prot · GH0953 · 1994-01-18 00:00:00 — I dagensblodiga strider är zigenare offer oftare än vi tror.Just därför och på grund av deras ohyggliganutidshistoria är de nu mycket mer vanligtförekommande bland dem som har sökt skyddockså i vårt land. De kommer i charterbussar, sägeraningslösa politiker utan att inse hur de anspelar påfördomar om zigenarnas traditionellavandringsvanor.I länder som , men också i , ärzigenarna utsatta för övergrepp, tolererade ellerdirekt utförda av de styrande. Skulle hainvalts i om judar, vilket den högstemå förbjuda, hade behandlats som dessa zigenare?I otaliga europeiska stater är enskilda övergreppmot zigenare vardagsnotiser i dag.Ändå är situationen när det gäller de zigenskaflyktingarna inte tillnärmelsevis den katastrofsom vi mycket väl kan ha framför ögonen . Vi känner till vad som är på gång. För engångs skull har vi möjlighet att vidta kraftfullaförebyggande åtgärder för att stärka skyddet förderas mänskliga rättigheter.Anf. 91 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill säga att det inte har varit pågrund av ointresse som Rohdin har fått vänta påsvaret på sin fråga. Jag beklagar detta, men jag kanförsäkra att det har lagts ned mycket möda för attvi skulle få fram ett så fullödigt svar som möjligt ochför att vi skulle komma fram till vad vi de facto nukan göra. Det handlar om att arbeta för europeiskintegrering. Det handlar om att få andra länder attta ansvar för flyktingar, naturligtvis också förzigenarna. Det handlar också om att fortsätta medanalysen av minoritetsfrågor.Personligen tror jag att detta i mångt och myckethandlar om att stryka under nödvändigheten av attzigenarna får respekt för och kan samlas runt sinegen zigenska kultur.Fru talman! Jag dristar mig faktiskt till att erinra omatt jag väckte en motion här i 1987 om attSverige internationellt borde verka för bildandet avett europeiskt kulturcentrum för den zigenskakulturen. Den motionen avslogs. Det får man iregel finna sig i när man väcker en motion förstagången. Jag är övertygad om att den zigenskaminoriteten kan höja sin självaktning och självtillitmed ett livskraftigt språk, stött av kulturellainstitutioner. Det handlar om böcker, tidningar,andra massmedier och förstås också omundervisning. Det är detta jag tror att vi måsteverka för gemensamt.Anf. 92 ():Fru talman! Jag tror att statsrådet har en vissförståelse för att jag, trots att jag erkänner attsvaret är omfattande och innehåller ett antaluppgifter, ändå tycker att det är ganska allmänthållet.De punkter som förs fram i svaret av statsrådet föratt lösa zigenarnas problem är ju desamma somgäller för en rad olika områden. Jag vill hävda attproblemen för zigenarna i är radikaltannorlunda än generella minoritetsproblem.Zigenarnas problem förnekas nämligen. Man villinte ta itu med dem.Som jag sade i mitt första inlägg kan jag inteföreställa mig att ett europeiskt land skulle hainvalts i om det hade behandlat andraminoritetsgrupper på det sätt som Rumänienbehandlar zigenarna. Det här är ett undantag.Rumänien släpps in ändå.Jag skulle naturligtvis önska att detta svar, och detarbete som har lagts ned på det, är en början på ettmer kraftfullt agerande från svensk sida. Jag skulleexempelvis gärna vilja höra vad man drar förslutsatser av den rapport som ESK:shögkommissarie och minoritetskommissarieavlämnade i höstas.Anf. 93 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig, som jag gjorde i mitt svar,erinra om att det inte var alldeles lätt att i ESK fåförståelse för dessa frågor.Jag tror att och jag är rörandeöverens om att det finns alltför många regimer --fler än dem som räknades upp -- som gärna villskjuta detta ärende bort från dagordningen. Manhar naturligtvis dåligt samvete, och man vet kanskeinte riktigt hur det skall hanteras. Det är ettpolitiskt problem. Man använder zigenarna somsyndabockar, och man klarar inte av att ta itu medden problematiken med den opinion som råder i detegna landet.Jag menar att vi i fortsättningsvis måsteklara av att lösa problemen