prot · GH0958 · 1994-02-10 00:00:00 — Det som gäller för att nå framgång varutstrålning, att man liksom i filmen ommr Chance säger plattityder på ett spännande sätt,att man talar så att tittare och lyssnare lägger in detde själva vill höra, att finansministern när hon talarom bättre villkor för näringslivet fårsmåföretagaren i att tänka på sig själv ochinte på näringsminister , att GöranPersson när han kräver räntesänkning får alla atttänka på sina jobb och hyror utan att någon illvilligjournalist springer i väg och kollar vilkareservationer lagt iriksbanksfullmäktige.Jag fick för mig när jag såg på TV --jag säger inte vem det var jag såg i rutan -- att denmoderna gentekniken borde kunna utveckla enmikrolögndetektor, som man sätter på sig som enmikrofonmygga och som gör att näsan växer som påPinocchio i proportion till hur mycket man bluffar.Föreställ er exempelvis att vår prydlige EU-minister skulle få en förlängd och lätt blåfärgadnäsa när han spänner ögona i svenska folket ochsäger att vetenskapen nu visat attutlandsinvesteringarna ökar mer än vadmedlemsavgiften kostar om kommer med iEU. För balansens skull kan jag med en gångtillägga att jag själv borde få tomatnäsa om jaggjorde lika självsäkra påståenden i motsattriktning.Ingen kan veta hur finanskapitalisternapåverkas av ett svenskt EU-medlemskap. Deekonomiska teorier som används avkonsekvensutredarna utgår ifrån att kapitalistenjust är en enkelspårig räknenisse som enbart räknarpå framtida vinster diskonterade till nuvärde ochdär också riskerna är beräkningsbara. Teoriernaligger långt ifrån verkligheten.I gårdagens debatt tävlades det om vem som hadeden modernaste ekonomiska teorin. Men denhemska sanningen är nog den att vi inte kommerundan kravet att vi nu måste tänka själva. Teorierbygger på förenklingar. De är användbara inaturvetenskaperna där det ändå finns ett antalganska så exakta matematiska samband mellanolika storheter. Men den mänskliga naturen är förkomplicerad för att låta sig fångas i så enklaräknestycken.Men att det inte finns någon fast teori betyder inteatt vi inte kan ha övertygelser. Vi vänsterpartisterkänner just nu ett visst självförtroende att vi har enekonomisk politik som håller. Vi tror att svenskahöginkomsttagare, kapitalägare ochförmögenhetsägare tål en högre skatt och rent avatt många av dem inser att en större jämlikhet kanvara bra för samhällsklimatet. Vi använder ökadeskatteinkomster för att stärka kommunernasekonomi och för att ge stödpengar tillbyggbranschen.Vi tar också ifrån företagen en del av derasdevalveringsvinster för att skapa utrymme för enframåtsyftande näringspolitik och för enomställning av ekonomin i ekologiskt hållbarriktning. Vi inrättar en fond för försöksverksamhetmed sex timmars arbetsdag. Vi använder också enmindre del av de pengar vi tar in genom ökadeskatter och besparingar inom främst försvar ochmotorledsbyggen till att återställa a-kassan till90 %, höja pensionstillskottet och ge delångtidssjuka ersättningsnivå.Bildtregeringens tid rinner förhoppningsvis ut.Men det är ännu svårt att urskilja ett tydligtalternativ. Det är en oerhört svår uppgift att finnaen strategi för den ekonomiska politiken som intebara möjliggör ett återvändande till fullsysselsättning utan som också minskarmiljöskulden och innebär en sanering av deoffentliga finanserna. Det är lättare att enbartskälla på borgarna, hoppas på valseger och skjutaproblemen framför sig.Vi inom vänstern har alltid varit ganska bra på attdela en kaka rättvist, men vi har varit sämre på atttala om hur kakan bakas. Vi har med rätta kritiseratkapitalisternas odemokratiska maktutövning, meninte kunnat konkretisera hur företagen skall drivasi vår socialistiska utopi. när högernsfundamentalister har misslyckats i både öst och västkan det kännas frestande att drömma om att det ärmöjligt att återvända och 70-taletssamhälle, då vänstern ännu hade initiativet.Denna typ av nostalgi finns ännu starkare tror jaginom socialdemokratin, symboliserad av bilder påGöran iförd Strängs