prot · GH0983 · 1994-03-30 00:00:00 — )p7p > 9 § Vissa utrikeshandelsfrågorFöredrogsnäringsutskottets betänkande1993/94:NU14 Vissa utrikeshandelsfrågor (prop.1993/94:100 delvis).Anf. 65 (nyd):Herr talman! Jag har suttit här större delen avmorgonen och hört på en skattediskussion som jagtycker var mycket intressant. Den utgör bakgrundtill det jag skall prata om , nämligen hur vi skallkunna förbättra och öka export.Vi i Ny demokrati instämmer i det harsagt om att sänka skatterna för företagen, de småsåväl som de stora, vilket ingår i hans skattepaket.Det är en förutsättning för att vi skall få förnyad fartpå vår export.Däremot håller vi inte med om det som framkom idebatten från socialdemokratins sida. Man hotarmed att höja skatterna. Vi tror att det blir enfullständig katastrof för utlandets investeringsviljai . Jag håller inte med omhistorieskrivningen att under socialdemokraternaföddes och Tetrapak. De föddes inte iSverige. De föddes utomlands.Det var det som var problemet med , delvis också 80-talets, socialdemokratiskapolitik. Man skrämde ut svenska företag ur ,in i . Det är det vi lider av när vi skallförsöka öka den svenska exporten. Det finns tyvärrinte tillräcklig kraft i de svenska företagen längre.De har flyttat ut för mycket av sin verksamhet.Regeringen tycker att det fungerar ganska bra påexportsidan. Totalt ökade exporten med 7,4 %under föregående år. Man siktar på 1994. Detär alldeles för dåligt. Våra marknadsandelar harsjunkit. har degått ned med i förhållande till OECD-konkurrenterna. Vi måste göra mycket mer för attvara med i det stora ''race'' som kommer attaccentueras under mitten och slutet av 90-talet.Jag vill därför aktualisera vissa frågeställningar somjag har förelagt regeringen, utan att fåtillfredsställande svar. Jag har frågat om regeringenkan tänka sig att ompröva det av fattadebeslutet , att man under entreårsperiod skall sänka stödet till Exportrådet.Det är nu nere i ca 130 miljoner.Sverige lär vara det enda land i världen som harsådan exercis. Alla andra satsar stenhårt och ökarflerfalt. är det mest näraliggande exemplet.Man säger att vi i Ny demokrati i stället för attstödja detta skulle se till att dra ned stödetytterligare. Jag tror att man måste göra allt för atthjälpa till att få ned arbetslösheten. Då måste mangasa litet. Jag tror att man skall gasa på exporten.Det lönar sig.Jag har frågat vilka initiativ regeringen tar för attsamla kraft i liksom i alla UD-relaterade exportaktiviteter. Vi vill slå ihopExportrådet med BITS, Swedefund och Swedecorpför att åstadkomma en verklig kraftsamling, därman även får in ambassaderna utomlands.Regeringen säger att man funderar, och ingentinghänder i vanlig ordning.Jag kommer till mitt huvudämne, hur man skallgöra en översyn av EKN:s arbetsformer. Därkommer även in vilka möjligheter exportörer haratt erhålla mjuka lån.Om man tittar närmare på EKN finner man att detkostar svenska staten väldigt litet att ge ökadeexportkreditgarantier. Det är inte krediter man ger,utan på basis av en utlovad garanti går företaget tillbanken och får pengar. Problemet är att EKN ärinriktat på de stora företagen. tar t.ex.40 % av den totala uteståendeexportkreditgarantin. Men man vill ha ännu mer.Det är de stora företagen som drar nytta av detta.De små fastnar i en byråkrati som är mycketbetungande. Hela uppbyggnaden av EKN ärbyråkratisk. Det sitter byråkrater i styrelsen ochbyråkrater är tjäntemän. Man har ingarepresentanter från svenska företagarvärlden. Dettycker jag är absolut oacceptabelt. Jag kan intebegripa att inte regeringen kan ge nya direktiv åtEKN.I direktiven ingår att EKN:s verksamhet skall gåihop. Det tycker jag är dålig politik när man har600 000--700 000 arbetslösa i landet. Hur sjuttonkan man ha en organisation som skall drivas så attden går ihop och så att man skall kunna försökatjäna pengar, därför att man skall betala tillbakagamla skulder som storföretagen fick i t.ex. ?Jag anser -- det har jag sagt -- attregeringen måste sätta sprätt på EKN. Man måsteän