tillsammans. Då är detinte riktigt korrekt att säga att vi på något sätt skullevara passiva eller att vi inte gör vad vi kan. Det ärklart att man alltid kan göra mer. Det gäller precisalla områden. Jag understryker återigen att jag troratt det just är kulturfrågan som är den viktigaste föratt zigenarna skall få självtillit och kunna stärka sinidentitet.Anf. 94 ():Fru talman! Som statsrådet säkert har noteratunder det gångna året har jag ett intresse för MR-frågor och liknande frågor på många håll både iEuropa och i övriga världen. Men jag vill ändåkvarstå vid att jag tror att situationen för zigenarnai är väldigt speciell. Skillnaden är den attdet i de flesta andra MR-frågor finns många parterute i världen som är intresserade av att kritisera deregimer som begår övergrepp. Men när det gällerzigenarna finns det nog inte så många parter överhuvud taget som är intresserade av att ta upp derasproblem. Ointresset är ungefär detsamma på allahåll.Jag anser därför att det inte räcker med att föreslågenerella åtgärder när det gäller att förbättrasituationen i . Här måste talas klarspråk.Det är bråttom, om man skall kunna förhindra attdet som pågår i Öst- och leder flyktingkatastrof för zigenarna. Det problemetlöser vi inte med ett kulturcentrum för zigenarna.Anf. 95 Statsrådet ():Fru talman! Det är klart att vi inte löser problemet,men jag tror att vi kommer ett bra stycke på väg,om vi kan få till stånd ett kulturcentrum. Jag skullegärna se -- jag dristar mig att säga det -- att detförläggs till , eftersom man vidSorbonneuniversitetet har den största kulturellasakkunskapen på området.Sedan finns det all anledning att ta upp denna frågaäven bilateralt. Jag har här en sammanställning,som jag inte hinner gå igenom. Den visar hur manhar behandlat zigenare i land efter land. Jag kanavslutningsvis gott säga att denna fråga frånLennart Rohdin har lett till att vi naturligtvistvingats gå igenom detta material noggrannare ochfå det samlat från olika håll påutrikesförvaltningen. Låt oss fortsättningsvistillsammans och i de bilaterala kontakterna med deländer som det vederbör -- det kan vara ,och åtskilliga andra länder inte glömmazigenarna.Anf. 96 ():Fru talman! Jag håller med statsrådet om att det ärviktigt att vårt engagemang fortsätter. Jag hoppasatt min fråga har bidragit till att sätta litet press pådet som sker från regeringens sida. Det rör sig alltsåinte om en liten perifer minoritet, utan det rör sigom minst tio miljoner människor i -- kanskebetydligt fler med tanke på ansträngningarna atthålla nere informationen om zigenarna. Visst finnsdet grupper som är integrerade, men de är små iförhållande till de stora grupperna, som lever på ettsätt som vi inte skulle acceptera för andraminoriteter i . Det är symtomatiskt. Jag kanmycket väl förstå, när statsrådet säger att det inteär så lätt att inom ESK, där man måste ha enighetom vad man vill besluta, komma någon vart pådetta område. Man får inte förtröttas för det. Meninvalet av i accepterade visjälva.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1993/94:302 om ochde mänskliga rättigheternaAnf. 97 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig på vadsätt den har agerat för attmänskliga rättigheter skall respekteras i Mexico.De oroligheter som har brutit ut i delstaten är mycket tragiska, och det är med djuptbeklagande som vi tvingas konstatera att konfliktenhar krävt ett stort antal dödsoffer.Det finns olika förklaringar till att konflikten harbrutit ut just , men den grundläggande orsakentill oroligheterna måste tveklöst sökas i deekonomisk-sociala klyftorna i Chiapas, vilka förövrigt existerar också i andra delar av . Jagdelar uppfattning i detta avseende.Militära insatser kommer aldrig att kunna lösa degrundläggande problemen i Chiapas, och det ärdärför positivt att president har beslutat omett ensidigt eldupphör från militärens sida samttillsatt en kommission för fred och försoning. Ocksåfrån den s.k. befrielsearméns sida finns ett intresseför samtal och förhandlingar, och man har bl.a.föreslagit