prot · GH09116 · 1994-06-02 00:00:00 — Är det nu inte så bråttom -- vilket detkanske inte är -- skall man sannerligen inte göra ettutfall mot ministern därför att han inte harunderrättat oss. Vi som är kvar kommersäkert att få en redogörelse.Som jag sade i mitt anförande kan det rent avbli så att man får formulera ett nyttpriskompensationssystem för . Då ärdet här och som får uttala det. Detfinns inte en minsta anledning att ifrågasätta att interegeringen bedömer detta på samma sätt. Det är visom bestämmer. Härav följer att varken tid ellernågonting annat har runnit ifrån oss, utan vi harfrågan under kontroll.Det är alldeles rätt att det finns problem. Jag sadedet också när vi fattade försvarsbeslutet. Jag sadeatt försvarsbeslutet vilar på ytterst små ekonomiskamarginaler. Det tror jag dess värre fortfarandegäller. Då gäller det att handla med gott omdömeoch inte göra -- uppriktigt sagt -- dumma utfall motförsvarsministern. Det är bättre att odla ett gottumgänge och se till att sakfrågan får en godbehandling. Finns detskäl för det?Anf. 53 ():Herr talman! 1982 beslutade attregeringen skulle lämna en orientering avläget inom . Så har också skett. Varjeår har regeringen i budgetpropositionerna lämnaten redogörelse till ledamöter.Därutöver har försvarsutskottet löpande tagit delav den omfattande process som JAS-projektetfaktiskt är. Så har det varit ända fram t.o.m.föregående året. i vår har denna tingens ordningändrats. Vi tvingas konstatera att regeringenicke har uppfyllt beslut.Regeringens JAS-skrivelse, som utskottet nu harbehandlat, svarar på intet sätt upp mot de krav påinnehåll som faktiskt har fastställt.Regeringen skall redovisa projektet , inte somnu är fallet bara utvecklingen av själva flygplanet.För att skall kunna bedöma läget iprojektet måste naturligtvis de ekonomiskaförutsättningarna redovisas, precis som StureEricson här har redogjort för. Men med projektetJAS avses allt som ingår i att skapa ett nyttstridsflygplanssystem. Där är naturligtvis debeväpningssystem som vi väljer av störstabetydelse. Det är beväpningen som ger Gripenmultirollkapacitet, som gör att det blir JAS, dvs.jakt-, attack- och spaningsplan. Om detta nämnsinte ett ord i regeringens skrivelse, trots att vi nu ienlighet med försvarsbeslutet står inför ett beslutom anskaffning av en radarjaktrobot, ett beslut omhur effektivt JAS blir i rollen som jaktplan, ettbeslut som är av vital betydelse för vårluftförsvarsförmåga men som också får viktigakonsekvenser på flera andra områden.Chefen för flygvapnet har redogjort iförsvarsutskottet för de planeringsmässigakonsekvenser som bristerna ivalutakompensationssystemet kan få. Han säger attdet kan bli nödvändigt att lyfta ut projekt somanskaffning av radarjaktrobot med spaningskapseloch varningsutrustning. Så kan man naturligtvisinte göra. Att så hantera frågor om anskaffning avsystem som tar från beslut till dess de finnsi krigsorganisationen är helt orimligt.Valet av radarjaktrobot är naturligtvis också enutrikespolitisk fråga. Det är en stor order. Men detär också ett avgörande där vi har att ta ställning tillom vi vill delta i den europeiskaindustriutvecklingen eller om vi väljer att göra JAS-systemet ännu litet mera amerikanskt. För vår egenförsvarsindustri är detta naturligtvis ett strategisktbeslut. Det är inte överdrivet att påstå att det beslutvi fattar avgör om vi kan bibehålla viktighögteknologisk kompetens här i , enkompetens som vi i försvarsbeslutet av många skälhar prioriterat. Man kan nämna desäkerhetspolitiska och de strategiska.Jag har försökt skissera hur betydelsefullt beslutetom anskaffning av radarjaktrobot faktiskt är. Motdenna bakgrund ter det sig utomordentligt märkligtatt regeringen isolerar sig från och frånriksdagens stöd. Vi har i försvarsutskottet vid tvåtillfällen tydligt och klart talat om hur vi vill attdenna fråga skall behandlas. Så har också riksdagenbeslutat: Utskottet anser att beväpningen avJAS 39 med radarjaktrobot är en fråga