en gång byta företagsledning och styrelse. Mendet är någonting som alltid är svårt när det gällerden statliga verksamheten. Man anställer chefer,generaldirektörer, på långa förordnanden. Jag troratt man måste göra som i det privata företaget. Sedan prövar man om hanskall få stanna kvar eller inte. Inom svenskstatsförvaltning måste man införa något liknande,annars får man inte fart på verksamheten.Ett sätt som jag har föreslagit för att få fart på EKNär att låta den ingå i som, vilket ni vet,drivs till av staten och till av den friaföretagsamheten, representerad avIndustriförbundet. På så sätt skulle man utan störreproblem få affärsmässighet i EKN. drarman in även biståndsorganisationerna BITS ochSWEDEFUND i det hela. Då skulle man inte fåökade kostnader, utan tvärtom lägre kostnaderdärför att man får mindre byråkrati. Man skulleinte behöva ytterligare öka på budgetunderskottet.Jag tycker att det är en självklarhet att vi måstearbeta på det här sättet.Man måste kunna matcha de konkurrerandeinstituten. Jag har tidigare givit många exempel pånär det inte fungerar. Man säger att det finns vissamatchningsregler. Men EKN är den mestkoservativa exportkreditorganisationen i andra överträder de givna föreskrifterna, mende får i alla fall fart på exporten. Vi måste ge desvenska företagen möjligheter att matcha få ner vår arbetslöshet. Detfinns stora affärer på gång, en affär på 800 miljoneri , men man vågar inte ta några chanser.Regeringen måste sätta fart på EKN och få den attta chanser. Att få bukt med arbetslösheten är en avde viktigaste grejerna vi har att göra med.Att det finns någonting som inte står rätt tillframgår att betänkandet från näringsutskottet.Man säger att utskottet har föreslagit attRiksdagens revisorer skall granska EKN:sbehandlings- och beslutsrutiner. Det tyder på är fullt medveten om att det inte står rätt till.Men medan gräset växer dör kon. Det är bara atthoppas att regeringen sätter ''push'' på det hela.Även kan göra det. Det har ju föreslagitsatt revisorer skall granska det hela.Jag utgår ifrån att det något trötta näringsutskottetverkligen kan hjälpa den trötta regeringen att se tillatt det blir full fart på export igen. Som detär fungerar det inte bra.Anf. 66 ():Herr talman! Det är en sak som jag vill instämma i iSimon Liliedahls anförande. Han sade så träffande:Arbetslösheten är en av de viktigaste grejerna vihar att göra med. Sedan är det en annan sak där jaginte håller med honom. Han sade att det inte någonfart på exporten. Jag vet inte om eller om han bara pratar. Man kanse i det mesta av svensk press att de svenskaexportföretagen säljer som aldrig förr.Jag har en meningsyttring fogad till betänkandet.Det gäller exportkrediterna, en gren avexportkreditverksamheten, nämligenexportkrediterna till . De allra flesta avde östeuropeiska länderna ha behov av storautländska investeringar på i stort sett alla områden.Men det är två områden som ligger oss iVänsterpartiet speciellt varmt om hjärtat. Det ärinvesteringar för att förbättra miljön och ställa omden gamla produktionen till en mera miljöanpassadoch miljövänlig produktion. Det andra ärinvesteringar i infrastruktur, där det finns storabrister. Här behövs internationellt kapital. Här kansvensk industri, svenskt kunnande, göra stora''biståndsinsatser''. Det kräver att staten är med ochdelar riskerna för sådana projekt. Det kan mangöra genom Exprotkreditnämndensexportkreditgarantier.Vi vill att öppnarösteuropeiska länder för kreditgivning så attsvenska företag får möjlighet att göra de insatsersom jag talade om . Vi vill att riksdagenskall ge detta regeringen till känna.Vi tror däremot inte på användningen avexportkreditgarantier som ett konjunkturpolitisktinstrument, att vi så att säga exporterararbetslösheten till andra länder genom attsubventionera exportindustrin. Jag tror att detlångsiktigt är en dålig politik som kommer att ledatill motåtgärder från våra konkurrentländer. Det ärdessutom brott mot internationellaöverenskommelser. Jag tycker att utskottetsskrivning