hängslen och livrem.Jag skulle vilja försöka locka upp ien debatt om hur han ser på det här. Är han nöjdmed att bli en ny ? Räcker den gamlapolitiken till ?Sträng var en stor pedagog, och jag skulle gärnavilja höra förklara era förslag. Nihar haft här en debatt om skattehöjningar. Mensanningen är den, och , att era förslag i allt väsentligt innebärskattesänkningar för företagen genomdirektavskrivningarna.Ni socialdemokrater säger i er finansmotion att nianslår 20 miljarder till utbildning och fler jobb ochatt 15,8 miljarder av dem kommer tillbaka redankommande budgetår i form av minskade utgifterför arbetslösheten och ökade skatteinkomster. Dethär är en sorts kalkyl över multiplikatoreffekter,eller dynamiska effekter, som ekonomer hade iryggmärgen men som Sträng ofta varskeptisk till. Jag vill fråga hur starkthan tror på de här kalkylerna. Jag begär inte att hanskall rita formler men att vi får en rimliguppfattning om vilka antaganden som gjorts.Man kan höja skatten rejält för näringsministernoch andra miljonärer, men det räcker tyvärr intelångt. Också ganska så genomsnittligainkomsttagare måste offra några hundralappar omvi skall klara rimliga villkor för exempelviskommunernas ekonomi.I min egen hemkommun är lägettämligen katastrofalt. Jag vill fråga någonstans går gränsen mellan dem somförlorar och dem som vinner på era skatteförslag?Sänker ni inte i själva verket skatten för demganska högt upp i inkomstskalorna? Och har niglömt att ert förslag till återställt grundavdragberövar kommunerna ett antal miljarder iskatteinkomster? Jag har fått en uppgift frånGöteborg att vi förlorar ca pååterställandet av grundavdraget. Det skulle varaden definitiva katastrofen för den kommunalaekonomin i Göteborg.Jag vill också försöka locka med finansministerWibble i en litet mera analytisk debatt -- talmannenhar ju begärt av oss att vi skall försöka att vara litetmer analyserande -- om vad som döljer sig bakomregeringens retorik. Ni tycks ju inte längre användabegreppet ''Den enda vägen'', och det tycker jag ärett framsteg. Men jag vill fråga hurmycket hon tror på att den rådande trendenbland ekonomer och bland majoriteten avde svenska ekonomerna, som kräver ännu störrebesparingar och ännu större skattesänkningar, skallhålla i sig.I början av 70-talet var OECD-ekonomernakeynesianer. De trodde då att oljeprishöjningarnaoch valutasvängningarna var tillfälliga störningarsom kunde botas med statlig efterfrågestyrning.Under 80-talet blev hela bunten plötsligtmonetarister. var det normpolitik ochavreglering för hela slanten. Jag har läst på det somAnne själv och alla dessa ekonomer sade imitten av 80-talet, då man krävde avveckling avvalutaregleringen. Det var absolut inga problem,sade man. Det skulle bli litet tillfälliga utflöden avkapital på någon miljard eller möjligen tvåmiljarder. Sedan skulle det bli en oerhörd harmonioch stabilitet. Det var alltså prognosen.Efter detta producerade ekonomerna och ocksåfinansministrarna stolta prognoser över vad somskulle hända . Men man högg i alltväsentligt till i sten. Mot denna bakgrundskulle jag gärna vilja att finansministern visade litetödmjuk osäkerhet inför framtiden.Jag vill också gärna veta vad finansministern anserom de ekonomiska teorier som används iutredningarna kring föräldraförsäkringens,vårdnadsbidragets och sextimmarsdagens effekter.Har hon tagit del av den feministiska kritiken motatt man utgår ifrån att familjen har en enhetligvilja -- oftast könsbestämd som en han -- somenbart räknar på mätbar nytta när besluten fattasom vem som skall förvärvsarbeta och vem som skallstäda eller om och när familjen skall skaffa barn? här teorin finns det varken kärlek, maktbegäreller moral. Det finns ingen som helst möjlighet attskilja beteende från BengtWesterbergs eller från AnneWibbles.Våra förslag till ny ekonomisk politik gör inteanspråk på att vila på någon vetenskaplig teori. Vihåller däremot på arbetarrörelsens grundläggandevärderingar som vi försöker väva ihop med vårahistoriska erfarenheter. Vi låter