prot · GH09121 · 1994-06-09 00:00:00 — Vad blir det annars avbarnet? Vilken framtid får ett barn som berövats sinbarndom, som mist sin tillit till vuxenvärlden ochsom förlorat tron på sig själv?Jag menar, fru talman, att det tillhör denna riksdagsviktigaste frågor att innan vi skiljs beslutaom ytterligare åtgärder mot barnpornografin.I dag är det straffbart att framställa och att spridabarnpornografi, i vart fall till fler än ett fåtal. Självainnehavet är däremot tillåtet.Det var detta som så många riksdagsledamötervände sig emot i de motioner somkonstitutionsutskottet nu har behandlat ibetänkande KU28 om ytterligare åtgärder motbarnpornografi. Flertalet motionärer anser attinnehav av barnpornografi bör kriminaliseras.Det är således inget utskottsinitiativ som liggerbakom utskottets förslag utan förslag från ett stortantal ledamöter i denna riksdag.Frågan om innehavskriminalisering inrymmeremellertid i sig viktiga yttrande- ochtryckfrihetsrättsliga aspekter. Det var detta som varmitt stora dilemma när jag skulle ta ställning ifrågan. Som ordförande harjag en extra stor skyldighet att försvara degrundläggande principerna om yttrande- ochtryckfrihet. Jag måste just av detta skäl iaktta storförsiktigthet vid ändringar i grundlagarna. Jagmedger att det just med hänsyn till mittordförandeskap i KU inte var någon lätt uppgift attkomma fram till ett personligt beslut.Å ena sidan var det självklart för mig att man bordehindra den fortlöpande integritetskränkning motdet skildrade barnet som varje befattning medbarnpornografiskt material utgör. Å andra sidanvägde också det tryck- och yttrandefrihetsrättsligaintresset mycket tungt.Jag skaffade mig mycket information och talademed väldigt många människor som visste mycketmer än jag själv visste på detta område. Det gälldesambandet mellan barnpornografi och sexuellaövergrepp mot barn, men också tryckfrihet ochyttrandefrihet.När jag hade läst igenom alla motionerna och annatmaterial i detta ärende fann jag, fru talman, att detmåste vara barnets bästa som skall väga tyngst. Jaginsåg också att det väsentliga med grundlagarna äratt dess regler kan förstås av människorna och attreglerna är förankrade hos medborgarna. Jag vetatt alla riksdagspartier är överens om att det ärbarnets bästa som skall sättas i främsta rummet. Pådenna punkt behöver vi inte övertyga varandra.Men jag vill gärna säga att jag enbart kändebedrövelse när jag lyssnade på . Detvar bara förhinder och underkännande, baramotstånd, bara nej. Han yttrade inte ett ord avuppskattning för de ansträngningar som så mångamänniskor runt om i vårt land har gjort denna vårför att sätta hårt mot barnpornografin. Det fannsinte ett enda ord i inlägg ombarnen.Jag satt och undrade vad alla de barnfamiljer ochföräldrar som röstade med Moderatasamlingspartiet nu säger om sitt parti, som barabjuder på motstånd och motstånd.Jag menar att frågan är enkel att ta ställning till. Villvi eller vill vi inte med kraft bekämpa det sexuellavåldet mot barn? Vill vi eller vill vi inte bekämpatortyr av barn? Varför kan vi inte bli överens omdetta?Det förvånar att regeringen mot den härbakgrunden inte har gjort något ställningstagandeoch inte fattat något beslut som har kunnatföreläggas . Faktum är att det trots attdiskussionen om barnpornografi pågått inte finns något regeringsförslag i frågan.Såväl justitieutskottet som konstitutionsutskottetanser ju att det är förvånande att regeringen visaten sådan brist på handlingsförmåga. Särskiltanmärkningsvärt är detta mot bakgrund av attjustitieutskottet redan under förra riksmötetunderströk frågans angelägenhet.Fru talman! Utvecklingen har visat att hittillsvidtagna åtgärder mot barnpornografi inte har varittillräckliga. Genom Justitiedepartementetspassivitet har och konstitutionsutskottetställts inför en synnerligen besvärlig situation.Riksdagen har fått agera för att söka åstadkommanödvändiga förändringar. Det har innneburit storpress inte minst på KU:s kansli.Konstitutionsutskottet