prot · GH0981 · 1994-03-28 00:00:00 — Konkurrensverketrekommenderar en översyn av lagstiftningen för attskapa tydlig åtskillnad mellan myndighetsutövningoch rörelseverksamhet inom landstingen samt närmare skall titta på folktandvårdensfinansiering.Ur Landstingsförbundets rapport ''Folktandvårdens kostnader och intäkter'' kan manavläsa att folktandvårdshuvudmännenskostnadstäckning 1991 i genomsnitt var . Detpåtalas också att den genomsnittligakostnadstäckningen förbättrats med drygt 4 %sedan den förra undersökningen . Då är attmärka att denna förbättring kom efter ändringarnai mervärdesskattesystemet, vilka innebar attfolktandvården -- men inte de privatavårdgivarna -- fick avdragsrätt på ingående moms.Enligt tandvårdslagen skall erbjuda godtandvård åt dem som är bosatta inomlandstingsområdet. Det lagfästa ansvaret innebärdock ingen skyldighet att driva verksamheten i egenregi.Av tandvårdslagens förarbeten framgåruttryckligen att landstingen vid planeringen av denegna verksamheten skall ta hänsyn till det utbud avtandvård som de privatpraktiserande tandläkarnasvarar för. Ur konkurrenssynpunkt är det intetillfredsställande att både ärplaneringsansvarigt för all tandvård och vårdgivareoch som sådan ansvarigt för driften avfolktandvården.Distinktionen mellan vård- och planeringsansvarhar intresse sett ur finansieringssynvinkel.Kostnaderna för tandvården finansieras på tre olikasätt: genom patientavgifter, ersättning fråntandvårdsförsäkringen och landstingsskattemedel.Folktandvården får som sagt bidrag genomlandstingsskattemedel motsvarande den del avlandstingets bruttokostnader för folktandvårdensom inte täcks av taxeintäkter. Detta gäller alltsåvuxentandvården. Detta landstingsbidrag benämnsnettokostnader, men är alltså ett underskott. Omnågot liknande fanns hos privatpraktikern, som juinte har denna beskattningsrätt, skulle det genastinnebära konkurs.Landstinget har alltså tredubbla roller somfinansiär, upphandlare och producent av tandvård.Detta ger naturligtvis oacceptablakonkurrensvillkor gentemot privat tandvård.Vidare finns det besvärande orättvisor för deprivata vårdgivarna i villkoren när det gäller t.ex.mervärdesskatteområdet, upprättandet avtandvårdsräkningar, utbetalningar avförsäkringsersättning samt förhandsprövningar.Både regeringen och utskottet har uppmärksammatde här frågorna. Jag förutsätter attkonkurrenssituationen förbättras och noga följs avden speciella Samordningsdelegationen,regeringen och Konkurrensverket.Landstinget har ett vårdansvar för barn ochungdomar, vilket innebär att är skyldigtatt ombesörja en organiserad, kostnadsfri tandvårdför barn och ungdomar. Vårdansvaret utesluter inteatt den faktiska vården meddelas avprivatpraktiserande tandläkare efter särskildöverenskommelse. Detta förekommer också ibegränsad utsträckning inom några landsting, somdå garanterar rätten till kostnadsfri tandvård.Under senare år har flera landsting, i syfte att få flerpatienter, bedrivit en aktiv marknadsföring därmöjligheten till familjetandvård framhålls. Ettsådant argument för folktandvården blir direktriktat mot den privata vårdsektorn, eftersomprivattandläkarna som nämnts normalt inte harmöjlighet att erbjuda motsvarandefamiljetandvård. Men det är också väldigt orättvistmot de föräldrar som går hos en privat tandläkareoch vill ha sina barn hos den egna tandläkaren.För att en förändring av nuvarande förhållandenskall komma till stånd erfordras antingen beslutinom enskilda landsting där man påtar sigkostnaderna för vård hos privattandläkare eller ettriksdagsbeslut med innebörden att rätten tillfamiljetandvård även inbegriper tandvård hosprivata vårdgivare. Fr.o.m. den 1 januari 1993ändrades som sagt tandvårdslagen så attlandstingen har rätt att anlita andra vårdgivare änfolktandvården för att utföra barn- ochungdomstandvård. socialutskottuttalade att man ''utgår från att landstingen följerintentionerna i propositionen om att barn ochungdomar skall få frihet att välja tandläkare. ''Trots detta finns det fritttandläkarval