prot · GH0997 · 1994-04-27 00:00:00 — Privatiseringen ellerbolagiseringen av kungliga varett fullständigt fiasko. Man knöt till sig allt tänkbartfolk, tog alla tänkbara erfarenheter och kördealltihop åt pepparn. Sedan hoppade det in någrarevisorer från och lyckades rädda alltihop.Att man lyckades med det hade alltså ingenting attgöra med regeringens handhavande ellermyndigheternas handhavande -- det var så klantigtatt det var ett fullständigt världsrekord i klantighet.Justitiekanslern är inkopplad, men det enda maninte är riktigt på det klara med är vilka som varskurkar eller hur många skurkar det var fråga om.Hade det här ägt rum i ett annat land, exempelvis iAmerika, där man kan hålla på attdebattera -- för att inte tala omWatergate -- skulle man gå på något alldeles otroligti den här frågan.Om det i fanns några levande journalistersom sysslade med annat än att dricka kaffe och istället höll på med undersökande journalistik,skulle också de ställa frågan: Vad hände egentligeni samband med omdaningen av ?Vad som har hänt är fullständigt fantastiskt!Jag har förut frågat hur dum man får vara i politikenutan att bestraffas, och jag vet nu att dumhet ickeär straffbart i den här hanteringen. Det är i alla fallmärkligt att frågan om också har paralleller på många andraställen.De ledamöter från finansutskottet som är här nukommer i håg att Ny demokrati vid behandlingenav det här ärendet talade om en 20-procentigrationaliseringspotential, vi sade att alla statligaverk borde rationaliseras . Vi hade då setthela det här klanteriet, en revisor hade berättat attdet gick att plocka in 30 eller , och vi föreslogdå en rationalisering på . Utskottet sade då:Nej, nej, absolut inte! Det går inte. Såkan det gå till.Herr talman! Jag vill påpeka följande: Det varväldigt nära att skattebetalarna i fick betalaflera av ren klumpighet,klantighet och snudd på kriminalitet i den härhandläggningen. Det här är givetvis en fråga somregeringen skall stå till svars för. Av denanledningen anslöt vi oss också till önskemålet atthögsta regeringsinstans, i det här falletfinansministern, själv skall komma till riksdagenoch redogöra för frågan. Det är ändå regeringensom har det verkställande ansvaret för det som skeri Sverige.Anf. 58 ():Herr talman! Det här betänkandet är i huvudsakenigt, men på en punkt kom det underutskottsbehandlingen att bli en diskussion omordval.Vi ser inte alls olika på det som hände i sambandmed privatisering ochbolagisering. Allt material som föreliggertyder på att ett antal helt oacceptabla händelserinträffade. I beskrivningen av det olyckliga som dåskedde har jag egentligen ingen annan åsikt än densom t.ex. har givit uttryck för.Det som sedan har skett tycker jag ändå visar attsystemet har fungerat ganska väl.Oegentligheterna -- av allt att döma är det fråga omoegentligheter -- har upptäckts,har beskrivit dem i en rapport,och frågan har överlämnats till justitiekanslern,som överväger huruvida den skall lämnas tillåklagare och bli föremål för domstolsprövning.Den som var tillförordnad generaldirektör vid dethär tillfället har inte längre den befattningen. Påsamma sätt som har lämnat sinbefattning på grund av intern kritik, har dendåvarande tillförordnade generaldirektören lämnatbefattningen. Kontrollsystemen har alltså fungerat.Regeringen har också följt frågan mycket noga ochgjort det som på regeringen ankommer. I deborgerliga partierna menar vi därför att det intefinns någon anledning att i betänkandetexten ensantyda att regeringen har något ansvar för det somhar skett.Vi är naturligtvis också mycket angelägna om attdet ordentligt redovisas vad som har förevarit idenna fråga. Vi har ju också fått löfte om att ensådan redovisning kommer att lämnas, och jag ärövertygad om att den kommer att vara skriftlig.