härvidlag är balanserad, och deninformation som vi har fått frånExportkreditnämnden är sådan att vi vet attnämnden är uppmärksam på den kritik som finnsoch beredd att vidta åtgärder.Den andra fråga som jag tänker ta upp gäller enfolkpartistisk motion, där man kräver förbud motimport av vissa varor från . Det bygger påuppgifter, framför allt från amerikanskat håll menockså från människorättsorganisationer, om attKina exporterar varor som är producerade avfångar i tvångsarbete. Det är internationelltaccepterat att man gör avsteg frånfrihandelsprincipen när sådant sker. Det finnsreglerat i , och i den internationellaarbetsorganisationens konvention finns det stöd fördiskriminering av handel med varor som ärproducerade av fångar i tvångsarbete.Jag har tidigare tagit upp saken i en fråga tillutrikeshandelsministern och fått en redogörelse förvad regeringen gör och har gjort på området. Justnu är en svensk delegation i som tar uppmänniskorättsfrågor och juridiska frågor överhuvud taget. Vi hoppas att denna delegation ocksåtar upp frågan om produktion och handel medvaror framställda av fångar i tvångsarbete.Jag tycker att det finns anledning att ge stöd tillKarin motion om åtgärder mot denkinesiska handeln. Det bör göras så att Sverigeföljer upp besöket i med initiativ till eninternationell delegation, som närmare och på platsskall undersöka förekomsten av tvångsarbete ochexport av varor producerade genom tvångsarbete.En kartläggning bör också göras av den import somSverige haft från efter förekomsten av varorframställda med tvångsarbete. När en sådanredovisning är gjord bör regeringen ta initiativ,förelägga resultatet för och redovisa deåtgärder som man är beredd att vidta. Detta börriksdagen ge regeringen till känna.Med detta yrkar jag bifall till meningsyttringen imom. 5 och 11.Anf. 67 (nyd) replik:Herr talman! Jag vill börja med vad jag glömde attsäga, nämligen att yrka bifall till de trereservationerna 1, 2 och 3 i näringsutskottetsbetänkande 14.Det var intressant att höra . Jag hartidigare med intresse lyssnat till hanspartikollega , som väldigt kloktsade att man måste göra investeringar och att det ärdet enda sättet att få ner arbetslösheten.Sedan sade att det framför allt ärförsäljning som kan bidra till att få nedarbetslösheten. Detta är också mitt tema som ävenRolf L spinner på. Jag anser att man kraftigtskall öka satsningarna på Exportkreditnämndennär det gäller östgarantier. Vi har tidigare tagit uppatt dessa bör ökas till 4 miljarder.Exportkreditnämnden är en synnerligen dåligmarknadsförare, särskilt i fråga om östsidan. Manhar bara tagit upp en relatavt liten procent av deramar som är givna. Jag tror att både jag skulle välkomna att Exportkreditnämndengjorde reklam för speciellt småföretag som villkomma in på dessa mycket intressantaöstmarknader.Anf. 68 ():Herr talman! Om uttrycket ursäktas: SimonLiliedahl och Ny demokrati befinner sig fullständigtoffside i denna debatt. skriver tidningarnamed stora rubriker och ekonomer spår en lysandeframtid. Systemskiftet börjar att bära frukt. Denborgerliga regeringens politik för att återupprättaSverige som en tillväxt- och företagarnation börjarnu bära frukt. Svensk exportindustri exporterarmer . Då lägger och fram sina förslag. Jag skall i mittanförande vidare fördjupa den debatt med Nydemokrati som det här gäller.Betänkandet handlar om regeringens budgetförslagnär det gäller exportfrämjande verksamhet ochbl.a. garantivillkor.I EKN:s uppdrag ligger att man medexportkreditgarantier skall kunna underlättasvenska företags utlandsengagemang. Garantin ären försäkring mot eventuella förluster som kanuppstå i samband med export och investeringar iandra länder.Vid garantigivningen skall EKN minimera riskernaför förluster som, om de uppstår, kommer attdrabba den svenska statskassan. Här säger att Ny demokrati vill sätta sprätt på EKN.Det innebär i förlängningen en skattebelastning påden svenska statskassan.Självfallet kan skillnader i policy mellan olikaländers kreditgivningsregler