prot · GH09120 · 1994-06-08 00:00:00 — Politiker och byråkrater har i alltför stor omfattning tagit på sig medborgaransvaret.De klarar inte av att bära denna välvilja, och denhar dessutom dödat entreprenörskapet.Lars talar här om ren intressepolitik.Från kds sida är det inte fråga om intressepolitik.Det finns inte något egenvärde i att man skaparförmögenheter och ser till att man förbättrarskattesitsen för företag och människor som ärsparsamma. Det handlar om att skapa välfärd, attskapa arbete, produktion och välstånd. Då måste vifå hjälp av medborgarna, eftersom politikerna intehar klarat av detta.De skickliga entreprenörerna som under 1800-taletoch fram till omkring 1950 byggde vårt välståndvisar att svenskarna är entreprenörer och att vi kanom vi får chansen. Utveckling åstadkoms aventreprenörer och genom enskilda människorsinitiativ. Det finns ingen annan möjlighet att fåSverige på fötter igen.Om utvecklingen har stannat av beror det på attentreprenörerna har dragit sig tillbaka. Så enkelt ärdet, och är det besvärligt. Om vi skallklara av problem måste politikerna övergetanken på att en upplyst överhet skall kunna formaett bra samhälle. Enskilda människor måste geschansen att ta större initiativ.Politikerna och framåt skattade sönderföretagare. var av BNPpolitikerstyrt. är politikerstyrt.Politikerna trodde att det gick att lasta på företagenhur mycket kostnader och hur stort socialt ansvarsom helst. Men det gick inte. Därför nalkades viavgrunden.Entreprenörerna tröttnade. De sålde sina företagoch flyttade till , där de hade det ganskatråkigt. De är egentligen entreprenörer och villdriva företag, producera och skapa sysselsättning,och inte gå och lata sig eller spela golf.Felbeslut innebar att vi tappade entreprenörernasom skulle bygga framtidsföretagen. Det är därförSveriges företagspyramid ser ut som ett snapsglasistället för en ölsejdel. Nyföretagande ochverksamhet med att utveckla små företag tillmellanstora företag förtvinade. Förstår politikeroch även byråkrater vad de har ställt till med?Fru talman! Företagandet har försummats i 30--40år. Det enda som kan rädda är att vi tarupp tråden och på nytt gerentreprenörerna livsrum. Men hur skall vi bära ossåt? Det blir inte lätt. Det kan jag intyga. Hur skallvi få en människa som tjänar ,har ett fint jobb och har en bra idé att bli enföretagare och satsa på idén?Han kanske har på banken. Han går tillbanken och vill låna 1 miljon till. Han får skriva påborgen, pantsätta hus och familjens egendom. Omdetta misslyckas blir det en katastrof för personen ifråga. Han får gå ifrån huset. Det blir trassel medfamiljen. Det allra värsta är kanske att han inte harnågot jobb eller en stadig inkomst.Det är klart att det nog hade varit bättre att placeradessa i aktier. Även om det hade gått åtpipan, och dessa aktier inte var värda ett dugg,hade han haft sin inkomsttrygghet kvar. Det ärviktigt för människor. Den tryggheten förlorar mannär man blir egen företagare. Därför måsteföretagare belönas.Här säger flera partier nej till t.ex. det lilla belopppå 150 miljoner som här satsas. Titta bara itaxeringskalendern! Genomsnittsföretagaren haren taxerad inkomst på kanske 60 000--100 000 kr.Genomsnittsföretagaren är inte rik, och framförallt inte den som skall bli företagare.Lagstiftarna är livrädda för att företagarna skallkunna vinna några kronor genom att göra omlöneinkomster till kapitalinkomster och därmedslippa litet skatt, som egentligen inte är skatt, utanen trygghetsförsäkring.På en ort i gjordes en sammanställning avföretagen . Inte något företaghade klarat sig utan att någon gånginställa betalningarna, göra konkurs eller heltenkelt upphöra.En god vän till mig drev företag . Han kundealdrig riktigt sköta sina betalningar. Han hade etthundratal anställda som mest. När han dog gicksterbhuset, dödsboet, i konkurs.Jag tänker som så: Det är bara problem, varförskall man vara företagare? En klok människa tar sigen ganska noggrann tankeställare innan han ger sigpå det. I