endast inom sjuhuvudmannaområden. I är valet mycketstarkt begränsat, eftersom endast 7 000 barn ochungdomar omfattas -- av ca 80 000 -- av enförsöksverksamhet i områdets centrum. Frågan haraktualiserats -- utan att några ställningstagandengjorts -- inom ytterligare åtta landsting. Antaletlandsting där frågan över huvud taget inte tagitsupp uppgår till tre. Mest anmärkningsvärt är dockhur frågan behandlats i de återstående sjulandstingen. Samtliga dessa landsting har fattatpolitiska beslut om att antingen ej införa fritttandläkarval eller att avvakta i frågan.Utvecklingen när det gäller ökadvalfrihet visar tyvärr att den hittillsvarandestrategin från statsmakternas sida inte haft märkbareffekt. Det räcker uppenbarligen inte attstatsmakterna skapar legala förutsättningar för fritttandläkarval och ökad konkurrens mellan privataoch offentliga vårdgivare inom tandvården omlandstingen inte finner anledning att utnyttja dem.Det är mot denna bakgrund motiverat att det itandvårdslagen införs en skyldighet för landstingenatt erbjuda barn och ungdomar fritt tandläkarval.Inom denna grupp finns alltså t.o.m. myndigapersoner som inte har rätt till ett fritt tandläkarval.Förutom att inte få gå på Systembolaget har en 18-åring alltså inte samma rätt som sina föräldraratt fritt få välja tandläkare.Herr talman! Jag yrkar bifall till min motion Sf28om rätt till fritt tandläkarval för barn ochungdomar.Anf. 63 () replik:Herr talman! tar upp den mycketviktiga frågan om avmonopoliseringen avtandvården för barn och ungdom. Det är kanskeinte riktigt så mörkt som det verkade av det som IsaHalvarsson sade. Det är visserligen bara sexlandsting, och kanske ett sjunde, som klart harbeslutat om att införa tandvårdspeng eller liknandesystem där man kan välja privat vårdgivare. Mendetta omfattar av alla barn ochungdomar. Det är alltså huvudsakligen de störstalandstingen som har beslutat om detta.Det är allvarligt att sju landsting har sagt att de inteskall införa eller vill avvakta. Jag vill betona attutskottet har lagt mycket stor vikt vid detta.Utskottet skriver: ''Utskottet lägger synnerlig viktvid att denna fråga får en lösning och att man inomregeringskansliet överväger de förändringar somkan anses nödvändiga för att monopoliseringen avbarn- och ungdomstandvården avskaffas. ''Jag är övertygad om att många kommer att bevakaatt detta verkligen också sker.Anf. 64 (nyd):Herr talman! Något förvånad läser manbetänkandetexten här och jämför med det särskildayttrande som de borgerliga partierna avlämnat ochreservationer framlagda av Ny demokrati.Jag har tidigare i debatten citerat en sak och tänktenu ta en annan sak som vi har i vår reservation 12.Där skriver vi: ''Enligt inspektionen måste dettapåtagliga motsatsförhållande mellan patient ochtandläkare i detta hänseende samt de uppenbarasvårigheter som föreligger för en patient attbedöma tandläkarens diagnos och skäligheten avden därav följande riskspridningen ochpremiesättningen ytterligare utredas. ''I det särskilda yttrande som kommer från deborgerliga partierna står det: ''Enligt inspektionenpåkallar det påtagliga motsatsförhållande som kanråda mellan tandläkare och patient i dettahänseende samt de uppenbara svårigheter somföreligger för en patient att bedöma tandläkarensdiagnos och skäligheten av den därav följanderiskindelningen och premiesättningen ytterligareutredning. ''Det är nästan identiska uttalanden, och ändå kanman inte stödja oss!En företrädare för borgarna sade att de valt ensmidig lösning genom det här särskilda yttrandet.Jag tycker att man borde kunna vara karl för sinhatt och ta ställning, ja eller nej. Det här är ingensmidig lösning, här surrar man bara ut.Ny demokrati försöker även i detta avseende attvärna om de gamla och medellösa, de som iblandkallas fattigpensionärerna. Vi ber att det skall görasen utredning med syfte att minskatandvårdskostnaderna för dem som har det sämstställt.I mitt första anförande gav jag exempel på hur detkan drabba fattigpensionärerna. I propositionenfinns