innebära attkonkurrensen i vissa fall kan snedvridas. För attkomma till rätta med detta finns det nu eninternationell strävan mot en ökad likhet, dels inomOECD, dels inom EU. I detta arbete deltar Sverigesom pådrivande land.Inom tillsattes en särskild arbetsgrupp inovember 1992 med uppgift att studera rådandepremienivåer, att undersöka eventuella skillnaderoch att ta reda på vilka orsakerna är till attpremierna kan skilja sig mellan olika länderskreditinstitut. Syftet var att finna principer för enmer likartad premiesättning.I de rapporter som lämnade i juli 1993konstaterades att EKN är billigast när det gällermarknader med god kreditvärdighet. I fråga omländer såsom t.ex. , och Tjekienligger EKN väl till.EKN och de utländska instituten ligger på ungefärsamma nivå beträffande länder med medelgodriskbild. Till sådana länder hör ,, , och . FörSlovenien, och är EKN generelltbilligare än genomsnittet. När det gäller länder somplacerats i premieklass 6 hos EKN, t.ex. ,, , , ochFilippinerna är EKN:s bland de högre.Men är många utländska institut stängdaför garantigivning för länder där EKN håller öppet.Av de 18 institut som ingick i OECD-jämförelsensom presenterades var sju stängdapå , sex stängda på och femstängda på , medan EKN hade öppet förgarantigivning på alla dessa länder.EKN är ett av de få institut som utvärderarsina utestående fordringar och som lämnaren riskmässig resultatredogörelse.Av detta framgår att EKN relaterar premienivån tillden risk för förluster som man bedömer finns i ettvisst land. Ny demokrati tycker uppenbarligen attdetta är felaktigt. Ny demokratis förslag skulleinnebära att man i stället subventionerar för företagpå dessa marknader. Är detta en rimlig politik?Olikheter i premienivå kan ha inneburit att orderhar gått till konkurrentföretag i ett land med mergenerösa risktagningsregler. har detlandets skattebetalare fått betala förluster som haruppkommit till följd av alltför generösa regler.Det är något anmärkningsvärt att Ny demokrati nutydligen önskar en sådan utveckling i ,eftersom Ny demokrati och vill attriksdagen skall uppmana EKN att ta större riskeroch sätta sprätt på sin verksamhet.En ändring av EKN:s policy skulle möjligen ge endel ökade order till svenska exportföretag i någothögriskland, men skulle statskassan --dvs. landets skattebetalare -- få betala de förlustersom skulle följa av det ökade risktagandet.Det som Ny demokrati föreslår är i realiteten attEKN skall ta större risker med skattebetalarnaspengar. Det är en strategi som rimmar illa med delöften om besparingar och skattesänkningar somNy demokrati gav inför det senaste valet.Inom är pådrivande när det gälleratt få till stånd gemensamma riktlinjer och attavlägsna subventioner till följd av orealistiskt lågapremieuttag.EU förbjuder exportsubventioner och driver hårtatt alla exportpremier skall vara riskanpassade.Tyskland, som är det enda land som under senareår har tillämpat samma garantipremie för allaexportmarknader, har beslutat att man skall gå övertill ett system där premierna differentieras efterlandrisk.Om frångick sin nuvarande policy, skulletilltron till vårt land få sig en törn. Det skulle kortsagt vara bakåtvänt att gå tillbaka till ensubventionsstrategi som alla andra nu är inställdapå att bekämpa.Det som Ny demokrati föreslår strider mot svenskutrikespolitik på detta område, och skulle se minstsagt underligt ut i alla de internationellasammanhang där driver på utvecklingenmot gemensamma riktlinjer för att åstadkomma enlikartad premiesättning, så att konkurrensen blir sårättvis som möjligt.Herr talman! Att kommunistisk diktatur medförförtryck och brist på mänskliga rättigheter är såväldokumenterat att situationen i dagens Kinaknappast kan förvåna någon. Förhoppningsvissöker sig nu mot en utveckling motmarknadsekonomi och demokrati. I takt meddenna utveckling kommer förståelsen förvästvärldens syn på mänskliga rättigheterförhoppningsvis att öka.Att det kommer att ta åtskillig tid innan arvet efterkommunismen tvättats bort är