prot · GI0912 · 1994-10-20 00:00:00 — Det vardärför jag ställde frågan.Det är bra att vi fått beskedet att åtminstone de fårfortsätta med de villkor som gäller . Det blir denog väldigt tacksamma och glada över.Sedan skulle jag faktiskt vilja ha besked om hur nitänker göra när det gäller entreprenader. Det kan varaintressant att Socialdemokraterna har en principiellsyn, men mera intressant är trots allt vad ni kommeratt göra. Även för de kommuner och landsting somhar lagt ut utbildning på entreprenad är det väl viktigtatt få veta detta.Så till frågan om kursutformningen. Denborgerliga regeringen tillsatte faktiskt en arbetsgrupptämligen omgående som skulle följakursutformningen och den utveckling som sker ute ikommunerna. Man har också gjort analyser. Vi harfått skrifter om detta, och jag tror att har läst dem.Sedan är det bra, tycker jag, att vi har fått enparlamentarisk grupp som också följer detta. Det ärbra att även Socialdemokraterna får kunskap om vadkursutformning innebär. Jag upplevde när vidiskuterade detta i utskottet, att det fanns stora bristeri det partiet i fråga om just kännedom om vadkursutformning är för någonting.Så till talet om att vi har en massa kurser, osv.Faktum är att i det gamla linjesystemet, den gamlagymnasieskolan, fanns ungefär 500 olika kurser,ämnen, påbyggnadsutbildningar, etc. Så det där ärfaktiskt inget nytt.Betygssystemet, slutligen. Jag tycker attSocialdemokraterna borde vara tacksamma för att vihar sett till att det finns ett betygssystem som just äranpassat till den gymnasieskola som fattadebeslut om 1991. Det är alltså inte för tidigt attvi såg till att det kom till stånd.Anf. 155 () replik:Herr talman! Vad beträffar industriskolorna ellerde fristående gymnasieskolorna tycker jag att det ärrimligt, när man går in i ett nytt system, att man tittarpå vilka effekterna av det blir. Jag vill säga till UlfMelin att det räcker inte att vi hittar ett brautbildningssystem för vissa, utan vi måste hitta ett brautbildningssystem för alla. Det måste varautgångspunkten, och det är den i vart fall för osssocialdemokrater.Med skolpengen till de friståendegymnasieskolorna är det som i fråga om de friståendegrundskolorna. Vi har inte sagt att de inte skall habidrag, utan det vi har vänt oss mot ärschabloniseringen i bidragssystemet, att man utgårifrån att alla elever är likadana och har samma behov.När det gäller kursutformningen är det sant att detfanns en grupp i departementet, men det sominträffade var ju att man inte avvaktade resultatet avgruppens arbete, utan man gick före och fattade beslutinnan man hade fått konsekvenserna klarlagda. Detvar detta vår kritik riktades mot.Brister i fråga om vad kursutformning är förnågonting kanske det fanns på den socialdemokratiskasidan, men dem delade vi i så fall broderligt ochsysterligt med den borgerliga gruppen. I vart fall hadeni mycket svårt att fästa ner på papper vadkursutformning innebär. Vi begärde ju det när detfördes resonemang i utskottet. Så bristerna därvidlagfår vi ta på oss ett gemensamt ansvar för.Slutligen vill jag säga att jag tycker att det ärrimligt att vi nu får chansen att se över effekterna aventreprenadsystemet och ta ställning till vilka nyabeslut som behöver fattas, med utgångspunkt i deinvändningar som vi har framfört mot systemet och debrister som finns i det.Anf. 156 PER ():Herr talman! Efter dagens debatt vore detintressant att höra en debatt mellan åena sidan och diverse socialdemokrater å den andraom huruvida stödet till friskolorna skall varaschabloniserat eller inte. Var så god, talarstolen är er!Jag skänker er all den tid som jag har antecknat migför, om ni vore beredda att upplyfta kammaren medett sådant meningsutbyte.Jag ser att ingen anmäler sig till detta erbjudande.Herr talman! De tre gångna åren har varit avförnyelse inom den högre utbildningen ochforskningen.För det första har universiteten och högskolornafrigjorts från statligt detaljinflytande. Det göruniversiteten och högskolorna bättre rustade att varacentra för