prot · GI0942 · 1994-12-14 00:00:00 — Man kan fråga varförvi går med på sådant.Jo, vi lever i en mer och mer internationaliseradvärld där alltmer av den makt som formar vår framtidfinns utanför landets gränser. Vi skulle kunna välja attslå vakt om en formell suveränitet som ändå inte ärreell. Genom att gå med vinner vi i stället inflytande.Vi kan vara med och forma vår framtid tillsammansmed andra och inte bara passivt låta andra forma vårframtid.När jag lyssnar på företrädare förMiljöpartiet och slås jag av att ni aldrigdiskuterar att internationaliseringen ställer oss införnya val. I stället väljer ni att gång på gång fly från deställningstagandena.Däremot gjorde inte svenska folket det, utansvenska folket gjorde ett ställningstagande ifolkomröstningen och röstade för ett medlemskap. Dåtycker jag att det också är så märkligt att vi i debatteni dag får höra att vad vi möjligen kan skydda är ettuns av demokratin, som sade, eller attvi överger parlamentarismen, som . Det är ju inte att visa respekt för vad folket harbeslutat i folkomröstningen. Det är ju inte heller att taställning till den nya situation som vi befinner oss itack vare internationaliseringen.Nu är det ju inte så att vi flyttar in i ett färdigbyggthus, utan vi kommer att medverka i ett husbygge. Dåär frågan hur vi vill att det här europeiska huset skallse ut.Många människor är med rätta oroliga för ett stortoch väldigt unionsbygge långt ovanför de vanligamedborgarnas huvuden - med rätta eftersom jagtycker att det vore fel att bygga det europeiska husetpå det sättet. Tvärtom skall vi bygga det så attbesluten fattas så nära medborgarna som möjligt. Viskall inte i onödan flytta ett enda beslut till Bryssel.Samtidigt är det oerhört viktigt för vår framtid häratt vi ser till att få nya tillbyggnader på huset och sertill att huset växer på bredden - att vi får in ävenCentral- och , för då bygger vi upp mycketstarkare förutsättningar för fred i framtiden.År 1996 kommer det att bli dags att iregeringskonferensen diskutera hur EU:s grundlagarskall omarbetas. Då skall vi ta ställning till ritningarnaför det fortsatta husbygget. Det är oerhört viktigt att vii tar ställning till hur vi vill vara med ochpåverka det fortsatta husbygget.Centern kräver partiöverläggningar inför deställningstaganden skall göra i samband medregeringskonferensen. Det kravet har tidigareframförts av , och jag framför det nu.Vi utgår från att det blir så. Det kommer nämligen attbli viktigt att forma en svensk linje och skapa en, somvi brukar säga, nationell hållning, där vi formulerarståndpunkter för hur skall arbeta för attförstärka närhetsprincipen samt öka demokratin ochinsynen.Det är naturligtvis inte möjligt att nu ha färdigaförslag, men man kan ändå beskriva idéer. En sådanviktig idé tror jag är att se till att fördragen tydligtskall ange att EU:s kompetens omfattar bara de frågorsom preciserats i fördragen. Alla andra frågor hör tillden enskilda medlemsstaten och medborgarna där. Påså sätt skapar man en legal grund för att stärkanationerna i kompetenskonflikter med EU. Det blir påEU-nivån som man får bördan att bevisa att ettomtvistat förslag verkligen bygger på delegeradkompetens.En annan viktig idé tror jag är att övervägaytterligare steg när det gäller att garantera demänskliga fri- och rättigheterna genom att införa enbestämmelse i fördraget som klargör att inga EU-beslut får strida mot nationellt garanterade fri- ochrättigheter.Nästa stora fråga blir vem som skall godkännaritningarna för det fortsatta husbygget. Vi skall intebara vara med och ha idéer om hur ritningarna ifortsättningen skall se ut, utan vi måste också avgöravilka som slutgiltigt skall få godkänna ritningarna. Jaganser att svaret skall vara att det är medborgarna somskall göra det. Frågan är hur vi skall se till att det blirså.I har man den ordningen att manfolkomröstar varje gång det genomförs viktigareförändringar i de fördrag som reglerar det europeiskasamarbetet. I den danska grundlagens 