av sådanprincipiell natur som vid sin senastebehandling av regeringens redovisning av läget iJAS-projektet sagt sig vilja ha ett inflytande över.Utskottet utgår således från att regeringenåterkommer i ärendet.Eftersom valet av radarjaktrobot har en sådandignitet borde det vara självklart att söka en bredpolitisk enighet. Vi har ett genuint intresse av attfullfölja precis den prioritering som vi stod bakomvid försvarsbeslutet, att prioriteraluftförsvarskapaciteten. Vi ser regeringenshandlande som ett hot mot möjligheten att faktisktskapa ett mycket gott framtida luftförsvar därJAS 39 kapacitet faktiskt ärgrundläggande, kompletterad med godluftvärnskapacitet.Avslutningsvis vill jag säga att jag utgår från attregeringen, precis som sade,återkommer till och därmed följer dessbeslut. Någon annan tingens ordning ter sig heltansvarslös. I för landet så viktiga frågor borde detvara en självklarhet för varje ansvarsfull regeringatt söka största möjliga samförstånd. I grundenbygger det på öppenhet och förtroende för att visträvar efter bästa möjliga förmåga för det svenskaförsvaret att fylla sin uppgift. Det är därför märkligtatt majoriteten i försvarsutskottet valde att delvisspela med i det mörkläggningsspel som regeringenhåller på med. Om nu regeringen väljer attnegligera uttryckliga beslut om enordentlig redogörelse för i desshelhet, borde samtliga ledamöter iförsvarsutskottet bli lika upprörda som visocialdemokrater och använda det goda omdömesom de vanligen visar för att skapa den nödvändigastabilitet som så innerligt behövs för JAS-projektet.Herr talman! Nog måste korrigerasig på en punkt. Han säger att regeringen har valtatt begränsa informationen till . Då harregeringen gjort fel. Det valet har inte regeringen.Riksdagen har talat om vilken information man villha och på vilket sätt. har beslutat om attinformationen om skall varakomplett och genomgripande.Jag instämmer i övrigt i anförandeoch yrkar bifall till vår reservation.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag kan dela mycket av det som BrittBohlin sade, men det uppstår naturligtvissvårigheter när hon instämmer i , vilket jag känner mindre för, mest pågrund av hans ordval.Nå, , jag undrar om det går att göratrovärdigt att den moderate försvarsministern villagera så att försvarets möjligheter att vara starktoch effektivt på något sätt minskas.Britt liksom anser tiden varamogen för att höja röstläget och tala om attmajoriteten i utskottet löper med -- eller hur det nuuttrycktes. Det är felaktigt. Man kan läsa ordagrantvad majoriteten har skrivit. Jag tycker uppriktigtsagt att det talas om precis samma saker imajoritets- respektive reservationstexten. Jag tillätmig att säga att det tillhör spelets regler och att detinte är mycket att bråka om. Men peka inte ut denena eller den andre som sabotörer för ett starktförsvar! Det hör inte till spelets regler.Anf. 55 () replik:Herr talman! Vad intekommenterar är hur han egentligen ser riksdagensledamöters reala chans att bedöma idess helhet. Hur skall de kunna göra denbedömningen och fundera över om idess helhet når upp till de fastställdamålsättningarna? För att skall kunnagöra den bedömningen måste man naturligtvis haall information och alla fakta på bordet, innan vigår in i nästa fas inför nästa års budget. Det är nusom det är dags att göra en helhetsbedömning avJAS-projektet.Arne gör ofta den försvarspolitiskadebatten till något slags språkkurs. Jag tänker intekommentera detta i övrigt, men jag måste säga attjag har svårt att tänka mig att man skall kunna nåen bred enighet om att försvarsministerjust nu är den ende som kan göra en relevantbedömning av hur vi skapar ett bra och effektivtsvenskt försvar. Det är ganska många som harsynpynkter på den saken. Jag tycker att samtligadessa synpunkter -- och inte baraförsvarsministerns synpunkter -- är av värde. Omförsvarsministern inte tycker sig öppet och ärligtkunna redovisa de ställningstaganden som han nustår inför, är detta