prot · GH0965 · 1994-02-23 00:00:00 — Meddetta menar jag att vi inte är en huvudaktör: Visitter inte med i , vi är inte med iNATO, och vi är inte heller med i EU:s krets.Däremot har vi på vårt ansvar att se till att göra alltsom står i vår makt för att i konkret handlingförsöka bidra till freden och även lindra nöden.De åtgärder som vi enhälligt rekommenderar är attskynda på vissa saker. Det är också inriktat påframtiden: återuppbyggnaden, mediernassituation, det civila samhället -- där kan man sätta igång med en gång, liksom med att göra någontingför alla de flyktingar och invandrare från det fornaJugoslavien som måste må mycket dåligt här iSverige. Man kan försöka engagera dem i någotkonstruktivt.En av de tre punkter där vi har sagt nej till LennartRohdins motion gäller vapenembargot -- på denpunkten tror jag inte vi behöver argumentera mer.Vi har också sagt nej till sanktioner mot Kroatien.Som vi ser det är det just nu ett väldigt tryck påKroatien att dra sig ur sin militära inblandning iBosnien. Därför vill vi inte gå in medkrav på sanktioner -- det pågår nu något slagsförhandling. Men sådana ligger i luften omkroatierna inte efterkommer trycket och upphörmed sin militära inblandning.Fru talman! Slutligen vill jag ta upp ochStoltenberg. Vi tycker inte att det är vår uppgift attavsätta dem. Man kan vara mycket kritisk mot detsom nu pågår och mot det som det förhandlas om;det sade jag också i min inledning. Men man skallinte skjuta på pianisten så att säga. Lika litet skallman kritisera FN:s generalsekreterare. De gör vadde kan för att inom de ramar som finns få ett slutpå detta krig. Det är ingen idealisk lösning. Någonsådan finns inte just nu.Anf. 129 () replik:Fru talman! När det gäller det sista kan jag säga attjag inte har yrkat bifall till attsats nummer fem i minmotion. Däremot är denna uppfattning inte unik.EG-parlamentet, , har t.ex. i enresolution krävt att som EG-medlare.I mitt anförande sade jag att jag både uppskattaroch ställer mig bakom de åtgärder som harvidtagit på det humanitära området, och när detgäller FN-styrkor, nere i det . Jagtycker också att det är alldeles utmärkta krav somförs fram i den socialdemokratiska partimotionen.Det är bra att kan ställa sig bakom den.Jag tror också att det finns anledning att funderaytterligare på det svåra arbete som krävs för attåstadkomma en försoning och förutsättningar fören fredlig uppbyggnad på lång sikt i Jugoslavien.Våra åsikter skiljer sig åt när det gäller frågan omvad kan göra. är på inga sätt någonhuvudaktör. Det torde inte vara obekant för PierreSchori att det har funnits tider i Sverigesutrikespolitiska historia då har kunnat talahögt när de flesta andra länder inte har kunnat ellervelat tala högt om de orättvisor som finns i världen.På det sättet kan man påverka huvudaktörerna i enmer rimlig riktning.Nu har varit tyst, och trycket på densvenska regeringen från , inklusiveoppositionen, är väldigt svagt. I detta avseendeskulle jag vilja se en förändring, nämligen attSverige talar högt när andra hukar.Anf. 130 () replik:Fru talman! Jag tror inte att menaratt vi för vår del skulle tycka mer om det som pågårän vad han gör, ej heller att en socialdemokratiskregering skulle föra en mindre aktiv politik. En stordel av diskussionen om regeringens passivitet har vifört här och också i tidigaresammanhang.Det vi nu har diskuterat är de konkreta praktiskaåtgärder som vi kan vidta. Då får man ta tillkompromisser och se vad man vill göra. Man kangå till radikalt angrepp, som gör.Då uppnår man ingenting. Man kan också försökafå åtminstone någonting gjort. I den här motionenfinns det angelägna åtgärder.I övrigt håller jag med i hanskarakteristik över regeringen, men det här är intedet rätta tillfället att diskutera den frågan. Det harvi gjort , och vi kommerkanske att fortsätta med det senare.Anf. 131 () replik:Fru talman! kunde själv konstateraatt debattordningen inte gav mig möjlighet attdiskutera dessa frågor under förmiddagen.Sedan