varje fall om han sitter på en bra tjänst.Politiker och byråkrater har suttit alltför länge ochtittat ner på företagarna och trott sig begripa bättreän företagarna hur man ordnar sysselsättning ochproduktion. måste entreprenören upprättas.Det är han som är hjälten, inte politikern och intebyråkraten.Politikerna gör sin plikt som förtroendevalda om destiftar lagar så att entreprenörerna kommer till sinrätt. Byråkrater utför sitt arbete bäst om de liggerlågt och framhåller entreprenören som den storesamhällsbyggaren. Vi måste alla sluta att pekafinger åt entreprenören! Fackliga representantermåste förstå hur viktiga entreprenören är.I vårt arbete för full sysselsättning, balans iekonomin och välfärd för de som inte hänger med,måste vi ha en skattelagstiftning som stimulerarfåmansföretagandet. Regeringens proposition ärhär litet för försiktig. Det krävs faktiskt kraftfullaresignaler för att få människor att börja tro påframtiden och bli företagare.Oppositionens motioner vittnar om fortsatt brist påinsikt i hur vi skall få igång entreprenörandan igen.Även utskottet uttrycker litet väl stor försiktighet.Jag tänker ändå yrka bifall till utskottetsmajoritetsskrivning. Eftersom det är så passkrångligt att genomföra förändringar måste man haen utredning som inte jag har kapacitet att geriktiga formuleringar till.Det viktiga för oss är: Vi har ingen tid att förlora,och vi måste signalera starkare än . Alla politikerfrån alla partier säger att de nya jobben kommer attskapas genom småföretagen. Jag hördehäromkvällen i TV . Han sade:Vi behöver få igång företagarna. Vi måste fåmänniskor att ta risker.Man vad gör och hans parti föratt det skall bli möjligt? Vetskapen omproblemen -- arbetslösheten, underskotten ibudgeten och allt detta -- och den påstådda insiktenom att problemen skall mötas och lösas förpliktigar.Entreprenörskapet måste stimuleras. Politiker frånalla läger måste ta ansvar för slagorden.Anf. 110 (nyd):Fru talman! Jag skall fatta mig kort. Ny demokratihar fyra reservationer i skatteutskottetsbetänkande 25. Vi står givetvis bakom dem, menjag yrkar bara bifall till reservation 5 ochreservation 11.Jag hoppas att läser igenomreservation nr 5. Den handlar om precis det CarlOlov stod och pratade om i en kvart.Sedan vill jag ta tillfället i akt och tacka er iutskottet för en trevlig tid. Jag tycker att det harvarit trevligt och stimulerande. Ni är bra människorallihop. vill jag också tackakanslipersonalen som har utfört ett mycket braarbete. Jag hoppas att vi ses igen , varesig ni vill eller inte. Tack skall ni ha!I detta anförande instämde (nyd).Anf. 111 ():Fru talman! I föregående replikskifte mellan migoch ansåg han mig vara praktikant.Det har rätt i. Jag är praktikant ochkommer förhoppningsvis att vara det hela mitt liv.Praktikanter lär sig saker.Det var därför jag med så stort intresse rapporter. Jag vill ge KjellJohansson rätt på en punkt. Det är en oberoendeexpertkommission. De nyliberala krafterna i EUhar naturligtvis stoppat genomförandet av detta.Men det var bästa skatteexperter sompresenterade sin analys. Att sedan nyliberalernahärskar i EU är en annan sak. Det är därför vi ärmycket tveksamma inför EU, för att uttrycka detförsiktigt.Fru talman! Jag begärde inte ordet för att sägadetta. Det var egentligen för att säga något direkttill från praktikant . Vihar ju mycket skiljaktiga meningar jag. Jag vill inte utnämna tillpraktikant. Han har varit med så länge i dessaskattesammanhang. Och jag kan ju inte med attutnämna honom till mästare heller. Det förstår frutalman.Jag har stor respekt för kunnandeäven om vi har olika åsikter om saker och ting. Jaghar inte bara respekt för kunnandet i sak. Efterhand under dessa år -- det är i alla fall -- hardet i hägnet av skatteutskottets arbete växt fram ettgott kamratskap mellan mig och ,trots fiendeskapet i politiken. Därför, fru talman,har jag uppskattat mycket att ha ledamotenJohansson som fiende i politiken och somkamrat i skatteutskottet. Jag vill tacka KjellJohansson. Jag vet att nu kommeratt återuppta sitt värv som företagare. Jag kommeratt minnas och försöka uppskattahonom härifrån . 