något som vi dessvärre måste räkna med. Respekten för mänskligarättigheter har förträngts i detröda Kina.Rolf L önskar att skall vara merpådrivande i internationella sammanhang i kritikenmot i fråga om just mänskliga rättigheter. Detframgår av den redogörelse som finns i betänkandetatt slår in öppna dörrar. Sverigesregering har kampen för mänskliga rättigheter högtpå sin agenda i alla internationella sammanhang.Sanktioner mot eller något annat land sominte uppfyller normerna på det här området ärdäremot inte något som eller regeringenbör ägna sig åt. Den traditionella svenskahållningen är att inte införa importförbud ellerekonomiska sanktioner som inte har beslutats avFN:s säkerhetsråd eller av EU.Om vårt land ensidigt skulle införa sanktioner motexempelvis skulle det inte på något sätt hjälpafångarna i . Den enda effekten skulle bli attsvenskt näringslivs möjligheter på Kinamarknadenskulle försämras.Att skada svenska intressen på detta område kanväl ändå inte vara en fråga som näringsutskottetskall ägna sig åt.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillhemställan i utskottets betänkande och avslag påreservationerna.Anf. 69 () replik:Herr talman! Först kort om östkrediterna. Jag villinleda med uppmana till litetödmjukhet. Den våldsamma exportuppgång som vinu ser är ju resultatet av att regeringens politik harmisslyckats. Man lyckades inte hålla kronan fast,utan den sjönk som en sten. Det är det somexportindustrin nu tjänar på.Vi tycker att EKN borde öppna fler länder iÖsteuropa och mer betona långsiktigheten ilönsamhetsmålet. Det är ett högrisktagande attgarantera investeringar i . Men vi börändå göra det i högre utsträckning än vad vi nu gör.Vi kan göra det utan att bryta mot internationellaregler.Det sade om var intressant.Regeringen gör en del bra saker, men den gör förlitet. Jag skulle med glädje ha sett den svenskaregeringen vara lika kraftfull i agerandet gentemotKina som är. Det som vi också kanse i är att en satsning på marknadsekonomiinte alls automatiskt leder till en demokratisering.Möjligtvis är detta nytt för . Men viandra som är litet historiskt bevandrade vet attmarknadsekonomi och kränkningar av mänskligafri- och rättigheter inte är något ovanligt utannästan lika vanligt som kränkningar vid tillämpningav ett planekonomiskt system.Det säger om att gynna svenskaföretag och agera för att de skall hamna i en bättreposition på den kinesiska marknaden är ett ovärdigtdubbelspel. Här är faktiskt de mänskligarättigheterna av ett långsiktigt större värde och avstörre principiell betydelse än ett handelspolitisktstöd för svenska företag. Man behöver inte ha enspeciellt långsiktig syn för att inse att svenskföretagsamhet tjänas betydligt bättre av attSveriges regering bedriver en politik som geruttryck för respekt för den kinesiska befolkningenän av uttryck för respekt för de makthavare som förtillfället sitter på stolarna i Peking.Anf. 70 () replik:Herr talman! Jag förstår att det svider i röda själ av att uppleva att en borgerligregering har vänt en olycklig utveckling i vårt land.Det är inte bara deprecieringen av kronan somspelar in för att få fart på svenskt näringsliv. Det ärbara en liten del.Jag vill här återge en artikel: Systemskiftet börjarbära frukt. kommer systemskiftet att bära frukt.Efter de senaste årens kris blir det ekonomiskskördetid med kraftig tillväxt fram till sekelskiftet.Det tror Nordbankens ekonomer i nya prognoser.Nu har vi en renoverad ekonomi som kommer attge tillväxt, som är bland de bästa i västvärlden, trordessa ekonomer.Detta är ett gott betyg för regeringens ekonomiskapolitik, över till och de mänskligarättigheterna. Det är för regeringen en högtprioriterad sak att strida för mänskliga rättighetervärlden över, inte minst gäller detta i vårbiståndspolitik som är ett av kriterierna.När det gäller marknadsekonomi och det somhänder i undrar jag om tror atten förändring kommer från den ena dagen till denandra. Det tar naturligtvis tid. Förutom att vinaturligtvis reagerar i politiska