en brist inte hos ochinte hos försvarsutskottet utan enbart hosförsvarsministern.Anf. 56 ():Herr talman! Sedan första beslutet har viminst en gång diskuterat och tagit ställningtill . ledamöter samtett antal socialdemokrater har varit kritiska till helafrågan, inte bara till systemets omfattning ochutformning. Så är förmodligen fallet även i dag.Argumenten är väl kända. Jag kan ArneAnderssons och han kan mina, eller han haråtminstone hört dem, kanske till leda.Det råder inga tvivel om vilken majoritetensuppfattning är. Om man skall se det hela fråndemokratisk synpunkt och betrakta somuttrycket för den representativa demokratin, råderdet inga tvivel om vad det svenska folket vill.Riksdagen har gång på gång bekräftat 1982 årsbeslut och anslagit pengar i den takt som industrinhar krävt. JAS-ramen har utökats i sammautsträckning som kostnaderna har ökat: Så här dyrtblev det -- alltså betalar vi ut pengarna.Från den synpunkten är det viktigt att debattenhålls levande. Svenska folkets uppfattning i enmängd frågor skiljer sig på ett avgörande sätt fråndet representativa organets -- jag behöver baranämna EU-frågan. Jag inbillar mig att det ocksåfinns en skillnad mellan och det svenskafolkets mening när det gäller utformningen av detmilitära försvaret. Detta är någonting som manmåste leva med i en representativ demokrati. Ingetsystem är fulländat. Vi får hoppas att en levandedebatt kan medverka till att frågorna hålls på ettsådant plan att folket kan delta i den.Herr talman! Jag inbillar mig inte att det som harskett kan göras ogjort. Pengarnakan aldrig tas tillbaka. Vad vi nu kan åstadkommaär en förändring av projektet och av omfattningenav systemet. Vi kan påverka så att industrins behovav kvalificerade samhällsbeställningar riktas motcivila ändamål.Jag yrkar bifall till min meningsyttring.Anf. 57 () replik:Herr talman! Utomordentligt kort: Det är alltidroligt att lyssna till , inte därför att detråder samstämmighet mellan oss utan för attlinjerna är ganska klara.Jag undrar ändå vad menar med attden svenska representativa demokratin inte skullevara representativ när det gäller försvarspolitiskafrågor, något som för övrigt kommer att stämmasav . Då visar det sig om vi har fog för våraställningstaganden avseende såväl JAS som andraviktiga frågor.Anf. 58 () replik:Herr talman! Detta att den representativademokratin i vissa stycken icke förmår att geuttryck för majoriteten av det svenska folketsuppfattning är någonting som vi ständigt måste varaberedda att förbättra och förändra. Konstigare änså är det inte.I vissa fall har vi möjlighet att låta saken avgörasgenom en folkomröstning. Så kommer att ske i EU-frågan. Detta är ett utomordentligt exempel på attriksdagens kammare kan ha en uppfattning sominte omfattas av en majoritet av det svenska folket.Så var det med den saken.Anf. 59 ():Herr talman! talade om att vararepresentativ för sitt parti kontra allmänheten.För några månader sedan hade jag det stora nöjetatt samarbeta med partivän i . Vi gick då igenomJAS-projektet från början till slut, och vi studeradesnart sagt varenda skruv och mutter i detta flygplan.Oswald som så genomgripande kundestudera projektet har inte bestämt sig för om hanställer upp för att avbryta , snararetvärtom. måste jag fråga : Är detVänsterpartiets uppfattning att vi skall avstå fråndet som kan komma efter delserie 1 och 2? Eller ärdet uppfattning att omfattningen avsystemet skall begränsas, som taladeom? Skall vi låta bli att beväpna JAS? I så fall ärde vackra dyrbara flygplanen som vi har köpt ochbeslutat om i denna riksdag totalt värdelösa.Anf. 60 ():Herr talman! Ja, , det kommer att bliväldigt dyrbara flygplan. Det är precis det som vihar hävdat . När det gäller OswaldSöderqvist och hans inställning och engagemang idenna fråga går det utomordentligt bra att gåtillbaka till protokollen från den tid då han varledamot av . De synpunkter som han dåhade är till stor del giltiga . Det har naturligtvishänt saker som gör