jag blev ledamot av denna kammare för ettår sedan har jag varit med vid samtliga de tillfällensom kriget i Bosnien har diskuterats. Jag kan intepåminna mig om att jag, när det gäller att sättaeffektivt tryck på parterna i krigföringen, har hörtnågra krav där den socialdemokratiskaoppositionen på något anmärkningsvärt sätt harskiljt sig från den regeringspolitik som jagkritiserar.Det är klart att man kan säga att det inte går attköra huvudet i väggen genom att kritisera allt. Menställ några krav på parterna som inte reses i deninternationella debatten! Det vore en bra början.En opposition har alltid större möjligheter att varalitet friare i sitt agerande. Utnyttja denmöjligheten, !Anf. 132 ()replik:Fru talman! Jag blev något förbryllad över någrainslag i anförande. Jag håller medom analysen av vad som ligger bakom konflikten,men det var, som sagt, några saker som förbryllademig.Sverige är huvudaktör. är ett av de ländersom är allra mest aktiva i ,åtminstone om vi får tro statsledningen där. Mantackar det svenska folket för denna mycketomfattande insats.Om man anser att medlarna inte skall fortsätta medsitt jobb måste man ha något bättre att sätta i derasställe. Det tragiska var att president gav intryck av att inte gillamedlarnas uppfattning. Det var ett intryck somframför allt växte sig starkt i . Men vadhade man att sätta i medlarnas ställe? Manhamnade i den värsta av alla situationer, nämligenatt medlarnas roll undergrävdes utan att det fannsnågot att sätta i deras ställe.Om skall tala högt om att gå in och försvaraBosniens rätt måste rimligtvis vara berettatt skicka en trupp att sätta in på bosniernas sida.Annars är vi kvalificerade hycklare. Det är möjligtatt anser att vi i skall fattabeslut om att svenska trupper skall sättas in påBosniens sida. Jag måste säga att jag inte någongång här i har hört det kravet förut. Detär kvalificerat hyckleri om vi inte själva från svensksida i så fall är beredda att vara de första som ställerupp. Vi kan inte kräva att amerikanska pojkar, idagens läge kanske även flickor, skall dö förBosnien om vi inte är beredda att ställa upp frånsvensk sida. Tiden när vi kunde tala högt utan attsjälva medverka är nog förbi.Vi bör också erinra oss om att vi gav den svenskaFN-styrkan mandat i Bosnien, som i jämförelsemed ett normalt fredsbevarande mandat var någotutvidgat. Vi diskuterade frågan om rätten attförsvara sig men också att försvara eld som riktasmot skyddade områden. Jag vill säga att vi iutskottet förde en mycket noggrann diskussion omdetta. Det blev också ett mycket noggrantbetänkande till , som godkände den.Sverige var ett av de länder som var beredda att gemandat till den typen av ''close air support'' -- jagtror att det är den tekniska termen -- som harutövats i . Den haraktivt verkat för detta, precis på rätt sätt, nämligeninom FN:s ram. Det är bättre att göra så än att göradet i tidningarna.Till sist vill jag säga att jag själv var vittne till närSveriges utrikesminister i mycket skarpa ordalagförmanade president att ta bortde kroatiska trupper som uppenbarligen finns iBosnien-Hercegovina. Även på den punkten varit kristallklar i sin kritik.Anf. 133 () replik:Fru talman! Det senare betvivlar jag inte på någotsätt. Jag vet också att utrikesministern, somordförande i , var nere och förmanadeMilosevic. Det är dock mycket som talar för attförmaningar kanske inte har någonhundraprocentig effekt på krigsherrarna nere påBalkan. Det kanske är först när man sätter hårt mothårt, med hot om flygangrepp, som det verkligenblir förändringar.Sverige är huvudaktör på det humanitära området.När det gäller att lindra det lidande som finns sålänge konflikten pågår är en huvudaktör.Det skall också ha ett erkännande för. MenSverige är definitivt ingen huvudaktör när det gällerkonfliktens utveckling. Jag kritiserar att ,som inte är någon huvudaktör, inte ens höjer röstenpå det sätt som vi har kunnat göra frånsvensk sida när andra länder inte har kunnat ellervelat tala högt