas hålla till iandra änden av skalan. Däremellan befinner sig deandra medlemsländerna med varierande grad avöppenhet. Det finns alltså inte några EG-regler somharmoniserar medlemsländernas lagstiftning på dettaområde. Det är i själva verket på det sättet, att EU:sgrundfördrag inte ger institutionerna någon behörighetatt fatta beslut om generella regler om vad som skallgälla i fråga om offentlighet och sekretess imedlemsländerna. Först måste i så fallgrundfördragen ändras, och det kan bara ske omsamtliga medlemsländer är eniga. Som medlem skulleSverige alltså få vetorätt mot varje framtidafördragsändring som skulle möjliggöra enharmonisering av offentlighetslagstiftningen inomhela EU.I av godkändabetänkande (bet. 1993/94:KU21) omgrundlagsändringar inför ett svenskt medlemskap iEU finns uttalanden som innebär att vid enanslutning till EU inte överlåter lagstiftningsmaktenpå detta område till EU:s institutioner. Ominstitutionerna mot all rimlig förmodan skulle börjaharmonisera offentlighetslagstiftningen skulle svenskamyndigheter och domstolar därför inte behöva tahänsyn till sådana rättsakter, utan våra svenska lagarfortsätter att gälla. Detta resonemang är inte någotönsketänkande från min sida, utan det är grundat pårättsliga fakta. Det ligger också helt i linje med detsynsätt som bl.a. den tyska författningsdomstolentidigare har utvecklat.Sverige kommer som medlem inte att vika frånoffentlighetsprincipen i EU-samarbetet. Denna fastaföresats har manifesterats i två deklarationer som harfogats till det svenska anslutningsavtalet. I densvenska deklarationen förklarar att vivälkomnar utvecklingen mot ökad öppenhet inom EUoch att offentlighetsprincipen, och då särskiltallmänhetens tillgång till allmänna handlingar ochmeddelarfriheten, är och förblir grundläggandeelement i konstitutionella, politiska ochkulturella arv. EU-sidan noterar i sin svarsdeklarationdet svenska uttalandet och förutsätter att Sverigeföljer gemenskapsrätten i detta avseende.De båda deklarationerna står inte i motsättning tillvarandra. Den svenska deklarationen innebär attSverige har lagt fast sin linje och talat om vilka reglersom gäller här. Medlemsstaterna har å sin sida noteratdetta och inte sett det som något hinder för ett svensktmedlemskap. Deklarationerna utgör tillsammans denrättsligt/politiska plattformen för fortsattaagerande när det gäller att hävda öppenheten i vårtsystem.Därmed kommer jag över på fråga, som gäller hur skall kunna verkaför ökad öppenhet vad gäller institutionerna inom EU.Detta är en stor och för oss viktig fråga, för även omdet skett en förändring i synenpå öppenheten inom EU:s institutioner så är vi frånsvensk sida inte nöjda med situationen som den är . Hur skall då som medlem kunnaåstadkomma en förbättring av sakernas tillstånd inomEU, och vilken strategi skall vi använda oss av?Först skall vi komma ihåg att har mycketatt ge på just detta område. Vi har bl.a. en uniktlångvarig tradition på det tryckfrihetsrättsligaområdet. Vi har en offentlighetsprincip som saknaregentlig motsvarighet i andra länder och som inte baraär fastlagd utan också utvecklad i grundlag. Deerfarenheter som detta har givit oss är vi angelägnaom att få dela med oss av i det europeiska samarbetet.Vi vet ockaså att EU:s medlemsstater ochinstitutioner ser på de svenska lösningarna med båderespekt och intresse. Rådet och kommissionen harnyligen med den svenska tryckfrihetsförordningensom uttrycklig förebild infört en slagsoffentlighetsprincip som omfattar sådana handlingarsom upprättas inom dessa institutioner. VidEuropeiska rådets möte på , dåanslutningsavtalet undertecknades, förklaradesamtliga EU-länders stats- och regeringschefer välkomnade den svenska öppenheten och attdenna kunde bidra till en ökad öppenhet inom EU.Stats- och regeringscheferna gjorde densjälvkritiska iakttagelsen att öppenhet är ett viktigtbegreppp som måste utvecklas mera inom EU.Förutsättningarna för att skall få gehör försina uppfattningar när det gäller offentlighet ochöppenhet är alltså goda. I EU-samarbetet skall vibegagna oss av denna på förhand positiva inställningoch utnyttja varje tillfälle som ges till att få till stånden ökad öppenhet och insyn i ochbeslutsprocess. Vi vill driva en