prot · GH09124 · 1994-06-11 00:00:00 — Låtmig ställa en enda fråga till i dethänseendet: Hur kan hävda attdet som hon i denna talarstol sagt är etthot mot självständighet och ett hot motSveriges demokrati och att det skulle leda till vårunderkastelse och nästan till vår undergång nu ärden lösning som hon anbefaller för när honskall säga nej till inflytandet och medlemskapet isamarbetet?Var finns logiken och konsekvensen iVänsterpartiets försök till Europapolitik? Är detbara så att ni spelar på gammal isolationism iförbittringen över att kommunismen har gått ihistoriens grav?Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag kan försäkra om att vihar en alldeles utmärkt Europapolitik som byggerpå att vi säger nej till svenskt medlemskap och påatt vi samarbetar utifrån de villkor som innebär attvi har beslutanderätt och suveränitet kvar i det härlandet.Men tillbaka till vardagen, ! Det ärfaktiskt så att kommunerna är mycket centrala omvi skall utveckla både valfrihet och välfärd förmänniskor.Personligen tror jag att det är viktigare att kunnaha en bra skola att gå till än att kunna välja. Detviktigaste måste vara att man har ett jobb, inte kan välja. Valfriheten har väl inget värde i sig.Det är väl ändå innehållet -- livet -- som det handlarom, !Den ekonomiska politik som ni bedriver harkritiserats av många, bl.a. av . Detär flera som har använt sig av hans bok i debatten.Jag skall också göra det. kan välknappast kallas för kommunist, eller hur? Hanskriver så här om regeringens politik vad gällerkommuner och landsting: Enligt finansministerninnebär det -- alltså er politik -- om de kommunaltanställda skall ha samma löneutveckling som andralöntagare -- och det skall de väl -- att deras antalmåste minska med under 90-talet.Detta är effekterna av Nathalieplanen. Det innebäratt 100 000 av sjukvårds- och skolpersonalen får gå.Är det ett led i att minska arbetslösheten? frågarjag.Kjell-Olof skriver vidare: Regeringen haringen anvisning att ge om hur det skall gå till, ochman kan starkt misstänka att finansministern självinte har någon aning om vilkarationaliseringsmöjligheter som finns och varbesparingarna skall tas.Det här är faktiskt någonting som berör människorsvardag. säger också: Öser mandessutom på med försäkringar om att alla de nyastyrmetoderna och privatiseringarna kan förenarationaliseringar med bättre service och ökadpersonlig valfrihet klarar man sig undan besvärligakonfrontationer med oroliga medborgare, i varjefall i förhoppningen att problemen inte hinner bli såallvarliga att taktiken avslöjas före valet.Hur har ni tänkt er det här med ständigt sparandei kommunerna, som människor tydligenskall få fler jobb och höjda löner och kunna öka sinprivata konsumtion? Hur skall detta gå till, CarlBildt? Jag hoppas att fick några goda rådnu av finansministern.Anf. 39 Statsminister ()replik:Fru talman! Självfallet fick jag goda råd avfinansministern. Vad skulle jag annars få?Helt kort om valfriheten. frågarmig om valfriheten har ett värde i sig. Det anser intehon att den har, men det anser jag. Ja --och här är det väldiga fundamentala skillnader --därför att friheten har ett värde i sig i ett samhälle.Det är friheten som ger samhället dess värde förindividen och ger den möjlighet att forma ett liv ienlighet med sina egna önskningar.Sedan behöver vi en stark stat som ger ramar, lagar,en grundläggande social trygghet -- och iblandockså valfrihet i det konkreta innehållet som vi närdet gäller friskolor, skolpeng och möjligheterna attsätta upp alternativa dagis. Allt detta vill GudrunSchyman förbjuda. Allt skall tvingas in i denkollektivistiska tvångströjan. För mig harvalfriheten ett värde i sig. För inget värde alls.Så till frågan om . Varför vill GudrunSchyman göra till en lydstat under ?Det var så hon beskrev när detdiskuterades i denna kammare. är hon EES-drottningen i den svenska Europadebatten. Honsäger nej till att delta i samarbetet, nej tillmedinflytande, men hon förordar det EES-avtalsom skulle göra oss till en