kritiskt tänkande. Det vidgar demokratin,men dessutom får universiteten och högskolornastörre möjligheter att svara mot de nya men mycketoförutsebara krav som kunskapsexplosionen ställer.För det andra har universiteten och högskolornabyggts ut efter mer än ett årtionde avsocialdemokratiskt sovande på söta örat. flerstudenter får numera möjlighet att genomgå högreutbildning än 1991. Vi börjar nu komma ifatt det vitidigare halkat efter.För det tredje har forskningen fått nyautvecklingsmöjligheter. Det innebär nya resurser avbetydande storleksordning men också flera finansiärermed större oberoende. Det gör vårt land bättre rustatatt stå i den kunskapsmässiga frontlinjen.Jag såg härförleden en tidningsartikel så långt bortsom från , där man underströk att skulle detfinnas ett världsmästerskap i forskning, skulle Sverigenumera komma som nummer ett, med och Japannärmast efter.Herr talman! Jag tänkte här och i alla delarkommentera vad regeringen sagt och gjort pådetta stora område.Låt mig bara nöja mig med att konstatera attutbildningsministern inte direkt visat prov på insiktoch förståelse för det fria och oberoendekunskapssökandet. Likt en elefant i en porslinsbutikhar han i uttalanden och intervjuer signalerat omåtertåg till statsinflytande och politikermarkt.Av en sådan politik kommer som industri-men också kulturnation att ta skada. Till allt detta berjag, herr talman, att få återkomma i senare debatter.Här och skulle jag i stället vilja koncentrera mig påforskningen.I regeringsförklaringen från denna talarstol sadeIngvar attregeringen hade för avsikt att satsa på forskningen.För många av oss som tycker på samma sätt lätregeringsförklaringens ord uppmuntrande.Bläcket på regeringsförklaringen hade emellertidinte hunnit torka förrän detta uttalande bytts motbeskedet att regeringen avser att banta bort 1,5-2miljarder kronor från forskningen. Helst skall det skegenom att man lyckas dra in de fonder förforskningsfinansiering som inrättades . Går inte det, skall bantningeni stället tas via budgeten.Herr talman! Det beskedet går tvärt emot vad dennuvarande utrikesministern llénanförde i tidningsartikel efter tidningsartikel införvalet . Alla insinuationer om attregeringen i en socialdemokratisk tappning skullebanta forskningen var overkliga och felaktiga. vetvi hur mycket den etik är värd som dagensutrikesminister i opposition var beredd att visa upp.Herr talman! Utbildningsminister av dessa uttalanden att döma den störstaforskningsnedskärning har genomgått imodern tid. När den nuvarande regeringen iopposition sade nej till att upprätta nyaforskningsstiftelser, hade man åtminstone klarsynenatt vilja säga att man då i stället skulle satsabudgetmedel. har av alltsammans blivit en ren ochskär besparing.Nu gäller det alltså nedskärningar till varje pris.Det kommer att drabba den humanistisk-kulturvetenskapliga forsknimngen, detforskningsområde som under de gångna tre åren harfått den största förstärkningen av allaforskningsområden. Det kommer att drabbamöjligheterna till ny kulturell utveckling. Det kommeratt drabba den strategiska forskning inom teknik ochnaturvetenskap som är beroende av för attkunna hävda sig som en modern industrination. Detkommer att drabba den strategiska forskningen inommiljöområdet, inklusive transportsystemen. Detkommer att drabba de nya satsningarna förinternationellt utbyte. Inte minst kommer det attdrabba möjligheterna att med nya doktorandtjänsterfinansiera flera unga människors strävande efter denallra högsta kunskapen. Det kommer, herr talman, attdrabba de förslag som den förra regeringens presenterade för att medinformationsteknologins hjälp förnyaskolundervisningen.Jag har, herr talman, två frågor tillutbildningsministern. För det första: Törs och mot denna bakgrund återuppreparegeringsdeklarationens ord om att regeringenförbereder en stor satsning på forskningen? För detandra: Hur skall nedskärningen av forskningen gå tillom inte lyckas avveckla deforskningsstiftelser han uppenbarligen så gärna vill