oss också inspirerasav en del idéer som vi hämtat från både marxistiska,feministiska och ekologistiska tanketraditioner.Vi tror att det som är unikt med just vårekonomiska politik, dvs. det som skiljer oss från erandra, är försöket att kombinera de röda och degröna perspektiven. Ägaren av en strandtomt haringen trovärdighet när han använder miljöskäl föratt hindra andra att komma ned till vattnet. Dennödvändiga omställningen av ekonomin kan baraklaras om den bygger på solidaritet.Sverige behöver en ny regering, men det räcker intemed det. Det behövs också ett nytt ekonomiskttänkande, en ny ekonomisk politik och en nymoral. Ett något minskat ljugande i valrörelsenskulle vara en bra början.Anf. 8 () replik:Fru talman! har frågat mig om vårekonomiska politik. Jag skall svara på några av demånga frågorna. Till att börja med baserasberäkningarna i vårt alternativ på de underlag somstatliga verk och myndigheter har lämnat i sinaanslagsframställningar. Det rör sig om ,, ochandra myndigheter som har uppgett vad enstimulans av investeringar nu skulle ge i form avsysselsättning. Därutöver har vi gjort jämförelsermed det makroekonomiska beräknandet som visarvad ett visst antal människor satta i arbetetillsammans med en förändrad kapitalbeskattningger i form av en sänkt sparkvot, vilket därmedskulle bidra till en ökad privat konsumtion i vårförsörjningsbalans. Allt är noga redovisat,genomarbetat och helt öppet.Att hänger på den diskussion somArbetsgivareföreningen och harstartat för att misskreditera socialdemokratin är ioch för sig förvånande. Men om intresse av att ta del av våra beräkningar står detill hans förfogande.Jag har varit väldigt försiktig att delta i debatten omny teori eller inte. Jag har den uppfattningen att detkanske trots allt inte är så fruktansvärt kompliceratnär det kommer till kritan. Det handlar om att vimåste spara och arbeta samt att produktionenmåste växa, om vi över huvud taget skall kunna taoss ur den situation som vi nu befinner oss i.Att lansera en politik som bygger på snabbagenombrott för ett nytt tänkande tror jag inte på.Därför är det alternativ som vi har lagt framuppbyggt på vår budgetprövning, satsning påinvesteringar och satsning på att sätta människor iarbete. Det är en god socialdemokratisk politik.Gör gärna jämförelser med , det harjag ingenting emot.Anf. 9 TALMANNEN:Jag får erinra om de replikregler som gäller.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag skall gärna erkänna att det kankännas litet knepigt att föra fram en kritik somockså har framförts av borgerliga ledarskribenteroch . Men fråganär för viktig och allvarlig för att man skall tiga. Vi iVänsterpartiet behöver också kritik. Vi skullegärna se att ni socialdemokrater granskade vårtbudgetförslag och att ni talade om huruvida ni hadekritiska synpunkter. Om vi inte vågar ta upp dennaöppna debatt av rädsla för att bli klappade påryggen av högern, tror jag att vi har väldigt svårt attutforma ett konkret och bra alternativ.Göran talade om kalkyler. Jag har tittat påsådana . Det är alltid så att när mangör dessa kalkyler måste man erkänna den mycketstora osäkerheten, dels om vad som styrmänniskors spar- och konsumtionsbeteende, delsframför allt om hur det tar att få tillbakapengarna i form av dynamiska effekter.Till sist svarade inte på frågan omkommunernas ekonomi. Hur påverkaskommunernas ekonomi av att ni återställergrundavdraget?Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag börjar med den avslutande frågan.I vårt budgetalternativ har vi räknat med att denstatliga kostnaden för att rädda grundavdraget ärkorrigerad mot de merutgifter som drabbarkommunerna. Det är alltså hänsyn tagen till deneffekten. Det finns ett klart samband, därom råderinga tvivel.Johan sade i sin replik att det kännssmärtsamt att gå i armkrok med högern. Vi vet juatt och hans parti har haftsvårigheter att ställa upp när det har gällt att fattasvåra beslut. Västerpartiet har varit ett bräckligtstöd för socialdemokratin att luta sig emot. Efter attha