prot · GH09111 · 1994-05-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:111Torsdagen den 26 majKl. 12.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 20 maj.2 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 25 majKrU30 TurismMom. 1 (projektet )1. utskottet2. 1 (s)3. res. 2 (nyd)Förberedande votering:126 för res. 121 för res. 2146 avstod56 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:145 för utskottet130 för res. 120 avstod54 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:69 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 1 -För res. 1:118 s, 10 v, 2 -Avstod:20 nydFrånvarande:20 s, 11 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 2 (inriktningen av och organisationen för destatliga insatserna för turismen)1. utskottet2. 3 (s)Votering:165 för utskottet129 för res. 355 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:70 m, 23 fp, 27 c, 24 kds, 20 nyd, 1 -För res. 3:117 s, 10 v, 2 -Frånvarande:21 s, 10 m, 10 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 6 (vissa natur- och miljöfrågor)1. utskottet2. 5 (s)Votering:167 för utskottet128 för res. 554 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 20 nyd, 1 v, 1 -För res. 5:117 s, 9 v, 2 -Frånvarande:21 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.KrU31 UngdomspolitikMom. 1 (den huvudsakliga inriktningen avungdomspolitiken)1. utskottet2. 1 (s)Votering:166 för utskottet130 för res. 153 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 20 nyd, 1 -För res. 1:118 s, 10 v, 2 -Frånvarande:20 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 2 (de offentliga stödjande insatserna)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:282 för utskottet14 för men.53 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:116 s, 70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 20 nyd, 1 -För men. :2 s, 10 v, 2 -Frånvarande:20 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 3 (ideella organisationer)1. utskottet2. 2 (s)Votering:166 för utskottet130 för res. 253 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 20 nyd, 1 -För res. 2:118 s, 10 v, 2 -Frånvarande:20 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 11 (medelsanvisningen till Bidrag tillnationell och internationell ungdomsverksamhetm.m.)1. 3 (s)Votering:166 för utskottet130 för res. 353 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 20 nyd, 1 -För res. 3:118 s, 10 v, 2 -Frånvarande:20 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 19 (ett lärlingssystem)1. utskottet2. 7 (nyd)Votering:276 för utskottet20 för res. 753 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:118 s, 70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 10 v, 3 -För res. 7:20 nydFrånvarande:20 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 32 (utvärdering av organisationsbidragenseffekter)1. utskottet2. 12 (nyd)Votering:275 för utskottet20 för res. 1254 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:117 s, 70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 10 v, 3 -För res. 12:20 nydFrånvarande:21 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 34 (bidragssanering)1. utskottet2. 14 (nyd)Votering:276 för utskottet20 för res. 1453 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:118 s, 70 m, 24 fp, 27 c, 24 kds, 10 v, 3 -För res. 14:20 nydFrånvarande:20 s, 10 m, 9 fp, 4 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Mom. 35 (besparing på organisationsbidragen)1. utskottet2. 