att analyser förändras.Självfallet är det så. Det vore mycket konstigtannars.Beträffande frågan om att avbryta projektet menarnaturligtvis ingen i partiet, vare sig OswaldSöderqvist, jag eller någon annan, att manomedelbart skall upphöra med tillverkningen,hugga sönder de plan som är tillverkade ochglömma hela saken. Vi måste naturligtvis inse vadsom har hänt och ta till vara det arbete som är gjort.men vi skall inte gå i samma fälla som vi gjorde 1982och bygga ett system som inte har något sambandmed de uppgifter som svenskt försvar behöver klaraav. Systemets huvuduppgift var en beställning tillsvensk industri för att den skulle kunna fortleva.Det är i och för sig hedervärt för ett samhälle attgöra en sådan insats. Vad vi menar är att det finnsmängder av civila områden där svensk industriockså skulle kunna utföra ett kvalificerat arbete ochfå uppgifter av samhället att ta fram nya tekniskalösningar.Anf. 61 ():Herr talman! Jag vill till säga att jagoch många andra, tror jag, är innerligt glada för attvi inte lydde råd 1982.Om vi inte hade byggt ett svenskt stridsflygplanutan ett amerikanskt stridsflygplan, hade vi intehaft problem av det planet vadgäller de ekonomiska ramarna, utan då hade vi haftett hundraprocentigt problem. Det hade varitmycket värre.Jag tror att många har ändrat sig påmånga områden i livet. Bl.a. när det gäller ettutvecklingsprojekt, som då var en ritning på ettpapper och som är ett fungerandestridsflygplanssystem, är det klart att man måstedra slutatser av vad som har hänt under alla dessaår. Det tycker jag att man skall ta på allvar.För övrigt har jag inte i något sammanhang hörtVänsterpartiet berätta för oss andra om vilkensäkerhetspolitisk bedömning som ligger till grundför att man kan säga att JAS inte längre behövs idet svenska försvaret.Anf. 62 ():Herr talman! 1982 fanns det naturligtvis andramöjligheter än att fatta det beslut som innebar . Det fanns också möjligheter att låtasvensk flygindustri ta fram ett plan som bättresvarade mot svenska försvarets behov utifrånsäkerhetspolitisk synpunkt och de kostnader som vivar beredda att lägga ut på det militära försvaret.Vi måste alltid komma ihåg att det beslut som engång har fattats redan är fattat. Men när beslutetfattades fanns det andra möjligheter. Det är välingen hemlighet för att mängder avolika tekniska lösningar diskuterades. Men det varden dyraste och mest kvalificerade lösningen somvaldes. Jag menar att detta inte var en slump.I övrigt när det gäller den säkerhetspolitiskaanalysen tror jag inte alls att äromedveten om vår inställning. Som en stat iEuropas utkant har vi naturligtvis både speciellaförutsättningar och problem när det gällersäkerhetspolitiken. Det militära försvaret och dessroll måste ständigt diskuteras.Vår position i svensk politik är att vi inte tror attdet militära försvaret har så stor betydelse för vårsäkerhetspolitik som majoriteten i riksdagtror.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )10 § Psykiskt stördas villkorFöredrogssocialutskottets betänkande1993/94:SoU28 Psykiskt stördas villkor (prop.1993/94:218).Anf. 63 ():Herr talman! Har vi råd med fler reformer? Har viråd att satsa över en miljard på nya reformer? Med tanke på Sverigesekonomiska situation kan man bli tveksam.Men jag undrar om någon av oss kan hävda att detfinns någon annan grupp som har så stora behov,som har varit så eftersatt som justde som har psykiska störningar eller psykisksjukdom. Därför är det ett viktigt beslut somriksdagen skall fatta om ett omfattande utbyggtstöd för psykiskt störda.Vi vet från undersökningar --vi har väntat på uppföljningen avPsykiatriutredningen -- att levnadsvillkoren förpsykiskt störda är mycket sämre än förnormalbefolkningen. Vi vet också att de psykisktstörda, även om man jämför med dem som ärförtidspensionärer av somatiska skäl, har enbetydligt svårare situation. De har sämremöjligheter vad gäller ekonomi, hälsa ochutbildning än befolkningen i allmänhet och