lydstat och som skullegöra att vi förlorade vår självbestämmanderätt. Varfinns logiken?Ytterligare en fråga i denna del: Vilka ärVänsterpartiets vänner i denna politik? Det är deextrema, reaktionära högerliberalerna, i vissaländer extremnationalister gränsande till fascister.Det är kvarvarande kommunistiska sekter i vissaeuropeiska länder. Det finns inte ett anständigtvänsterparti i hela det västliga som delar erisolationism och er trångsynthet när det gällersynen på samarbete i ! Ni är emot valfrihet,det vet vi. Ni är emot europeiskt samarbete, det vetvi också. Så kommer det också att gå som det gårför er, som kommunistiskt parti.(Applåder)Anf. 40 Socialminister ():Fru talman! I valet beslutade svenska folketatt byta regering. Många gjorde det i känslan av attallt inte stod rätt till i vårt Sverige.Något måste vara fel när bankerna trugar påmänniskor lån och konsumtionen hålls uppe genomatt människor lånar mer än de sparar.Något måste vara fel när svenska företag år efter årförlorar marknadsandelar i konkurrens medföretag från andra länder.Något måste vara fel när småföretagare mångagånger tvingas pantsätta familjens villa och lånapengar för att kunna betala förmögenhetsskatt påbyggnader och maskiner som är nerplöjda i derasföretag.Något måste vara fel när svenska uppfinnare ochinnovatörer inte kan finna avsättning i föruppfinningar som har en stor potentiell marknad,utan måste vända sig utomlands.Något måste vara fel när svenska företag läggernästan alla investeringar i andra europeiska länderän Sverige.Något måste vara fel när statsmakterna anser sig haråd att skattesubventionera medlemsavgifter ifacket men inte att finansiera viktiga reformer fördet glömda Sverige.Något måste vara fel när enskilda medborgare fårvälja blöjor men inte dagis, omslagspapper tillskolböckerna men inte skola, plåster men inteläkare -- dvs. när de får göra alla de mindre viktigavalen själva men inte de viktiga.Något måste vara fel när förskollärare hindras frånatt starta eget, trots att det finns långa dagisköer.Något måste vara fel när människor tvingas väntapå operationer och behandlingar i sjukvården trotsatt det finns både lediga lokaler och personal somär villig att ställa upp.Något måste vara fel när man får lika mycket ellert.o.m. mer betalt om man är hemma och sjuk än omman går till jobbet.Något måste vara fel -- ja, jag skulle kunna fortsättaden här uppräkningen länge till, men de härexemplen kan räcka. Att ändra på allt detta harvarit en central uppgift för den här regeringen somtillträdde efter valet . På punkt efter punkt harvi lagt om politiken ochrättat till missförhållanden.Det känns angeläget att påminna om detta därföratt det är så lätt att glömma. har de härförändringarna skett i strid medsocialdemokraterna. Deras vision om framtidenåterfinns i hög grad i den backspegel som jag justhar tittat i.Men visst har de här tre åren också rymtbesvikelser. Vi liberaler dolde inte i valrörelsen1991 att stora problem väntade i svensk ekonomi. Ivårt valmanifest skrev vi: ''Svensk ekonomi är ikris. Svenska företag slås ut. Kostnadsökningarnahar år försämrat konkurrenskraften,industriproduktionen minskar, arbetslöshetenstiger, företagen satsar alltmer av sina pengarutomlands, trots att efterkrigstidens längstahögkonjunktur har infallit under det årtionde somsocialdemokraterna har suttit vid makten har deinte lyckats lösa de grundläggande problemen isvensk ekonomi. ''Fru talman! Detta kallade ochAllan för ''svartmålning''. Men det visadesig dess värre snarare vara en skönmålning. I självaverket underskattade även vi problemen. De varstörre än vad vi hade förstått. Därför har det ocksåtagit att vända utvecklingen än vad vihade hoppats.Att sanera de offentliga finanserna och skapaförutsättningar för nya jobb har varit regeringensstörsta och svåraste uppgifterna under de här åren.Jag vill hävda att vi har tagit krafttag för att sanerade offentliga finanserna. Det finns de som tycker attvi borde ha gjort ännu mer. Men redan det som vihar gjort