prot · GH0992 · 1994-04-20 00:00:00 — När manökar klasstorlekarna och barngrupperna på dagis,försämrar kollektivtrafiken och försämrarfärdtjänsten minskar möjligheten till integrering ibarnomsorgen och i skolan och möjligheterna förbarn med funktionshinder att kunna delta iverksamheten på så lika villkor som möjligt.När färdtjänsten och kollektivtrafiken försämrasminskar möjligheterna att delta i idrott, kultur ochvettiga fritidsarrangemang. Det är just det somhänder i inte bara en utan väldigt mångakommuner. Det tillhör också den samlandehandikappolitiken. Visst är de individuella åtgärdervi har genomfört positiva, men vi måste se tillhelheten när det gäller handikappolitiken! Därfinns också en annan, tyvärr mer negativ, sida.Anf. 99 ():Herr talman! Liksom skall jaguppehålla mig något kring äldrevården.Utskottet skriver på s. 39 i betänkandet att vård ochomsorg skall erbjudas på lika villkor och medrättvis fördelning. Det står också att utskottet än engång vill understryka detta. Utskottet påminnerockså om sitt uttalande från att det ärviktigt att det kommer fram förslag till på vilket sättvården av gamla och patienter i livets slutskede kanförbättras.Socialstyrelsen har ett särskilt ansvar här.Rapporten om Ädelreformen skall förhoppningsvisresultera i justeringar.Å andra sidan kan vi fundera över på vilket sättman skall kunna förbättra inom vård och omsorgom det inte får kosta mer. Det är väl den frågan somSocialstyrelsen går bet på.Under senare tid har jag fått anledning attintressera mig för äldrevården. Vid samtal medpersonal på sjukhem, och kommunalsocialförvaltning är det ett problem som alltid tasupp. Det tas upp av personal på alla nivåer. Det ärfrågan om när en patient är färdigbehandlad.Här har vi inte en vård på lika villkor. Landstingenoch kommunerna har fått minskade medel.Resurser för rehabilitering minskar. Vissakommuners kunskap om rehabilitering av gamlaoch handikappade är dålig. De geriatriskaklinikerna får inte rustas ned ytterligare. Det måstebli slutsatsen.Herr talman! Utskottet skriver också att det finnsanledning att överväga justeringar vad gälleravgifter för hjälp i hemmet, service och omvårdnadsamt boende.Det är gott och väl med justeringar, men i förstahand borde man förstås få kommunerna att följalagen. Det är väl känt att lagens bestämmelser omdet s.k. förbehållsbeloppet inte följs. Det kanaldrig ha varit avsikt att lagen skullekunna tolkas på så olika sätt. Vi kan se en grupp avkommuner som tillämpar lagen korrekt, och därden enskilde har ett förbehållsbelopp i alla formerav boende. Sedan finns det ett antal kommuner somtillämpar lagen i fråga om särskilt boende men intenär det gäller ordinärt boende. En annan grupp avkommuner bryr sig inte alls om förbehållsbelopp.Detta är inte vård och omsorg på lika villkor ochmed rättvis fördelning.Det har aldrig varit mening attkommunerna i praktiken skall få göra som de vill idet här stycket. Det finns äldre som har förmåga atthävda sin rätt, men det gäller mednaturnödvändighet långt ifrån alla.Att regeringen tänker tala med om tillämpningen av lagen ärsannerligen . Budskapet kan bli enkelt: Vikan inte ha en ordning som innebär attriksdagsbeslut gäller såvida icke kommunen anserannorlunda.Anf. 100 ():Herr talman! Mycket av det som harsagt bygger på antagandet att folk har lätt för attglömma. Faktum är att det kaos som 80-taletlämnade efter sig är bakgrunden till den stramabesparingspolitik som den nuvarande regeringenhar tvingats föra. Det är en ganska otacksamuppgift, men att den är nödvändig framgår av detförhållandet att oppositionen har tigit om ellersamtyckt till många av de besparingsåtgärder somregeringen har vidtagit.Regeringens uppgift på det sociala området är attslå vakt om välfärden, de sociala skyddsnäten,som man har haft i uppgift att saneraekonomin. Båda de här uppgifterna är lika viktiga,och på litet är den ena uppgiften enförutsättning för den andra. Utan en ordnadsamhällsekonomi kan man inte heller räkna med enbärkraftig välfärd i samhället.I ett samhälle som har höga ambitioner i sindefinition av välfärd, som vårt svenska samhällehar, måste det också finnas en realistiskt grundadinsikt om vad det kostar. Det är en ökad insikt avdet här slaget som gör att vi nu tvingas se över desociala trygghetssystemen, kanske söka nyalösningar och ge större utrymme åt initiativ sominte bara är offentliga.Det finns många exempel på utmärkta privataalternativ också inom äldreomsorgen, men JanAndersson vill inte se det positiva utan letar efterdet negativa. Man känner igen debatten frånbarnomosorgens område.På det här sättet har det öppnats nya möjligheter.Människors kreativitet och initiativförmåga harbättre kommit till sin rätt. Kostnadsmedvetandethar blivit en faktor av flera som har påverkatplanering och utförande. harvaksamheten gentemot sänkningar i standardenskärpts. Ambitionen har helt enkelt varit att få utmer av satsade pengar också kvalitativt.När det gäller äldreomsorgen har det faktum attantalet