ingen som helst lösning på hur man skallhjälpa dem i det fall de drabbas.Helt klart är att de kommer i premieklass 3, och dekommer att drabbas, oavsett vad man säger.Man bör också tänka litet på akuttandvården.Propositionen talar klarspråk: Akuttandvården börockså ingå i premietandvården, såvida den integäller olycksfall. Akuttandvårdens kostnader börtäckas av den fasta ersättningen och premien. Omakuttandvården inte utförs av premietandläkareneller på annat sätt i förväg medgives av denna börrätten till akutsjukvård begränsas till en avförsäkringen fastställd och prissattbehandlingsinsats av rimlig omfattning, vilkenkostnad kan debiteras. Vidare bör det inte ske utanpremietandläkarens medgivande.Anf. 65 () replik:Herr talman! Jag har noga läst reservation 12 frånNy demokrati och jämfört med det särskildayttrandet. Jag finner det inte märkvärdigt att bäggegör referat från dels och delsFinansinspektionen.Däremot tycker jag att det särskilda yttrandet ärmycket bättre. Där står att man förutsätter attregeringen löser dessa problem om deuppkommer. Ny demokrati landar däremot i någotslags tillkännagivande om sin mening, där mansäger att regeringen bör övervägalagstiftning.Jag tycker alltså att det särskilda yttrandet avGullan m.fl. tillfredsställer mig betydligtbättre.Anf. 66 (nyd) replik:Herr talman! I och för sig kan jag inte begära annatfrån , . Men vi vet ju allahär -- det är ingenting att sticka under stol med --att särskilda yttranden eller vad som står i texteninte tas särskild hänsyn till av regeringen.Textmassan är en sak, hemställanspunkter ochtillkännagivanden är vad regeringen har att bry sigom.Anf. 67 () replik:Herr talman! Då tycker jag att Ny demokrati ihemställanspunkten skulle ha uttryckt sig på ettannat sätt. Ni har ju i långa stycken bara refereratvad andra säger. Jag är alldeles övertygad om attGullan m.fl. har möjligheter att på ettbättre och smidigare sätt framföra dessasynpunkter, precis som sade.Anf. 68 (nyd) replik:Herr talman! Jag repeterar att jag förstår att IsaHalvarsson är tvingad att tala som hon gör ochstödja det särskilda yttrandet. Det är enförhandlingsuppgörelse med socialdemokraterna,där de totalt förhandlat sönder ärendet. Det vet jualla -- det är en offentlig hemlighet.Man har förhandlat sönder propositionen till denmilda grad. Man kan ensidigt säga upp avtal, detdrabbar olika. Man delar in patienter i olikaåtgärdsklasser. En är premieklass bra, har bratänder, vilket man naturligtvis tjänar pengar på,vilket alla är intresserade av. Klass 3, som hardåliga tänder, kommer att drabbas på ettotillbörligt sätt. Det är fakta.Ni ställer inte upp för att tillkännage det, utan nimyglar in det litet försiktigt i ett särskilt yttrande.Det tycker jag inte är rättvist.Anf. 69 () replik:Herr talman! Jag känner mig inte alls tvingad attvara med på det särskilda yttrandet. Jag är med avtillfredsställelse. Jag tycker det säger precis det somvi vill säga. Vi har valt en realistisk och smidig väg,som jag sade.Vi är ju, , till stora delar överens omvikten av konkurrensneutralitet, och vi har valt enväg som vi tror mera på.När det gäller behovsprövning väljer just gruppen fattigpensionärer -- en beteckningsom vi numera inte så ofta använder, men det finnsonekligen pensionärer som har det sämre ställt änandra. Många har ekonomiska problem. För dembehövs någon form av behovsprövning.Detta gäller ju många saker som samhället står tilltjänst med för medborgarna. Vissa har avekonomiska skäl inte så lätt att utnyttja tjänsterna.Frågan är om man skall ha särlösningar för olikatjänster eller om man skall ha ett mera generelltsystem. Detta är en mycket viktig diskussion. Denförs nu i olika sammanhang och i olika utredningar.Men faktum är att vi på något sätt måste habehovsprövning i vissa lägen. Vi kan inte hagenerella system på en sådan nivå att inte någon fårproblem att utnyttja tjänsten. Det är viktigt att allafår den möjligheten, och den finns i det system vinu har framför oss.Anf. 70 (nyd) replik:Herr talman! Jag