biskopen i Chiapas som medlare ikonflikten. Samtal mellan biskopen ochordföranden för fredskommissionen har redan ägtrum.Vi utgår från att den akuta konflikten kommer attkunna biläggas . Däreftermåste självfallet de problem och missförhållandensom har orsakat oroligheterna uppmärksammas påallvar av den mexikanska regeringen, vilken bär detyttersta ansvaret för problemens existens i såvälChiapas som i övriga delar av . Uppgifternaom MR-övergrepp i allmänhet och från militärenssida måste undersökas grundligt och redovisas påett trovärdigt sätt.Angående insatser kan övergripandenämnas att vi står i kontakt med MR-organisationeri och att missförhållanden i landetdiskuteras löpande med företrädare för denmexikanska regeringen. har under ett antalår uppmärksammat situationen i Chiapas ochsituationen för gatubarnen. Vi har också gjort särskildainsatser inom dessa områden. Generellt kanslutligen sägas att vi deltar i FN:s allmänna arbeteför en förbättrad situation förursprungsbefolkningar liksom i arbetet för attfrämja mänskliga rättigheter i stort.I ett uttalande av utrikesministern harSverige djupt beklagat oroligheterna i Chiapassamt pekat på vikten av såväl en fredlig lösning avden akuta konflikten som en lösning av degrundläggande sociala problemen i området.Innehållet i uttalandet har också framförts tillMexicos ambassadör i , och jag vill gärnata tillfället i akt att upprepa detta budskap här ikammaren i dag.Anf. 98 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet försvaret på min fråga. Jag kan inledningsviskonstatera att vi är överens om att det är viktigt uppmärksammar när mänskliga rättigheterinte tillgodoses utan djupt kränks, varhelst det änsker i världen. Det är angeläget att vi i detta falldiskuterar situationen i Mexico.Det är också bra att vi är överens om att det intebara handlar om en akut konflikt utan gällergrundläggande sociala och ekonomiska orättvisor,där den indianska befolkningen under århundradenhar förtryckts. Det handlar om livegenskapeller ett slavförhållande.Allt vad säger är gott och väl. Men jagundrar hur den har framfört sinprotest till . Att man har låtit denmexikanska ambassaden veta det säger inte mignågonting om på vilket sätt man har fört en dialogom detta.Vårt bistånd till är inte så särskilt stort. Mendet förekommer ju en vapenexport, som BengtHurtig i nästa fråga kommer att diskutera med UlfDinkelspiel. Jag är mycket intresserad av att höravad ministern för mänskliga rättigheter har att sägajust om vapenexporten till . Det är en frågasom inte gäller bara en handelsminister.Planeras det någon ökning av biståndet tillorganisationer som jobbar med mänskligarättigheter i ? Jag har inte kunnat tyda migtill det.Jag skulle slutligen vilja ta upp frågan om medling.Även fredspristagaren har sagtsig vara villig att medla. Men det har inte tagits tillvara av . Jag undrar om densvenska regeringen på något sätt haruppmärksammat detta eller påverkat saken. Detkunde vara en bra väg.Anf. 99 Statsrådet ():Fru talman! har under många åruppmärksammat situationen i Chiapas och gjortsärskilda insatser för gatubarn i . När detgäller biståndet kan jag nämna att under perioden1988--1993 har sammanlagt 29,1 miljoner kronorbeviljats för insatser genom såväl UNHCR somsvenska enskilda organisationer. Bland dessa skallfrämst nämnas Diakoni och Rädda Barnen.I Chiapas har insatserna i huvudsak koncentreratstill de guatemalanska flyktingarna. givit bidrag till hälsoområdet och tillmiljöförbättringar samt gjort särskilda insatser förkvinnor och barn, såsom ett organisatoriskt stödinför repatriering av flyktingar till Guatemala.Vi har ständigt understrukit att inom ramenför den s.k. CIREFCA-processen, som är ettcentralamerikanskt projekt för att komma till rättamed regionens flyktingproblematik, har fört enkontinuerlig och mycket intensiv dialog medmexikanska myndigheter för att säkerställa bästatänkbara förhållanden för flyktingar. Vi har lyftfram att villkoren för flyktingar också måsteinbegripa de mexikanska småbönderna, som