seförsvinna? Är det forskningsråden, som svarar förgrundforskningen, som skall drabbas? Är detfakultetsanslagen, miljöforskning,socialvetenskaplig forskning, , eller vad är det? Med vilken metodavser regeringen att banta bort de viktigasteframtidsinvesteringar har?Anf. 157 ():Herr talman! har under den gångnamandatperioden varit med och fört en offensiv politikför högre utbildning och forskning. Vi ser påförändringarna med stolthet och gillande i allaväsentligheter. Högskolepolitiken uppfyller ihuvuddrag vad fört fram tidigare imotioner, landsmötesbeslut och programskrifter.Det var angeläget att se över och förnyahögskolelag och förordning liksom systemet förantagning och högskolans inre organisation. Det varangeläget att betona vikten av kvalitet ochkvalitetssäkring, öka dimensioneringen och sättastudenten i centrum. Likaså var det nödvändigt att gede nya regionala högskolorna resurser att höja sinlärarkompetens och till forskningsstöd.Vi har också givit högskolorna ett tydligt ansvarför regionens högre utbildning, för distansutbildningoch för forskningsinformationen ut i samhället.Förändringarna har satt studenten i centrum, helt iGrundbultens anda - den utredning omgrundutbildning som leddes av . Jagtror t.ex. inte att hade inlett enkampanj under namnet "Studenten i centrum" utandetta - en kampanj med målet att få enperspektivförskjutning till stånd på institutioner ochfakulteter, för att sätta studenten i centrum. Jag trorinte heller att flera högskolor hade inrättat avdelningarför studentservice i sina oganisationer.Den politiken, med en dimensionsökning, villFolkpartiet fortsätta. Vi vill se en fortsatt satsning påfler platser inom högskolan. menar vi att 50 %av dem som går ut gymnasiet skall ha plats påhögskola eller universitet. Men det kräver i gengälden väl genomtänkt strategi vad gäller antaletprofessorer, lärarkompetens, handledning,doktorandtjänster, lokaler och utrustning och ocksåvad gäller samarbete och informationsutbyte till ochfrån det omgivande samhället.I vad jag sagt ingår också att man på högskolanmåste vara tydlig om de värden högskolan står för ochde värden man vill plantera in i unga människor. Detgäller självfallet kunskaper av högsta klass och en lustatt lära vidare för hela livet. Det gäller också attplantera civilkurage genom att aktivt stödja och sökauppmuntra konstruktiv kritik och ifrågasättande avdagens sanningar samt att ge studenterna ett fördjupatsamhällsansvar både nationellt och globalt.Den borgerliga regeringen betonade ocksåjämställdhet som en kvalitetsfråga och genomförde etttiopunktsprogram för jämställdhet. Det står också iden nya högskolelagens § 5 att all verksamhet ihögskolan skall genomsyras av jämställdhet. Jagmenar att utbildningsministern är på rätt spår när hanvill vara med och ytterligare förverkliga en rejäljämställdhet och minska den manligamaktdominansen. Jag gladde mig åt attutbildningsministern i frågedebatten tydligt sade atthan ser jämställdheten som en kvalitetsfråga.Men vi kan göra mer. anser att allauniversitet och högskolor bör åläggas att se över sinainterna beslutsorgan för att leva upp tillhögskolelagens jämställdhetsparagraf t.ex. vidsakkunnigtillsättningar och i tjänsteförslagsnämnder.Minst en sakkunnig skall vara kvinna, om hon så skallhämtas från eller något annat avlägsetland. Vi anser att vardera könet skall finnas medminst i tjänsteförslagsnämnderna inom fem år.Även privata stiftelsehögskolor bör uppmanas attsträva efter dessa mål.Vi anser också att § 9, jämställdhetslagen, börändras. Som den nu är skriven ger den med enahanden i första stycket och tar tillbaka med andrahanden i andra stycket. Detta visades tydligt vid ettöverklagande under sommaren.Andelen kvinnliga professorer måste öka. Om allatillsättningar av lektorat och professurer skall belysasav både män och kvinnor som sakkunniga räcker intede knappa kvinnliga professorer till. Deriskerar att slitas ut och inte få tid till att visa sig ochundervisa i grundutbildningen, till sin egen forskningoch