föreslår att det skall blistraffbart att inneha barnpornografi från den 1januari 1999. Detta är ett beslut som jag hälsar medglädje och stor tillfredsställelse. Förslaget stöttas aven stor majoritet av konstitutionsutskottetsledamöter.Tyvärr uppnåddes inte den kvalificerade majoritetom fem sjättedelar av utskottets ledamöter somkrävdes för att kunna göra innehavet straffbartredan från . Detta beklagar jagdjupt. Det innebär att vi inte tillräckligt snabbt kanfå till stånd denna nödvändiga åtgärd. måste vivänta till val.Utskottet föreslår dock att redan nu skallfatta beslutet att som vilande anta ett förslag tilländring i grundlagarna som innebär att det från den1 blir straffbart att innehabarnpornografi.Nu finns det de som anser att bordeavvakta med att göra detta ställningstagande ifrågan om innehavskriminalisering. Utskottetsmajoritet -- jag kan tala inte bara förSocialdemokraterna utan också för kds, ,Ny demokrati och -- har funnit attdet redan finns ett tillräckligt beslutsunderlag ochatt det därför är viktigt att redan nu tarställning i frågan i stället för att avvakta enutredning. Jag kan faktiskt inte tycka -- jag vet attde andra i utskottsmajoriteten har sammauppfattning -- att skall vara passiv ochvänta på förslag från justitieministern. Resultatetav en utredning skulle ändå inte, som majoriteten iutskottets ser det, kunna bli mycket annorlunda änvad som har förordats av utskottet.Vi menar att ett beslut nu innebär en kraftfullmarkering från att barnpornografi intekan tolereras. Ett beslut nu kommer att stärkaSveriges internationella anseende på detta område.Genom att under innevarande ta ettbeslut blir också en kommande riksdag tvungen attta ställning till frågan.Personligen har jag dessutom ansett att det ärviktigt att få bort frågan från valrörelsen, eftersomdetta är en fråga som föga lämpar sig för valtaktiskttennisspel i den politiska debatten. Om vi fattar ettbeslut innan vi skiljs åt menar jag attriksdagen har gjort sitt ställningstagande.Konstitutionsutskottet har förordat en lösning sominnebär kriminalisering av innehav av sådana bildersom är en skildring av verklighetstrogen karaktär.Med denna snäva avgränsning av detkriminaliserade området blir konsekvenserna pådet tryckfrihetsrättsliga systemet begränsade ochnågon risk för oöverblickbara konsekvenser, somman på vissa håll har befarat, föreligger inte.Ett i och för sig straffbart innehav bör inteföranleda ansvar om innehavet med hänsyn tillomständigheterna är försvarligt.Försvarlighetsrekvisitet torde här få sammainnebörd som det redan har beträffande skildrings-och spridningsbrottet.Ett argument som anförts mot eninnehavskriminalisering av barnpornografi ärrisken för ''smittoeffekter''. Man har menat attgrundlagsprincipen om skydd för innehav avinformationsbärare utgör en rättsligtoch psykologiskt verkande spärr motinskränkningar i informationsfriheten. Om ensådan grundsats bryts igenom skulle den förframtiden förlora en stor del av sin betydelse somsådan spärr.Konstitutionsutskottets majoritet har inte skiljt sigfrån den här frågan utan vidare. Men vi har ändåkommit fram till den bedömningen att det inte härföreligger några sådana risker.Innehavskriminaliseringen sker enbart för attskydda barnen. Vi har också framhållit attbarnpornografibrottet är unikt därför att det nästanalltid förutsätter ett föregående brott genom en motbarnet riktad handling enligt 6 kap. brottsbalkenom sexualbrott. Man kan inte göra jämförelser medolaga våldsskildring eftersom man inte på sammasätt som ifråga om barnpornografi kan utgå ifrån attdet är en verklig handling som skildras. De tvåbrotten kan därför inte jämföras i dettasammanhang.Fru talman! Jag har denna vår lagt ned ettomfattande arbete för att få till stånd kraftfullainsatser mot barnpornografin. För detta har jag fåttsur kritik och glåpord från statsministerns parti.Och det har varit litet smärtsamt att behövauppleva att man använt hårdare ord om oss som villkriminalisera än om dem som producerar