offensiv strategi, intenöja oss med betraktarens roll, utan driva påutvecklingen i den riktning vi önskar. Våramöjligheter till detta ökar naturligtvis om vi kan ageratillsammans med andra likasinnade medlemsländer.Utsikterna till detta är goda och förbättras ytterligaregenom att fler nordiska länder kan bli medlemmar iEU.Men för att en offensiv svensk strategi skall blitrovärdig i EU-samarbetet måste den ha en starkförankring inom landets gränser. I en föreståendeproposition avser regeringen att föreslå förändringarav reglerna om utrikessekretess som syftar till ökadöppenhet.Offentlighetsprincipen måste sätta sin prägel påoch genomsyra den svenska förvaltningen så att denverkligen tillämpas också i det praktiska vardagslivet.Egentligen borde varje svensk invånare själv känna attoffentlighetsprincipen verkligen är "en omistlig del avvårt konstitutionella, politiska och kulturella arv",som det sägs i deklarationen. Ett aktivt försvar föroffentlighetsprincipen på den internationella nivånmåste nämligen bygga på att vi nationellt i handlinglever upp till innehållet i tryckfrihetsförordningen.Vår strävan mot en större öppenhet och insyn i EU-samarbetet måste börja hos oss själva.Då , som framställtinterpellationen, anmält att han var förhindrad attnärvara vid sammanträdet, medgav talmannen attOlof i stället fick delta i överläggningen.Anf. 2 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för ettganska omfattande svar, även om det naturligtvisfinns mycket mer att tillägga i den här frågan, somjuridiskt sett är ganska besvärlig att analysera.Eftersom befinner sig i EU:shuvudstad , tar jag emot svaret i hans ställe.Jag hoppas att det går bra.Sedan vi ställde den här interpellationen har LailaFreivalds svarat på en enkel fråga. Jag har tagit del avden debatten, så hon behöver inte repetera det honsade då.För är frågan om offentlighetsprincipenstillämpning - det är mycket det det handlar om - vidett eventuellt svenskt medlemskap i viktig. Det tror jag gäller för allapartier. Därför krävs att vi här i klartdeklarerar vår viljeinriktning, vår vilja att stå för våragrundläggande värderingar i det här avseendet, ävenvid konflikter. Det går nämligen inte att förneka attkonflikter kan komma att uppstå. Jag återkommer tilldet.Av denna anledning har vi framställt den härinterpellationen till den nya regeringen.Offentlighetsprincipen förutsätter ocksåmeddelarfrihet, med dess förutsättningar av källskyddför medier, efterforskningsförbud ochanonymitetsskydd. Därför är också meddelarfrihetenen viktig del av den här debatten.Sverige måste om vi blir medlemmar arbeta för ettöppnare EU - det är den andra aspekten, och därförfinns också den med i det här sammanhanget.Åtgärder bör initieras för att göra dokumenttillgängliga för allmänheten och för media.EU har visserligen en betydande öppenhet för attvara en internationell samarbetsorganisation, men detär ändå otillräckligt utifrån den ambitionsnivå vihittills haft i . De ansatser till större öppenhetinom EU:s olika organ, såväl kommission somministerråd, som bl.a. har tagit initiativ tillmåste med kraft föras vidare vid ett medlemskap. Jagutgår från att vi är helt ense på den punkten, vilketockså kan utläsas av svaret.Europaparlamentet måste få en mer aktiv ochkontrollerande roll, som medlemsländernaskontroll över beslutsfattande står kvar. anserdet vara självklart att vi skall bibehålla våra öppnabeslutsformer och vår offentlighet, även om det skulleskapa friktioner med och medmedlemsländer.Det vore mot den bakgrunden självfallet intressantatt höra justitieministern utveckla det som i svaretförutskickas om förändringar vad avserutrikessekretessen, där en proposition är aviserad. av detta framgick vid den frågedebatt som LailaFreivalds hade med förstår i vilket fall att s.k. rakt skaderekvisitför utrikessekretessen inom regering ochutrikesrepresentation kommer att finnas med i enkommande proposition. Det betyder alltså attöppenhet skall vara ett prioriterat alternativ. Jag villgärna få detta bekräftat. Det är naturligtvis ettnödvändigt steg i rätt riktning för att ytterligareunderstryka hur viktigt det här är.Det finns en annan fråga som ibland tangeras idebatten men som egentligen har politiskt