har gjorts under hårt motstånd frånSocialdemokraterna.Av alla de budgetförstärkningar som regeringenhar lagt fram har Socialdemokraterna motsatt sigåtminstone . Och det utan attredovisa några alternativ!I några fall har de i efterhand accepterat vårtförslag, men först sedan de har försökt -- och oftalyckats -- vinna poänger på sitt motstånd.Den sänkning av statsbidraget i kommunerna med7 miljarder kronor som regeringen drev igenominför 1993 är ett exempel. Socialdemokraterna gickemot den. Jag vet inte hur jag harhört socialdemokrater gråta stora krokodiltåraröver indragningen och hävda att den är orsaken tillsnart sagt alla de bekymmer som kommunerna harhaft under de här åren.Men med facit i hand kan vi konstatera att 1993,ekonomiskt sett, var ett bra år för kommunerna.Det gav, trots indragningen, ett finansielltöverskott på . Sanningen är attdet inte i första hand var indragningen på 7miljarder som har tvingat fram rationaliseringar ikommunerna, utan de dystra långsiktiga utsikternaför kommunernas ekonomi.Så småningom har Socialdemokraterna insettdetta. säger nu rakt ut att det inteblir några ytterligare statsbidrag till kommunernaom Socialdemokraterna kommer tillbaka tillmakten. Det vore bra om kundeerkänna att det pågående effektiviseringsarbetetmåste fortsätta oavsett vilken regering harefter valet i höst.Socialdemokraterna har inte bara gått emot en stordel av budgetförstärkningarna. De vill också fåmänniskor att tro att många av de åtgärder som detill sist har accepterat bara är tillfälliga. Mentillfälliga åtgärder löser inte problemet med detstrukturella budgetunderskottet. Det kräverpermanenta åtgärder. Så om Socialdemokraternatänker göra allvar av löftet att så småningomåterställa t.ex. ersättningsnivån iarbetslöshetsförsäkringen kräver det andrabesparingar i stället, eller höjda skatter.En av de obalanser som återstår att lösa gäller ATP.Inbetalningarna kommer även efter denavgiftshöjning som beslutade omhäromdagen att understiga utbetalningarna medungefär . Jag har gett beskedom att anser att den bördan måstefördelas mellan den aktiva generationen ochpensionärerna på ett sådant sätt att ingapensionärer får sänkt pension. Många andra gårsom katten kring het gröt när det gäller detta. Jagskulle därför vilja fråga : Hur harSocialdemokraterna tänkt sig att klara underskotteti ATP?Socialdemokraternas hittillsvarande strategi harvarit bisatsmoralens. Tydligt, i huvudsatserna, gårde emot regeringens förslag. Vagt, i bisatserna,antyder de att också en socialdemokratisk regeringskulle tvingas spara och höja skatter.Göran framträdande här i kammaren i gårvar en lysande uppvisning i denna bisatsmoral. Allade konkreta förslag som redovisadesade han nej till, men vilka hans alternativ var fickingen veta.Det enda konkreta exempel på besparing som hangav var vårdnadsbidraget. Det var verkligen tur förSocialdemokraterna att det till slut blev ettvårdnadsbidrag, för annars hade de stått helt utanexempel. Men de vet naturligtvis att det inte räckersärskilt långt. Frågan om vi som vanligt skallbehöva vänta till efter valet på socialdemokraternasbesked eller om de tänker ge någrabesked före valet är fortfarande obesvarad.Fru talman! Att minska budgetunderskottet ärviktigt för att skapa förtroende på de finansiellamarknaderna och därmed för att få ned räntan. Detär i sin tur en viktig förutsättning för att klara denandra huvuduppgiften: att få fram nya jobb.Vi behöver fram -- som jag sadetidigare i mitt replikskifte med --ett tillskott på minst en halv miljon nya jobb i detprivata näringslivet. De frågor som jag ställde tillIngvar tidigare, dvs. hurSocialdemokraterna kan tro att den politik som på40 år inte har skapat något tillskott av jobb nu skallgöra det på sex framåt och hur de kan tro attföretagare skall investera riskfyllt i små företag, närman får bättre avkastning efter skatt genom attsätta in pengarna på bank eller köpastatsobligationer, har inte fått några svar.Jag kan än en gång slå fast att två alternativ här stårmot