ochdistribuerar barnpornografin.Men mitt arbete har glädjande nog fått stöd avmånga människor.Jag vill tacka de kunniga riksdagsledamöter av allapartier som genom sina motioner fört fram fråganom åtgärder mot barnpornografi. De enskildariksdagsledamöter, också av alla partier, som ageratute i samhället för en kriminalisering av innehav avbarnpornografi är också värda ett stort tack.Jag känner också ett behov att tacka de poliser ochåklagare som gör ett berömvärt arbete med att jagaoch utreda barnpornografibrott.De brev med ca 400 000 namnunderskrifter som harkommit in till visar att fråganom åtgärder mot barnpornografi har engageratstora delar av folk. Jag vill, fru talman, tatillfället i akt och varmt tacka dem som aktivt gåttut och engagerat medborgarna i denna fråga. Ochjag vill tacka dem som genom sin underskrift visatatt befolkning är vaksam på sådana frågorsom gäller skyddet av våra barn. Jag kan inte svarapå alla brev, men alla skall veta att det har känts fintatt få möta detta engagemang från folk.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottetshemställan i betänkande KU28 om ytterligareåtgärder mot barnpornografi. (Applåd)I detta anförande instämde ,, , , , , , , , , , , , , ,, , , , ,, , Bo Finnkvist,, , , , ,, , , , , ,, , , , , , , , , , , , , , ,, , ,, , , , , , , ,, , ,, , , , , HansGöran , , ,, , ,, och (alla s).Anf. 10 () replik:Fru talman! ordförandeThage G talar med kluven tunga. Hansätter på sig helgonglorian och säger: Titta vadjagvill göra för barnen, men de på andra sidan villingenting göra! Så enkelt får det väl ändå inte vara,?Hela mitt anförande genomsyrades av att det ärövergreppen mot barnen som vi måste komma åt.Det är förnedringen av barnen som vi måstekomma åt. Det måste vara målet för vår strävan.Sedan är det en annan sak vilka medel vi skallanvända i sammanhanget.Jag försäkrar att om han kännervånda när det gäller de här frågorna, så är detingenting mot den vånda jag känner. Jag har tänktpå mina sju barnbarn, som kanske är det dyrbarastejag har. Skulle jag på något sätt vilja medverka tillatt de utsattes för den förnedring och de övergreppsom det är fråga om? Det är dettasom vi till varje pris måste motverka.Men och en majoritet i utskottetvill inte skilja på mål och medel. För dem harmedlet, i det här fallet kriminalisering avinnehavet, blivit det väsentliga. Målet däremot, attpå effektivt sätt komma åt övergreppen, har de sattåt sidan, och det vill jag djupt beklaga.Fortfarande: Den ändring som utskottet föreslårkan träda i kraft först . Varför då hasta framden? Varför inte i lugn och ro och med eftertankeförsöka komma fram till det bästa möjligaresultatet? Det är ändå mycket möjligt, eftersomdet är kvar, att man kommer att säga: KUhar inte tänkt igenom det här. Majoriteten har intealls kommit fram till den bästa lösningen. Alltså fårvi sätta den åt sidan. Det är fullständigt onödigt.Det är därför jag menar: Litet eftertanke skadaraldrig i sådana här sammanhang.Låt mig sedan, , bara strykaunder att jag icke kommit med glåpord mot KU:sordförande. Det vore mig totalt fjärran att göradetta. Jag högaktar ordföranden alldeles förmycket för det, och dessutom brukar jag alltidskilja på sak och person i de politiska debatterna.Jag hoppas att motståndarna också vill göra det.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag vill gärna befria frånanklagelsen att ha kommit med glåpord mot mig.Jag har inte pekat ut på denpunkten. Däremot har jag läst justitieministernspressmeddelande.Sedan har jag självfallet heller inte någon känsla avatt skulle vilja nå ett resultat i dennafråga som skulle utsätta barnen för någonting. Jagsade också att jag vet att alla riksdagspartier äröverens om att barnens bästa skall sättas i främstarummet. På denna punkt behöver vi inte övertygavarandra, sade jag i mitt inlägg från talarstolen.Fru talman! tog upp en fråga som jagtänkte få beröra i replikväxlingen, och det ärinvändningen om att beslutsunderlaget inte ärtillräckligt och