112 ():Fru talman! Låt mig säga detsamma till ledamotenBäckström och vännen var härmed avslutad.BeslutSkU25 Vissa inkomst- och företagsskattefrågor,m.m.Mom. 1 (beslutet om lättnader i den ekonomiskadubbelbeskattningen)1. utskottet2. 1 (s)3. men. i motsvarande del (v)Förberedande votering:136 för res. 114 för men.162 avstod37 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:171 för utskottet140 för res. 138 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För res. 1:76 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 19 nyd, 1 -För men. :126 s, 13 v, 1 -Frånvarande:12 s, 4 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 4 nyd, 1 v, 2 -Mom. 2 (lagstiftningsarbetet påföretagsskatteområdet)1. utskottet2. 2 (s)3. men. i motsvarande del (v)Votering:172 för utskottet140 för res. 237 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:76 m, 24 fp, 28 c, 24 kds, 19 nyd, 1 -För res. 2:126 s, 13 v, 1 -Frånvarande:12 s, 4 m, 9 fp, 3 c, 2 kds, 4 nyd, 1 v, 2 -Mom. 6 (översyn av fåmansföretagens beskattning)1. utskottet2. 5 (nyd)Votering:292 för utskottet20 för res. 537 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:126 s, 76 m, 24 fp, 28 c, 23 kds, 13 v, 2 -För res. 5:1 kds, 19 nydFrånvarande:12 s, 4 m, 9 fp, 3 c, 2 kds, 4 nyd, 1 v, 2 -Mom. 17 (skattestimulanser)1. utskottet2. 11 (nyd)Votering:294 för utskottet18 för res. 1137 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:126 s, 76 m, 24 fp, 28 c, 24 kds, 1 nyd, 13 v, 2 -För res. 11:18 nydFrånvarande:12 s, 4 m, 9 fp, 3 c, 2 kds, 4 nyd, 1 v, 2 -(nyd) anmälde att han avsett attrösta nej men markerats ha röstat ja.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.13 § Ändring i lagen om särskild inkomstskattför utomlands bosattaFöredrogsskatteutskottets betänkande1993/94:SkU43 Ändring i lagen om särkildinkomstskatt för utomlands bosatta (prop.1993/94:148 och 1993/94:152).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.BeslutKammaren biföll utskottets hemställan.14 § Uppskov med behandlingen av vissaärendenFöredrogsskatteutskottets betänkande1993/94:SkU44 Uppskov med behandlingen avvissa ärenden (prop. 1993/94:173).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.BeslutKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av talmannen medgav kammaren att deärenden som hann debatteras färdigt underåterstoden av dagens sammanträde fick avgöras iett sammanhang vid morgondagens sammanträde.p7p > 15 § Särskilda konkurrensregler förlantbruketFöredrogsnäringsutskottets betänkande1993/94:NU23 Särskilda konkurrensregler förlantbruket (prop. 1993/94:210).Anf. 113 ():Fru talman! Vi har en nykonkurrenslagstiftning som innebär en välkommenoch välbehövlig skärpning jämfört med den tidigarenästan helt verkningslösa konkurrenslagen. Trotsdetta är det redan nu dags att göra undantag frånden generella konkurrenslagstiftningen.Utskottsmajoriteten föreslår tre näringar som skallundantas från konkurrenslagstiftningen, nämligenjordbruket, trädgårdsnäringen och skogsbruket.Konkurrens är någonting som vi i vänstern i vidmening, liberaler och socialister välkomnar. Den ärsom regel till nytta främst för enskildakonsumenter, småföretagare och småfolket. Den ärockså någonting som gör ekonomin effektiv.Det finns i vissa sammanhang en konflikt mellan frikonkurrens och andra intressen. Det är ett utryckför dessa konflikter som ligger bakom detbetänkande som vi nu behandlar.Jordbruksnäringen och trädgårdsnäringen är iSverige i viss mån fortfarande reglerad och harockså tidigare varit det i viss utsträckning. Det ärnäringar som är reglerade ute i . Man kansäga att det är den mest avskräckande sidan av deteuropeiska ekonomiska samarbetet.Den lagstiftning som utskottet föreslår attkammaren skall fatta beslut om är enanpassning till regleringar på jordbruksområdet,undantag från konkurrens samt eftergifter förstarka påtryckargrupper som