varandra. Det ena är att återgå till densocialdemokratiska politik som inte har givit någrajobb. Det andra är att fortsätta den politik förbättre villkor för företag och företagare somregeringen har inlett. Vi börjar nu se resultat av denpolitiken, och -- som har sagts tidigare -- svenskaföretagare är de mest optimistiska iVästeuropa, särskilt när det gäller möjligheternaatt få fram nya jobb.Fru talman! Även om mycket av debatten underdenna mandatperiod, med all rätt, har handlat ombudgetunderskott och arbetslöshet, har dessa årockså rymt annat. Inte minst på välfärds- ochjämställdhetsområdena har det i hög grad varit enreformperiod. Jag och mina liberala partivänner idenna kammare känner stolthet över de resultatsom vi har uppnått under dessa år.I många år har vi engagerat oss i kampen för attskapa bättre villkor för människor som lever i detglömda . I praktisk handling har vi underdessa år drivit fram en rad viktigahandikappreformer, en vårdgaranti, som i stort setthar eliminerat operationsköerna i sjukvården, ensnabb utbyggnad av gruppbostäder, ålderdomshemoch andra särskilda boendeformer för äldre samt enangelägen reform för psykiskt sjuka.I många år har vi engagerat oss i kampen för ökadvalfrihet. I praktisk handling har vi under dessa årmedverkat till en valfrihetsrevolution ivälfärdspolitiken. Alla -- inte bara den välbeställdaöverklassen -- har fått möjlighet att väljabarnomsorg, skola och husläkare. Det ochintenting annat är innebörden bl.a. i den skolpengsom vi har infört. Och möjligheterna för enskildainitiativ och alternativ har vidgats.I många år har vi varit pådrivande för en mer aktivjämställdhetspolitik. I praktisk handling har vi nudrivit fram en offensiv för att skapa förutsättningarför att under resten av detta decennium ta rejälasteg på vägen mot en verklig jämställdhet mellankvinnor och män. Jämställdhetslagen skärps den 1juli och införs en pappamånad och enbarnomsorgsgaranti.En hel del har gjorts. Men självklart finns detfortfarande brister. Vi vill fortsätta för att kunnaattackera också dem.Fru talman! Dagens Nyheters politiske redaktörHans Bergström skrev om hurSocialdemokraternas standardangrepp mot mig äratt jag är ''len i rösten, men när det kommer tillpraktisk handling sticker bokfoten fram''. Jagkänner igen beskrivningen. varförst med den i valrörelsen . Den haråterkommit i många angrepp denna vår.Anklagelsen skall väl närmast uppfattas så attmånga socialdemokrater är oroliga för att derassympatisörer skall gilla de värderingar som jag stårför. Därför vill Socialdemokraterna gärna göragällande att mina handlingar, t.ex. besparingar ioffentliga utgifter eller lättnader iaktiebeskattningen, står i strid med dessavärderingar.Ja, jag är en övertygad anhängare av den svenskavälfärdsmodellen, men jag är också övertygad omatt jag just därför måste ha modet att fatta ocksåobekväma beslut, som är nödvändiga för att skapabalans i svensk ekonomi. Besparingar som ärnödvändiga för att eliminera det storabudgetunderskottet står inte i strid med högaambitioner i välfärdspolitiken. Tvärtom är de ettled i försvaret av den sociala välfärden.Lättnader i aktiebeskattningen, som är strategiskaför att skapa förutsättningar för att små företagäntligen skall kunna växa och ge fler jobb, står inteheller i strid med höga ambitioner ivälfärdspolitiken. Tvärtom är de ett led i byggandetav en starkare bas för den sociala välfärden.Sanningen är att det ibland krävs hårda nypor föratt försvara mjuka värden och för att klaravälfärden.Fru talman! Att skapa förutsättningar för minst enhalv miljon nya jobb i det privata näringslivet framtill genom bättre villkor för nya företagoch småföretag och genom sanering av de offentligafinanserna,att försvara men också förnya välfärden, bl.a.genom ökad valfrihet,att intensifiera arbetet för verklig jämställdhetmellan kvinnor och män, inte minst för rättvisakvinnolöner, ochatt göra till en engagerad och aktiv medlemi den europeiska unionen,detta är de mål som vi liberaler i höstens valkommer att be om väljarnas stöd för att arbeta mot.Vi törs säga som det är. Vi törs utmana dem som ärstörre. Vi törs utmana opinioner och gå före.Därför går vi också ut i valrörelsen med stortillförsikt.