20 § krävsfolkomröstning när beslutanderätt överlåts till EU ochman inte har en majoritet på fem sjättedelar iFolketinget.Det har medfört att man i har genomförtfolkomröstningar dels 1973 när man avgjorde fråganom medlemskapet, dels 1986 om enhetsakten, dels1992 och 1993 om Maastrichtfördraget.Jag vill gärna se detta som en skandinavisk modellför hur vi skall folkligt förankra nya avgöranden ochställningstaganden som gäller EU:s utveckling. Därförtycker jag att det finns skäl för att införa engrundlagsreglering i den svenska grundlagen som geross en ordning som motsvarar den danska. Det kansjälvfallet diskuteras hur man exakt skall utforma ensådan reglering, men det viktiga är principen. Hurskulle vi som svenska politiska beslutsfattare kunnaförsvara att det svenska folket skulle förvägras att fåden möjlighet som danskarna har att rösta om viktigaförändringar i EU-samarbetet?Dessutom: Vi vill bygga medborgarnas -inte eliternas . Jag anser att det europeiskahusbyggandet inte kan och inte skall föras vidare utanatt de politiska ledarna försäkrar sig omfolkets stöd -att ritningarna är bra i medborgarnasögon. Det stärker också våra möjligheter att slå vaktom den nationella beslutanderätten när svenskaföreträdare sitter i och förhandlar medföreträdare för . Det är bra att man då kan säga: Vivet att vi inte kan gå med på detta om vi inte får stödav det svenska folket i en folkomröstning.I dag tar vi också ställning till frågorna omsamverkan mellan riksdag och regering medanledning av medlemskapet i EU. För att fortsättabilden med det europeiska huset skall våraregeringsledamöter inte uppträda blandbyggnadsingenjörerna i utan att ha försäkratsig om att de har stöd för den linje dedriver.En fråga som vi har diskuterat mycket undersenare tid har gällt det regionala stödet. Det är på sättoch vis det första testet på regeringens förmåga attlyssna på och anpassa sig till de nyasamarbetsformer som vi måste gå in i.Vi hade en debatt med AndersSundström här i kammaren. som arbetsmarknadsminister riksdagenom att den nya regeringen inte fullt ut vill utnyttja detförhandlingsresultat som åstadkom.Gång på gång ställdes inför fråganom han anser att han har parlamentariskt stöd för denlinje han vill driva i . Gång på gång undvekhan att svara på den frågan. I stället hänvisade han tillatt i efterhand kan godkänna detta genombeslutet om samfinansiering. Han undvek däremotmycket noga att säga att i så fall bara kangodkänna i efterhand och att det i så fall inte kunde blifråga om att höja anslagen utan bara att sänka demytterligare.Jag tycker att det är intressant att det iutskottbetänkandet nu står att det inte kan varatillräckligt att inflytande utövas endastgenom kontroll i efterhand utan att det är önskvärtmed en ordning där därutöver får ett aktivtoch reellt inflytande som gör det möjligt att påförhand påverka de ståndpunkter som skallinta inför förhandlingar och beslutsfattande inom EU.Det är väl alldeles uppenbart att AndersSundström har tassat runt i gränsmarkerna för vadsom kan vara rimligt för en regeringsledamot somskall lyssna på riksdagen.Mats sade att regeringen nu är inne i enprövotid. Det allra bästa för regeringen vore att backa,i en fråga där man så uppenbart har gjort ett misstag.Anf. 71 () replik:Fru talman! ansåg att vi intediskuterar de alternativ som internationaliseringenställer oss inför. Självklart gör vi det. Alternativen ärnämligen följande: Skall som ettsjälvständigt, fritt och öppet land delta i det globalaoch alltmer globaliserade samfundet eller skall vislutas in bakom EU:s murar? Internationalisering ärinte liktydig med att gå med i EU, tror vidare att vi nu ökar vårt inflytande, menfaktum är ju att har kunnat stifta delagar som den ansett vara de bästa. själv hur företräds av förhandlarefrån regeringen vilka t.o.m. kan bortse frånriksdagsmajoritetens vilja. Den svenska regeringensrepresentanter kan även hamna i minoritetsställning iministerrådet, och då är egen beslutanderätt iden