representerar en litendel av det svenska näringslivet och en liten del avden svenska befolkningen.Det är beklagligt att Per , som sade attdet han huvudsakligen skulle syssla med i singärning som näringsminister var att vaka överkonkurrensen, har föranletts att ge efter förpåtryckningar från i främsta handjordbrukskooperationen. Det är väl bara att medbeklagande konstatera att de krafterna har varit såstarka att inget politiskt parti har lyckats stå emotdem.Jag har en invändning mot det betänkande som vinu behandlar, och det är att man utan sakligmotivering föreslår att undantagslagstiftningenockså skall omfatta skogsbruket. När propositionenkom, gjorde vi den bedömningen i Vänsterpartietatt det här var övermäktigt. Det fanns ingenegentlig anledning att bråka med regeringen ifrågan. Men när behandlingen skedde i utskottetlåg där en folkpartistisk motion som avvisar tankenpå att särlagstiftningen skall omfatta ävenskogsbruket. Jag har lagt denna folkpartistiskamotion till grund för en meningsyttring som innebäratt undantagen skall begränsas till att gällajordbrukskooperationen ochträdgårdskooperationen.Med tanke på att den nu gällandekonkurrenslagstiftningen är så ung -- tillämpningenhar inte satt sig -- och att man i regeringskanslietutför ett antal utredningsuppdrag som bl.a. handlarom hur kooperationens berättigade intresse skallkunna tillvaratas med den gällandekonkurrenslagen yrkar jag bifall tillmeningsyttringen, att man inte i det här läget skallinnefatta skogsbruket i undantagslagstiftningen.Skulle det visa sig framöver att det inte går atthantera de positiva inslagen i kooperationen inomskogsbruket utan att göra undantag frånkonkurrenslagstiftningen, är jag beredd attompröva detta ställningstagande. Men jag tyckerinte att det är motiverat att göra mer än deabsolut nödvändiga inskränkningarna ochförändringarna av lagen.Anf. 114 ():Fru talman! Redan när vi tog beslut om den nyakonkurrenslagen var det meningen att tillåtajordbruket att samarbeta i primärföreningar.Konkurrensverket kom sedan till regeringen ochpekade på att lagen inte var så utformad att manansåg att de undantag kunde göras som vi haderäknat med. Det är bakgrunden till den förändringav konkurrenslagen som föreslås.De som omfattas av de nya reglerna är enskildalantbrukare och andra företag som bedriverjordbruk, skogsbruk eller trädgårdsverksamhet ochsom samverkar i ekonomisk förening. Varför skalldå de här få ett undantag? Anledningen till det äratt det ofta är små enheter som bedriver biologiskproduktion, spridda ut över hela vårt land, och därbehovet av att samverka för att över huvud tagetkunna ta till vara de produkter de framställer ärmycket stort.Det är naturligt att man samverkar vid lagring,beredning, förädling, distribution osv. av de härprodukterna för att de skall kunna komma ut påmarknaden och nå konsumenterna på ett bra sätt.Jag tror att alla partiers företrädare är eniga om attden typen av samverkan är bra och att den islutledet också är bra för konsumenterna.Det som tillåts är alltså samverkan iprimärföreningar, men det ställs också vissa krav påföreningarna. Föreningarna får inte ha sådanastadgar att de försvårar för medlemmarna attutträda ur föreningen, och medlem som utträderskall ha rätt att få det kapital vederbörande äger iföreningen med sig vid utträdet. En medlem skallockså ha full rätt att direkt sälja sina varor till tredjeman utan att föreningen skall ha någon möjlighetatt påverka vare sig priset eller den försäljningen.Om föreningen har en dominerande ställning somgör att den har en marknadsandel på ,måste den gå till och begärasärskilt tillstånd. I vissa fall kan föreningen få dettillståndet, om köparen också är dominerande påmarknaden inom det område det gäller.Det råder mycket stor politisk enighet om dessaundantag. Det tar upp är frågan omäven skogsbruket skall omfattas av undantagen.Jag håller med om att kriterierna förskogsbruket är svagare än när det gäller lantbruket.Men skall vi komma ihåg att strukturenändock