Åsiktsskillnaderna oss emellan är alltså inte stora.Jag är något tveksam om huruvidautskottsmajoriteten önskar att skall ställasig bakom de skrivningar man har gjort på den härpunkten. I den mån det föreligger något yrkandeom att skall ställa sig bakommajoritetstexten, vill jag yrka bifall till denreservation som finns, så att i så fallställer sig bakom den text som finns angiven ireservationen.Anf. 59 PER ()replik:Herr talman! Det var en med hänsyn till ärendetskaraktär ganska snygg och konsekvent reträtt somLars här uppvisade. Jag skall intepressa honom på varför, eftersom vi bägge ärnästan pinsamt medvetna om att ärendet är otroligtilla skött.Vad som förvånar mig är att de borgerligaledamöterna i utskottet nu tar upp den begäran somman tidigare försökte mörklägga. I reservationentill betänkandet skriver man: ''Utskottet har pådenna punkt begärt en komplettering avredovisningen vad gäller regeringens roll iavvecklingsprocessen.'' Det var precis detta som visocialdemokrater önskade att utskottet skulle gå inmed en begäran om men som då avvisades.Jag skall inte pressa på motiven tilldetta. Jag bara hoppas att den öppna redovisningsom har talat om skall komma tillstånd också kommer till stånd. Det är här nämligeninte bara fråga om en skillnad i ordvalet, utandenna fråga har en substans som gör att det finnsanledning att titta litet närmare på den.Om det råder någon oklarhet om vad jag vill yrkabifall till, skall jag be att få göra det alldeles tydligtoch klart: Jag yrkar bifall till utskottets hemställanpå samtliga punkter.Anf. 60 () replik:Herr talman! Det framgår nu av Per OlofHåkanssons inlägg att det egentligen inte föreliggernågon åsiktsskillnad oss emellan. Hade vi underutskottsbehandlingen ägnat denna fråga någotlängre tid, hade vår reservation förmodligenkunnat undvikas.Både Per och jag -- och också allaandra i utskottet, tror jag -- är av den meningen attdet som skedde i samband med avvecklingen avByggnadsstyrelsens egen-regi-verksamhet varmycket olyckligt. Jag förmodar att den fortsattaprocessen kommer att visa att det somRiksrevisionsverket har fått fram är korrekt, och iså fall är detta naturligtvis en skandal, som harkostat statsverket åtskilliga miljoner. Detta är inteacceptabelt. är enigt om att dennaaffär ordentligt måste redas ut och att de som äransvariga också måste få bära sitt ansvar.Jag menar att regeringens roll i detta har varit exaktden som regeringens roll skall vara. Regeringen hargjort det som på den ankommer och ingripit på detsätt den skall ingripa. Jag är övertygad om att detockså kommer att framgå av den ytterligareredovisningen. Vi är alltså helt överens om att vi nuskall ta del av den redovisning som vi kommer attfå från regeringen.Anf. 61 PER ()replik:Herr talman! Det är utmärkt att vi är överens omvad för material som vi kommer att få fram. Mendet som betecknar som en olyckavar ju ändå den votering i finansutskottet dåutskottet med hjälp av ordförandens utslagsröstavvisade en begäran om att få in dessakompletterande upplysningar, upplysningar som vinu uppenbarligen är ense om att vi skall få fram.Det kan inte tolkas på något annat sätt än att mani utskottet då gjorde ett försök att mörklägga ochatt man nu har upptäckt att dettamörkläggningsförsök inte var hållbart.Vi är uppenbarligen ändå helt ense om att det i vårkommer fram ett material, ett material som visjälvfallet får studera och dra slutsatser av.Anf. 62 () replik:Herr talman! Vår uppfattning är att vi, när vi nu häri landet har fått en sådan utomordentlig regeringoch en sådan utomordentlig finansminister, inte ionödan, när grund för detta helt saknas, skallantyda att den regeringen och den finansministernhar ansvar för något som de inte har ansvaret för.Den antydan som utskottsmajoriteten ville lägga ini sitt yttrande reagerade vi emot, och det är det vihar markerat i vår reservation.I övrigt är vi helt överens.Anf. 63 (nyd)replik:Herr talman! Jag förstår att det måste vara ettutslag av s.k. folkpartihumor, vilket är en mycketsvårdefinierbar företeelse i det politiska ,när jämför mig med den klantigageneraldirektören som vi blev av med såsmåningom.Jag vill påminna om att jaglämnade min partiledarpost