15 (nyd)Votering:274 för utskottet20 för res. 1555 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:118 s, 70 m, 23 fp, 26 c, 24 kds, 10 v, 3 -För res. 15:20 nydFrånvarande:20 s, 10 m, 10 fp, 5 c, 2 kds, 3 nyd, 4 v, 1 -Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Meddelande om samlad voteringFörste vice talmannen meddelade attnäringsutskottets betänkanden NU17 och NU22,betänkande KU36,finansutskottets betänkande FiU23 samtkulturutskottets betänkanden KrU29 och KrU33skulle avgöras i ett sammanhang efter avslutaddebatt.3 § betänkande1993/94:NU17 Energipolitik (prop. 1993/94:100delvis).Anf. 1 ():Herr talman! I näringsutskottet har vi lagt nermycken möda på att nå enighet kringenergifrågorna. har vi två betänkanden attdebattera och fatta beslut om.I utskottets betänkande nr 17 har visocialdemokrater en reservation, som jag nu yrkarbifall till. I övrigt yrkar jag bifall till utskottetshemställan, som bl.a. innebär att skallbegära att regeringen skyndsamt tillsätter med bred parlamentariskförankring.Energipolitiken har en underlig förmåga att nästanständigt leta sig in i valrörelserna. Jag vet ingetannat land där man så mycket talar omenergipolitik som i . -- ioljekrisernas spår -- pratade vi omenergihushållning. Spara energi var det budskapsom gick ut till medborgarna. Den senare delen avdet årtiondet och det tidiga 80-talet var vi närmastförlamade av kärnkraftsdebatten. Regeringar komoch gick på just den frågan. Efter blevfrågan om vi skulle avveckla och sedan hur snabbtvi skulle kunna avveckla kärnkraften. Den fråganhar följt med i energipolitiken, där denömsom har blossat upp, ömsom legat och pyrtmellan valen.Så sent som ingick flera politiskapartier en överenskommelse som hade en av sinaviktigaste bevekelsegrunder beslut omkärnkraftsavvecklingen. Detta ledde till en sortsstiltje på området. Men det var ett bedrägligt lugn --nu vill vissa partier blåsa till storm i energipolitikenigen.Bakom alla dessa politiska turbulenser finns en,sett i ett 25-årsperspektiv, dramatisk omvandling avenergisystemen. Den totala användningen avenergi har stabiliserats kring 430. Dethar den gjort trots en över tiden ökandeindustriproduktion och större bostads- ochlokalytor.Utvecklingen i påminner om den i övrigavästvärlden. Olja är i likhet med vad som gällde förtvå decennier sedan det största enskildaenergislaget. Men stora förändringar har skett i tvåavseenden. Dels har användningen av olja underden här tiden minskat kraftigt, dels kommer oljanfrån nya länder. Oljeanvändningen har i detnärmaste halverats, och den olja vi använderkommer till allra största delen från vårt närområde.Den svavelfattiga Nordsjöoljan har fått ersättatidigare leveranser från . De flestabilister i kör nu faktiskt med norsk olja itanken -- kanske utan att veta om det.Elanvändningen har mer än fördubblats och trängtut användningen av lätta eldningsoljor ibostadsuppvärmningen. Elenergi används ävenmer inom industrin för att öka vidareförädlingen.Under 80-talet har nya, eller nygamla, energislaggjort sitt intåg. Biobränslen ökade kraftigt under80-talets första hälft, men ökningen planade ut tillföljd av sjunkande energipriser. Samma öde hardrabbat naturgasen. Naturgas introducerades i tvåomgångar, först i och sedan i Västsverige.Till gasen knöts stora förhoppningar, men sedanblev det stopp.Stora förändringar har således skett inomenergiförsörjningen. Detta utgör i sig en viktigutgångspunkt för diskussionen om energipolitiken.En annan mycket viktig bakgrund till diskussionenom energipolitiken är det faktum att Sverigesindustriella struktur gör oss extremt beroende av eltill konkurrenskraftiga priser. I det svenskaindustriella landskapet finns en närmastoproportionerligt stor andel basnäringar som ärberoende av naturtillgångar som skog, malm ochvattenkraft. Basnäringarna står för en mycket stordel av vår nettoexport och är därför av avgörandebetydelse för vår bytesbalans. Som exempel kannämnas skogsindustrin, där den huvudsakligainsatsvaran är inhemsk vedråvara, arbetskraft ochelkraft. Huvuddelen av produktionen går påexport, och de intäkter denna export ger är avavgörande betydelse för vår ekonomi och vårtvälstånd.Tillgången på billig och säker energi har för osssocialdemokrater alltid setts som en del av denindustriella infrastrukturen. Energin, främst elen,har just setts som en insatsvara att använda iförädling av produkter som sedan kan exporteras.Energin är alltså