(Applåder)Anf. 41 () replik:Fru talman! Jag kan konstatera att det i förraomgången var fru talmannen som räknade rätt ochjag som räknade fel. Jag hade inte rätt tillytterligare replik.Det är riktigt att vi socialdemokrater tycker attBengt ofta säger bra saker. Men sedanär det svårt att få hans handlingar att gå ihop medhans uttalanden. Detta har vi också givit uttryckför. Mitt tydligaste exempel -- det fall då jag blevmest besviken -- var skattereformen, där vi gjordeupp till ett politiskt pris som var ganska högt för oss.Med den likställda beskattningen tog vi ett rejälttag för att stoppa skatteplanering och skattefusk.Sedan gick ifrån uppgörelsen. Sådanaexempel skapar tveksamhet. Delvis kan detförklaras med att sitter i enmoderatledd regering.Vi är för möjligheten att välja skola. Denmöjligheten införde vi. Men skolpengen är någotannat. Den systematiskt missgynnar de vanligaskolorna och gynnar de privata. Lägger mandessutom avgifter på dessa skolor, har vi ensegregering av skolan. Detta kommer visocialdemokrater att bestämt motarbeta.Vi införde möjligheten att välja läkare. Vi hade ettsystem med vårdcentraler, företagsläkare,distriktssköterskor och möjlighet att söka akut påsjukhus. Det var bra från valfrihetssynpunkt.Husläkarsystemet innebär ett ökat tvång och ärdärför ingen valfrihetsreform. Genomprivatläkarnas etableringsmöjligheter ökardessutom kostnaderna med ,som måste tas från de vanliga sjukhusen. Dettainser nu de som jobbar med sjukvård ute ilandstingen även på den borgerliga sidan. Det varen felaktig och oklok politik.Jag tycker faktiskt att regeringen och Folkpartietskall vara litet lågmälda när det gäller förmågan attspara. Ni har alldeles beslutat om ettvårdnadsbidrag på brutto,om ni så vill. Ni har sänkt kapitalskatterna med 25miljarder kronor. Pensionsfonderna har tömts,, på för atthålla i gång systemskifteskampanj.Finansministern säger att det är underskott isystemet. Om ni till att börja med låtit de pengarnaligga kvar hade ni åtminstone haft det rejälastartkapitalet.Det påstås att finansministern har räknat rejält fel.Jag vill undersöka det närmare innan jag tar upp endebatt. Jag har bara konstaterat att vi har träffat enviktig överenskommelse om pensionsfrågan, ochjag tycker att vi där har tagit ett betydande ansvar.Dessutom har ni skänkt bort en hel del ytterligarepengar i samband med försäljningen av de statligaföretagen. Inte har ni haft någon särskilt godförmåga att hålla i pengarna!Ja, vi börjar med att ta bort vårdnadsbidraget. Vitänker skapa en rättvis kapitalbeskattning. Vi ärberedda att dra ned mera på försvaret ochjordbruket. Vi skulle återgå till en ansvarsfull ochstram budgetpolitik och inte minst en politik somsatsar på tillväxt så att vi ökar inkomsterna. Jag troratt och jag är överens om att detär avgörande om vi skall komma till rätta medbudgetunderskottet.Anf. 42 Socialminister () replik:Fru talman! Valfriheten är en viktig kvalitetsfråga.Ingvar säger att han är emot avgifter iskolan. Det är vi också. Det var precis därför vimedverkade till att införa skolpengen. Skolpengenhar öppnat friskolorna också för de människor sominte har varit beredda att ta fram plånboken ochbetala mer utöver det de har betalat i skatt.Om det visar sig att det finns friskolor som trotsdetta tar ut avgifter är vi beredda att gå in ochförhindra det. Vi tycker att det är fel att det skallvara så.Det är ett faktum att det är just avgifterna som harvarit segregerande när det har gällt friskolornaunder de år socialdemokraterna har haft detavgörande inflytandet. Det är bara de som har varitberedda att betala varje terminutöver skatten som har haft tillgång till friskolornaoch möjlighet att komma in. Det är precis detta vivill komma ifrån.Därför är skolpengsreformen en reform förintegration och inte, som socialdemokrater