praktiskinnebörd. Det brukar sägas att mycket avutrikessekretessen har varit ren inrikespolitik,men vad innebär det egentligen? Jo, det innebär attdet nu blir fråga om en förändring i volymer. Vikommer på det här området att få en tröskeleffekt somär betydande, dvs. väldigt mycket av det som har varitsvensk inrikespolitik kommer att bli utrikespolitik ochdärmed falla in under ett nytt område och en nyhantering.Det problemet skall man inte underskatta, för detberör verkligen demokratins inre kärna. Det är härinte fråga om att så att säga vänja om svenska folkettill en lägre målsättning, utan den gamlamålsättningen för öppenhet och offentlig insyn skallbehållas som vi skall kunna hantera dessamycket större volymer. Det här kommer verkligen atti hög grad sätta myndigheter och regeringskansli påprov. Alla som har behandlat den här sortens frågor iförhållande till svenska journalister, alla som iegenskap av statsråd har haft att bedömamöjligheterna att lämna ut hemligstämplat material,vet att detta inte är något som är självklart från fall tillfall.Jag vill särskilt betona att vid ett svensktmedlemskap kommer mycket större anspråk att ställaspå hantering - det kan jag säga motbakgrund av mina egna erfarenheter av den här typenav ärenden - än vad vi förmodligen har klart för oss . Jag utgår från - och i detta ligger enfrågeställning - att den nya regeringen är medvetenom detta problem och är beredd att satsa de resursersom behövs för att hantera problemet.Anf. 3 ():Fru talman! Först vill jag säga till jag tycker att det är väldigt bra att den här frågankommer upp till mer utförlig behandling i ,eftersom ett frågesvar inte lämnar utrymme för såmycket diskussion och utförligare ställningstaganden.Laila säger i sitt svar till AndreasCarlgren vad gäller offentlighetsprincipen och EU-rättatt vi i har en lång tradition på det härområdet men att vi också har betydandeundantag, och det är ju alldeles riktigt.I en hel del fall - det är vi helt överens om - ärundantagen från offentlighetsprincipen, där det istället är sekretess som gäller, mycket befogade närdet gäller enskilda människors förehavanden, men iandra fall finns det uppenbart alldeles för mycket avsekretess, även i . Det gäller vapenexport, detgäller ekonomiska förehavanden och en rad andraområden.Jag och många andra svenskar som är angelägnaom att bevara den svenska offentlighetsprincipenmenar att mycket mer säkert kan göras för att mer avde väsentliga politiska och ekonomiska frågor somdiskuteras i vårt land i större utsträckning skallkomma ut till människorna i landet. Frågan är nu ombesluten i större utsträckning skall flyttas till Brysseloch , men vi vet att det finns väldigt många människor i vårt land sominte känner sig delansvariga, som menar attinformationen i väsentliga politiska frågor ,då vi inte är medlemmar i , inte i tillräckligt storutsträckning når ut i vårt eget land.I det svar som har lämnat framgårhur som ett enskilt land vid ett medlemskapliksom andra EU-medlemmar har rätt till en egenlagstiftning. Jag ifrågasätter inte den bedömningen, attvi som medlem i EU på en rad områden kommer attha rätt att fatta självständiga beslut utifrån vår egenlagstiftning.Problemen uppstår ju när det blir en konflikt, LailaFreivalds, när det finns EU-beslut som skallfölja och leva upp till och där det kan finnas konfliktermed vår egen lagstiftning. Det är först då somproblemen kommer i dagen.Vi vet hur beslut i EU i mycket hög utsträckningfattas i slutna rum till skillnad mot vad som sker i vårteget land. Det är ministerrådet eller kommissionensom fattar besluten i stället för parlamentet av valdapolitiker genom en öppen debatt. Det är en avgörandeskillnad.Vi vet ju också, , i vilken högutsträckning som olika lobbygrupper med starkafinansintressen bakom sig kan påverka utan att det pånågot sätt syns i de beslut som sedan fattas i de olikaslutna rummen.Om blir medlem i Europeiska unionen ärdet naturligtvis bra att vi skall påverka detta och verkaför en ökad öppenhet inom Europaunionen. Men jagmenar ändå att förutsättningarna för detta ärobetydliga, för att inte säga obefintliga. Jag uppfattardetta som en from förhoppning från dem som förSveriges talan i de här sammanhangen. Det är ett