fråga som behandlas borta.När det sedan gäller respekt förfolkomröstningsresultatet visar vi på nej-sidan enoerhörd respekt och tålmodighet, men deförutsättningar som ja-sidan förespeglademänniskorna före folkomröstningen har faktisktrubbats. Räntorna skulle t.ex. gå ned, vi skulle fåprogram som skulle minska arbetslösheten och viskulle ha en självständighet i frågan om att gå med iEMU eller inte. Vi skulle naturligtvis stå utanför detvästeuropeiska försvarssamarbetet, men vi börjarredan nu närma oss detta så smått genom ettobservatörskap osv. De förutsättningar som folketförespeglades och som gjorde att många röstade ja haralltså rubbats genom utvecklingen och ja-sidansagerande efter folkomröstningen.Anf. 72 ()replik:Fru talman! Jag har just kritiserat att en avministrarna i regeringen inte tar större hänsyn tillriksdagens uppfattning i frågan om de regionalastöden, men uppfattning är egentligenatt inte ens borde resa till att föra diskussioner om detta. Vi borde inte fådetta stöd och borde över huvud taget inte vara med iEU. Den åsikten delar jag inte.Jag vill vidare peka på att vi genominternationaliseringen befinner oss i en ny situation.Vi kan formellt fatta beslut om t.ex. miljöfrågor somändå i realiteten avgörs utanför vårt lands gränser. Vikan diskutera beslut om frågor som gäller jobben mensom i realiteten bestäms utanför vårt lands gränser.Jag vill att vi skall ha en verklig inflytandemöjlighet.Kenneth hänvisar allmänt till medverkan ien globalisering. Det låter bra, men det ger inte ettdugg mer makt för Sverige.Till sist säger att han har enoerhörd respekt och tålmodighet införfolkomröstningsbeslutet. Tålmodighet är väl ändå detminsta som man kunde begära att visa på den punkten. Folket har i praktikenbeslutat att vårt land skall bli medlem. Ni försöker föra en debatt i efterhand, men folket har bestämtsig.Ni borde visa respekt för det genom att föra frambra förslag till hur vi skall klara denna situation, mendet gör ni inte. Ni talar i stället bara om allt dåligt somväntar oss. ambitionsnivå är attåtminstone bevara ett uns av demokrati. Jag tycker attdet är en mycket låg ambitionsnivå.Anf. 73 () replik:Fru talman! Vi skulle kanske behöva litet längretid för en debatt om internationaliseringen än någratreminutersrepliker.Vi har stått inför en oerhört starkinternationell påverkan av våra förhållanden.Massbilismen, egentligen uppfunnen av , har förändrat hela vårsamhällsstruktur, men ingen kommer på den idén attSverige påverkat av Fords uppfinningar skulle gå medi Fordbolaget, i e.d.Det är likadant med EU. Det finns inget som sägeratt vi behöver gå med i EU därför att EU påverkaross. Vi är egentligen mera påverkade av ochUSA på mera avancerade och avancerande områden.Vår teknologi och därmed vår samhällsutvecklingpåverkas på en mängd områden av detta. Vi bordedärför inte kansla in oss i EU.Jag delar uppfattning att ensvensk minister måste följa riksdagsmajoritetensmening. Det är ju därför som vi konkret ochkonstruktivt föreslår att skall ha en vissmöjlighet att styra hur regeringens representanterskall uppträda. Men den avgörande skillnaden mellanoss är att vi enligt min mening inte skall behöva ståoch tigga i när det gäller vilkenregionalpolitik som vi skall få föra här i landet. Dettaborde riksdag få bestämma över. Det har attgöra med vår suveränitet. Jag tror att vår kännedomom förhållandena i vårt land ger bättre resultat än detsom blir följden av en sammanvägning av olikaintressen nere i Bryssel.Anf. 74 ()replik:Fru talman! säger att det inte finnsnågonting som säger att vi behöver gå med i EU. Jo,svenska folket har beslutat så. Jag tycker verkligen attKenneth nu för debatten i efterhand.Kenneth räknar vidare upp alltdåligt som kan bli följden av folkets beslut. Vi harhört det förut och kommer säkert att fåhöra det till. Men harinte en enda idé om hur vi i så fall skall göra det bra.Det måste kännas hopplöst för ochandra EU-kritiker att inte ha några idéer om vad viskall göra