frivilligt och medmycket gott samvete. Jag brukar säga ibland att detkan vara bra att föregå med gott exempel. Jagtycker att det finns många här inne som skullekunna lämna in eftersom de har varit med för länge.I sakfrågan tycker jag att det viktiga är att LarsLeijonborgs partikamrat , finansministern,med sällskap på måste förstå, reageraoch respektera den reaktion som kommer frånriksdagen och finansutskottet. Man har förfarit påett uppseendeväckande klantigt sätt inom detverksamhetsområde som är regeringens ansvar.Jag är rädd för att detta bara blir en krusning påytan. Det spelar väl ingen roll. Slutet gott, alltinggott. Vi förlorade inte ett par hundra miljoner. Tackvare att revisorerna var duktiga kunde det hållasner. Men jag tycker att det är precis lika allvarligt ialla fall. Det är en stor och viktig principfråga -- detär därför jag har ställt upp i den här debatten -- attriksdagen håller tummen på ögat på regeringen närden inte sköter sin verkställande roll.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag beklagar på sätt och vis attfinansutskottet blev oenigt på den här punkten. Jaghåller med om att det är oerhörtviktigt att i utövandet av sin kontrollmaktmarkerar att regeringen har vissa skyldighetergentemot . har som sådananledning att påminna om det.Det påpekas ganska ofta här i kammaren att vi intehar ministerstyre här i landet. Det hindrarministrarna från att gripa in och göra en massa finasaker som riksdagsmän brukar vilja att de skallåstadkomma. Den omvända effekten av att vi intehar ministerstyre är ju att ministrar inte heller kanställas till ansvar för detaljer som går snett iämbetsverkens verksamhet.Regeringen har ett tydligt ansvar att utfärdainstruktioner för verken och på annat sätt följaverkens verksamhet. Men de felsteg som av allt attdöma har skett i samband med avvecklingen avByggnadsstyrelsens egenregiverksamhet faller intepå regeringen eller något departement att lägga sigi. Däremot skall man naturligtvis reagera i sammaögonblick det står klart att felaktigheter harbegåtts. Enligt min bedömning har man reageratmed all den skyndsamhet och kraft som har varitmöjlig. Jag är övertygad om att det kommer attframgå ännu tydligare när vi får kompletterandematerial.Anf. 65 PER ():Herr talman! näst sista inlägggjorde mig något konfunderad. Där sade han iklartext att det socialdemokraterna ochmajoriteten efterfrågar, nämligen vad regeringenoch finansministern har gjort, vill han inte vara medpå. Däremot vill han ha in upplysningar.Då tillåter jag mig att fundera litet. Det är bra omLars har svar på den fråga jag ställer.Vad är det för typ av upplysningar som LarsLeijonborg förväntar sig som svar på den fråga somockså finns redovisad i reservationen? Det äruppenbarligen så att det är regeringens handlandesom vi är intresserade av. Frågan har handlagts iFinansdepartementet. Jag tycker inte att det är såmärkvärdigt att skriva att utskottet är av denbestämda uppfattningen att regeringens och främstfinansministerns roll i den avveckling somgenomfördes och början avhösten 1993 klart skall redovisas.Om vi är ense om att det är den redovisningen viskall ha, , är det bra. Är vi inte enseom detta skulle det vara utmärkt om LarsLeijonborg upplyste kammaren om vad det är förredovisning som har beställts i reservationen.Anf. 66 ():Herr talman! Jag tror att det är svårt att dra ut påden här debatten så förfärligt mycket längre medden åsiktsskillnad som föreligger. De flestadebatter som förs här i kammaren gäller jubetydligt större åsiktsskillnader.Vi är överens om att har ett ansvar attbevaka regeringens handläggning av olika frågoroch att regeringen gör det regeringen skall göra. Idetta sammanhang har utskottet bett att få enkomplettering när det gäller den här affären vadavser regeringens befattning med den. Vi har ocksåfått löfte om att få en sådan redovisning. Detframgår både av majoritetens och reservanternastext att en sådan kompletterande redovisningkommer att komma.Jag vet inte exakt vilka upplysningar vi får. I så fallhade vi inte behövt be om dem. Men jag ärövertygad om att vi kommer att få veta exakt vadregeringen har gjort i den frågan. Jag är också tillsvidare övertygad om att det kommer att visa attregeringen har handlagt frågan korrekt. Det finnsingenting som tyder på att man inte skulle hahandlagt den korrekt. Det är därför som vireagerade en aning mot ordvalet i majoritetstexten.