sättatt få med i EU trots att vi fullt ut inser att detkommer att bli ökade begränsningar för våryttrandefrihet och för offentlighetsprincipen i Sverige.I svaret tar upp att det ipropositionen talas om fortsatta utredningar om hurobefogad sekretess skall kunna undvikas. Jaginstämmer naturligtvis i att det är bra att dettaundersöks och att sekretessen minskas. Mengrundfrågan kvarstår ju. Vid ett medlemskap kommerinte på samma sätt som tidigare att kunnafullfölja principen om öppenhet i beslut där det finnsen konflikt med EU och där beslut i EU intetillgodoser behov.I den proposition som har lagts fram omEU-medlemskapet framhävs roll och svenskoffentlighetsprincip mycket tydligt. Men det är långtifrån tillräckligt. Frågan om offenlighetsprincipen ärju en av många frågor som hänger samman med EU-medlemskapet. Men för många av oss svenskar är deten tung fråga. Jag menar att det svar som har lämnatsinte är till fyllest. Problemen kommer att bli mycketuppenbara, och därför finns det bara ett sätt att bevarasvensk offentlighet och inte behöva styras av EU:slagar och bestämmelser. Det är att inte gå med iEuropeiska unionen.Anf. 4 ():Fru talman! Frågan om den svenskaoffentlighetsprincipen är en av de allra viktigaste ochallvarligaste frågorna inför ett eventuellt svensktmedlemskap i den europeiska unionen.Offentlighetsprincipen är ett slags försäkring motmygel och korruption som vi har i . Den göratt den svenska demokratin faktiskt är litet bättre än ide flesta andra länder i världen.Jag tycker att statsrådet gör en skönmålning avmöjligheten att behålla den svenskaoffentlighetsprincipen. Det gör mig upprörd. Jagtycker inte att hon tar på allvar de uppenbara riskeroch problem som finns i konflikten mellan densvenska lagstiftningen och EU:s. I sken av den debattsom varit mycket utbredd under de senaste årentycker jag att den här skönmålningen saknar alltrovärdighet.I praktiken är det så att den svenskaoffentlighetsprincipen har fått grundskott. föreriksdagsvalet för gick det ut enPM från Statsrådsberedningen om hur man inomregeringskansliet och svenska myndigheter skallhantera frågan om offentlighetsprincipen.Trots att man försökte se det ganska positivt ochförsökte hävda offentlighetsprincipen i den allmännatexten har denna PM lett till att man ökatanvändningen av paragrafen om utrikessekretess. Iväldigt många fall i det inledandet arbetet mellan EUoch är det redan så att man använderutrikessekretessen för handlingar som enligt svensklag borde vara offentliga. Inom harman redan hemligstämplat handlingar när svenskajournalister har försökt att få reda på vad de harhandlat om.Det har t.ex. gällt ärenden där svenska tjänstemänfrån har varit med på ett EU-möteoch skrivit ner protokollsanteckningar och delgettdem till andra myndigheter. Den svenska regeringenhar förvägrat journalister att ta del av dessa.Detta är viktigt eftersom man kan anta att detfaktiskt handlar om huvuddelen av det utbyte somsker mellan och EU vid ett eventuelltmedlemskap. Det gäller just sådana här handlingar avinformell eller halvinformell karaktär, anteckningarsom görs av olika tjäntemän, som förs vidare tillandra myndigheter och verk för behandling. Med denpraxis som redan har börjat användas i Sverigekommer dessa att hamna utanför svensk offentlighet.Därmed hamnar de utanför en offentlig debatt somkan påverka den framtida hanteringen.Den enda reella möjligheten att hävda den svenskaoffentlighetsprincipen i den här konflikten är genomen lagändring som innebär att utrikessekretessen integäller för handlingar som berör EU-samarbetet. Attgöra EU-samarbetet och EU-handlingarna till ett slagsinrikeshandlingar.Den avgörande frågan är då om regeringen är beredda att gå med på en sådanändring. Det skulle åtminstone rädda en del av densvenska offentlighetsprincipen kvar även vid ettmedlemskap. Så bedömer jag saken. Men vad jagförstår är det inte den lagändringen som LailaFreivalds syftar på i sitt anförande. Hon syftar snararepå det omvända bevisrekvisitet som har varit uppe idiskussionen.Den ändringen är mer av kosmetisk karaktär. Deninnebär inte någon avgörande förändring av sakläget.Den innebär fortfarande att den svenskaoffentlighetsprincipen till mycket stor del offras vidett EU-samarbete.Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! Låt mig först säga till jag har noterat att det finns en stor enighet kringambitionen att bevara den svenskaoffentlighetsprincipen, utveckla den i det utveckladeinternationella samarbete som ett medlemskap i och iaktta att de principer den står för ocksåbevaras. Jag tror att detta är en stor styrka när vi gårin i det europeiska samarbetet som medlemmar.Som jag sade tidigare är det enda sättet för oss atthävda dessa för oss så viktiga principerna att vi visaratt vi i tillmäter dem en oerhört storbetydelse. Jag återkommer litet grand till ytterligarepreciseringar av vissa förhållanden som har att göramed situationen att vi blir medlemmar i . Menförst vill jag svara och jag lyssnar på er förstår jag hur svår den härfrågan är. Detta är ett mycket komplicerat ämne. Detär mycket svårt att förklara innebörden av den någotförändrade situation som ett medlemskap medför.Av inlägg förstår jag attokunnigheten, på grund av den svårigheten, är väldigtstor. Därför skall jag försöka utveckla det här litetnärmare och börjar med: Vad innebär den förändring isekretesslagstiftningen som vi föreslår?Peter anser det vara en kosmetiskändring och vill i stället att vi skall införa en lag sominnebär att vi avskaffar utrikessekretessen och gör allahandlingar till inrikeshandlingar. Jag förstår ärligttalat inte riktigt vilken tanke som finns bakom det.Utrikessekretessen innebär ju bara det att vi iSverige, när vi bedömer om en handling kan lämnasut eller inte, gör en bedömning av huruvida detta kanskada intressen eller inte. Vad det är förhandling, var någonstans den har skrivits, har ingenbetydelse, utan det är fråga om bedömningen avinnehållet i handlingen och konsekvenserna av ettoffentliggörande. Det är de regler som gäller i dag.Den förändring vi gör av reglerna omutrikessekretess är just den att vi nu vänder påskaderekvisitet, så att bedömningen av en handlingsom har aspekten av utrikesintresse skall göras precispå samma sätt som i fråga om andra handlingarutifrån andra kriterier. Om jag har förstått PeterEriksson rätt, vilket jag i och för sig inte är säker påatt jag har gjort, har vi tillgodosett i det här avseendet.Sedan vill jag komma till frågan: Vad innebär dåden förändrade situationen? Vi kan ju i alltidagera så att vi öppet redovisar alla ställningstagandensom vi gör i EU-sammanhang. Vi bör t.ex. ansluta osstill linje, som innebär att man konsekventtalar om hur vi röstar inför beslut som tas iministerrådet. Vi kan alltså föregå med vårt exempel.Det kan däremot ligga i intresse att intemot andra medlemsstater vilja avslöja hur de ageraroch hur de röstar. Det kan ju vara en fråga som just ärav det slaget att det kan kan skada somnation. Vår uppgift är snarare att få dem att vilja varamera öppna om sina ställningstaganden.För att driva på utvecklingen mot en ökadöppenhet har i en del fall, efter noggrantövervägande, offentliggjort dokument som EU:sinstitutioner och andra medlemsstater har betraktatsom hemliga. har tagit den här konflikten,och den metoden har fungerat. Det har aldrig hänt attDanmark på något sätt har bestraffats för sittagerande.En omdömesgill tillämpning av den danskametoden att påverka utvecklingen kan vara ett sätt förSverige att ytterligare driva på utvecklingen.Inom rådet och inom kommissionen finns detdessutom någonting som kallas för en uppförandekod,som bl.a. innehåller ett slags ofullgångenoffentlighetsprincip. Den skall omprövas om ett årinom EU, och då har ett bra tillfälle attpåverka utvecklingen.Uppförandekoden har de facto lett till att en stormängd handlingar som annars skulle vara hemligafaktiskt har lämnats ut av EU:s institutioner. Varjegång frågor om utlämnande av handlingar kommitupp till avgörande har , så länge som vi harfått vara med, stött de medlemsstater som varit för ettutlämnande.Kanske borde jag något erinra om vad det är förvärld vi lever i, när vi talar om handlingar i Sverigeoch i EU. Det gäller att minnas att det finns en internEG-rätt, som reglerar EG:s institutioner, och så finnsdet som vi kallar EG-rätten och som vi anpassar vårlagstiftning efter.Den lagstiftning som vi anpassar oss efter haringenting med offentligheten att göra.