till sin egen ämnesutveckling.Vi har noterat med intresse attutbildningsministern söker efter kvinnor som kommitpå andra plats vid professorstillsättningar. Låt migförsäkra att han kan lära sig oerhört mycket genom atti detalj följa ett tillsättningsärende och överklagande -lärdomar som kan användas till att plocka bort devärsta stenarna på kvinnornas väg.Folkpartiet anser att det är ett rimligt mål att minst20 % av de professorer som utses fram till sekelskiftetär kvinnor.Det friare antagningssystemet har kritiserats. Jagdelar kritiken mot t.ex. . Det ärfaktiskt pinsamt att ett stort universitet inte tar reda påhur den nya gymnsieskolan är organiserad eller hurdet nya betygssystemet fungerar innan man beslutarsig för nya regler. Men det viktiga är ju att man iLund nu lär sig något av sitt misstag och avprotesterna och i fortsättningen samarbetar medomgivande gymnasier. Jag är nämligen övertygad omatt det går att kombinera rättssäkerhet för studenternaoch utrymme för enskilda högskolor att profilera sittantagningssystem. Två bra exempel är de system förantagning av läkarstuderande som används iLinköping och på Karolinska.Anf. 158 Utbildningsminister ():Herr talman! Det råder en allmänenighet i om utbildningens och forskningensstora betydelse för samhällsutvecklingen och för denenskilde. En god utbildning och en hög kunskapsnivåi samhället är av avgörande betydelse för ekonomiskutveckling och för ekonomiska och sociala framsteg. Iutvecklingssammanhang talar ekonomerna när detgäller fattiga länder om investeringar ihumankapitalet. Det låter litet teknokratiskt, men detär naturligtvis en riktig iakttagelse att sådanainvesteringar är väl så viktiga - många gångerviktigare - än investeringar i det fysiska kapitalet,dvs. i vägar, maskiner, broar osv.Det gäller också för ett utvecklat land somSverige. Forskare har pekat på att om man ocksåräknar satsningar på utbildning som investeringarskulle det höja investeringskvoten i vårt samhälle medca , bara som ett exempel.Utbildning och ökad kunskap är också ett värde isig. Det är en kulturfunktion. Det hör ihop med ensträvan att vidga människors livschanser ochmänniskors möjligheter i livet när det gäller yrke ochtill egen utveckling, ökad självförståelse och ökadsamhällelig självförståelse. Det råder en ganskaallmän enighet om detta. Det tror jag att man kansäga. Det råder också en enighet om depraktiska tagen.Jag vill gärna utnyttja detta tillfälle att säga att enhel del av det som har åstadkommits på den högreutbildningens område under den tidigare regeringenhar varit bra, även om jag också vill påpeka att t.ex.utredningen och de förstadimensioneringsbesluten som expanderade högskolanåstadkoms på initiativ av den dåvarandesocialdemokratiska regeringen.Men det är också klart att det här finns skillnader isynsätt, skillnader som även har ideologiska aspekter.Min företrädare i detta ämbete talade gärna när detgällde den högre utbildningen i termer av konkurrens,spjutspetsar och marknad. Jag vill snarare betonabredden, samverkan och det offentligaansvarstagandet.Jag vill också mycket starkt betona även den högreutbildningens betydelse när det gäller att utveckla ochbefästa vår demokrati och att främja jämlikheten.Det är dessutom så - och det har varit en ganskaförsummad aspekt i den tidigare regeringens politik -att den sociala segregationen i tillträdet till den högreutbildningen fortfarade är betydande. Det har skettframsteg under en följd av år. Men det är fortfarandestora skillnader mellan ungdomar som kommer frånföräldrahem med bättre utbildning och bättre inkomstoch de som kommer från hem med lägre inkomst ochlägre utbildning.Denna sociala segregation måste vi försöka brytaoch pressa tillbaka. Då är naturligtvis det som vi harkallat för det nationella kolossaltviktigt. Det har att göra med det livslånga lärandet,eller den återkommande utbildningen, som dettidigare kallades. Det har viktiga följder både på kortoch lång sikt.På kort sikt handlar det om att vidga möjligheternaför