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )9 § år 1993Föredrogsfinansutskottets betänkande1993/94:FiU14 (redog. 1993/94:RB1 och RB5).Anf. 67 i (nyd):Herr talman! beslötriksbanksfullmäktige att den svenska kronan skulleflyta fritt. Beslutet kom efter en kaotisk höst medåterkommande räntechocker. Med en druckensenvishet höll riksbanksfullmäktige fast vidväxelkursen medan valutorna föll som käglor iEuropa. Det var ett ganska stort misstag sombegicks. Vi i Ny demokrati ville inte ge Riksbankenansvarsfrihet . Man kan lugnt säga att detär ovanligt att så sker.Konsekvenserna kunde överblickas under 1993.Fullmäktiges förvaltningsberättelse innehåller,förutom resultat- och balansräkning, en hel delkommentarer kring penning- och valutapolitiken.Men effekterna för samhällsekonomin ochbedömningar av vad det kostade staten att fallamed flaggan i topp saknas. Jag tycker att det ärganska allvarligt. Det finns olika uppgifter om hurmycket det här har kostat. Det är svårt att beräkna,men 30--40 miljarder borde inte vara någonöverdriven uppskattning. Det är alltså intesmåpotatis som vi talar om.Frågan borde därför ha fått den dignitet som denförtjänar. Riksbanksfullmäktige borde harannsakat sig och lyft upp frågan i ljuset.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )10 § betänkande1993/94:FiU15 Statistikfrågor (prop. 1993/94:100delvis).Anf. 68 ():Herr talman! I finansutskottets betänkande nr 15behandlas anslagen till Statistiska centralbyrånsverksamhet för det kommande budgetåret. I ochmed dessa förslag fullföljs den förändradeansvarsfördelningen för den statliga statistiken somriksdagen beslutade om förra året. Visocialdemokrater anförde då i en reservation till detbetänkandet vår tveksamhet inför det sätt på vilketdenna förändring skulle genomföras.Motiven för förändringarna var enligt regeringenatt effektivisera statistikproduktionen och ökaanvändarnas inflytande över vilken statistik somskall produceras. Dessa målsättningar kan vi i ochför sig mycket väl instämma i, och vi gjorde detockså förra gången som denna fråga debatterades.Men vår reservation den gången baserades på vadvi uppfattade som en felaktig tidsföljd förgenomförandet och dessutom de inte helt utreddajuridiska konsekvenserna av ett ändrathuvudmannaskap.Vi vidhåller härvidlag vår uppfattning om att dennaförändring borde ha genomförts i ett långsammaretempo och först efter attintegritetsskyddsutredningen avlämnat sittslutbetänkande. Vi har dock inte på denna punktreserverat oss den här gången utan nöjer oss medatt i ett särskilt yttrande framhålla detta.Vår reservation nr 1 till detta betänkande, som jaghärmed yrkar bifall till, tar upp statistiken urjämställdhetsperspektivet. I ett modernt ochkomplext samhälle som vårt är statistiken avavgörande betydelse för möjligheten att skapa sigen helhetsbild av utvecklingen i samhället, såväl idetalj som i dess helhet. Att så är fallet styrks avatt flertalet av remissinstanserna som yttrat sig överförslaget till förändrad ansvarsfördelning för denstatliga statistiken just framhållit vikten av enstatistik som är objektiv, lättillgänglig ochpresenterad på ett sätt som gör det möjligt även förgemene man att ta del av densamma.Vid behandlingen av det här betänkandet iutskottet uppvaktades vi också av företrädare förSCB:s vetenskapliga råd, som i sin framställningunderströk vikten av vad jag har sagt. Vi kanockså konstatera att i dessa bedömningar råder detinte några skiljaktiga meningar mellan majoritetoch opposition. Däremot skiljer vi oss som sagtnågot i synen på hur den nödvändiga