att en utredning krävs. Vad det härär fråga om är att göra en avvägning mellan de tvåintressena skyddet av barnen och skyddet avyttrande- och tryckfriheten. Här måste, som jag serdet, som mitt parti ser det och som majoriteten iutskottet ser det, barnen få väga tyngst.Vi har då sagt oss att en rättighet att innehabarnpornografi kränker barnens rättigheter. Sedanär det faktiskt så att varken censurförbudet ellerrätten att framställa, utge eller sprida trycktaskrifter kommer att inskränkas genom vårt förslag.Inte heller berörs meddelarfriheten. Vi har varitoerhört noggranna på den punkten. Dessa viktigaprinciper kommer att upprätthållas med full kraft.Därför menar jag att har fel, BirgerHagård, när ni i ert särskilda yttrande påstår attkriminalisering av innehav av barnpornografiförutsätter -- ni uttrycker er faktiskt så -- ettgenombrott av censurförbudet.Ni bortser från att KU:s förslag tar sikte på skrifteroch filmer som redan är utgivna i grundlagensmening. I det här avseendet harutskottsmajoriteten utformat förslaget på sammasätt som det förslag om utvidgadekonfiskationsmöjligheter som iutskottet till slut ställde sig bakom. Därförinkräktar en innehavskriminalisering påcensurförbudet lika litet som förslaget omkonfiskation. Jag vet inte riktigt varför ni harmissförstått det.Låt mig få tillägga att innehavskriminaliseringenblir begränsad till att enbart gälla barnpornografi.Dessutom omfattar den bara skildringar som är avverklighetstrogen karaktär, dvs. att man nöjer sigmed vad bilden i sig visar. Det är en begränsningsom är motiverad även ur de tryckfrihetsrättsligaaspekterna.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag är tacksam för att utskottetsvärderade ordförande liksom jagtar avstånd från alla personliga angrepp i dessasammanhang. Det ligger under vår värdighet atthålla på med sådant.Thage har naturligtvis alldeles rätt i att detär två principer som har kolliderat här: å ena sidanintresset av att till varje pris skydda barnen, å andrasidan att till varje pris skydda tryck- ochyttrandefriheten. Men man har från majoritetenssida stirrat sig blind på medlen. Man tror att enkriminalisering av innehavet av barnpornografilöser alla problem. Det gör den inte. inte åt vad som händer på data- ochdigitalsida. Vi har fått se och höra och vi vet att detär någonting som sprider sig mer och mer. Hur skallman komma åt det?Det finns en mängd olika problem som man intelöser med en kriminalisering av innehavet, någotsom för övrigt danskasocialdemokratiska kolleger helt och hållet haravvisat i sammanhanget.Därför borde vi nu använda den tid som står till vårtförfogande för att komma fram till bättre förslagsom är heltäckande och dessutom studeraordentligt vilka konsekvenser spridningseffekternafår.Det är inte en tillfällighet att Lagrådet, vår främstajuridiska expertis i sammanhanget, totalt harunderkänt ett framhastande av en lagstiftning pådet sätt som majoriteten nu velat driva fram dethela. Det borde man kanske ta hänsyn och lyssnatill.Det gör varken från eller till vad vi beslutarom kriminalisering av innehavet. Lagen kan icketräda i kraft förrän tidigast . Detblir därmed ett tomt slag i luften. Det hade varitbättre att avvakta resultatet från den utredning,som jag är övertygad om kommer att tillsättas inomJustitiedepartementet, och se vad den kommerfram till. Den har på sig. kanman göra bra mycket bättre saker än vad vi på ettpar månader har hunnit göra ikonstitutionsutskottet.Anf. 13 () replik:Fru talman! var tidigare inne påniomånadersregeln. Jag tycker att det är viktigt attjag i en debatt om grundlagsfrågor mellan tvåledamöter i KU får säga några ord om den regeln.Jag förstod att tyckte attniomånadersregeln skulle strida mot andan bakomreglerna i grundlagstiftningen. På den punkten harBirger Hagård fel. Det kan vara litet smärtsamt attbehöva upplysa en statsvetare om detta. Avförarbetena till niomånadersregeln framgår tydligtatt om en sådan situation som uppkommit -- somstöd har jag