för att det skall bli bättre - allt är dåligt.Till sist en fråga till , som gällerprincipen om ministrars stöd i . Som jagförstår av rapporten från EU-delegationen har detriktats kritik från en majoritet av partiermot att man inte fullt ut utnyttjar möjligheterna tilllandsbygdsstöd. Såvitt jag har förstått har ävenVänsterpartiet medverkat i den kritiken. På frågor häri kammaren har inte velat svara påfrågan om han anser att han har parlamenteriskt stödför den linje som han vill driva i och sominnebär ett lägre landsbygdsstöd än vad EU-delegationen tycks ha förespråkat. Är Vänsternsuppfattning fortfarande den att landsbygdsstödetborde vara högre än det som regeringen nu harföreslagit?Anf. 75 ():Fru talman! I varje demokrati finns det av allagodkända sätt att mäta folkviljan. I brukar vimäta folkviljan i allmänna val och i sällsynta fall ifolkomröstningar. Inför frågan om Sverigesmedlemskap i den europeiska unionen har vi haft enfolkomröstning, och folkviljan var klar och entydig.Ledamoten gör i dagensriksdagsdebatt dock våld på denna folkvilja. Hanbeskriver sig själv som om han på något sätt stod överfolkviljan och anser att folkmajoriteten ärmanipulerad, lurad eller hotad av den andra sidan ifolkomröstningskampanjen. Det tänkesätt somledamoten ger uttryck för är något somannars kännetecknar sekten, som alltid anser sig vetabättre än de utslag som fallit vid val eller olikaomröstningar.Jag hoppas att detta sektbeteende i förhållande tillfolkomröstningsresultatet inte skall varakännetecknande för i övrigt.EU-medlemskapet är utmanande och väldigtprovocerande för många samhällsintressen. Särskiltutmanande är medlemskapet för alla de institutioneroch organisationer som bygger sin makt och sittinflytande på nationalstatens nuvarande ochavgränsade territorium och egenskaper.När vi genom dagens beslut politiskt, demokratisktoch kulturellt hinner i fatt decennier av ekonomiskanpassning till EU-länderna och tillinternationaliseringen, är det något stort och väsentligtsom sker. Vi går dels in i ett överstatligt samarbete påmånga områden med andra länder, somolika regioner i vårt land och kommuner ochkommundelar strävar efter helt nya former av frihet.En del av den gamla nationalstatens institutionerfår se sin betydelse naggad i kanten. Jag kan nämnaRiksbanken, , ,stora delar av skatteförvaltningen,länsstyrelseorganisationen och en rad andraorganisationer och byråkratier, vilkas betydelse ärknutna till nationalstaten. Klockan klämtarnaturligtvis nu för dem.Själva utmanas också mycket starkt avEU-medlemskapet och internationaliseringen. Därförär det av yttersta vikt att , om den verkligenvill vara med och spela en viktig roll även ifortsättningen - vilket inte är alldeles givet - öppnarsig för de krav på förändring och förnyelse somkommer att dominera och prägla hela nästaårhundrade.Genom vårt EU-medlemskap ökar våramöjligheter på många områden. Vi kan vara med ochbidra till de sociala och politiska innovationer som viär i så trängande behov av i vår del av världen.Låt mig bara nämna två exempel där jag tror attEU-medlemskapet kan vara oss behjälpligt. Det gällerdels den strukturella arbetslösheten. Den beror intealls på att vi blivit utkonkurrerade av låglöneländer,utan den beror på att en stor del av de industriarbetaresom präglat hela 1900-talets samhälle och politik inte längre behövs i produktionen. Denarbetslösheten kräver oerhört mycket nytänkande ochsamarbete i nya former i såväl kommuner, ochsäkerligen hela världen om vi skall lyckas komma tillrätta med den. Miljöförstöringen, som i huvudsakberor på massproduktionen av avfall, kräver mycketnytänkande och omtänkande, kanske rent av ettifrågasättande av det som bygger upp hela vårtekonomiska tillväxtbegrepp.Vi här i riksdag har alltså ett särskilt stortansvar, fru talman, för att EU-medlemskapetverkligen används i hela folkets intresse.Också de av partierna i som utmanassärskilt svårt - däribland mitt eget - utav EU-medlemskapet och internationaliseringen