oftapåstår, en reform som leder till segregation.Husläkarreformen innebar att vi för första gångeni fick rätt att som enskilda medborgare väljaen egen läkare. Detta var naturligtvis en mycketcentral och viktig valfrihetsreform. Den lag somSocialdemokraterna med stöd av Vänsterpartietoch Nydemokraterna vill avskaffa säger just detta --inte så väldigt mycket annat faktiskt -- att varjemedborgare själv skall ha rätt att välja en läkare.Det är viktigt att den reformen får ett stort stöd ivalet så att vi kan fullfölja den.Jag konstaterar att inte kan svarapå frågan om vad Socialdemokraterna skall göramed underskottet i ATP. Det handlar inte omfelräkning eller någonting sådant. Det är ettunderskott som finns redovisat sedan flera årtillbaka i ATP-systemet. Även efter denavgiftshöjning beslutade om i storenighet är det ett underskottpå 15 miljarder kronor.Göran antydde i går att han inte är bereddatt vara med på avgiftshöjningar eller att göra någotsom är riktat mot pensionärerna. Men hur skall nisocialdemokrater då klara detta underskott?Tänker ni bara hålla tummen, eller hur tror niegentligen att det skall gå till?Fru talman! Jag vill nämna rättvisa skatter.Självfallet delar jag uppfattningatt skattereformen var en bra reform, och specielltatt man skulle behandla olika inkomster ochutgifter likadant. Jag beklagade djupt attSocialdemokraterna hoppade av just från kravet pålikställdhet innan reformen var satt i sjön och gickut och begärde sänkt matmoms. Det var mycketbeklagligt.Det fanns ett undantag från likställighetsprincipen iskattereformen. Det var dubbelbeskattningen, dvs.att man behandlade utdelningar på aktier på ettannat sätt än pengar som man fick som ränta på ettbankkonto eller avkastning på statsobligationer.Det har varit en hämmande faktor försmåföretagsamheten i , och det är därför vihar ändrat det.Att reformen får vara kvar är ett villkor för att viskall kunna få de jobb vi behöver i fram . Därför är Socialdemokraternas löfteatt riva upp reformen ett hot mot en positivutveckling på arbetsmarknaden.(Applåder)Anf. 43 (nyd)replik:Fru talman! sade många brasaker i sitt anförande. Det var många bra saker somsades om valfriheten. För mig är valfrihet etthonnörsord. Men varför medverkar då inte BengtWesterberg till full valfrihet i familjepolitiken vadgäller barnomsorgen?Ny demokrati såg till att ett första steg togs motsystemskiftet i familjepolitiken. Det leder just tillrättvisa och valfrihet.Vi har i denna kammare presenteratvårt eget förslag till familjepolitik. BengtWesterberg vet kanske vad det går ut på. Vi vill taalla de pengar som går från staten inomfamiljepolitikens ram, t.ex. föräldraförsäkringen,och lägga dem i en stor påse. Vi vill fördela dem tillalla barnfamiljer i . Vi vill ha envårdnadsersättning som maximalt kan bli imånaden. Den är skattefri. Därefter vill vi ha ettbarnbidrag på i månaden.Allt detta skall vara behovsprövat. Vi anser att desom har mycket höga inkomster inte behöverbidrag och hjälp till detta. Vi menar att det intebehöver utgå några bidrag till dem som tjänar överen halv miljon.Varför säger ni inte ja till Ny demokratisfamiljepolitik? Den skulle faktiskt ge full valfrihetoch rättvisa. Familjerna skulle alltså kunna välja attnågon i familjen är hemma och tar hand om barneller att köpa barnomsorg. Det kallar jag för fullvalfrihet.Vårt förslag skulle faktiskt spara 20 miljarder tillstatskassan, . Det harFinansdepartementet räknat ut. Med tanke på attvi har en sådan statsskuld och ett sådantbudgetunderskott tycker jag att det är väl värt atttänka på att införa vårt förslag. Man sparar 20miljarder till statskassan och får dessutom rättvisaoch valfrihet.Varför är ni inte för valfrihet i barnomsorgen ochfamiljepolitiken?Anf. 44 Socialminister () replik:Fru talman! Jag tror att det är uppenbart för alla attbarnfamiljernas valfrihet kommer att reducerashögst avsevärt om man tar 20 miljarder av depengar som vi hjälper till att stödja dem med.Nydemokraterna vill t.ex. ta bortbidragsförskottet, dvs.