prot · GH09100 · 1994-05-02 00:00:00 — Sommedlemmar får vi också möjligheter att driva påden utvecklingen ytterligare.Vad jag här har sagt om offentlighets- ochsekretesslagstiftning har gällt det generella planet.På de områden där EG har beslutanderätt kan detfinnas tystnadspliktsregler som medlemsländernapå ett sätt som är anpassat till deras egnarättsordningar måste leva upp till. Det är emellertidfråga om sekretessregler av det slag som vi mycketväl känner till från vårt eget system.Grundlagsutredningen inför EG har gått igenomdem och inte påträffat några materiellasekretesskrav som är artfrämmande i förhållandetill gällande svensk sekretesslagstiftning. De svararmot de s.k. sekretessgrunder itryckfrihetsförordningen som anger vilka intressensekretesslagen får skydda. Flertalet av dem rörskyddet för enskildas personliga eller ekonomiskaförhållanden.Det kan alltså slås fast att behöver ingaundantag för att offentlighetsprincipen skall varagaranterad också för framtiden. Jag förstår överhuvud taget inte varför vi av EU:s medlemsländerskulle be om lov att få behålla ett system som deinte begär att vi skall ändra.Den deklaration som avgav vidförhandlingarnas slut har tillkommit efter samråd iriksdagens EU-delegation. Den skiljer sig somHans Göran påpekar inte nämnvärt från detuttalande som gjordes vid förhandlingarnasinledningsskede. Det beror på att förhandlingarnainte givit oss anledning att ändra uppfattning. Vikommer att ha kvar vår offentlighetsprincip ochmeddelarfrihet också som medlemmar i medlemsstater har besvarat vår deklarationgenom att notera vad vi sagt och förklarar att deutgår från att vi följer de EG-regler som finns påområdet. Det är självfallet vår avsikt. Hade vi velatha några undantag från dessa regler hade vi tagitupp förhandlingar om det. EU-ländernas svarbekräftar därigenom att offentlighetsprincipenlåter sig väl förenas med ett svenskt EU-medlemskap.Anf. 28 HANS ():Herr talman! Jag tackar statsrådet försvaret. Det är så magert som jag kunde förväntamig med hänsyn till att regeringen i EU-förhandlingarna misslyckats att åstadkomma någotsom helst resultat.Den deklaration som regeringen gjorde är, som statsrådet själv framhåller, ipraktiken densamma som när förhandlingarnainleddes . Marsdeklarationen ärhuvudsakligen riktad till den svenska allmänhetenför att ge sken av att den har någon betydelse. Menså är inte fallet. Den har ingen juridiskt bindandeverkan.Alla de svenska experter och tjänstemän som resertill för att delta i arbetsgrupper av olika slagmed tjänstgöring där kommer att varaunderkastade om sekretess.EU-kommissionen har , som svar på densvenska deklarationen, slagit fast att våroffentlighetsprincip inte ger svenskar rätt attavslöja förtroliga EU-dokument.Det är, enligt , en angelägenhetför svenska myndigheter att genomdriva deundantag från tillgänglighet som EU kan beslutaom för sina dokument.På särskild fråga i samband med deklarationen varstatsrådet nödsakad att medge att densvenska offentlighetsprincipen inte är juridisktbindande.Det finns vidare ett direktivförslag inom EU omskydd för personuppgifter, kallad datadirektivet,som på många punkter strider mot den svenskaoffentlighetsprincipen. Det finns betydande riskerför att detta direktiv kan komma att genomföras avEU.Vi vet inte heller om utvecklingen inom EUkommer att gå mot ökad öppenhet. Med hänsyn tillatt det stora flertalet länder inte erkänneroffentlighetsprincipen finns en påtaglig risk för ennegativ utveckling.Det är också mycket ovisst hur EU-domstolenskulle ställa sig till meddelarfriheten om frågankommer upp för prövning.Den holländska regeringen är så missnöjd med dennuvarande situationen inom EU och riskerna förden kommande utvecklingen att den vänt sig tillEU-domstolen.Allt detta talar för att inte skulle ha nöjt sigmed en ensidig deklaration av den torftiga ochbetydelselösa innebörd som jag redan inledningsvisbeskrivit.Inför den massiva svenska kritiken förklaradestatsrådet vid upprepade tillfällen