måste ocksåta sitt ansvar. Personligen är jag av den åsikten att detvore fegt, oansvarigt och snudd på omoraliskt att baraför att rädda det egna skinnet, för att undvika att takonflikter och uppgörelser i det egna partiet, skjutaöver varje partiskiljande fråga som har med EU attgöra till folkomröstningar under de kommande åren.Det vore en helt oacceptabel utveckling utifrån minaegna utgångspunkter.Det vore också förödande om byråkratiskatraditioner, utskottens revirtänkande, enskildapolitikers och utskotts bundenhet till vissa statligaverk och myndigheter och den nationella politiskasedvänjan i sig skulle få sabotera och omöjliggöra vårtkreativa deltagande i såväl nya regionala sominternationella demokratiska fora och nätverk.Det är mot denna bakgrund glädjande att kunnayrka bifall till KU:s betänkanden 17 och 22. Såvälbetänkandet om anslutningslag som betänkandet omEU-nämnd kännetecknas nämligen av öppenhet,sökande och prövande inför de nya villkor somkännetecknar arbete.Det krävs nya modeller och nya former. Jagkommer för min egen del och efter blygsam förmåga,fru talman, att arbeta för att denna förnyelse verkligenblir genomförd och att debatten om demokratins nyaförutsättningar i och i förs öppet ochfrejdigt i hela det svenska samhället.Anf. 76 ():Fru talman! Jag kan inte låta bli attinleda detta anförande med ett utrop av det slaget.När jag fick rösta för förstagången, gick dåvarande till val påparollen . Det kunde förefalla litetudda, eftersom det den gången rörde sig om ettkommunalval. Men för en ung student kändesbudskapet attraktivt och stimulerande.Sedan har jag i många olika sammanhang - somfacklig företrädare, i det internationella konservativapartisamarbetet och, naturligtvis, som riksdagsman -verkat för fulla medverkan i det europeiskasamarbetet.De senaste åren har jag varit ledamot i , EES-och EU-delegationerna, organ som alla försvinner.Jag saknar inte dessa uppdrag - tvärtom är derasförsvinnande ett tecken på att är framme vidmålet, att cirkeln som för mig började vid det därvalet nu är sluten. Svenska folket harsagt ja till Europa.Ändå finns det kanske skäl att som dennaägna några ord åt EFTA. har tjänat oss väl under . Den har bidragit till den välståndsutvecklingsom präglat åtminstone den förra delen av dennaperiod, innan inhemsk högskatte- ochregleringspolitik knäckte tillväxten i . Mångaär de svenska riksdagsmän som deltagit i detparlamentariska samarbetet inom EFTA. Via kunde dessutom få en välkommengenväg in på den gemensamma marknaden med dessfria rörlighet för varor och tjänster, kapital ochmänniskor.Men även om EFTA-samarbetet och inte minstEES-avtalet var ekonomiskt fördelaktiga, var det intetillräckligt i längden. De erfarenheter vi vunnit i EES-delegationen, sedan avtalet trädde i kraft vid det , har visat att det svenska inflytandet överbeslutsprocessen har varit praktiskt taget obefintligt.Dessutom är, som framgått av den föregåendedebatten, EU så mycket mer än bara ekonomisksamverkan. Det handlar om att trygga fred ochsäkerhet i vår del av världen, det gäller att utvecklagamla kulturella förbindelser och mycket annat.Min uppgift här är ändå att hålla mig till deekonomiska frågorna. Utgångspunkten ärfinansutskottets yttrande till utrikesutskottet, ettyttrande som vi moderater i allt väsentligt står bakom.Där framhålls de fördelar i ekonomiskt avseendesom vi ser fram emot som en följd av medlemskapet.Men det är viktigt att understryka att vårt medlemskapi EU inte bara innebär fördelar utan även skyldigheter.Vid Europeiska rådets sammanträde i nyligendiskuterades förverkligandet av de åtgärder somförordas i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft ochsysselsättning. Bland viktiga teman i detta arbete villjag särskilt understryka två rekommendationer: delsatt genom avreglering öka flexibiliteten påarbetsmarknaden och i företagen, dels att minskaindirekta arbetskraftskostnader.Tyvärr måste jag konstatera att av regeringenunder senare tid