inte en vara vilken som helst. Detbetyder att det för oss är stor skillnad mellan attexportera el direkt och att göra det indirekt i formav högförädlade produkter. Här går en skiljelinjemellan oss och de borgerliga partierna i synen påhandel med el.Svensk ekonomi och svenskt näringsliv står införstora utmaningar . Ni vet alla attSverige har haft ett unikt falli industriproduktion. Vår BNP har fallit ,vilket hänt under 1900-talet.Industrisektorn har blivit så liten att iOECD-statistiken inte längre räknas som enindustrination. En förstahandsuppgift för osssocialdemokrater när vi får möjlighet attåterkomma i regeringsställning är attåterindustrialisera det svenska näringslivet. I detarbetet kommer en nödvändig förutsättning attvara tillgång till säker och billig energi.Detta för mig över till de dagsaktuellaenergipolitiska frågorna. På dagordningen finns tvåfrågor, en stor och en mindre. De hör ihop och äregentligen två sidor av samma sak.Den stora frågan gäller hur vi skall ha det medenergiomställningen. Hur ser Sverigesenergiförsörjning ut ? Vad händer medkärnkraftsavvecklingen? Hur går det medalternativen?Även om dessa frågor kommer att behandlas ochbeslutas i , kommer de därmed inteatt vara avförda från dagordningen och inte helleratt vara slutbehandlade. Det finns en risk att dennafråga och närbesläktade energifrågor hamnar ivalrörelsen. Jag säger ''en risk'', inte för attenergifrågorna inte lämpar sig för politisk debatt --det gör de i allra högsta grad -- men därför atterfarenheterna inte är de allra bästa av att få in igrunden långsiktiga energifrågor som ett inslag i envaldebatt.Låt mig därför säga att vi socialdemokrater inte harnågot som helst intresse av att få en debatt somgenom sina övertoner återigen riskerar att förlamaenergipolitiken. har i strid med andrapartier i regeringen föreslagit en särskild lag omavveckling av kärnkraften. Även detkristdemokratiska partiet, kds, har i lagtfram ett sådant förslag, som går på tvärs mot deövriga regeringspartiernas uppfattningar.Skall vi nu få se en återupprepning av de strider somvi har sett alldeles för mycket av tidigare? Visocialdemokrater vill inte det. Det skulle varafrestande för oss socialdemokrater att somoppositionsparti peka på den oenighet som finnsinom regeringen, innan valet.Inget skulle vara lättare än att peka på den djupasplittring som finns inom regeringen när det gällerkärnkraften.Men vi vill inte utnyttja detta utan har i ställetföreslagit att en energipolitisk kommission tillsättsför att försöka slå vakt om den breda enighet somuppnåddes . Vi tycker attelmarknaden bör ses i ett större energipolitisktperspektiv.Vi socialdemokrater har i ett särskilt yttrande vidbetänkande nr 17 djupt beklagat att ochkds bryter det samförstånd som har funnitsi frågan om kärnkraftens avveckling.Här kan man peka särskilt på att det rått politiskenighet när det har anslagits stora summor avstatliga medel för att utveckla och introducerainhemska och förnyelsebara energikällor. Detta harskett , då många kommunerhar gjort investeringar i energianläggningar bl.a.för biobränslegas. Vi vet inte huruvidaavregleringens konsekvenser kommer attomintetgöra dessa miljövänliga investeringar. Detfinns här därför också en koppling till hela fråganom avreglering av elmarknaden.Det är klart att vi kan ha olika bilder framför oss.Jag vill avslutningsvis blicka framåt och se hur detenergipolitiska landskapet kommer att se ut pånågra års sikt.Självfallet kan vi inte ge svar på alla frågor om vadsom kommer att ersätta kärnkraften. Blir detbiobränsle, naturgas, vindkraft eller något annat?Det är detta som den energipolitiska kommissionenhar att ta ställning till. Hade vi de svaren , hadevi inte behövt tillsätta någon kommission. Därförmåste vi litet grand dämpa förväntningarna om attkunna lösa alla problem samtidigt.Jag tror också att den energipolitiskakommissionen och de politiska partierna får ta sigsamman när det gäller att