om de orättvisor som finns.Bosnienförmedlarna handlar med de mandat ochde begränsningar som deras uppdragsgivare ger.Det är stormakterna, som har bestämt ordningeninom EG och , som har gett dessauppdrag. Det kan inte ligga i uppdraget till LordOwen att han skall hota den bosniska regeringen iSarajevo med att dra tillbaka FN-styrkor och dra indet humanitära biståndet till de lidande i Bosnienom man inte går med på en kapitulation. Det varockså det ställningstagande somEuropaparlamentets, EG-parlamentets, majoritetgjorde den 19 januari.Till sist vill jag ta upp frågan om ett svensktdeltagande. Om vi menar allvar med den debattsom förs om en framtida säkerhetsordning iEuropa, roll -- när vi förhoppningsvis snartär med i den europeiska unionen -- och en framtidagemensam utrikes- och säkerhetspolitik måste vinaturligtvis också våga tänka oss att ta steget fulltut.Det skall inte vara någon dubbelmoral, GöranLennmarker. Det håller jag helt med om. Genomatt ställa upp på de möjligheter som finns i har naturligtvis också en skyldighetatt ställa upp när FN så beslutar. Det tycker jag ärsjälvklart. Men enligt den dubbelmoral som råderskall vi inte ingripa enligt artikel 42 föratt skydda ett land som har blivit angripet och somär medlem av FN. När man trots detta upprätthållerett vapenembargo så att det landet inte ens kanförsvara sig när FN inte inskrider är det verkligendubbelmoral.Anf. 134 ()replik:Fru talman! Om den avser attagera med styrka när det gäller att sätta in truppertill Bosniens försvar kan jag försäkra att densvenska i så fall fullt ut måste godkännaatt svenska trupper spelar en helt annan roll än vadde gör . Det finns ingen möjlighet för Sverigesregering att agera i det avseendet. Det krävs enmycket bred -- jag vågar i detta fall säga unison --majoritet i denna riksdag som är beredd att skickain svenska trupper. Jag är mycket tveksam till omen sådan majoritet finns.Vi har varit aktiva när det gäller att påtala att mankan använda flyg som skydd för de skyddadeområdena. Flyg kan också användas som försvarför FN-trupperna. I det avseendet har Sverigefaktiskt spelat en aktiv roll. Vi har varit så aktivasom vi någonsin skulle kunna vara i kraft av att vihar en betydande FN-kontingent tillsammans medde övriga nordiska länderna. Det innebär faktisktatt vi i den meningen också har ett inflytande i deinformella och ibland även formella kontakternainom FN-systemet. Det skall vi inte underskatta. Idet avseendet är inte någon obetydligspelare.När det slutligen gäller medlarna får man faktisktbestämma sig. Man kan inte ha en ordning där manförst söker uppnå fred på marken för att därefter fåtill stånd den bästa tingens ordning om manparallellt undergräver medlarnas roll. Därigenomblir situationen orimlig. Detta förklarar till stor delbristen på utveckling under 1993.Vi skall vara noga med orden när vi diskuterarBosnien. Vi får inte inge förhoppningar som vi intekan uppfylla. Många har hållit vackra ochbombastiska tal och givit förhoppningar i Sarajevoom åtgärder som inte har kunnat infrias i praktiken.Sverige skall aldrig göra på det sättet. Vi skall se tillatt vi när vi yttrar oss gör det väl avvägt. Vi skallvara beredda att fullfölja exakt det som vi åtar oss.Anf. 135 () replik:Fru talman! Jag delar helt om bombastiska tal som man inte kanstå för. Med besök iSarajevo inleddes en lång rad avbesök av europeiska politiker och statsmän iSarajevo i syfte att ge befolkningen i ettintryck av att omvärlden står på deras sida. Krigethar fortsatt, fortsatt och fortsatt.Jag delar också uppfattningom att det säkerligen inte finns någon majoritet idenna riksdag för att sända svenska förband för attdelta i FN:s regi i strider. I den situation som nuföreligger närmar vi oss dock redan gränsen för desvenska FN-trupperna runt . Jag villemellertid göra uppmärksampå att jag anförde dessa betänkligheter inför detsvenska agerandet redan i debatten då vidiskuterade svenska FN-styrkor. Den tveksamhetoch det vankelmod