övrigaförtidspensionärer.Nedläggningen av mentalsjukhusen var nödvändig,men den följdes inte upp med intensiva insatserfrån kommunernas sida. Därför har många psykisktstörda och deras anhöriga hamnat i en svårsituation.Jag har egna erfarenheter, både professionellt ochsom anhörig, av hur just stödet till de anhöriga harvarit eftersatt. Man har kunnat se hur anhörigaförst fått kämpa för att den psykiskt störda skall fåen nödvändig vård. När sedan patienten väl har fåttvård har det varit problem för den anhöriga med attöver huvud taget få vara delaktig i behandlingen tillett friskt liv.Jag vet lika väl hur stora svårigheterna är förSocialtjänsten och för psykiatrin att samarbeta omdet öppna stödet, vilket medfört stora brister.Det finns några unika verksamheter i vårt land somgärna kan framhållas som föregångsexempel. Jagtänker naturligtvis i första hand på mitt egetbostadsområde , där vi harSkarpnäcksprojektet som har legatlångt före många andra områden i Sverige.Genom utskottets försorg har jag fått ta del av flerexempel -- lyckligtvis finns det fler exempel --såsom . Det finns exempel också påmånga andra håll, där man faktiskt försöker attbryta det bristande samarbetet och försöker att setill att det fungerar samt bygger upp nyaverksamheter för psykiskt sjuka.Genom intresseorganisationerna -- RSMH,och en rad andraorganisationer -- känner vi till de sammantagnasvårigheterna. Det handlar inte om enskildaerfarenheter, utan de delas av många.Hur stor är gruppen psykiskt störda? Det finnsolika redogörelser och undersökningar. Men manräknar med att det är av befolkningen,och då vet vi att det inrymmer stora variationer,från dem som hela livet lider av en svår psykiskstörning som gör att de inte kan arbeta och hanormalt familjeliv osv. till dem som kanske underen lider av neuros. Men sammantagetgäller att de i allmänhet inte har fått det stöd somde har behövt.I propositionen, som äntligen kom ,finns det mycket som är positivt. Man har följt uppPsykiatriutredningen, men det finns några punktersom inte har följts upp fullt ut. Jag tänkerexempelvis på begreppet medicinsktfärdigbehandlad, som jag tycker att man kandiskutera och vilket inte är särskilt tydligt. I denfrågan har utskottet gjort en förbättring.Jag tänker också på sysselsättningsgarantin. Detvore bra om den följdes upp på samma sätt förgruppen inom LSS som för andra grupper medfunktionsnedsättningar.Vidare tänker jag på den ganska oklara skrivningenvad gäller kommunernas betalningsansvar samt endel andra områden. Men det är viktigt att se vadpropositionen och utskottet, i mina ögon, harförbättrat på området.I har vi drivit en delfrågor. Det är därför med stor tillfredsställelse jagnu ser att en hel del av våra krav har gått igenom.Jag vill först nämna något som inte framgår med såstor stil i utskottets betänkande och inte heller ipropositionen men som är av stor vikt, som skall inrättas till stöd förtortyrskadade. Det skall internationellt ochnationellt bedriva insatser mot tortyr.Detta är en verksamhet som är efterlängtad.Vänsterpartiet har tagit uppfrågan. Vi såg till att , eftersom frågan inte var tillräckligtbelyst. Det finns ett klart och konkret förslag på hurdetta skall se ut. Detta har utskottet fullföljt.Stockholms landsting och flera andra enskildalandsting har tagit ett stort ansvar. De har gett stödtill Röda korset, och på harman inrättat ett diagnoscenter, vilket faktiskt harhaft en mycket stor betydelse på området.Landstinget i har tagit ett ansvar somstaten faktiskt borde ha gjort. Men i och med dennabeställning från är det min förhoppningatt detta kommer att ske. Jag utgår från kommer att placeras iStockholm, där kunskaperna finns i väldigt högutsträckning.Jag vill nämna ett annat krav som jag är glad överatt har fått igenom, det är --är ju inte avslutad i och meddet här som handlar om vuxna -- att det nu görs enbeställning om att gå vidare och kartläggasituationen för barn och ungdomar. Det är ettområde där det också finns stora