är densamma. Det är ofta små enheter.87 000 skogsägare är medlemmar iskogsägarföreningar, spridda över . Mångahar relativt små skogsarealer, och det är i många fallnödvändigt att samarbeta med grannarna för attöver huvud taget kunna ta ut virke ur skogen och fånågon rimlig ersättning för det.Föreningsrörelsen på skogssidan är uppbyggd påprecis samma sätt som inom jordbruket, även omdet är färre föreningar, bara åtta stycken i landet.Det här har gjort att man har ansett att ävenskogsbruket bör tas in i undantagslagstiftningen. Viskall också komma ihåg att det är mycket vanligt atten lantbrukare har ett mindre lantbruk och en litenbit skog som han arbetar med parallellt.Dessutom hör det till saken att statsmakterna harlagt restriktioner på skogsnäringen. Vi har undersenare år antagit en miljölagstiftning som gör som skogsägare kan hanteraskogen hur som helst. Det ställs alltså krav påskogsägaren att avstå från det kanske mestrationella skogsbruket på vissa områden.Det här har gjort att även skogen har kommit medi undantaget som vi nu diskuterar. Då säger att man bör göra en utvärdering av detta,och det tycker vi i utskottet också. Så snart sommöjligt bör naturligtvis Konkurrensverketundersöka om dessa undantag på något vis kommeratt störa marknaden märkbart. I så fall får vi görajusteringar då.Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 115 () replik:Fru talman! Det hörs ju tydligt att är entusiastisk inför den här förändringen. Jagtycker att det vore rimligt att avvaktaerfarenheterna såväl från tillämpningen av den nyakonkurrenslagen som prövning av de ärenden somfinns hos och de utredningarsom görs hos regeringen.Internationella jämförelser visar att i länder där detär rimligt att jämföra med förhållandena i Sverigehar man inte innefattat skogsnäringen blandundantagen, trots att det säkert finnsskogskooperation där. haraccepterat undantag för jordbruk ochträdgårdsnäring men inte ansett att det behövs förskogsnäringen. Andra näringar, där man bedriversamverkan i olika former, kan med viss rätt göraanspråk på att få sina intressen särbehandlade. Jagtycker att det här är olyckligt.En sak är klar, att kooperation och kooperativverksamhet, både producent- ochkonsumentkooperation, är positiva företeelser, ochde har kommit till för att främjakonkurrensen.Men det är också uppenbart att alla former avkooperativ samverkan inte är positiva ellerkonkurrensfrämjande utan snarastkonkurrenshämmande och därmed någonting somgör det ekonomiska systemet ineffektivt.Därför tycker jag att jag i sak har starka skäl förmitt yrkande att man skall göra så små och så fåändringar som möjligt och avvakta erfarenheternainnan man gör några förändringar.Jag vill också markera det sade omatt vi i ett enigt näringsutskott uttalade oss mycketpositivt för kooperativ företagsform både när viantog konkurrenslagen och när vi behandladeförslagen till ändringar.Anf. 116 (-):Fru talman! Jag har inget yrkande, men jag villändå få några saker noterade i protokollet i dennafråga.I landet finns ca 240 000 enskilda skogsägare.Medelfastigheten uppgår till ungefär 50 hektar.Dessa 240 000 privata ägare äger hälften av landetsskogsmark.Genom företagsköp och fusioner har massa- ochpappersindustrin samlats i ett fåtal mycket storakoncerner som också är stora markägare.De äger tillsammans av den produktivaskogsmarken.De privata skogsägarna har av flera orsaker samlatsi ekonomiska föreningar. En icke oviktig sak i dettasammanhang som jag tycker att framför alltsågverken, som har uppvaktat flitigt, borde tänkapå är att de ekonomiska föreningarna --skogsägarföreningarna -- ombesörjer och försäkraren jämn virkesström till de olika industrierna. , när industrin har minskat sina lager, är detännu viktigare.Jag skulle vilja ställa en fråga både till till : Hur hade ni tänkt er attdessa skogägarföreningar skall kunna samla invirke från 240 000 privata skogsägare utan attkunna gå ut med en prislista och tala om vad ägarnafår betalt för virket? Det är