blicka ut över detinternationella planet. När vi tog vårt viktigasteenergipolitiska beslut, om att avveckla kärnkraftenår , skedde det i stor utsträckning med enganska begränsad ansats, att se till nationensbehov. I stort sett avstod vi från att ta infrågeställningar om gränsöverskridandemiljöförstörelse och miljöskadliga företeelser avglobal natur.I dag är allt annorlunda. Den internationellamiljödebatten har förändrats. Växthusgasen harväxt till en av de största frågorna. Osäkerheten ärnaturligtvis betydande när det gäller denfrågeställningen, men den måste fogas in i ett störreenergipolitiskt perspektiv. I vårt närområde runtÖstersjön är de högst påtagliga problemenförsurningen av skog och mark och, inte minst,osäkra kärnkraftverk i anläggningar som Ignalina.Internationaliseringen av energi- ochmiljöpolitiken fick sitt kanske tydligasteuttryck i den stora miljökonferensen i för någotår sedan. Där gjordes åtagandet att investeringarför förbättringar i miljön skulle göras utifrånbedömningar om kostnadseffektivitet. Det innebäratt man skall prioritera miljöförbättrande åtgärdersom är kostnadseffektiva. Det i sig innebär ju ettglobalt ansvarstagande och också att manprioriterar de insatser som kan göras i anläggningarinte bara i det egna området.Som exempel kan jag nämna den storaelproduktionsanläggningen i . Den ärbaserad på den inhemska energikällan oljeskiffer.Anläggningen drivs med i stort sett obefintligrening. Denna enda anläggning släpper utkoldioxid motsvarande en sjättedel av Sverigestotala utsläpp och spyr ut svavelföroreningardubbelt upp mot hela Sverige.Det vore naturligtvis en fantastisk miljömässigfördel för oss i och även för om dennedsmutsande anläggningen kunde åtgärdas. Vikan peka ut en rad anläggningar, där modernvästerländsk reningsteknik skulle kunna sättas inmed enorma miljömässiga förbättringar.Så det finns all anledning att ha ettgränsöverskridande perspektiv på energifrågorna.På den nationella scenen tror jag att det blirnödvändigt att lägga fler ägg i den svenskaenergikorgen. Det handlar inte om vilket, utan dethandlar om vilka nya energislag som skall stödjas.För stöd inom ramen för en nationellenergipolitik -- med en internationell ansats --kommer att krävas av oss som politiker.Projektet med en naturgasledning från överSverige till är inte kommersielltlönsamt. Det kan det dock bli , om det gesstatliga kreditgarantier. Så det finns många bitar atttitta på. På plussidan för del skall docknoteras att behöver fler ägg i sinenergikorg, och vi menar att gasen är ett av derenaste fossila bränslen som finns. Ennaturgasledning över skulle också habetydelse ur sysselsättningssynpunkt. Så det ärmånga frågor som måste vävas ihop.Med detta yrkar jag bifall till vår reservation och iövrigt till utskottets hemställan.Anf. 2 ():Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 3 och i övrigt till utskottets hemställan. Jag gördet naturligtvis mot bakgrund av en bedömning avkärnkraften och dess betydelse och ställning isvensk energipolitik.Vi har från sida många tydliga skäl för attvilja att kärnkraften skall avvecklas. Man kan välsäga att det är först och främst tre inneboendeegenskaper hos kärnkraften som gör attställningstagandet blir så tydligt.För det första kan reaktorer haverera, medfruktansvärda konsekvenser. Detta är sant. Detgäller självklart även de s.k. blågula reaktorerna,alltså även de svenska.För det andra skall kärnkraftsavfallet tas om hand,skilt från allt biologiskt liv, framåt.Det är ju, kan man inse, en filosofisk omöjlighet.Detta går inte att åstadkomma med någon somhelst garanti.För det tredje finns fortfarande kopplingen tillrisken för ökad kärnvapenspridning inbyggd ikärnkraftens existens.Så man kan göra den enkla iakttagelsen attkärnkraften måste bort. Den är oacceptabel. Denandra sidan av detta är att det går att ta bortkärnkraften.För det första kan vi konstatera att vi har ettöverskott på både energi och effekt. Det illustrerasmycket tydligt t.ex. av att reaktorn 1stått stilla -- saknad av ingen, skulle jag tro.