propositionen om niomånadersregelnoch grundlagsförändringar -- saknas det anledningatt i regeringsformen införa någon särskild regel ombehandling av förslag till grundlagsändring somväcks i mindre än före ettordinarie val. Det sägs vidare att det inte bör varanågot hinder för att fatta sitt första beslutmen att det andra och avgörande beslutetemellertid i sådant fall inte får fattas redan efterdetta val utan frågan får vila över nästa val.Det som majoriteten i KU föreslår har alltsåförutsetts och behandlats på det nu angivna sättet isamband med niomånadersregelns tillkomst.Därför menar jag att de omdömen som gjorts avutskottsmajoriteten beträffandeniomånadersregeln saknar grund enligt förarbetenatill vår nuvarande grundlag.Anf. 14 ():Fru talman! Barnpornografi är en fruktansvärdavart i vårt samhälle som vi på alla sätt måsteförsöka bli av med. har debattensvågor gått höga om barnpornografi. Framför allthar debatten fokuserat förslaget att kriminaliserainnehavet som om det skulle vara det enda sättet attkomma åt den vidriga företeelsen. Om det vore såatt vi genom att kriminalisera innehavet verkligenskulle få bort barnpornografin, skulle jag inte tvekaom att använda det s.k. snabbspåret. Men jag serinte att det är så enkelt.För ett år sedan avstyrkte konstitutionsutskottetmotioner där man krävde kriminalisering avinnehav av barnpornografi. Det var inte så att detsaknades kunskap . Det framgårklart av de motioner där man då föreslog enkriminalisering. Men KU:s ledamöter, med ThageG i spetsen, ansåg att det fanns tillräckligtskydd i lagen då, alltså.Utskottet bemötte motionerna så här:''De problem som tas upp i motionerna får sinlösning genom det förslag till en nysekretessbestämmelse i 5 kap. som utskottet läggerfram i det följande. Syftet med motionerna fårdärigenom i allt väsentligt anses tillgodosett. Någottillkännagivande till regeringen från sidaär därför inte nödvändigt. ''Vad är det då som har hänt ? Jo, sedanen tid pågår en mycket stark bevakning imassmedierna, och dessutom är det valår. sägerThage G att man vill ha bort frågan införvalrörelsen. Men har inte märktatt valrörelsen är i full gång?För mig känns det mycket obehagligt att på närahåll se hur kds och socialdemokraterna agerar föratt vinna röster på en så allvarlig fråga. Det ärmycket illa valt att ta just barnpornografin som envalfråga. Därför tycker jag att hanteringen av denhär frågan i är synnerligentragisk.Jag har i debattartiklar av framför alltsocialdemokratiska riksdagsledamöter men även iutskottet pekats ut som en av dem i KU som harröstat mot innehavskriminalisering. Det är fel.Därför vill jag göra klart att jag inte motsatt mig enkriminalisering av innehavet. Jag tycker att det ärmycket som talar för den åtgärden. Däremot harjag motsatt mig att använda det s.k. snabbspåret idenna del. Jag tycker att vi måste vara mycketvarsamma när det gäller att ändratryckfrihetsförordningen, inte minst mot bakgrundav den kritik som förts fram av Lagrådet och riskenför att inskränkningar görs även på andra områden.Det kan bli s.k. smittorisk. Det finns ju förslag omatt kriminalisera just innehav av annan typ av olagavåldsskildringar. Det i sig är ett bevis för attsmittorisken föreligger.Regeln om att ett förslag om ändring av grundlagskall framläggas före ett val är till justför att det inte skall gå så snabbt att ändra våragrundlagar, vilka är basen för vår demokrati. Vimåste slå vakt om de demokratiska spelreglerna,speciellt med tanke på de kommandegenerationerna. Därför kan man inte ställagrundlagen mot barnen. T.o.m. riksdagsledamöterställer sig frågan: Vilket är viktigast, grundlageneller barnen? Precis som om grundlagen inteomfattade barnen!Denna debatt handlar inte, som en del vill göragällande, om yttrandefrihet. Det är förbjudetatt producera och sprida barnpornografi. Dessutomär det kriminellt att över huvud taget utnyttja barnsexuellt. När det gäller sexuellt utnyttjande av barnhar jag själv motionerat om att bestämmelsernaskulle ändras