statistikenskall produceras.Vi socialdemokrater har i motion A40 yrkat på attytterligare skulle ställas till SCB:sförfogande för att SCB därigenom skulle fåmöjlighet att på ett bättre sätt ta fram statistik sombelyser de könsmässiga skillnader som finns inomsamhällets olika sektorer. Framför allt är detta avstor vikt vad gäller förhållandena påarbetsmarknaden, där vi vet att utvecklingen undersenare tid inte stärkt jämställdheten utan snararegått åt motsatt håll. Jag tänker då närmast pålönestatistik och sådant.Herr talman! Med de här orden vill jag återigenyrka bifall till vår reservation 1 och även tillreservation 4 i förekommande fall.Anf. 69 i (nyd):Herr talman! Först kom budgeten med någrahundra miljoner i nettobesparingar. Sedan komkompletteringspropositionen med besparingar på130 miljoner . Det är inget annat änskandal. I stället lånar vi miljard efter miljard. Vihar inte rätt att inteckna kommande generationersvälfärd på det sätt som görs.Om det går bra för oss, är vi ändå skyldiga nästan2 000 miljarder . Går det mycket bra för oss,kommer vi att ha bara drygt 60 miljarder iunderskott i statsfinanserna 1998/99. Och går detmindre bra, då blir det mycket värre. Det finns ingabedömningar gjorda om när vi kommer att ha enbudget i balans. Det bara rullar på.Det här är naturligtvis ett gigantiskt svek motkommande generationer och en mycket storungdomsfråga, inte minst i valet. Stor statsskuldhämmar tillväxten, och vi slår undan benen för demsom kommer efter oss, på flera olika sätt.I kompletteringspropositionen finns enkänslighetsanalys i form av tre olika nivåer påtillväxt. Det är bra, men det borde utvecklas. Dåskulle förståelsen för att det måste till åtgärder öka.Vi är skyldiga att åtminstone tala om hur bedrövligtvi ställer till det för de kommande generationerna.Det är inte för mycket begärt att ge en lättfattligkonsekvensanalys till kommande generationer. Detblir ju ändå de unga som får betala kalaset.Med anledning av det anförda yrkar jag bifall tillreservation 3.Anf. 70 ():Herr talman! Jag skall kort sammanfatta deviktigaste delarna i den kritik som riktats mot denpågående omläggningen av ansvarsfördelningen förden statliga statistiken.För det första har den s.k. genomförandekommitténinte visat ett tillräckligt intresse att göra dekonsekvensutredningar som regeringens direktivförutsatte. Det som behöver granskas är särskiltvad överföringen av ansvaret till myndigheterna fårför följder när det gäller statistikens objektivitetoch självständighet samt när det gällerallmänhetens tillgång till fri och obundeninformation.Jag tycker att vi fått en utmärktillustration till behovet av en trovärdigstatistikproduktion. I en bilaga tillkompletteringspropositionen analyserarFinansdepartementet inkomstfördelningensförändringar under de borgerliga regeringsåren, påbasis av en beräkningsmodell som tidigareutarbetats inom SCB. Deras slutsats är attinkomstfördelningen blivit jämnare åren 1991--1994.Samtidigt har den socialdemokratiskariksdagsgruppen beställt en motsvarandefördelningsstudie -- ''Ökade klyftor medregeringens politik'', heter den -- som är utarbetadav SCB och som visar rakt motsatt resultat.Det här är en bra illustration till att vi behöver enstatlig statistikproduktion med hög integritet. Detvisar också att vi behöver en nylåginkomstutredning med bred sammansättningoch med tillgång till oberoende expertis.Jag yrkar som i min meningsyttring bifall till demotioner som kräver det här.För det andra, för att återvända till kritiken motgenomförandet av omläggningen av ansvaret förstatistiken, finns det en inbyggd konflikt i och medatt skall utveckla dengrundläggande metodiken och vara konsult åt demyndigheter som man skall konkurreramed om produktionsuppdragen. En beställandemyndighet kan exempelvis hota med att reducerauppdragen till , om denutsätts för kritik.För det tredje har det riktats kritik mot att flytta utstatistikproduktionen från SCB på sådana områdendär flera myndigheter är