som visades i utrikesutskottetsbetänkande då och som visas i debatten här ikammaren gjorde att jag helt delar GöranLennmarkers uppfattning. Här fanns ingen störretillskyndan, inte ens för det ursprungliga uppdragetför FN-styrkorna.Anf. 136 () replik:Fru talman! Ännu är det långt ifrån säkert attvapenvilan i håller och att ytterligare stegmot en varaktig fred i kantas. Inga fler ultimatum från NATO när det gällerBosnien är ryssarnas budskap. göransträngningar för att Bosnien och skallkunna komma överens.Att möjligheten till fortsatta fredsansträngningar ärberoende av stormakternas samstämmighet förstårnog de flesta. Fram till ett upphörande avbeskjutningen av räcktesamstämmigheten. Så långt kan vi andas ut. i andra delar av Bosnien fortsätter som ominget hänt. Granaterna faller över staden därbefolkningen lever i samma helvete somsarajevoborna befriats ifrån.År 1992 utnämndes den förre polskepremiärministern till särskildutredare och rapportör för Bosnien-Hercegovina.Han lägger fram sin åttonde rapport införFN:s kommission för mänskliga rättigheter iGenève. Konflikterna i det f.d. ochspeciellt i har ännu en gångvisat att mänskliga rättigheter bara spelar en andraplats-roll i internationell politik. Detta är ett avhans bittra konstateranden i rapporten. Han sägerockså att han inte har lyckats få till stånd ettkonstruktivt samarbete med medlarna en av sina tidigare rapporter ansåg Mazowieckisatt FN skulle ges befogenhet att ingripa motkränkningar av mänskliga rättigheter för att hjälpaoffren vid övergrepp. Men FN-styrkan fick ingasådana befogenheter utan har tvingats att passivt sepå när allvarliga kränkningar av folkrätten harskett.Den skräck, förtvivlan, dödsångest och totalahjälplöshet som offren måste ha känt har vi somlever i fred och ombonad trygghet svårt attföreställa oss. Det har inte vidtagits några kraftfullaåtgärder för att få slut på det ohyggliga lidande somcivilbefolkningen har fått utstå. Jag instämmer helti den redogörelsen som gjorde i sittanförande.Än så länge är det en seger utan segrare. Bosniernahar just nu vunnit men riskerar att förloraTuzla, Gorazde, Zepa och . FN:strovärdighet som fredsskapare står på spel. Detkrävs nu att fredssamtalen kommer ur sitt dödläge.För att det skall bli möjligt måste belägringen avandra bosniska städer också upphöra. För FN:s delkrävs att stormakterna inte ställer sig bakomStoltenberg-Owens plan. Den är djupt och grotesktorättvis. Tilltron till FN:s fredsoperationer har förlång tid framöver skjutits i sank.Vänsterpartiet har en motion om Kosova ibetänkandet. Vi har ingen meningsyttring ibetänkandet utan har godtagit utskottets svar påvåra motionskrav.Både i denna debatt , i nyhetsrapporteringenoch i fredssträvandena är intresset fokuserat påBosnien. Det innebär att serberna kan fortsättamed sin etniska rensning i Kosova. Strategin är enannan i Kosova än den har varit i . Det pågår inget öppet krig i Kosova.Men slutresultatet riskerar att bli densamma, dvs.en etnisk rensning.Omvärldens politiska overksamhet ochvärldssamfundets tolerans inför serbernas grovakränkningar av mänskliga rättigheter ochfolkrätten gör den etniska rensningen möjlig.I dagens debatt borde också sägas några ord omkrigsdesertörer som kommer till vårt land.Europaparlamentet har gått ut med en appell därde europeiska länderna uppmanas att ge skydd tilldesertörerna. Det är en appell som UNHCR harställt sig bakom. Men vi i har intehörsammat denna uppmaning.Vi har två viktiga skyldigheter i fråga omkrigsdesertörer. Det är dels att medverka till att geskydd för dem som inte vill skjuta på sina fornabröder och inte vill delta i mord och övergrepp påden civila befolkningen, dels att även hjälpa till attidentifiera krigsförbrytare som försöker rädda sigundan en upptäckt medan tid är. Det sätt somSverige hanterar frågan om desertörer från detforna är inte tillfredsställande.