ju ihuvudsak tillhör ursprungsbefolkningen. De leverunder liknande förhållanden.Jag vill också gärna säga till att viär beredda att överväga ytterligare MR-insatser.Jag kan försäkra att vi kommer att fortsätta attmycket nära följa utvecklingen, inte minst iChiapas.Anf. 100 ():Fru talman! Det var ett välkommet svar, AlfSvensson, eftersom insatserna när det gäller deguatemalanska flyktingarna i Chiapas är kända.Diakoni och andra organisationer utför ett mycketbra arbete. Däremot känner jag inte till någotarbete som syftar till att stödja just de mexikanskasmåbönderna i detta område. Jag tror att det ärviktigt att se på den saken.Jag menar också att frågan om de mänskligarättigheterna och de organisationer som arbetarmed dessa är mycket väsentlig. Det är myckettydligt att de mänskliga rättigheterna inte harrespekterats i denna konflikt. Det finns rapportersom talar om avrättningar utan rättegång. Det talasom tortyr. Det finns andra rapporter som talar omförsvinnanden etc. Det är av största vikt attregeringen fortsätter att bevaka konflikten ocheventuellt ger mer bistånd.Fru talman! svarade inte på frågan omvapenexporten. Jag tror att det är av stort intresseatt få veta hur den som är minister för mänskligarättigheter ser också på frågan om vapenexport tillMexico.Anf. 101 Statsrådet ():Fru talman! Som vet avhandlasdessa typer av ärenden var för sig. Såvitt jag kännertill -- det kommer ett fullödigare svar efter mitt --finns det inget ärende att behandlaeller ta ställning till.Jag kan rent generellt säga att det naturligtvis alltidråder något av en konflikt i denna typ av frågor. Jaghoppas att min kollega , som i detta sammanhang kanske inteskulle tituleras Europaminister utanhandelsminister, kan verifiera att det förnärvarande inte finns någotkrigsmaterielexportärende i pipelinen, som manbrukar säga. Fråga är inte hyperaktuell. Visst kandet ställa till bekymmer rent generellt. Det gör det.Det ställer till svåra bekymmer som vi har att levamed.Vad gäller MR-frågan i övrigt menar jag att endialog ständigt måste hållas vid liv också medMexico.Anf. 102 ():Fru talman! Om det är en dialog som hoppas jag att det också innebär samtalmed företrädare för den mexikanska regeringenoch inte att man bara skickar diverse uttalandeneller synpunkter utan att föra en direkt diskussionom frågorna.Fru talman! Jag tror att det har den allra störstabetydelse att man diskuterar frågan omvapenexport och handelsförbindelser. Det ärbetydelsefullt att gör det i regeringenoch att han gör det med den kollega som har handom de frågorna. Bistånd är naturligtvis bra, bådeför att stärka ett land och nå en god utveckling, menockså -- som i detta fall -- för att visa att vi inte ärintresserade av vapenexport till ett land som vändervapnen mot dess egen befolkning.Jag uppfattar svar som attåtminstone personligen, om nu intehela regeringen, ändå är tveksam till att Sverigeexporterar vapen till . Det tycker jag i så fallär ett bra svar.Anf. 103 ():Fru talman! Det finns en lång rad MR-organisationer som vi har kontakt med. Jag kangärna överlämna hela förteckningen till EvaZetterberg. Jag bryr mig inte om att läsa upp den.Men det är självklart att vi också har kontakt medregeringens företrädare.Det skulle icke vara acceptabelt att ha möten ellersammankomster på hög nivå och inte ta upp frågan.Det är så angeläget för regeringen att ta upp justfrågor som har med mänskliga fri- och rättigheteratt göra att dessa frågor ständigt måste finnas medpå agendan.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1993/94:279 omvapenexporten till . 