så, att det inte skall krävas någotmotstånd från barnet för att det skall anses somvåldtäkt. Såvitt jag har förstått är också regeringeninne på den vägen och kommer att föreslå enstraffskärpning på den punkten. Det vore ett sättatt visa från samhällets sida hur allvarligt man serpå detta med sexuellt utnyttjande av barn.Ett särskilt problem är att barnpornografi kanspridas med hjälp av den nya datateknologin. SomBirger Hagård sade omfattar intetryckfrihetsförordningen alster som sprids på detviset. Alltså skulle man inte med en kriminaliseringav innehavet kunna komma åt den typen avspridning. Det är ett allvarligt problem i sig somockså bör kunna tas upp i en utredning. Hur skallvi komma åt barnpornografi, våldspornografi ochhets mot folkgrupp, vilket är förbjudet enligtgrundlagen, när det sprids sådana alster genom dennya teknologin?Konstitutionsutskottet tillstyrker ett beslut om attbarnpornografiskt material som anträffas vidbrottsutredning skall beslagtas. Det är väldigt braatt vi har kunnat enas om detta. I fråga om detförslaget finns det inte några smittorisker och inteheller någon kritik. Därför har jag kunnat ställa migbakom att vi använder oss av snabbspåret i det härsammanhanget. På grund av en märkligkovändning av i utskottet blev detdäremot inte möjligt att tillstyrka ett beslut om enskärpning av spridningsrekvisitet, och det beklagarjag. Det hade varit till hjälp för att komma åt depersoner som sysslar med barnpornografi.Det har varit många märkliga turer i den härfrågan. Inte minst olyckligt är det attkonstitutionsutskottets majoritet har beslutat omett vilande lagförslag om innehavskriminalisering,vilket kan träda i kraft först . Därigenomkränker man minoritetens rätt att förhindra ensnabb grundlagsändring. Man motsätter sig ävenkravet på utredning.När de gällande regler för grundlagsändring sominfördes i samband med att demedborgerliga fri- och rättigheterna stärktes drevvi från kravet på att förslag omgrundlagsändringar skulle läggas fram föratt det skulle bli möjligt med en ordentlig debatt.Resultatet blev en bestämmelse i regeringsformenom en niomånadersregel. Det som har hänt densenaste tiden visar att denna niomånadersregel ärviktig och riktig. Men för att en bred uppslutningkring niomånadersregeln skulle kunnaåstadkommas fick acceptera enkompromiss som innebar att niomånadersregelnskulle kunna upphävas om minst fem sjättedelar avkonstitutionsutskottet var eniga om detta. Menman behöll alltså ett starkt minoritetsskydd. Om ensjättedel av KU ansåg att det behövdes ytterligaretid för beredning skulle en första lösning intekomma till stånd.Det som utskottetsmajoriteten nu föreslår i sittbetänkande strider mot andan i denna kompromiss.Därför anser jag att det är en uppseendeväckandedemonstrationspolitik att man trots attminoritetsskyddet har utnyttjats ändå går vidaremed den första grundlagsändringen. Syftet medniomånadersregeln är att man skall få tid för debattoch överväganden innan fattar beslut omen första grundlagsändring. Innebörden avmajoritetens beslut att gå vidare trots att Lagrådethar avrått och trots att minoritetsskyddet harutlösts är att majoriteten anser att minoriteten harmissbrukat sin lagliga rätt, eftersom ingetytterligare finns att tillföra ärendet. Jag kan intetolka det på annat sätt, och det är detta som jagfinner kränkande.Fru talman! Avslutningsvis hade det varit angelägetmed en nogrann utredning när det gäller såvälspridning och smittorisk som den nya teknologin.En sådan utredning hade kunna resultera i ettgenomarbetat förslag om hur man bättre skallkunna komma åt den fruktansvärda avart sombarnpornografi utgör. Det är viktigt att vi inte pågrund av vår upprördhet hetsas till att frångå dedemokratiska spelreglerna.Anf. 15 ():Fru talman! När det gäller skydd av barn frånutnyttjande och övergrepp finns det enligt minuppfattning inga skäl att inte vidta alla åtgärder somkrävs för att stoppa den smutsiga hantering somutförs av vuxna, pedofiler och profitörer.