inblandade och där ensamlad överblick är nödvändig. Det gällerhälsoområdet, och det gäller kanske allra främstmiljöområdet.När det gäller miljön har myndigheterna själva,alltså ochKemikalieinspektionen, ifrågasatt behovet av enutflyttning. Vi har ju här i varit eniga omatt vi skall ha försök att räkna påbruttonationalprodukten, skaffa oss en ''grön''bruttonationalprodukt. Det betyder att vi måste haen samordning mellan miljöstatistiken ochnationalräkenskaperna.Också det här är ett mycket starkt argument för attde olika områdena av statistiken förs sammanunder en ansvarighet och då naturligen Statistiskacentralbyrån.Jag har också i min meningsyttring stött enintressant motion från två som handlar ombehovet av att utveckla ett totalprisindex. Jag hardärutöver också stött en motion av som gäller utlokalisering avSCB till Örebro.Jag yrkar alltså bifall till min meningsyttring.Anf. 71 TOM ():Herr talman! Det är glädjande att konstatera attden omläggning av statistikproduktionen som harskett nu har en bred enighet i uppställningen iriksdagen. Den s.k. beställarmodellen meddelegerat ansvar till myndigheterna omfattas nu avde allra flesta som ett bra sätt att skötastatistikproduktionen på. För min del är jag rättövertygad om att detta kommer att leda till en brastatistikproduktion, när väl övergångsproblemen ärlösta.Självfallet blir det alltid övergångsproblem. Varjegång man stuvar om i den statliga sektorn,upptäcker myndigheter att ansvaret har flyttats, kanske har fått ett ansvar för något som maninte har haft ansvar för, och då vill mangärna tillbaka till det gamla.Johan tar upp detta fenomen när detgäller miljöstatistiken. ochKemikalieinspektionen skulle inte kunna enas omvilka krav som skall ställas och vilka uppgifter somskall tas fram. Jag är relativt övertygad om att omde väl ges ansvaret kommer de också i sinom tid atthitta metoderna.Johan riktar tämligen besk kritik motsjälva genomförandet och säger attgenomförandekommittén inte har ägnat dettaproblem tillräcklig uppmärksamhet. Jag kan inte kommentera det i detaljeftersom jag inte känner igen uppgifterna. Men jagförutsätter att regeringen, som har ansvaret, ser tillatt genomförandekommittén fullgör sin uppgift ochatt den statistikproduktion som vi alla är beroendeav sker på bästa sätt.Alf Egnerfors har det inte så lätt i densocialdemokratiska debatten. Att försöka skapastor jämställdhetsdebatt utifrån ett statistikanslagkan inte vara någon stimulerande uppgift. Att enmiljon mer eller mindre till Statistiskacentralbyråns jämlikhetsstatistik skulle förändrarelationerna i på något avgörande sättfinner jag vara ganska otroligt.I den allmänna debatten har socialdemokraternasekonomiske talesman ständigt lovathårdhänta reduceringar av olika budgetposter.Konkret kan vi konstatera att har variten enda lång räcka av olika plusyrkanden i bådeutskottet och kammaren. Yrkandet på 1 miljonextra till SCB är det sista i raden. Tanke ochhandling stämmer inte överens alla gånger.Dan i vinner en poäng genomatt stödja en motion om generationsräkenskapersom har väckts av moderaten som tar upp är naturligtvisett angeläget problem, men lösningen ligger kanskeinte riktigt på Statistiska centralbyrån.Jag tror att den som följer tidningsdebatten ochläser ekonomiska artiklar blir väldigt välinformerad om både generationsskulden ochstatsskuldens inverkan på kommande generationer.Det hjälper nog inte att man ger ett uppdrag tillStatistiska centralbyrån. Det varken förändrar ellerförbättrar situationen. Däremot är det angelägetatt frågan faktiskt tas upp och debatteras.Slutligen vill jag säga något om om lokaliseringen till . Motionenhar behandlats och avslagits i utskottet.Huvuddelen av personalär lokaliserad till . Med tanke på denverksamhet man bedriver och den nya teknik somkommer -- jag tänker på elektroniska motorvägaroch möjlighet till fjärrarbete -- kan jag säga att detär få verksamheter som så väl lämpar sig för attlokaliseras till t.ex. som Statistiskacentralbyråns.