attregeringen avsåg att i förhandlingarna inta enannan hållning som tillmötesgick kritiken. Mendärav blev intet. Dessutom mörklade regeringenhela handläggningen.Regeringens handläggning av denna fråga visar enallvarlig brist. Det råder inget tvivel om att detförelåg ett starkt svenskt intresse att få ettuttryckligt undantag från tillgänglighet som EU kanbesluta om. Läget kommer att ytterligare försämrasnär förändringar om öppnare regler genomförsbeträffande den nuvarande alltför restriktivautrikessekretessen.Statsrådet har ett stort ansvar för detinträffade, och hon borde självkritiskt överväga sinroll i detta sammanhang.Anf. 29 ():Herr talman! Statsrådet säger i EU:s institutioner har interna regler och attdessa regler inte tillämpas i praktiken, utaninstitutionerna läcker som ett såll. Det är alltså inteså svårt att få ut handlingar, vilket också harbekräftats av många journalister. Men det är juotillständigt att den byråkrat som sitter iinstitutionen skall avgöra vilken typ av handlingarsom skall lämnas ut. De handlingar han vill behållasekretess på lämnar han helt enkelt inte ut. På detsättet kan han alltså styra vad massmedierna fårtillgång till och på så sätt styra den offentligadebatten.Det är därför vi i har diarier, vilkajournalister kan gå in i och se vad som inkommit tillmyndigheten. Även sekretessbelagda handlingarnoteras i diarier. De betecknas då på ett sätt somgör att sekretessen inte röjs.Kommer man hos svenska myndigheter attbibehålla principen att diarieföra handlingar så attjournalister kan fråga efter dem, och vid diarier förhemliga handlingar kan fråga varför handlingarnaär hemliga, när myndigheternas samarbete medEU utökas och ytterligare fördjupas, som detkommer att göra vid ett medlemskap? Ellerkommer svenska myndigheter att få anpassa sig tillEU:s regler, dvs. att inte ha sådana här diarier?Den stora förändring som sker kan ju ske utan attvi i någon större utsträckning ändrar vårsekretesslagstiftning. Men förändringen blir ändåpåtaglig. Det som tidigare hanterats sominrikespolitik kommer nämligen i växandeutsträckning att handläggas som utrikespolitik.Därmed hamnar det under utrikessekretessen. Detoffentliga samtalet kommer, precis somGrundlagsutredningen säger, att bli mer begränsat.En rad frågor och handlingar kommer atthandläggas med sekretess. Det har vi för övrigt haften särskild utredning om. Det räcker alltså inte attsäga att det är förenligt med nuvarandesekresslagstiftning. Man måste betrakta dessaförändringar i politiken som sker när det gällerhanteringen av handlingar.Anf. 30 ():Herr talman! Jag vill kommentera en mening istatsrådets svar. Statsrådet säger: ''Jag förstår överhuvud taget inte varför vi av EU:s medlemsländerskulle be om lov att få behålla ett system som deinte begär att vi skall ändra.'' Jag förstår inte attstatsrådet inte begriper att detta har varitnödvändigt.Statsrådet sade i den föregående debatten attdet inte finns några EG-regler omoffentlighetsprincipen. Det är just det som ärproblemet, nämligen att har något som deandra länderna inte har. Eftersom vi nu skall föraöver en mängd beslut till den gemensammaunionen, om vi blir medlemmar, får vi också enmängd gemensamma handlingar som vi behöver taställning till; vi skall ju samarbeta.Den inre marknaden, som var början till unionen,går ju ut på det fria flödet, tyvärr bara av varor,tjänster, pengar och människor. Men hur kan manhindra cirkulationen av information, papper ochunderlag för beslut? Jag har svårt att förstå det, närvi på alla andra områden tvingats anpassa oss tilllikartade regler vad gäller varor, miljöfrågor,rörlighet för människor osv. Vi har t.o.m. tvingatsinföra en gemensam flyktingpolitik. Vi får ju intelov att ha en egen, därför att människor då kommerin i och från cirkulerar till andraländer i unionen.Hur kan man då i ett av unionens länder ha enoffentlighetsprincip med tillträde för allmänhetentill så gott som samliga handlingar? Dessahandlingar skulle ju då kunna cirkulera