ungdomar, inte minst arbetslösa ungdomar, ochäldre som inte har någon utbildning ovan gymnasieteller ens ovan att skaffa sigkompletterande utbildning. Regeringen kommer ipropositioner att vidga möjligheten till sådanutbildning.Men detta har också en långsiktig aspekt. Det haratt göra med vuxenutbildningens utveckling ochfolkbildning. Folkbildningen är ett mycket värdefulltkomplement till den allmänna vuxenutbildningen.Den gör stora insatser i arbetet med att höjakunskapsnivån i samhället, ofta i naturlig samverkanmed det allmänna skolväsendet.Genom möjligheten till individuellt anpassadestudiegångar, deltagarinflytande och flexiblapedagogiska utbildningsformer betyder folkbildningenmycket. Vi vill satsa på folkbildningen.Vi måste också titta på de studiesociala frågorna.Där är det nu viktigt att komma igång med arbetetmed översynen av den studiesociala situationen somriksdagen begärde . Regeringen kommer inomkort att utfärda nya direktiv till denna utredning och fåigång den.Regeringen kommer också att framlägga enproposition här i som river upp en del av debeslut som fattades och som vi inte anser varaförenliga med det behov av översyn av hela systemetsom nu finns.Jag vill understryka att högskolans syfte är atttjäna det allmänna. Det är därför en självklarutgångspunkt att ansvaret för högskoleväsendet skallvila på statsmakterna. Det är de demokratiska organenoch den statliga finansieringen som utgör en garantiför det fria utbytet av tankar och idéer inomutbildning och forskning.Den svenska högskolan skall också erbjudautbildning av hög och likvärdig kvalitet vid universitetoch högskolor i alla delar av landet. Därför är detockså viktigt att de mindre och medelstorahögskolornas utveckling främjas och att de intekommer i styrkklass eller blir något sorts b-lag inomhögskolesystemet.Jag vill i anslutning till detta apropå Per Unckelssynpunkter på forskningen också hänvisa till vad jagsade här i kammaren med anledning aven fråga. Jag har inget att nu tillägga i denna fråga.Den utredning om stiftelserna som vi har satt igång ärännu inte färdig. När det gäller budgetfördelningen fårPer ge sig till tåls tills dess att budgeten läggsfram.Jag vill bara göra en kommentar. Per talarnu lika lättsinnigt om pengar som hans regeringhandlade. Det är ingen konst att vara generös medpengar om man inte tittar på budgetunderskottet.Antagningsformerna har diskuterats. Jag har härtidigare sagt, och jag vill upprepa det, att det ärangeläget att antagningssystemet är likvärdigt överhela landet, att det utformas så att det förhindrargodtycke och att det upplevs som rättvist ochöverblickbart, och så är inte fallet med det nuvarandeantagningssystemet. Det är helt uppenbart. Det finnsmånga vittnesmål om detta, även från den rapportsom vi fått från den nu sittande utredningen.Därför är detta en prioriterad fråga för regeringen.Vi kommer att utfärda tilläggsdirektiv tillden pågående utredningen för att den skall prioriteradenna fråga och se över de nuvarande formerna.Till sist vill jag understryka det som MargittaEdgren sade beträffande jämställdheten. Det är ihögsta grad en gemensam angelägenhet att bryta dennuvarande obestridligen mansdominerade systemetinom det akademiska livet. Jag vill med minauttalanden här och i andra sammanhang inbjuda till enfri och öppen debatt och många nya idéer om hur viskall gemensamt främja jämställdheten inom detakademiska livet.Jag ser det, , inte bara som enprincipfråga, utan i hög grad som en fråga där detgäller att utnyttja, mobilisera och tillgodogöra oss deresurser som finns i det svenska samhället, även närdet gäller forskning och forskningsverksamhet, ochsom inte har tagits tillvara.Anf. 159 PER () replik:Herr talman! Jag vill göra fyra kommentarer tillCarl Thams anförande.För det första: talar inte gärna omspjutspetsar. Jag tror att han borde göra det. Om inteSveriges utbildningsminister talar om svenskutbildning och forskning som spjutspetsar är det illaställt med landet.För det andra: talar om behovet av