tagit del av ekonomiskaresonemang tror jag inte att vi där i framtidenkommer att kunna hämta något stöd för svåra ochimpopulära beslut, för sådana blir vi tvungna att ta.Det är lätt att tala om att man skall göra minskadeinvesteringar och minskade insatser på diverseutgiftsområden för att sedan sänka skatter ellersatsa på attraktiva objekt. Vi vet ju attVästerpartiet har haft svårt att ställa upp när manhar kommit till beslutstillfället.Som jag tidigare sade är det viktigt att göra klart förvåra väljare och för de människor som vill ha enprogressiv utveckling i det här landet att i grund ochbotten handlar det om hårt arbete, sparande och enrättvis fördelning. Jag tror att det är ett budskapsom människor begriper och känner igen. Jag hyseringen som helst tveksamhet inför att gå ut i envalrörelse och slåss för detta.Anf. 12 () replik:Fru talman! När det gäller kommunernas ekonomifinns det inte i den socialdemokratiska motionennågon formulering som antyder att kommunernaskall kompenseras för effekten av grundavdragetsåterställande. Men jag förutsätter att det skallkomma i någon form, om inte annat i samband medkompletteringspropositionen i desocialdemokratiska motionerna.De svåra besluten har och jagdebatterat tidigare. Jag har påmint om det somhände när var skolminister, då viställde upp på ett för mitt parti oerhört svårt beslut.Vi har också ansträngt oss mycket starkt i vårmotion för att betona de grundläggandevärderingar som vi här är helt överens om. Det ärarbetslösheten, som är den helt avgörande frågan,och den rättvisa fördelningen som präglar hela vårmotion.Jag tycker ärligt talat att när vi nu verkligenanstränger oss för att räkna rätt i våra motionerockså ni borde jobba litet mer med att få ihoptrovärdigheten, . Den brister på sinahåll i era motioner. Jag tror ändå att det skall varamöjligt för båda våra partier att enas om degrundläggande dragen i den ekonomiska politiken,för där är inte skillnaderna särskilt stora. Men närdet gäller den retoriska nivån är det en viss skillnad.Anf. 13 Finansminister ():Fru talman! Den senste tidens ekonomiska nyhetervisar att ekonomin utvecklas ungefär som viförutsåg i finansplanen. Låt mig citera:''Utsikterna för svensk ekonomi fortsätter attförbättras. Det är inte bara utvecklingen avutrikeshandeln som är glädjande. Förbättringarsker också inom de områden, där de störstaproblemen finns. Den allt starkare svenska kronanbidrar till att desarmera den inflationsbomb, somde höjda importpriserna utgör. Den öppnaarbetslösheten stiger inte längre och det statligabudgetunderskottet börjar sakta minska.'' Citatetär faktiskt inte, som man skulle kunna tro, frånfinansplanen utan från ett nyhetsbrev från , denna vecka.Ekonomin håller på att återhämta sig. Till och medGöran har övergivit talet om depressionoch backat från kravet på momssänkning.Sedan finansplanen skrevs har den svenska kronanstigit rejält i värde, som de långa räntornahar fortsatt att gå ned. Kronan ligger faktiskt nu påden nivå som de flesta trodde skulle gälla i slutet avdetta år.Kronans uppgång har medfört att hushållensköpkraft har stimulerats med ca 5 miljarder kronor.Priserna blir lägre och pålitet lägre. Det motsvarar enförstärkning av hushållens köpkraft med 5miljarder kronor och påsikt. Pengarna räcker till mer.5 miljarder kronor är mycket pengar. Det är mycketmer än effekten av Socialdemokraternas förslag omgrundavdrag, som för övrigt står i strid medkrisöverenskommelsen, vilket är ytterligare ettsvek. Det skulle bara ge . På siktger den starkare kronan som sagt 12 miljarderkronor i bättre köpkraft, dvs. fyra gånger mer änGöran förslag. Och allt detta utan attförsämra statsfinanserna! Tvärtom tyder denstarkare kronan på större förtroende för regeringenoch politiken och gör det lättare att få fram flerjobb. Inte nog med det. Kronans förstärkninginnebär också att den del av statsskulden som ärupplånad i utländsk valuta harminskat med 24 miljarder kronor.Samtidigt leder kronförstärkningen till atttudelningen i ekonomin minskar. Då