i helaunionen. Det är väl självklart att de andra EU-länderna som inte riktigt har denna tradition inteförstår vad det är fråga om.Det borde ha gjorts ett förtydligande. Frågan bordeha lyfts upp, och man borde ha begärt ett undantag,så att alla de andra länderna hade insett att ,om blir medlem, bidrar med något, precissom statsrådet säger, och att det påverkar helasättet att arbeta på detta område.Jag begriper inte hur statsrådet kan uttrycka sig pådet sätt som hon gör i svaret. Statsrådet förstår inteatt behövde ta upp denna fråga för att få ettundantag till stånd utan påstår att vi självklart kanbehålla vårt system. Jag anser att det är självklartatt vi inte kan ha ett eget system på detta område,och jag förstår inte att man inte kan förstå det.Anf. 31 ():Herr talman! I denna kammare har det vid ettflertal tillfällen sagts av regeringens företrädare attoffentlighetsprincipen är en omistlig del av vårdemokrati och att den tillhör vårt kulturella arv.Det fördes fram i den första deklarationen införförhandlingarna, och i slutskedet fördes ungefärlikartade formuleringar fram igen.Trots detta vill man inte försäkra sig om att Sverigesoffentlighetsprincip inte riskerar att urholkas merän nödvändigt. Det pågår nämligen redan enurholkning av offentlighetsprincipen. Det finnsredan förvaltningar som är tvungna att införa mersekretess än tidigare med anledning av denanpassning som pågår i det svenska samhället. Omvi sedan blir medlemmar i den europeiska unionenblir det precis som de talare som har talat sagt, nämligen att en rad frågor som vi i Sverigetidigare har fattat beslut om kommer att föras övertill unionen. Det är ju självklart. När man går in ien union blir det ju så. Då kommer de factoomfattningen av offentlighetsprincipen attförändras. Beslut som rör svenska medborgarekommer nämligen inte att vara offentliga i sammautsträckning som hitintills.Jag förstår att det är svårt att göra något åt det. Mendet man kan göra är att försöka verka för att degemensamma regler som skall gälla blir så öppnasom möjligt. bör verka i den riktningen,vilket jag tror säkerligen kommer att göraockså.Det EG-direktiv som tog upphar däremot antagits av efteratt ha diskuterats i flera omgångar. Vissaförändringar har också införts från kommissionenssida. Direktivet ligger nu hos ministerrådet förbeslut. Såvitt jag förstår var statsrådet nere iBryssel för att diskutera det. Jag vet inte om det varvid samma möte som det hänvisas till i svaret, menavsikten var att det skulle bli klart att intebehövde ändra sin offentlighetsprincip om EG-direktivet tillstyrktes.Datalagsutredningen kom dock fram till att desamtal som statsrådet hade med kommissionen iBryssel på intet sätt garanterade att skullekomma att behålla sin offentlighetsprincip.Tvärtom blev det uppenbart att EG-direktivet inteär förenligt med den svenskaoffentlighetsprincipen. Med det perspektivettycker jag att det är märkligt att man säger attSverige inte behöver några undantag och att detfinns garantier. Offentlighetsprincipens omfånghåller ju redan på att minskas, och vid ettmedlemskap i unionen slår man inteens vakt om det som man vet föreligger och somkan komma att införas.I Europaunionens länder har man en helt annan synnär det gäller den personliga integriteten. Mångatycker kanske att det förhållningssätt som man hari södra är bättre. Där tillåter man intejournalister att gå in i olika handlingar sominnehåller personuppgifter. Men då tycker jag också skall säga att man tycker att våroffentlighetsprincip skall begränsas, för att mantycker att man i EU har en bättre syn när det gällerpersonlig integritet.Offentlighetsprincipen innebär delvis att denpersonliga integriteten skyddas. Det är i det öppnasamhället man kan se vilka uppgiftermyndigheterna samlar om de enskilda individerna.Det är en del av integriteten som man inte skallbortse från. Därför tycker jag fortfarande att det ärmycket märkligt att vi från svensk sida inte har setttill att vi inte behöver ändra