104 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser se över vapenexporten till bakgrund av de inre väpnade oroligheter somnu har uppstått.Som känner till avgörs ärendenrörande export av krigsmateriel från fall till fall. Förnärvarande finns inget ärende rörande attbehandla. Landet är ingen stor mottagare avkrigsmateriel från . Utförsel har bokförtsunder endast fem av de senaste 20 åren.Det finns därför ingen anledning att spekulera i huren bedömning av enligt riktlinjerna förkrigsmaterielexport skulle se ut . Rentprincipiellt vill jag emellertid understryka beslutenslångsiktiga karaktär på krigsmaterielområdet. Omen förfrågan skulle inkomma , skulle den överhuvud taget inte behandlas förrän situationen ilandet hunnit klarna.Anf. 105 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret.I föregående debatt sades det att det skulle kommaett fullödigt svar. Jag tycker kanske inte att det ärså fullödigt. Det vore naturligt i dessa sammanhangatt tala om vad det är som eventuellt exporteras ochi så fall när tillståndet beviljades och för hur lång tiddetta tillstånd gäller.I de riktlinjer som har antagit och somgäller från sägs det att ettmeddelat tillstånd till utförsel bör återkallas,förutom vid ovillkorliga exporthinder, om denmottagande staten kommer i väpnad konflikt medannan stat eller får inre väpnade oroligheter.Om tillståndet existerar och gäller också 1994 skulledet alltså finnas anledning att överväga ettåterkallande. Det får vi inget besked om.Vapenexporten är, som nämnts, liten. De nio förstamånaderna exporterades enligt SCB:s statistikändå för till . Detfinns en oro för en ökad vapenexport och en ökadsläpphänthet i dessa frågor från regeringens sidahos en opinion i . Jag hade väntat mig litetmer konkreta besked på denna punkt.Anf. 106 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att jag gav ett mycket klartbesked i frågan om hur regeringen principiellt serpå en händelse av den karaktär som till.Å andra sidan är jag inte beredd att gå in på detaljerrörande tidigare svensk krigsmaterielexport tillMexico. Det gäller i denna fråga som i alla andrafrågor som rör krigsmateriel, av skäl som BengtHurtig känner till.Det är alldeles riktigt -- jag sade det tidigare -- attexporten till har varit mycket begränsad.Jag kan säga så mycket att tyngdpunkten i denhittillsvarande exporten har legat på marinasystem, dvs. system som inte har någon som helstrelevans för de oroligheter som har ägt rum.Jag kan också säga så mycket som att detnaturligtvis tas hänsyn till denna typ avöverväganden när det blir fråga om beviljande avutförsel framöver. Likaså har vi att ta hänsyn till omdet är fråga om följdleveranser, då vi normalt haranledning att ge tillstånd, eller om det är fråga omexport av nya system av ny karaktär.Jag vet för min del inget ärende som kommer attaktualiseras . Men om ochnär ett ärende aktualiseras kommer sådanahänsynstaganden in i bilden.Anf. 107 ():Fru talman! Jag får tolka svaret som att det intefinns anledning för regeringen att överväga någotåterkallande av tillstånd för export som eventuelltpågår. Det skulle man kunna göra med hänsyn tillde regler som finns.Denna export ligger inte så väldigt långt tillbaks itiden. Enligt den uppgiftjag har skulle det också kunna röra sig omammunition och krut. Sådant kan ju mycket väl haanvänts i konflikten.Statsrådet säger att denna export har litenbetydelse. Det som gäller för vår export avkrigsmateriel över huvud taget är att den skall skeför att vi skall kunna tillgodose de egna svenskabehoven. Om exporten inte har någon storbetydelse ur denna synvinkel skulle det, om detfanns anledning, vara rätt lätt att återkalla etttillstånd.Anf. 108 Statsrådet ():Fru talman! Om det, som säger, ärfråga om ammunition är det med all sannolikhetfråga om en följdleverans. uttalar jag mig än engång generellt, eftersom jag icke har anledning attgå in i detaljerna vad gäller export till enskilt land.När det är sagt kan jag också bekräfta att det migveterligen inte finns något tidigare beslut som är avden karaktären att det finns anledning att omprövadet i ljuset av den nu inträffande händelsen. Om ettnytt ärende aktualiseras -- det framgår tydligt av detsvar jag har givit -- finns det all anledning att väntamed beslut tills situationen har klarnat.Anf. 109 ():Fru talman! Uppenbarligen föreligger en vissoklarhet om huruvida man över huvud taget harövervägt ett återkallande av de tillstånd som nufinns. Det kanske finns anledning att senareåterkomma till dessa frågor.