Åtminstone har vi inte märkt det i vår dagligatillvaro.För det andra går det att använda andraenergikällor än kärnkraften för t.ex.uppvärmningsändamål. Det är som att använda enstenkross för att knäcka nötter, när man använderkärnkraftsel för att göra något så trivialt som attvärma lokaler.För det tredje finns det andra sätt att generera denel som kärnkraften levererar, t.ex. vindkraft. Vikan se att kraftvärmen, inte minst denbiobränslebaserade, ökar kraftigt.Vi kan alltså konstatera att kärnkraften måste bortoch att kärnkraften kan tas bort. Det är juverkligheten, den verkliga verkligheten. Denpolitiska verkligheten är litet annorlunda. Denöverensstämmer inte alltid med den verkligaverkligheten.I den politiska verkligheten har kärnkraftenhanterats särskilt intensivt sedan folkomröstningen1980. Det kan vara värt ändå att göra en vissrekapitulation av vad som då sades, nämligen att dereaktorer som var i drift, de som planerades och desom var under byggnad skulle tas bort när de hadetjänat ut i sin tekniska livslängd, och den bedömdesi den proposition som följde på folkomröstningenvara 25 år.På grund av bedömningen om de 25 åren -- och detär viktigt, herr talman, att komma ihåg denkopplingen -- sattes slutårtalet till 2010.Mycket tydligt, kanske tydligast, uttrycktes dettaav den socialdemokratiska riksdagsledamotenIngvar , som i debatten då fördeSocialdemokraternas talan. Han sade: ''Högst tolvreaktorer får användas under längst sin teknisktsäkra livslängd, dvs. Tydligare än så kan detknappast sägas.I den s.k. energiuppgörelse som sedan träffades1991 gjordes ingen ny bedömning av det beslutet.Det är viktigt att komma ihåg. Man refererade tilldet, man gjorde ingen ny bedömning.Denna energiuppgörelse lades sedan till grund förett kommande riksdagsbeslut. Så småningomställde också den nuvarande regeringen i sin helhetupp på energiöverenskommelsen. Man kan alltså seen tydlig linje från folkomröstningen till den nugällande politiken 2010 fortfarande leversom slutstation. I och med att 2010 lever somslutstation lever naturligtvis också den 25-årsgränssom så tydligt betonades av IngvarCarlsson.Nu finns det de som invänder mot detta och sägeratt man inte beslutade om 2010 i folkomröstningenoch att det är något som har hittat på. Attkomma med det resonemanget ärkanske ett sent uppvaknande. gjordeden tolkningen några månader efterfolkomröstningen. Att nu komma med larmet omfalskheten i beslutet är litet senkommet.En ganska enkel iakttagelse mot denna bakgrund äratt man måste påbörja avvecklingen i sådan tid attdet fungerar -- om kärnkraften nu skall varaavvecklad . Det krävs en utfasning. 25-årsregeln är en utmärkt grund. Den innebär just enförsiktig utfasning år till dess att man landari 2010.Problemet är, herr talman, att de som vannfolkomröstningen, dvs. det som då hette linje 1 ochlinje 2, nu springer ifrån sin egen seger. De vill intekännas vid den. De vill inte stå vid den linje och dekrav man själv ställde i folkomröstningen. Nuöverlåter man på oss -- vi som ''förlorade'' ifolkomröstningen, som stod för en helt annan linje,ett helt annat antal reaktorer, en helt annanavvecklingsperiod -- att se till att de andra linjernasseger förverkligas.Vi får väl ta oss an den uppgiften. Vi får än en gångförsöka övertyga segrarna i folkomröstningen attde har någonting att försvara. Problemet är att intebara företrädare för de olika kärnkraftsvänligapartierna utan också ledande företrädare förkraftindustrin så markerat säger att de inte bryr sigom och inte tänker göra något åt avvecklingenförrän det finns en tydlig lagstiftning. De menar atten lag tvingar dem att påbörja avvecklingen.På detta har näringsutskottet och i sinhelhet svarat att de beslut och de uttalanden somriksdagen har gjort i denna fråga är lika tunga somlagstiftning och att jämställa med denna. Det ärnaturligtvis en