ettnationellt kunskapslyft. Men varför, ,inleda detta kunskapslyft med den värstanedskärningen svensk forskning drabbats av i moderntid? Eller vill ändå möjligen ge ett litethopp om att den mängd pengar som hans tidigareuttalanden har gett vid handen inte skall dras in?Man kan inte tala om forskningens förnyelse ochnationella kunskapslyft och därefter genomföra enbantning av det format förbereder. Det äratt tala med kluven tunga.För det tredje: Man kan vara generös med pengarom man struntar i budgetunderskottet, säger . Mitt enkla svar är: behöver sparamycket, men jag tror att det är oklokt att spara påinvesteringarna i människors kunskap. Om dennaregerings ambition är att spara landet ur krisen medhjälp av neddragningar av forskningsanslag, vill jag iall ödmjukhet säga till att ni är på fel spår.För det fjärde: och regeringensutgångspunkt sägs vara att högskolans syfte är atttjäna det allmänna. Min utgångspunkt är att den högreutbildningen skall tjäna studenterna. Det är av detskälet den gamla regeringen drog tillbaka statensöverhöghet inför den högre utbildningen och i ställetför staten satte studenternas intressen. uttalande om vems syfte den högreutbildningen skall tjäna varslar illa om de förslag somkan komma när sådana målsättningar skall överföras ipraktisk handling.Anf. 160 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag har egentligen inte så mycket atttillägga beträffande forskningsstiftelserna, PerUnckel. Principiellt var det naturligtvis nära nog ettövergrepp att föra över offentliga medel till stiftelsersom kan påverkas av politiska beslut. Vifår se vad den prövning som pågår leder fram till.Regeringen kommer sedan att ge besked om sinaprioriteringar också när det gäller forskningen.Vi måste satsa på utbildning. Det är engrundläggande tanke hos regeringen, och jag ärövertygad om att det finns en bred majoritet här iriksdagen för detta. Men det måste vara en utbildningmed bredd, det kan inte bara vara fråga omelitutbildningen, det kan inte bara vara dessa så oftaomtalade spjutspetsar, utan det måste vara bredd i densatsningen. Det är vår ambition.Anf. 161 PER () replik:Herr talman! Jag har inget emot bredd iutbildningen. Det är av det skälet som den förraregeringen byggde ut den högre utbildningen med30 % , efter det att Socialdemokraterna sovitsig igenom inför ständiga påpekandenfrån den dåvarande borgerliga oppositionen ombehovet av att ge fler unga studenter möjlighet till godutbildning.Carl tycker vidare att det är ett övergreppatt inrätta forskningsstiftelser som inte kanutöva överinseende över. Eller underförstått: Det varett övergrepp att avveckla löntagarfonderna.Jag ber att gå årsvalrörelsehistoria. De fyra borgerliga partierna vannvalet på att avveckla löntagarfonderna på ett sådantsätt att det var oåterkalleligt och risken därmedundanröjd att dessa fonder skulle återuppstå igen. Detär exakt detta mandat som den förra regeringentillförde, dessutom gjorde vi det genom att stärkaoberoende forskningsfinansiärers möjlighet att stödakunskapsutveckling. Vid denna sistnämnda punkt gåruppenbarligen en principiell skillnad mellan mig ochCarl . För mig är det en självklarhet att det ärbra att det finns flera av oberoendefinansiärer som kan göra att vetenskap utvecklas ickebara på politisk grund utan på vetenskapens egen.Det är väl ändå inte möjligt, , attförneka, att skulle ni lyckas i ert uppsåt att upplösa degamla forskningsstiftelserna, innebär detta attforskningen går förlustig mellan 1,5 och 2 miljarderårligen. Det är av det skälet som så många på så godagrunder är oroliga för vad egentligensmider för planer.Anf. 162 Utbildningsminister ():Herr talman! Antag att den socialdemokratiskaregeringen hade inrättat löntagarfondernapå ett sådant sätt att det inte hade gått för kommanderiksdagsmajoriteter att upplösa och förändra dem ochatt använda medlen till något annat. Jag tror att vi allalätt kan föreställa oss den oerhörda indignation somskulle ha rått och riktats mot ett sådant beslut - ochmed viss rätt!