minskarklyftorna mellan den inhemska delen och denutlandskonkurrerande delen. Detta bidrar till attskapa en mer balanserad uppgång och ännu bättreförutsättningar för fler jobb.Den öppna arbetslösheten har minskat varjemånad . Då var den enligtAKU , och hade den sjunkit till8,. Det är en minskning med nästan 100 000personer. En del av minskningen är säsongsmönsteroch en del motsvaras av ökade åtgärder av olikaslag. Det kan bli bakslag under enstaka månaderframöver, men trenden går ändå åt rätt håll. Ijanuari varslades 4 300 personer, vilket var1 100 färre än . Det är 9 600 färre än förett år sedan. Konkurserna minskar kraftigt medanantalet lediga platser ökar. Därmed, fru talman,kan också myckna tal om attregeringen väntar till 1996 av verklighetenförpassas dit det hör hemma: avdelningen osanndemagogi.Allt detta är bra, men självfallet räcker inteutvecklingen. Det måste skapas ännu fler nya jobb,så att arbetslösheten kan fortsätta att sjunka. Detkräver att vi fortsätter med strukturreformer ochfortsätter med budgetsanering, annars kaninflationsspöket snabbt komma tillbaka och meddet högre räntor och en svagare krona somförsämrar hushållens köpkraft och driver uppstatsskulden. Jobben skulle då bli färre,arbetslösheten större och välfärden hotas.I förra veckan presenteradessmåföretagsbarometern. Optimismen stiger blandSveriges småföretag. sedan 1988funderar de faktiskt på att öka sysselsättningen.Chanserna till fler jobb i de mindre företagen ärgoda, men det förutsätter en företagarvänligpolitik.Att återinföra krångliga arbetsrättsregler ochorättvisa skatter ger definitivt inte fler jobb ismåföretagen. Tvärtom hotar de nya jobben.Fru talman! Det har kommit någrarapporter som har stor betydelse för den svenskaekonomin, för jobben och för välfärden.Konsekvensutredningen om desamhällsekonomiska effekterna av olika relationertill Europeiska unionen är en både pedagogisk ochmycket läsvärd rapport. Utredningen visar att varjealternativ har både fördelar och nackdelar. Menslutsatsen är klar: Tillväxten, tryggheten ochjobben vinner på ett svenskt medlemskap i slår fast att utanförskap ger enmarkant sämre utveckling av investeringarna. Denvisar övertygande att medlemskapet ger bådestörre volym investeringar och en bättre kvalitet påinvesteringarna. Skall få der1 > högteknologiska, kunskapsintensiva investeringarsom ger välbetalda jobb måste vir0 > ingå i den inremarknaden till . Något annat dugerinte.Svenskt EU-medlemskap är faktiskt särskilt viktigtför de mindre företagen -- de stora är ju redanetablerade på kontinenten. Det är som jag nämndei de mindre företagen som de nya jobben finns.På innebär EU-medlemskap enligtnästan alla bedömningar mer tillväxt och tryggarevälfärd. Men frågan har stor betydelse även på kortsikt. Mer investeringar är också mer efterfrågansom ger fler jobb. Det går vi miste om vid ettutanförskap. Ett nej till EU skulle också medföraen risk för högre räntor och fortsatt hög eller ännuhögre arbetslöshet. Detta skulle genast märkas förhushållen och för statskassan.Man kan med olika exempel räkna ut vad detbetyder. En procentenhets högre ränta skulle ökakostnaden för statsskulden med 5--10 miljarderkronor -- ökade utgifter i budgeten. Enprocentenhets högre arbetslöshet jämfört med jobbi privat sektor kostar 8--per årför statskassan, utöver de negativa socialakostnaderna. Så även om EU:s medlemsavgift ärhög kan ett ja till EU därför redan på kort sikt varabättre för statsbudgeten än ett nej.Sverige tänker inte betala den fullamedlemsavgiften . Vi kräverinfasning, som det så vackert heter, där avgiften ärlägre i början och sedan successivt ökar. Jag harunder talat med flera av minakolleger i de nuvarande medlemsländerna om justSveriges krav på infasning av medlemsavgiften.Vissa är förvisso mer förstående än andra. Detligger i jobbet som finansminister att vilja ha såmycket pengar som möjligt från andra. Men de villockså ha bra medlemmar med en sund ekonomi.De inser att vår budgetsanering skulle försvåras aven plötslig, stor