fåfäng iakttagelse och förhoppning.Det är ju inte på det sättet. Kraftindustrin struntari det som bara är uttalanden från sida.Det behövs en avvecklingslag.Herr talman! Om de ber om en avvecklingslagtycker jag att det är vår skyldighet att ge dem en.Om de vill ha en lagstiftning för att påbörja sittarbete är det klart att de skall få en sådanlagstiftning. Det är därför, herr talman, som vi frånCenterns sida har föreslagit en mycket tydligmarkering. Det skall vara en försiktig markeringsom till en början bara ger regeringen instrumentetför att kunna genomföra avvecklingsbeslutet --ingenting annat än instrumentet för att kunna göradet. Jag har svårt att se skälen till att man skulleförvägra regeringen innehavet av ett sådantinstrument.Vi säger naturligtvis också att det bör klargöras ilagstiftningen att avvecklingen skall varagenomförd till 2010 -- kort sagt att segern för linje1 och linje 2 fullföljs.Mot detta har utskottsmajoriteten invändningar.Man vill inte ha denna lagstiftning. Man vill integöra avvecklingsbeslutet tydligt. Jag kan inte låtabli att dra slutsatsen att det rimligen måste bero påatt man inte vill att kärnkraften skall avvecklas. Pånågot annat sätt har jag svårt att tolka dennainställning från majoritetens sida, herr talman.Man tänker helt uppenbart hala och dra ikärnkraftsfrågan till dess att slutdatum står fördörren och en avveckling till 2010 i realiteten blirpraktiskt omöjlig eller åtminstone mycketsmärtsam.Detta menar jag, herr talman, är att visa de sämstasidorna när det gäller att ta ett politiskt ansvar. Detär lika illa att svärta nedfolkomröstningsinstrumentet på ett sätt som kanvisa sig ödesdigert i andra politiska frågor som vistår inför den närmaste tiden.Herr talman! Jag tillhör själv dem som tycker attdet är angeläget, inte minst från miljösynpunkt, attSverige blir medlem i EU. Jag menar att det är ettbra sätt att komma vidare i miljöarbete och ienergiarbete. När jag är ute och pratar och möteryngre miljöengagerade människor som diskuterardessa frågor är det två saker de tar upp. De frågarom miljöarbetet och kärnkraftsavvecklingenkommer att kunna genomföras vid ett svensktmedlemskap. De undrar också om politiker bryr sigom det som sägs i folkomröstningen.Den första frågan kan jag klara rätt lätt. Det äruppenbart att förhandlingsarbetet i anslutning tillEU kommer att gynna miljöarbetet. Det är ocksåuppenbart att hoten mot den svenskakärnkraftsavvecklingen ligger betydligt närmare äni . I själva verket är det så att det finns storamöjligheter att inom ramen för ett svensktmedlemskap i mycket tydligt föra vår egen linjepå detta område.Den andra frågan har jag det litet kinkigare med.Bryr sig politiker om folkomröstningar? Jag måstemedge, herr talman, att jag söker argumenten fördet svaret mot bakgrund av hur de flesta partiernahar hanterat den tidigare folkomröstningen. Jagsöker orden när jag skall tala till dessa yngremiljöaengagerade människor, som jag tror på allvarskulle kunna ta ställning och föra en diskussionkring just EU och miljö- och energifrågorna.Jag måste be fler av de deltagare i debatten som ärhär och som jag vet är varma EU-anhängareatt hjälpa till litet med svaret. Hur skall man svarade människor som söker ett nalkande till EU menockså ett demokratiskt ansvar från ossförtroendevalda när det gäller att respektera ochtro på folkomröstningar?Herr talman! Jag kan naturligtvis inte låta bli attnågot kommentera det tog upp isitt anförande. Jag gör det gärna med utgångspunktfrån det litet lustiga resonemang som BirgittaJohansson och hennes partikamrater för i sittsärskilda yttrande. Man säger där att man frånsocialdemokratiskt håll skulle ha gått med påregeringens förslag om en avreglering avelmarknaden om bara inte och kds hadevarit så stygga att de hade tagit uppkärnkraftsfrågan och frågorna om avveckling ochlagstiftning igen.Jag undrar, herr talman, över det politiskabeteendet. Är det så det går till inomsocialdemokratin?