är definitivt inte överens medPontus om vikten avkonkurrensneutralitet.För två och ett halvt år sedan tillskrev riksdagenregeringen om att regeringen skulle åtgärda dethär. Ingenting hände.För två år sedan skrev för andra gången.Man förväntade sig att regeringen omedelbartskulle göra någoting. ärvi åter inne i denna diskussion. Det händer juingenting. Varför gör man inget?Om ni är överens med oss om att det skall rådakonkurrensneutralitet, varför stöder ni inte vårmotion? Då skulle det kunna göras etttillkännagivande. Då behöver det inte bli fråga omnågon flummig textmassa där det inte finns någottillkännagivande -- och därför bryr sig inte någonom innehållet.Anf. 71 () replik:Herr talman! Alla torde känna till att det länge harfunnits ett behov av att förändra de ekonomiskagrunderna för tandvården. Därför är det ofta så attnär någon större förändring skall vidtas väntar manmed att ta upp enskilda detaljer eller huvudlinjertill diskussion. De bakas in i ett större sammanhangoch i en större utredning. Det är det som är pågång. Jag tror att det är det i de allra flesta fallriktiga angreppssättet.Anf. 72 (nyd) replik:Herr talman! säger att man skallvänta med alla detaljer och huvudlinjer.Vi har väntat efter det förstaskarpa uttalandet. Vi har väntat efter detandra uttalandet, och vi har väntat 15 månaderefter det tredje. Vänta ochvänta -- det måste göras något.Jag vill tacka Ponuts för att han här iriksdagen som de borgerliga partiernas talesmanbekräftar att om den kommande propositionen intehar underkastats en lagrådsremiss kommer deborgerliga inte att acceptera den. Jag tycker att detär ett bra och klart meddelande. Jag vore glad omvi kunde få samma klara och raka besked i fråga omkonkurrensen.Anf. 73 ():Herr talman! Hur ersättningen skall se ut för denframtida tandvården är en viktig fråga. Men detinnebär inte att vi skall ta i anspråk fördenna fråga.Jag vill emellertid göra kammaren och eventuellaåhörare uppmärksamma på den borgerliga trätanom vem som är mest konkurrensliberal.Jag sade i mitt anförande att man harvalt olika sidor i fråga om den framtida tandvården.Antingen tar man ställning för vårdgivarna ochtalar om konkurrens och försäkringsavtal -- medandra ord tar man ställning för vilka som skall tjänamest pengar -- eller så tar man ställningför patienterna. Jag tycker att den senaste debattenhar visat att det inte är patienternas väl och ve somfrågan handlar om.I tandvårdslagens 2 § framgår det att målet förtandvården är en god hälsa och en tandvård på likavillkor för hela befolkningen. Med detta sombakgrund var det skrämmande att höra och att läsai propositionen det som sade varaförklaringen till fördelningen av försäkringsmedelmellan olika delar av vårt land. Det framkommeratt storstadsborna har större krav på tandvården.För många som bor i glesbygden är det inte så lättatt ha så stora krav på tandvården när tillgången påtandläkare är liten. Om tillgången på tandläkare ärstor är det inte säkert att den fria konkurrensen ärintressantast i glesbygden.Det vore bra om vi här kunde ha mött någonrespekt för invånarna i olika delar av vårt land somskall nyttja denna försäkring på lika villkor. Vi skalli dag fatta beslut om en försäkring som skall gagnamänniskors behov av först och främst tandvård.Vi socialdemokrater motsätter oss inte på någotsätt konkurrens. Vi motsätter oss inte privataalternativ. Men jag tycker att vi skall vara medvetnaom att vi diskuterar privata alternativ som ocksåskall finansieras av offentliga medel. Jag tycker attvi skall som politiker, som företrädare för demänniskor som skall utnyttja försäkringen, faktisktskall tycka till om hur dessa medel skall användas.Vi skall hävda tandvårdslagens 2 §, dvs. att det skallvara lika villkor för hela befolkningen.Herr talman! Jag lovar att inte förlänga dennadebatt ytterligare.Anf. 74 ():Herr talman! Det är inte svårt att instämma iMargareta krav. Hon framför demnästan som i ett valtal. Hela det nya systemet går utpå att det skall bli en bättre fördelning