oss när det gäller justdetta EG-direktiv. Såvitt jag förstår kommer intedetta att falla under det som statsrådet tidigare togupp om det som vi har överlämnat och det som kankomma i konflikt med regeringsformen. Dettaligger ju i tryckfrihetsförordningen och är inteapplicerbart.I en diskussion med anledning avkonstitutionsutskottets betänkande uttalade KUatt regeringsformen inte kan anses öppna enmöjlighet att överlåta beslutande som väsentligtrubbar dessa principer utan att göra enändring av grundlag. Man avsåg dåtryckfrihetsförordningen.Jag ställde då frågan om man kan se KU:s uttalandesom ett slags förbehåll att använda när en konfliktuppstår, så att man kan säga att riksdag harbeslutat att inte göra ändringar.Hur ser statsrådet på konstitutionsutskottetsbetänkande? Om man gör ett sådantställningstagande -- statsrådet sade tidigare att detsom vi säger här i riksdag är viktigt -- hållerdå ett sådant förbehåll vid en eventuell konflikt,t.ex. när det gäller just frågan om personligintegritet? Det är en fråga som man lägger stor viktvid och som väsentligen kan komma att rubba våroffentlighetsprincip och andra principer som ärviktiga för vår demokrati. Jag skulle gärna vilja hasvar på min fråga.Anf. 32 ():Herr talman! Vi har genom vårsekretesslagstiftning möjlighet att hemligstämplamaterial som rör våra relationer till främmandemakt -- utrikessekretessen. Grundlagsfädernatänkte sig väl aldrig att våra egna inhemska lagarskulle stiftas av institutioner i andra länder ochdärmed kunna bli föremål för hemligstämplingenligt sekretesslagen. Men det är precis vad somhar skett.I förhandlingarna om var det mycketsom hemligstämplades under åberopande av attförhandlingar pågick -- plötsligt har vår lagstiftningblivit en förhandlingsfråga som av denna anledningkan hemligstämplas. Men också utrikessekretessenåberopades, eftersom det uppenbarligen rördefrämmande makt.Daniel Tarschys utredning är ovanligt frisk ochskön. Han tycker att vi skall sluta med detöverdrivna hemligstämplandet enligt lagen omutrikessekretess och i stället friskt och frejdigtbehålla vår offentlighetsprincip också när det gällerEU:s institutioner i de fall det är fråga omgemensam lagstiftning. Men då är problemet att vihar fått besked att vi, under förutsättning att vi blirmedlemmar, skall rätta oss efter de gällandereglerna. Institutionerna tillämpar alltsåhemligstämpling och såvitt jag förstår en mycketsträng sådan. Visserligen läcker det. Men om vissasaker läcker som inte får läcka, kan tjänstemän intebara avskedas utan deras pensionspoäng dras inetc. Det är alltså frågaom viss repressalie och intefråga om något meddelarskydd eller liknande.Detta är vad som gäller där och som man kräver attvi skall gå in för så fort någonting är gemensamt.Det blir alltså EU:s institutioner som kommer attstifta de lagar som skall gälla i Sverige.Då är min fråga till statsrådet: statsrådetliksom jag att det är lämpligt att vi, innan de olikamedlemsländerna godkänner vårmedlemsansökan, gör som ? Hantalar bara frejdigt om att vi ämnar fortsätta våroffentlighetsprincip, att vi tänker läcka som såll, attvi tänker göra prydliga register över alla dehandlingar som på något sätt berör vår egeninhemska lagstiftning, även när de sker i EU:sinstitutioner, och att vi liksom nu kommer attvälkomna alla människor som har lust att ta del avdetta, oberoende av nationalitet. Man behöver inteens vara svensk medborgare för att ha dennarättighet. Detta vore ett effektivt sätt att snabbt fåoffentlighetsprincipen gällande i EU. Men för attdet inte skall bli väldigt allvarligt framöver föreslårjag att vi, innan vi accepteras som medlemmar,talar om att detta är vad vi tänker göra.Anf. 33 Statsrådet (-):Herr talman! försöker härmåla upp bilden av att regeringen har misslyckatsnär det gäller offentlighetsprincipen. Jag menar attdet är en alldeles felaktig bild. Tvärtom harregeringen gjort precis det som man föresatte sig attgöra i början av förhandlingarna, vilket man ocksåhar lyckats