sammanhang,såsom regeringen gör när det gäller mänskligarättigheter, är det från svensk synpunkt ocksåvärdefullt att vårt näringsliv kommer in i dettagigantiska land med så stor kraft som möjligt, så attdet genom sin närvaro i får förståelse för deproblem som aktualiserat. Det är jugenom att umgås, träffas och utbyta erfarenhetersom man lär av varandra. Att införa sanktionervore fel modell.Anf. 71 () replik:Herr talman! När det gäller det sistnämnda tror jagnog ändå mer på den amerikanska linjen än påKarin Falkmers. Jag tror att det är bådeframgångsrikt och nödvändigt att detinternationella samfundet visar sin avsky för deövergrepp mot mänskliga rättigheter som sker iKina. Jag medger att detta är en av de åtgärder somman kanske bör vidta som sista åtgärd, för jag delarKarin Falkmers uppfattning om handelns och detekonomiska utbytets positiva betydelse. Men densvenska regeringen skall inte utesluta dennamöjlighet.Om hade läst meningsyttringenskulle hon ha funnit att jag inte kräver ettförbud mot handel, utan att jag kräver aktivitet frånregeringen -- en redovisning av sakförhållandenaoch förslag mot bakgrund av en sådan redovisning.Det skulle glädja mig mycket om vi kunde se att detsker förbättringar och om den svenskadelegationen hade fått sådana utfästelser attförbättringar kunde förväntas på området. Det ärändå en liten del av de kränkningar som sker i ettområde där det finns en total internationell samsynnär det gäller denna typ av brott. Man får vidtamotåtgärder. Det finns sådana markeringar iGATT, som redovisas i betänkandet, och det finnsockså i ILO-konventionen.Sedan en litet skämtsam anmärkning här på slutet.Här ser man vådan av statsägda bankers lovsång tillregeringen. Det får mig nästan att överväga attinstämma i behovet av privatiseringen avNordbanken.För att vara mer allvarlig vill jag hävda attregeringens politik inte har kunnat förhindra denuppgång som har uppstått på grund av förändringari den internationella konjunkturen och enmarknadsprissättning av kronan. Jag tror mer pådetta än på den lovsång till regeringens politik somKarin Falkmer talar om.Anf. 72 () replik:Herr talman! Det förvånar mig på intet sätt att RolfL fösöker tona ner regeringens betydelse förden förändring som vi nu ser mot en ljusning isvensk ekonomi och svensk företagsamhet. Ingensom lyssnar till företagare och näringsliv kan tvivlapå att det råder en annan optimism och enannan inställning när det gäller värderingen avsvenska företagare och svensk företagsamhet.Det gläder mig att visar en insikt omhandelns betydelse för utbyte av inte baraprodukter utan kanske också av tankar, så att mankan lära av varandra på andra plan. Där harhandels- liksom kulturutbytet stor betydelse.När det gäller kommentarer omUSA blev jag nästan rörd av att höra honom målaupp i så glittrande färger. Det är inte så himlavanligt.Anf. 73 (nyd):Herr talman! blev så upprörd atthon t.o.m. tappade målföret, när honkommenterade mina siffror om exporten. Jagtycker, liksom vår vän från vänster, ,att har man haft en devalvering på mot deflesta valutor -- mot yenen -- räcker det inteatt ha siktet inställt på 11--för att tatillbaka de förlorade marknadsandelarna.Det viktiga är att det inte sker några investeringar.Trots den ljusa framtidssynen för exporteninvesterar inte de svenska exportföretagen.Investerar de inte, får vi inte heller nedarbetslösheten. Företagen exporterar för dåligt. Debehöver större hjälp från Exportkreditnämnden.Karin Falkmer försvarar byråkratin. Det finnsmycket att säga om detta. Jag tycker att hon gör detpå ett så entusiastiskt sätt att jag hemskt gärna hadesett henne i . Där behövs förnyelse.Man får inte glömma att det finns en stor självrisk.EKN tillämpar ett av de högsta procenttalen försjälvrisk i de europeiska exportkreditinstituten,nämligen mellan och . Småföretagarnariskerar att förlora sina pengar, vilket är en garantiför att de inte vill ge sig in på några störreäventyrligheter.Karin Falkmer värnar om storföretagen. Ericssonhar av affärerna med EKN.