Överläggningen var härmed avslutad.16 Svar på fråga 1993/94:305 om EU och densvenska offentlighetsprincipenAnf. 110 Statsrådet ():Fru talman! har med hänvisningtill förhandlingar om medlemskap iEuropeiska unionen frågat mig i vilken form jagavser att framföra krav på skydd föroffentlighetsprincipen.Redan när medlemskapsförhandlingarna inleddesförklarade jag i öppningsdeklaration attoffentlighetsprincipen är en omistlig del av Sverigespolitiska och kulturella arv. Offentlighetsprincipenär fastlagd i svensk grundlag och det finns enligtregeringens mening ingen anledning att förhandlaom dess tillämpning i Sverige.Offentlighetsprincipen är kort sagt inteförhandlingsbar.EU:s medlemsländer har inte någon gemensam synpå frågan om allmänhetens tillgång tillmyndigheternas handlingar. Reglerna är i ställetolika i varje land. I EG-rätten finns det inte hellernågra generella regler om offentlighet och sekretessi medlemsländerna. Europeiska unionens råd antogemellertid nya regler om allmänhetenstillgång till dokument som finns hos kommissionenoch rådet. Dessa regler bygger på engrundläggande princip om öppenhet. Dennautveckling, där vår offentlighetsprincip varit entydlig inspirationskälla, är mycket välkommen.Att EU nu antagit regler för hur handlingar skallhanteras hos dess institutioner påverkar inteoffentlighetsreglerna i . Det finns därförinte heller nu någon anledning att göraoffentlighetsprincipen till en förhandlingsfråga. Vihar dock diskuterat möjligheterna atti samband med förhandlingarna på ett eller annatsätt dokumentera den svenskaoffentlighetsprincipen. För hur detta lämpligen kanske kan utvecklingen i EU ha betydelse.Diskussionerna med EU går vidare. Så snartnågot ställningstagande finns att redovisa är detgivetvis min avsikt att återkomma till riksdagenmed närmare information i frågan.Anf. 111 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret somegentligen inte ger något svar på frågan utan är enupprepning av vad statsrådet sade förra gången vihade en diskussion i frågan.Det är faktiskt statsrådet, vid starten avmedlemsförhandlingarna, uttalade attoffentlighetsprincipen inte är förhandlingsbar.Kanske var det för som beskedetkom att man ändå hade tänkt sig att på något sättkodifiera offentlighetsprincipen. Vad jag då ville haett närmare besked om var på vilket sätt man avsågatt kodifiera den.Nu finns uppgifter om att man med t.o.m. diskuterar formuleringar förhur kodifieringen skall gå till. Detta är något sominte ens EG-delegationen här i har fåttnågon information om. Är det fråga om enprotokollsanteckning? Är det ett uttalande? Är detett tillägg till protokollet? Eller vilken typ avdiskussion är det som ni för med ?Det återstår faktiskt tillsförhandlingarna skall vara avslutade, enligt dentidtabell som vi hoppas skall hålla. Därför finns detall anledning att redovisa hur långt man har kommitpå detta område.En del av den tveksamhet som finns hos mångasvenskar är bl.a. grundad på att man tycker att detfinns en slutenhet i EG-systemet. Därför är det avallra största betydelse att denna diskussion kommerupp till ytan och att vi får veta på vilket sätt vi kankodifiera vår offentlighetsprincip. Jag vill därförveta vilka modeller som diskuteras och vilkenattityd företrädarna för EU har i de pågåendediskussionerna.Anf. 112 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att det helt avgörande för denenskilde svenske medborgaren, och för oss alla, äratt offentlighetsprincipen ligger fast. Jag har mångagånger, i kammaren och i öppningsdeklarationenden , sagt: Detta ligger fast, och vi avserinte att ingå i förhandlingar med EG om detta.Sedan har vi sagt att vi på ett eller annat sätt villsöka dokumentera detta. Jag kan försäkra YlvaAnnerstedt att det inte är något som vi uttalar, ochsedan lämnar åt slumpen att avgöra hur det skallske i förhandlingarna. Nej, faktum är att vi hardiskuterat den här frågan ganska intensivt, bådeinternt och inom EG.Då kan man fråga: Varför har ni inte kommit tillnågot resultat?