avskattemedel -- lika över hela landet. Men det gårinte att lagstifta mot att vissa enskilda personer kanvilja göra kompletteringar. Men fördelningen avskattemedel skall vara så jämn som möjligt överhela landet, dvs. vara bättre än i dag.Vidare var det frågan om konkurrensens fördelaroch nackdelar. Vi menar att den konkurrens somkommer att finnas inom detta system, inom deramar som har skapats, kommer att vara till fördelbåde för den totala ekonomin och för patienterna.Anf. 75 ():Herr talman! Inte någon i denna kammare kan varaoense om att tandvård är till för patienterna och attdet skall vara lika villkor och möjligheter för alla.Vi har diskuterat denna lika valfrihet för alla. Detinnebär inte att någon blir rik på andras bekostnad.Jag har kanske större tillit till folktandvården änvad har. Jag tror attfolktandvården kan klara vuxentandvården utan attfå tillgång till skattemedel från landstingen. Vad ärdet som säger att de vuxna patienterna som anlitarfolktandvården skall få del av en större kaka än desom anlitar den privata vården? Det finns intebehovsprövning där.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )p10p > 10 § Administration av socialförsäkringenFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1993/94:SfU23 Administration avsocialförsäkringen (prop. 1993/94:100 delvis).Anf. 76 (nyd):Herr talman! Jag vill till att börja med yrka bifalltill vår reservation i detta betänkande.Vi lånar . En avregeringens lösningar för att komma till rätta meddet ljud vi kan höra i tunneln när ekonomin brakarsamman, är uppenbarligen att försämra villkorenför åldringar samt för dem som redan har det sämstställt i samhället.På grund av den underbara nattligaöverenskommelsen mellan borgarna ochSocialdemokraterna har ersättningen för delångtidssjuka sänkts från till . Villkorenför de sämst ställda pensionärerna blir successivtännu sämre. Tänk bara på pensionerna,bostadsbidraget och snart eventuelltvuxentandvården.Att ställa krav på effektivisering avförvaltningarnas och verkens egna verksamheterförefaller inte ligga nära till hands. Byråkratin ochbyråkraterna måste skyddas.Ny demokrati har påtalat det utbreddafusk och bidragsmygel av social karaktär somförekommer. Det drabbar dem som är berättigadetill bidrag. Efter mycket om och men fick vi dockett enigt utskott att inse detta, och i december 1993gav utskottet regeringen till känna med anledningav de motioner som hade väckts att detta skulleutredas.Tyvärr verkar detta bli en partisk utredning därRiksförsäkringsverket och försäkringskassornamer eller mindre skall utreda sig själva. De hardessutom före utredningen klart och tydligtdeklarerat att det, enligt deras förmenande, endastförekommer fusk och bidragsmygel i ringaomfattning. Tacka för det -- skulle de ha sagt annatskulle de ju ha kritiserat sig själva.I och med att det inte är en opartisk utredning kanman redan nu förutsäga resultatet, nämligen attverket och kassorna är felfria och att endast ettmycket ringa fusk har uppdagats.Men verkligheten utvisar annorlunda. Det ärlönsamt med effektivisering genomavbyråkratisering. En endaförsäkringskasseanställd i hargenom initiativ och effektiviering sparat in 4,5miljoner skattekronor av 6månader. Är inte det bra? Eller har nuförutsättningarna för verket att erhålla stora anslagförstörts?Regeringen konstaterar själv att administrationenunder utgjort -- ingenökning eller minskning. Regeringen konstateraräven att arbetet med att redovisa och jämföraadministrationskostnaderna är av skiftandekvalitet.Riksrevisionsverket konstaterar att kommanderesultatredovisningar i betydligt högre utsträckningbör redovisa de resultat som organisationenpresterat. Sambandet mellan försäkringskassornasresultatredovisning och den gemensammaresultatredovisningen måste klargöras.Man kan gott och väl leva upp till ettbesparingskrav på , ett förslag som vi framförti vår motion. Genom produktivitets- ocheffektiviseringskrav, i stället för generellt ökadebidrag, kommer även vårt besparingsmål att på siktvisa