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkandet.Anf. 137 ():Fru talman! Först vill jag hänvisa till mitt tidigareanförande avseende situationen i och de förslag jag lade fram ochställningstaganden jag gjorde då.Fru talman! Många har ställt sig frågan om kriget iBosnien-Hercegovina handlar om aggressionutifrån eller om ett inbördeskrig. Iscensättningenav den långsiktiga ideologiska förberedelsen ochdet faktum att en stor del av de vapen som användsav serberna förts in från , de inledandedirekta krigshandlingarna, utnyttjandet av serbisktterritorium som basområde och de ständigaleveranserna av krigsförnödenheter gör detomöjligt att beskriva konflikten som ett renodlatinbördeskrig. Där finns starka inslag av angrepps-och erövringskrig.Alla tillgängliga uppgifter pekar på attserbnationalisternas övergrepp motcivilbefolkningen är systematiska och storskaliga.De är påbjudna av ledarna och är delar av ettpolitiskt ställningstagande om den etniskt renastaten. Med utgångspunkt i detta är det ettfullkomligt rationellt handlande. Den bosniskaregeringssidans övergrepp är inte lika rationellautan handlar mer om ett ge igen och att försökaförsvara sig.Det är bra att stormakterna, FN och NATOäntligen stigit ned från åskådarläktaren och kräverett stopp på det meningslösa dödandet ochförnedrandet, dvs. de systematiska våldtäkterna,förintelselägren och hindrandet av mattransporteratt komma fram osv. Våld, i vilken skepnad det änförekommer, får och kan aldrig accepteras. Två årspassivitet är inte särskilt hedrande för världensmakthavare. En större kraft och vilja hade för längesedan kunnat stoppa det barbariska dödandet ochlemlästningen av en nästintill oskyddad befolkning.Det är bra att man nu har börjat vakna.Fru talman! Egentligen trodde jag inte -- av mångaolika anledningar -- att utskottet skulle tillstyrkaeller bifalla min motion om ett hävandeav vapenembargot i . Men,fru talman, jag är ändå glad att jag har väckt dennamotion och framställt kravet och att harblivit tvungen att göra ett ställningstagande. Mittförslag kommer dessutom att finnas medi handlingar och förhoppningsvis varanågot för kommande historieskrivare att se över.Det skulle då vara intressant att se vem somegentligen fick rätt -- förslagställarna till etthävande av vapenembargot eller de som sade attdet var fel.Lika litet som jag tycker om bombningar avartilleriställningar och allt vad det kan ställa tillmed, tycker jag inte om att lösa konflikter medvapen. Men om världssamfundet inte gör mer änvad som har gjorts fram till för att skydda enoskyldig civilbefolkning måste den ändå kunna fåförsvara sig själv. Bosnienserberna får militärtunderhåll från den f.d. jugoslaviska armén. Jagskulle vilja ställa en fråga till dem som är passiva:Vad är alternativet? Det är tydligen först efter hotoch ett samfällt maktspråk från världssamfundetsom belägrarna av förstår att det är allvar.Fru talman! Man kan ha all anledning att ifrågasättavärldssamfundet och likgiltighet införmänskliga rättigheter och rättvisa och attfredsförhandlarna med stöd av sina uppdragsgivareså tydligt visat att våld lönar sig i de planer somhittills har lagts fram. Jag är inte ensam om mittpåstående. Precis som fick jag sedetta inlägg i tidningen med rubrikenLikgiltighet inför lidandet i Bosnien. Jag skall intecitera vad redan har sagt. Men irapporten riktas öppen kritik mot deinternationella medlarna, ochFN:s . Deras förslag om attdela Bosnien innebär ett totalt avvisande avMazowieckis egna rekommendationer.Fru talman! Vårt engagemang, vår syn och vårtställningstagande till begreppet mänskligarättigheter kommer också i fortsättningen attprövas ännu i fråga om situationeni . kan ju inte hellerensamt ta på sig ansvaret för att skapa fred. Det ärjag medveten om, och det vet vi alla. Här behövshela världssamfundets gemensammaansträngningar. Inom världssamfundet har Sverigeen stor uppgift att väcka opinion och att föra en rakoch rättvis linje i påståendet att våld aldrig får lönasig.Anf. 138 ():Fru talman! Ingen skall tro att engagemanget förfolken i upphör i och med att viröstar