föreslagna skattehöjningar ochåterregleringar på arbetslivets område går i raktmotsatt riktning.Beträffande utvecklingen mot en ekonomisk ochmonetär union, EMU, ger majoritetens skrivning ifinansutskottets yttrande ett intryck av att man inte ärsäker på att vilja vara med hela vägen fram till dettredje stadiet med en gemensam centralbank och engemensam valuta. För oss moderater står det helt klartatt vi vill att skall vara med fullt ut i deteuropeiska monetära samarbetet - frågan är bara omoch när kan. Med den skattehöjnings- ochåterregleringspolitik som regeringen inlett blir detsvårt att ställa vår ekonomi i ordning ens till densenare av de två angivna tidpunkterna för inträde iEMU, nämligen 1999.Alldeles oavsett åsikterna på olika håll om värdetav EMU är vi ändå förpliktade som medlemsland attskyndsamt till EU inge ett konvergensprogram, somvisar hur vi avser att, helst redan till 1996 men annarsså snabbt som möjligt, uppfylla konvergenskriteriernabeträffande inflationstakt, räntenivå samtbudgetunderskottets och statsskuldens storlek. Jagutgår ifrån att regeringen avser att tidigt nästa årfullgöra detta åliggande och att därvid ochdess finansutskott på lämpligt sätt blir inkopplade.Ett annat ämne, som snabbt får aktualitet, ärfrågan om att stärka oberoende.Maastrichtfördraget innebär här en förpliktelse förSverige att under EMU:s andra fas säkerställa attRiksbanken har en självständig ställning.Riksbanksutredningen lade före höstens valfram förslag i denna riktning, innefattande bl.a.nödvändiga grundlagsändringar. Framför allt kan inteföreskriften i regeringsformen om riksbankschefensobegränsade avsättlighet stå kvar. Socialdemokratisktmotstånd medförde att utredningsförslaget aldrig komatt föreläggas för beslut. Men underinnevarande mandatperiod blir det nödvändigt attgenomföra de lagändringar som krävs för att Sverigesriksbank skall få den självständiga ställning sommedlemskap i förutsätter.Fru talman! I detta sammanhang tar riksdagenockså ställning till proposition 40 angåendebudgeteffekter av medlemskap i . I finansutskottets med anledning däravframlagda betänkande nr 5 föreligger det ingen annanoenighet än den som gäller principerna förfinansieringen av EU-avgift. I en gemensamreservation ställer de borgerliga utskottsledamöternaupp kravet att medlemsavgiften inte får leda till ettökat upplåningsbehov och att statens administrativakostnader inte skall behöva stiga. Givetvis bör detockså vara en strävan att i de fall vissa utgifter täcksmed EU-medel, motsvarande besparingar skall kunnagöras i statens budget.Däremot kan vi inte instämma i den tanke somframskymtar i propositionen, och som sedanbekräftats i konkreta förslag till , nämligenatt finansieringen skall belasta olika områden,verksamheter och medborgargrupper i proportion tillhur de gynnas av medlemskapet, främst då genomskattehöjningar. Det är en grundläggandefinanspolitisk princip att skatter inte skall varaspecialdestinerade till särskilda utgiftsändamål. Dennatanke är för övrigt utmärkande för EU:sgemenskapsbudget.Ett viktigt syfte med anslutning till EU ärdessutom att öka vårt lands ekonomiska tillväxt. Detär inte möjligt att exakt förutsäga hur stor dennaeffekt blir. Försiktiga uppskattningar pekar i alla fallpå en ökning av den årliga tillväxten med en halvprocent jämfört med om stannat utanför EU.Redan efter skulle därmedskatteunderlaget ha vuxit så mycket attmedlemskostnaden täcks vid oförändrade skatteregler.En annan avsedd effekt med medlemskapet harvarit att skänka kampen mot inflationen störretrovärdighet. Därvid minskar räntemarginalen motexempelvis . Skillnaden jämfört medutanförskap har uppskattats till drygt en procentenhetlägre räntenivå. En procentenhet lägre räntekostnaderför statsskulden skulle innebära en besparing på drygt10 miljarder kronor.Enligt propositionen skall effekter av detta slagsuccessivt beaktas i regeringens ekonomiska politik,men det finns ingen anledning att det inte skall skefrån första början.