med.Det har aldrig varit fråga om att försöka få någotslags juridiskt bindande verkan av en deklaration.Varför inte det? Därför att om man skulle slå in påden vägen skulle det innebära att vi ställer ossunder när det gäller uttolkandet avvår offentlighetsprincip. Så fort det har blivit EG-rätt av detta, vilket det måste bli om det är fråga omnågot med juridiskt bindande verkan, är det som har att göra en uttolkning. Densituationen vill vi inte försätta oss i.Det har från flera håll frågats varför inte Sverigehar begärt undantag för offentlighetsprincipen. Iförhandlingarna förhandlar man om gällandeexisterande regler. Det är dessa som man begärundantag ifrån. Som jag inledningsvis sade i mittinterpellationssvar finns det på detta område ingenEG-rätt att begära undantag ifrån, om man nu skallvara så formell. Det är då självklart att man inteheller begär undantag. Vi har i detta hänseende vårnationella lagstiftning. Vi sade i inledningen avförhandlingarna att vi ämnar behålla den, och vidavslutandet av förhandlingarna sade vi i principsamma sak. Tydligare än så kan man inte vara,menar jag, vare sig mot EG-institutionerna ellermot medlemländerna. Det är fullständigtkristallklart var står i detta avseende.Handlingar från EU som kommer hit omfattas avutrikessekretess. Det var just därför som jag badDaniel Tarschys att se över våra regler omutrikessekretess, vilket han har gjort. Som BirgittaHambraeus mycket riktigt sade har han lämnat ettmycket bra förslag, nämligen att principenbeträffande utrikessekretessen fortsättningsvisskall vara offentlighet och inte, som tidigare,slutenhet. Detta är ett mycket bra förslag. Detta ärnaturligtvis något som man kommer att följa närdet gäller EU:s handlingar.Jag vill återigen understryka att vi i det häravseendet tillämpar vår egen lagstiftning. Vitillämpar alltså inte någon lagstiftning som rör EG:sinterna institutioner.Beträffande direktivet om dataskydd,datadirektivet, är jag naturligtvis väl medveten omatt man i en arbetsgrupp under ministerrådet justnu diskuterar ett förslag till direktiv till skydd förpersonuppgifter vid databehandling. Men jag villbetona att detta är ett förslag tillkommissionen. Arbetet med direktivet har gåttmycket långsamt, och medlemsländerna harsynpunkter på i stort sett varenda artikel. Närfrågan behandlades i fanns detöver 100 ändringsförslag.Vi vet alltså inte om det över huvud tagetkommer något datadirektiv. Men om det kommernågot vet vi att det på många punkter kommer attse helt annorlunda ut än kommissionens förslag.Det är bra, därför att det finns inslag i direktivetsom vi har varit mycket kritiska mot.Från svensk sida har vi framfört våra synpunkter påförslaget både till kommissionen och tillmedlemsländerna. Vi har däremot inte tagit uppfrågan som en formell punkt i förhandlingarna.Förhandlingarna har -- det vill jag återigenunderstryka -- handlat om existerande EG-rätt.Det här är ett förslag, och man förhandlar inte omförslag.Det mesta talar för att något datadirektiv intekommer att existera före . Vid ettja till EU vid folkomröstningen kan sommedlemsland vara med fullt ut när det gäller attutforma nya EG-regler.Detta var vad jag nu ville säga om datadirektivet.Anf. 34 HANS ():Herr talman! Statsrådet inlägg är märkligtdärför att hon nu gör om hela frågan till attingenting egentligen behövs. Det räckte egentligenmed den ursprungliga deklarationen. harhon förklarat att man skullebeakta kritiken. Hon gjorde det bl.a. på ett mycketuppmärksammat möte ordnat av TCO, där jagdeltog i debatten.Ingenting av det som har framförtvid flera tillfällen har uppfyllts. Det har inte blivitnågot som helst resultat. Man har förhandlat omdetta. Man har eftersträvat att få en gemensamdeklaration med EU, men man har inte lyckats.Som svar på den svenska deklarationen har man iEU klart sagt ifrån att det är en skyldighet försvenska myndigheter att genomdriva de regler somEU kan komma att besluta om på det här området.Det är också alldeles tydligt för