ny utgift. Det ligger även i derasintresse att vår budgetsanering går bra, utanränteuppgångar och fladdrande växelkurs. Så jag äroptimist i fråga om att få gehör för vårt krav påinfasning av medlemsavgiften.Sverige behöver nya jobb, och vi behöverinvesteringar i privata företag. Därför är detförödande att största politiska parti ännuinte tagit ställning i denna den största politiskaframtidsfrågan. Det spelar ingen roll hur mycketinvesteringsstimulanser föreslår sålänge socialdemokraterna inte kan tala klartext ommedlemskap i . Den senfärdigheten kostarmånga arbetslösa jobbet.Fru talman! Den andra utredning som jag villberöra är som kom imåndags. Den är ett starkt stöd för regeringensekonomiska politik.OECD skriver att regeringen och är på rättväg. Mycket har uträttats de senaste åren.Rapporten ger den tidigare socialdemokratiskaregeringen ett svidande underkännande för 1980-talets finanspolitik. Att den offentliga sektornunder visade överskott beror enligt OECDenbart på att ekonomin var överhettad och på någratillfälliga faktorer, t.ex. engångsskatten påpensionssparande. Överhettningen och detillfälliga skatteökningarna dolde ett underskott.OECD säger också att mycket återstår. Saneringenav de offentliga finanserna måste fortsätta under dekommande åren. Det är därför mycket beklagligt,skriver , att det inte längre finns politisksamling kring detta. Jag kan bara instämma.Socialdemokraternas ekonomiska motioninnehåller inte ens ett embryo till ettsaneringsprogram. har noteratoch beklagat detta.Budgetförslaget i s-motionen för nästa budgetårinnebär inte någon förstärkning, som GöranPersson påstår. Det ser ut så på grund av vad manmöjligen skulle kunna kalla kreativ bokföring. Isjälva verket innebär det socialdemokratiskaförslaget ett mycket större underskott änfinansplanen. En multiplikator, eller s.k.dynamiska effekter, på ungefär åtta skulle ha fåttinte bara Keynes utan med stor säkerhet ävenGunnar Sträng att vända sig i sin grav. Var är detlångsiktiga saneringsprogrammet? Varför har niinte lagt fram ett sådant? Vågar ni inte?När det gäller reformeringen avsocialförsäkringarna och den offentliga sektornkonstaterar att många viktiga steg har tagitsde , och att resultaten uppmuntrar.Men vi får inte vila på lagrarna, skriver . Attåter höja ersättningarna till går inte för sig.Ändå såg jag att i går sade att höjda-kassa möjligen inte går , men . Jagförstår uttalandet mot bakgrund av det svek sommånga upplever när socialdemokraterna nuplötsligt accepterar det som bara för några månadersedan kallades för klasskampspolitik och katastrof.Men är ju ekonomisk talesman.Han vet att vi inte har råd, vare sig nu eller sedan.Det är oärligt att luras, pekar också på hur viktigt det är attpensionssystemet reformeras. Det nyligenframlagda pensionsförslaget är därför ett viktigtsteg i rätt riktning. Det står också i att möjligheterna till evig rundgångmellan a-kassa och åtgärder måste upphöra och attingångslönerna måste vara flexibla för att man skallkunna minska ungdomsarbetslösheten. Allt i linjemed regeringens uppfattning, men på tvärs medsocialdemokraternas. När citerarOECD-rapporten med gillande har han antingeninte läst rapporten eller inte förstått innehållet.Fru talman! Under de senaste två och ett halvt årenhar regeringen lagt grunden för en uthålligekonomisk tillväxt. måste vi bygga vidare, så atttillväxten fylls med rätt innehåll: nya riktiga jobboch tillförlitliga trygghetssystem.Vi behöver inte en stark tillväxt för att avhjälpabrist på prylar i det här landet. Men vi lider brist påriktiga jobb, och många enskilda människor känneren brist på trygghet. Det är det vi måste råda botpå.Det är inte heller så, som en del ekonomer menar,att trygghet och tillväxt står emot varandra.Tvärtom, de är starkt beroende av varandra. Utantillväxt finns det ingen bas för trygghetssystemen.Om trygghetssystemen raseras ökar osäkerhet ochsparande ytterligare, och vi kan spana i stjärnornaefter tillväxten.Trygghet och tillväxt går alltså väl att förena.