brister.Jag har tidigare berört problemet för de anhöriga.De skall få ett utökat stöd. Det är bra. Det är ocksåett krav som vi har drivit länge.Försöksverksamhet med personligt ombud är ocksåen positiv del i förslagen. Vi har ävenförsöksverksamhet med rehabiliteringsinsatser föratt minska antalet förtidspensioneringar blandpsykiskt störda som kraftigt ökar. Vi vet vilkabrister som har funnits på det området. Vi harockså ett förslag om en försöksverksamhet när detgäller ökat samarbete mellan socialtjänst ochpsykiatri.Sammantaget är jag mycket glad åt förslagen ochatt utskottet i stort sett står enhälligt bakombetänkandet. Jag vill också göra helt klart att del av förtjänsten för att utskottet är enigt ärBo Holmbergs och som har suttit iPsykiatriutredningen. De har som ordföranderespektive vice ordförande sett till att utskottetaktivt har arbetat för att förbättra propositionen påett flertal punkter. Jag vill säga: Grattis!Med detta sagt vill jag också poängtera att detåterstår en del frågor. Vi är faktiskt ännu inteframme vid att likställa somatisk sjukdom medpsykisk sjukdom. Jag vill kortfattat nämna några avde punkter som ett fortsatt arbete måste innehålla.Vi har först och främst frågan om attityder tillpsykiskt sjuka. Vi vet att den som drabbas avpsykisk sjukdom och anhöriga till psykiskt sjukabefinner sig i en helt annan situation än den familjsom har ett barn med fysiska funktionshinder.Jag vill också nämna att sysselsättningsgarantin,som jag var inne på tidigare och som tas upp i LSS,självklart även måste omfatta psykiskt störda. Jagvill vidare nämna behandling med psykoterapi, somenligt min mening måste uppfattas som all annansjukvårdande behandling inom allmännaförsäkringskassan.Det är också nödvändigt med en översyn avsituationen för utvecklingsstörda med psykisksjukdom eller störning. Det är ett område som harberörts varken i utredningen, i propositionen elleri utskottet. Jag har personligen missat det. Jag haren lång erfarenhet från . Dethar visat sig att det finns omfattande problem, ävenom de inte är många. De som är psykiskt störda ochutvecklingsstörda hamnar mellan olika stolar. Dethandlar inte om så många personer, menkostnaderna är desto högre. Den brist på vård somdessa personer drabbas av är omfattande. Vi vetfrån forskning att psykoterapi blandutvecklingsstörda kan vara väldigt framgångsrik.Detta är något som man inte har satsat särskiltmycket på.Herr talman! Något som man också behöver tittanärmare på är begreppet personligt ombud. RSMHhar föreslagit personlig samordnare. I utskottetsäger man att det efter försöksperioden bör ses övervad en sådan person skall kallas.Till slut en fråga som inte är minst viktig. RRV ochSocialstyrelsen har fått ett utvärderingsuppdrag.Det är av oerhörd betydelse att se vad som händermed de här föreslagna förändringarna. Det är ocksåav stor vikt att det inte bara görs utifrånmyndigheterna. I utvärderingsarbetet måste manpå ett tidigt stadium låta intresseföreningarna, desom har någon form av psykisk störning och derasanhöriga, få ta en aktiv del. Annars kommer vialdrig att gå framåt på det här området på ett sättsom gynnar dem som är närmast berörda.Herr talman! Jag vill yrka bifall till utskottetshemställan i dess helhet, utom under mom. 4 och 9,där jag yrkar bifall till Vänsterpartietsmeningsyttring.Jag vill sluta där jag började. Det här är en dyrreform, men den är väl värd varje krona somkommer att satsas för att göra livet bättre för demsom är psykiskt störda eller deras anhöriga. Iframtiden gäller det att se till att kostnaderna inteblir så betydande som de är i dag.Anf. 64 BO ():Herr talman! Den proposition om psykiatrin somriksdagen skall behandla är något av enmilstolpe när det gäller samhällets förhållningssätttill psykiskt störda och psykiskt sjuka. En annansådan milstolpe i var när de gamla och storamentalsjukhusen avvecklades, och omfattningen avden slutna vården kunde minskas från närmare40 000 till ca 14 000 platser.