var och en som hörpå den här debatten att statsrådet försöker attundgå alla de frågor -- jag upprepar dem inte nuutan hänvisar till mitt anförande -- som gjorde attdet fanns ett starkt behov av att få ett förbehåll ochett uttryckligt undantag, som hon själv i tidigaredebatter har försökt ge sken av att hon eftersträvar.Därför är regeringens sätt att hantera fråganmycket olycklig. Man har inte velat tala om hurman har agerat under resans gång och i slutskedet.Här är det av särskilt intresse vad som ettdepartementsråd i sade,nämligen att man eftersträvade att få en annanlösning, men att det inte gick för sig. Det som jaghar framfört här i debatten är synpunkter somkommer från många håll. Invändningar finns bl.a.att läsa i professor artikel iFörvaltningsrättslig tidskrift.Anf. 35 ():Herr talman! Det nya om vi skulle bli medlemmar iunionen är att många lagar som skall gälla i Sverigekommer att stiftas i EU i , där vi är med somen minoritet. Lagar kommer att stiftas avinternationella överstatliga organ. Svensklagstiftning och de lagar som har gällt i vårt land harföljt en öppen process. Underlagsmaterialet harvarit offentligt. Man har haft ett remissförfarandesom innebär att alla som har berörts av en lag harkunnat ta del av bakgrundsmaterial och vända sigtill myndigheterna. Massmedier har kunnat följalagstiftningsprocessen och man har kunnat görauppvaktningar.Såvitt jag förstår är det annorlunda i EU. Dels ärdet svårt därför att det sker på en annan plats ochpå ett annat språk. Men om vi nu vill hålla på attoffentlighetsprincipen skall gälla i fortsättningenskall vi inte kalla det för en utrikesfråga så fort dethandlar om en lag som blir giltig i Sverige.Utrikessekretessen skall inte gälla. Det innebär attvi måste gå in på kommissionsnivån.De lobbyorganisationer som förser kommissionenmed underlag till förslaget till lagar skall alltsåoffentliggöras. Vi måste se till att vår kommissionärläcker som ett såll och gör ordentliga register överallt. Det är finessen. Det skall gå att få tillgång tillallt bakgrundmaterial och inte bara till vad någonplockar ut, så att man vet vilka som har påverkat delagförslag som läggs fram.I ministerrådets hundratals arbetsgrupper, där våratjänstemän befinner sig tillsammans medtjänstemän från andra länder, behandlas alltmaterial innan man kommer fram till beslut. Manmåste se till att det materialet skall varaoffentliggjort.Det material som finns på bordet när ministerrådetfattar sina beslut skall också offentliggöras. beredd att se till att det här sker och atttala om att vi ämnar göra detta enligt DanielTarschys förslag? Tala om det för medlemsstaternai EU innan de tar ställning till vårt medlemskap!Anf. 36 ():Herr talman! Jag fäste mig vid en passus vidstatsrådets anförande där hon sade att man inte villha något juridiskt bindande avtal med verkan iSverige när det gäller offentlighetsprincipen. Dåskulle det bli EG-rätt och då är det EG-domstolensom bestämmer. Detta är också ett erkännade avatt det ytterst blir som avgör hur detskall tolkas när det väl har blivit EG-rätt, även omvi själva beslutar om offentlighetsprincipen.Jag har en fråga om hur det blir med diarier översekretessbelagda handlingar som vi får från EU,alltså sådana diarier som våra myndigheter för. EUhar inga diarier. Kommer EU att tolerera attsvenska myndigheter för diarier så att svenskajournalister kan gå in och se att det finns ett antalhandlingar och kanske också få motiveringar tillvarför de är hemligstämplade? Det skulle varaintressant att få svar på den frågan.En annan fråga gäller om en svensk journalist somarbetar i skulle få ut sekretessbelagdahandlingar av en hög funktionär på någon av EU:sinstitutioner. Där råder inte meddelarskydd ochmeddelarfrihet utan man skulle i princip ha rätt attgöra efterforskningar om vem det är som harlämnat ut uppgifter. Man skulle kunna frågajournalisten varifrån han har fått sina uppgifter.Om han däremot åker hem till skulle maninte ha rätt att ställa de frågorna.