för detta betänkande.Jag kan försäkra att vi är mångasom aldrig har känt en så stor frustration i hela vårpolitiska verksamhet som just nu under det dramasom utspelar sig i det f.d. . Det äroerhört frustrerande att inte kunna agera i dentradition som själv belyste, dvs.kraftfullt, högröstat och med konkreta förslag,aktivt engagerade och påtryckande. Men det äroppositionens roll.När vi behandlade motionerna omf.d. , var det i en situation när helavärlden höll andan. Det enda alternativet somgällde var frågan om det skulle bli bombningar ellerinte. Då var det inte läge att komma med storvulnadeklarationer. Då var det läge att komma medprecisa humanitära förslag. Det är det sommotionerna och betänkandet handlar om.Det är riktigt att är stort humanitärt menlitet politiskt i konflikten. Men vi hade att diskuteramotionerna, och vi ställer oss naturligtvis helhjärtatbakom betänkandet.Men gäller det att gå vidare. Som jag sade i mininledning måste FN gå vidare och arbeta för ettsnabbt utsträckande av Sarajevomodellen till allade andra stridszonerna. Här måste både riksdagoch regering ge klart till känna sin uppfattning ochvara pådrivande krafter.Anf. 139 ():Fru talman! Låt mig försäkra ochövriga debattörer i denna kammare att jag tvivlarinte på vare sig engagemanget ellerfrustrationen inför det som sker. Men detta måsteleda ett steg vidare.Vi lever inte längre i det trygga ramar.Vi lever i en omvandlingstid som är väldigt svår atthantera men där det gäller att hitta färdriktningen.Jag kan försäkra att detta inte ärnågon lätt debatt för mig att föra. Jag har i 20 årstid ägnat nästan hela mitt politiska arbete åtinternationella freds- och solidaritetsfrågor. Jagtrodde inte att man i skulle behöva hamnai den här situationen. Men jag har också träffatmånga av mina vänner frånfredsdemonstrationerna motkärnvapenupprustningen runt om i som harkommit fram till samma slutsats: någonstans går enanständighetens gräns. Fred -- ja, men ibland måsteman stoppa våldet och våga välja det alternativet.Jag tackar för att jag äntligen efter ettårs debatter här i kammaren fått möjlighet att föraen debatt kring de här frågorna. Det är kanske deninskolningstid man skall ha här.Jag vill också säga att varje gång dessa frågordiskuteras går det alltid att hänvisa till att just nu ärdet ett kritiskt skede som gör att man skall skjutapå de allvarliga, svåra frågorna litet framåt. Detutnyttjar parterna i krigets Bosnien till att helatiden skjuta avgörandet framåt och ta för sig på detsätt man har gjort. Det här kanske ocksåunderstryker att det inte var så lyckat med attskynda på behandlingen av motionerna i frågan. Viförde ju inte fram några krav som innebär ett ökattryck i den kritiska situationen just i Bosnien, menväl mycket angelägna krav på hur vi skall hanterafreden när den börjar byggas upp efter det attvåldet har stoppats.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av talmannen medgav kammaren att detsenast behandlade ärendet samt de påföredragningslistan återstående ärendena skulleföretas till avgörande i ett sammanhang vidarbetsplenum onsdagen den 2 mars.5 § Upphävande av vissa författningarFöredrogsskatteutskottets betänkande1993/94:SkU28 Upphävande av vissa författningar(prop. 1993/94:108).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )6 § Internationella oljeskadefondenFöredrogslagutskottets betänkande1993/94:LU14 Internationella oljeskadefonden(prop. 1993/94:88).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )7 § Ändring i växtförädlarrättslagenFöredrogslagutskottets betänkande1993/94:LU15 Ändring i växtförädlarrättslagen(prop. 1993/94:89).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )8 § Lokalkostnader vid universitet ochhögskolorFöredrogsutbildningsutskottets betänkande1993/94:UbU3 Lokalkostnader vid universitet ochhögskolor (prop. 1993/94:105 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )9 § lantbruksuniversitetFöredrogsutbildningsutskottets betänkande1993/94:UbU14 (prop.