ju det hela denna frågahandlar om. Man diskriminerar de ekonomiskaföreningarna när de inte får sätta ut ett pris.Det är meningen att en skogsägarförening skall fåsätta försäljningspriset gentemot köpande industriom man har av den relevantamarknaden. Så långt har regeringen backat. Mendet som räknas är att man köper virke och säljer tilltredje man! Skogägarföreningarna är ju ensam omdenna marknad och har ! , Stora ochSCA köper till egna industrier. De förmedlar ingetvirke. De är obefintliga på denna relevantamarknad.De skogägarföreningar som inte harindustrier som förmedlar virket ramlar direkt, trotsden medgivna 25-procentiga marknaden.Skogsbolagen och sågverken har inga sådanarestriktioner för sina verksamheter.Jag tror att det här är resultatet av en fruktansvärdfelsyn. Man har jämställt små enskilda skogsägaremed stora multinationella företag. En litenskogsägare och ett stort multinationellt företag ärjämbördes parter. I stället borde de enskildaskogsägarna jämföras med enskilda aktieägare somfritt kan agera i grupper inom bolaget.Det finns så otroligt mycket att förvånas över närdet gäller denna fråga och hur den hanteras. Jagskulle vilja säga att många privata skogsägare avgammal hävd och vana är centerpartister -- det vetni. De är storligen förvånade över att nu ärmed och diskriminerar företagsformen ekonomiskförening.Jag måste säga att man blir lika förvånad överVänsterpartiets ställningstagande. Man har lyckatshamna till höger om Per påNäringsdepartementet. Som jag sade harregeringen åtminstone tagit åt sig en del av kritikenoch medger därför att en prissamverkan får ske upptill en 25-procentig andel av den relevantamarknaden. Jagbegriper inte hur man ideologiskt skall kunnaförsvara ett sådant ställningstagande. Jag hadealdrig i min vildaste fantasi trott att partiet skullehamna på samma sida som de multinationellaföretagen gentemot de kooperativa företagen ochderas medlemmar.Vad som händer nu är att man överlåter tilldomstolarna att dels slå fast vilken den relevantamarknaden är, dels fälla utslagen om huruvida deekonomiska föreningarna bryter mot lagen.Jag vill också säga några ord ommedlemsrörligheten. Det kanske är att överdrivaden frågan, men det finns i alla fall en teoretisk riskför att man äventyrar en ekonomisk föreningskapital, likviditet och förmåga att leva vidare omdet kommer en tillfällig rörelse och medlemmarnabegär ut sina andelar. Föreningen måste ju betalaut dem på stående fot.Anf. 117 ():Fru talman! Jag vill lämna ett kort svar till JohnAndersson. Jag skall inte lägga mig i de bekymmerhan har med sitt tidigare parti i frågan, utan ta uppdet han nämnde om att det rör sig om 240 000skogsägare. Det är riktigt, men det är 87 000 somär organiserade i föreningsrörelsen. De övriga harnaturligtvis möjlighet att sälja till andra aktuellaköpare på marknaden. Det kan vara skogsbolag,sågverk osv.Dessutom är det fel att säga att de är ensammainom en geografisk region. Kyrkan har ofta rättstora skogsmarker där de utbjuder sina produkter.Kommunen har ofta mark, och även företag somdrivs i aktiebolagsform finns som ägare. Det ärsällan så ensidigt som påpekar.När det gäller diskussionen om ekonomiskaföreningar vill jag säga att utskottet i ettbetänkande tidigare i vår klart har deklarerat absolut inte vill vara med om någondiskriminering av ekonomiska föreningar. De skallinte särbehandlas på något vis. Vi anser t.o.m. attsamverkan i ekonomiska föreningar är positivt. Detsade jag också inledningsvis i mitt anförande. Jagvill tillbakavisa det säger.Den kritik som möjligen har kommit, JohnAndersson, går ut på att man tycker att deekonomiska föreningarna har fått för storaförmåner i och med det undantag vi nu gör.Kritiken har ofta kommit från det andra hållet.Anf. 118 (-):Fru talman! Alla har vi fått ett brev frånSågverksföreningen i mellersta . Där harman inte fattat vad det handlar om. De håller på attrasera sin egen framtid. De talar om samarbetemellan ekonomiska föreningar. Det handlar inteom det.