sig vara lågt satt.Anf. 77 ():Herr talman! Detta ärende handlar om resurser tillRiksförsäkringsverket och till landetsförsäkringskassor för administration och skötsel avhela socialförsäkringssystemet.Försäkringskassorna har ju i uppdrag att handha enmycket stor del som rör välfärdspolitiken. Mittintryck är att det sker på ett effektivt och bra sätt.Dessutom sker det till relativt låga kostnader.De totala socialförsäkringsutgifterna utgör ibudgeten , varavadministrationen endast utgör . Denallmänna försäkringen och kassorna hävdar sigmycket väl vid en jämförelse med privataförsäkringsbolag och deras administration. Enligtgenomförda enkätundersökningar är allmänhetenockså relativt nöjd med den service somförsäkringskassorna ger. Det är viktigt att slå fastdetta.Vid sidan om handläggningar av enskilda ärendenoch utbetalningar av olika försäkringsförmåner harkassorna den viktiga uppgiften att samordna ochutöva tillsyn av rehabiliteringsverksamheten.Försäkringskassorna ansvarar också för attrehabilitering kommer till stånd om arbetsgivarnasaknar åtaganden eller inte fullgör sina åtaganden.Just rehabiliteringsarbetet har ägnats mycket storuppmärksamhet från utskottets sida; det ärvärdefullt. I denna fråga har en socialdemokratiskpartimotion väckts, där behovet av ordentligasamhällsinsatser för förebyggande ochrehabiliterande verksamhet understryks. Vi ställerockså krav om ett nationellt program mot ohälsa.Vi socialdemokrater ser det som viktigt att manvidgar den finansiella och den organisatoriskasamverkan som har inletts mellan den lokalasjukförsäkringen och hälso- och sjukvården. Det ärspeciellt viktigt för de enskilda för att de skallkunna nå ett gott resultat.Företagshälsovården är ett mycket viktigtinstrument i denna fråga. Vi har därför lagt framförslag om att det är nödvändigt med en lagstadgadföretagshälsovård.Utskottet har haft en offentligutfrågning i ämnet, med medverkan av aktörernapå rehabiliteringsområdet. Avsikten är, såvitt jagförstår, att man skall återkomma medslutsatser från denna utfrågning.Det vi specifikt har att behandla är anslagettill försäkringskassorna. I och med det kommer viin på frågan om resurserna förrehabiliteringsarbetet. I anslutning till dettabehandlas en socialdemokratisk motion av KarlHagström och . Utskottet gör ocksåi anledning av motionen ett tillkännagivande tillregeringen. I motionen tas Riksförsäkringsverketsfördjupade anslagsframställning för denkommande treårsperioden upp. Det signaleras omen resursneddragning avseendeförsäkringskassorna på . I motionenbefaras det -- det gör vi i utskottet också -- att enneddragning av anslaget av en sådan omfattning fårkonsekvenser för hela verksamheten. Det går inteatt vid kassorna freda rehabiliteringsområdet omdet skall göras neddragningar av en sådan storlek.Det leder naturligtvis också till konsekvenser förrehabiliteringen.Vid de besök som utskottet gjort påförsäkringskassorna har vi funnit attarbetssituationen är oerhört ansträngd ute i landet.Det är ett tufft jobb att i dagens svåraarbetsmarknadsläge försöka återföra tidigareskadade till arbetslivet.I en försöksverksamhet i Malmöhuskassan är detbelagt att varje satsad krona pårehabiliteringsinsatser ger fem gånger så storabesparingar. Det bästa sättet att uppnå besparingari socialförsäkringssystemet är genom att man görordentliga satsningar irehabiliteringsverksamheten. Härtill kommer denrent mänskliga aspekten, som att den som ärarbetsskadad eller sjuk kan bli återställd.Socialdemokraterna menar att man måste läggafast arbetslinjen som grund i rehabiliteringsarbetetså att den enskilde så snabbt som möjligt kan återfåhälsan och därmed komma ut i arbetslivet på nyttpå hel- eller deltid.Riksförsäkringsverket har redan för åretsanslagsframställning tagit upp behovet avkraftansträngningar för att förbättra situationeninom rehabiliteringsverksamheten. har insatserna från verketoch från försäkringskassorna inte varit tillräckliga.Min slutsats blir då att insatserna måste öka i ställetför att minska.