äldre ökar varit ett grundläggande inslag iplaneringen. ökar också de krav somäldre har rätt att ställa. Eftersom levnadsåldernstiger förlängs också den tid då man efterfrågarsjukvård.Sammantaget gör detta att de äldres välfärd blir alltviktigare att slå vakt om, och behoven varierar medåldern.Ett uttryck för livskvalitet är att människor vill bokvar hemma i sina bostäder så länge som möjligt.En tyst förutsättning för att det skall vara möjligt äri många fall de anhörigas insatser. Dessa insatser ärovärderliga, det har vi i betonat år efter år.Skulle de värderas i pengar, skulle insatsernamotsvara miljardbelopp. Det finns mångakommuner som har upptäckt hur värdefullanhörigvården är och som stöder den genom någonform av ersättning. En annan förutsättning är attdet finns möjligheter till avlastning.Det var mycket intressant att höra om anhörigas insatser, vilka också hanbetonade var ovärderliga. Det är inte så ofta vi hörsocialdemokrater formulera sig så.Det är emellertid inte alltid som det finns anhöriga.I sådana fall utgör det storaskyddsnätet, och därför är det också viktigt att denfungerar.Den insats som gör är viktig på mångaolika sätt. Det är inte bara fråga om att städa av,laga mat och göra inköp. Insatsen består också i atthon eller han förmedlar en personlig kontakt medden äldre, som sitter ensam och som känner sigövergiven.Jan antydde att har skuritsner, men inte heller det är korrekt. Sanningen är attden har ökat kraftigt i omfattning under de senasteåren.Den tid kommer för många äldre då de inte längrekan bo ensamma, och då är det viktigt att länkarnai vårdkedjan finns och fungerar. I ett sådant skedeär det nödvändigt att samhället ställer upp medolika boendeformer som återigen ger en vissvalfrihet.Riksdagens revisorer har granskat äldreboendetoch avgivit en rapport som man kallar Särskildaboendeformer för äldre. Vad man specielltanmärker på är att det finns för mycket avbyråkratiska regler, som motverkar lokalalösningar. Det man framför står också iöverensstämmelse med intentioner.Det här är exempel på att beslut som fattas här iriksdagen har svårt att nå ut. Ettkonkret sådant exempel är beslut omålderdomshem, och i fråga om barnomsorgen vet vihur svårt det var att få ut kunskap om de olikabeslut som fattades om alternativ inombarnomsorgen.Vad gäller äldrevården i stort kan man konstateraatt det har skett en mycket kraftig satsning på olikaboendeformer. Målet är att skapa ett varierat utbudav äldreboende, och denna satsning sker imedvetande om att det finns olika behov.Också valfriheten, som är ett högt prioriterat mål,ställer krav på olika omvårdnadsformer. För mångaäldre kommer då det blir omöjligt att klarasig i det egna hemmet, trots hjälp från hemtjänsten.Samhället bör då ha en beredskap för denlivssituationen. Det har, som jag nämnde, ocksåskett en kraftig utbyggnad av olika former aväldreboende, såsom , ålderdomshem ochgruppboende.En äldre människas behov av hjälp kan ytterligareaccentueras, och då räcker inte alltid den vård somerbjuds på den här nivån i vårdkedjan, även om detfinns exempel på att anpassningsgraden är störreinom ålderdomshemmen än inom flera andraboendeformer. Också i det läget måste samhället,om det gör anspråk på att vara ett välfärdssamhälle,erbjuda hjälp.Vården av de äldre i ett samhälle är i själva verketen ganska bra mätare på hur allvarligt man tar påtalet om människors lika värde och andra högaprinciper. Vården av de äldre och de mycketvårdkrävande är ju inte direkt, ochkortsiktigt lönsamma investeringar, men på litetlängre sikt är de lönsamma. Motsatsen skulle skapaett hårt och kallt samhälle. Det är därför vi iCentern lägger stor vikt vid frågor som rör de äldre,och det gör också regeringen.I det här perspektivet är det också viktigt attvårdkedjans yttersta länk, sjukhemmen, fungerar,att de har den rätta kapaciteten.Herr talman! En mänsklig syn på människansbehov av vård och värme när livet närmar sig sittobevekliga slut måste innebära att hjälpbehovetockså omfattar den situation då hopp omtillfrisknande och överlevnad inte längre finns,vilket också tog upp. Människan ilivets slutskede kan vara oerhört ensam, och dåmåste sjukvård och äldreomsorg vara rustade föratt också i en sådan situation ge den hjälp och detstöd som krävs.Herr talman! Med detta vill jag instämma i detyrkande som framförde tidigare idebatten.Anf. 101 () replik:Herr talman! beskrev 80-talet somett kaos för äldreomsorgen och den nuvarandesituationen som närmast ett lyckorike. Vi gårtillbaka och tittar på vad som hände under 80-talet.Då skedde en oerhört kraftig utbyggnad av t.ex.hemtjänst och färdtjänst. Däremot minskadeantalet särskilda boendeformer. Men totalt settskedde en mycket kraftig utbyggnad aväldreomsorgen.Om vi tittar på personer ökade stadigtinsatserna i takt med att antalet 80-åringar ökade.Nu ser vi en annan trend. Antalet 80-åringar somfår hjälp minskar. för dem minskarganska kraftigt. Den ökar inte alls.För det andra minskade resurserna med 1 miljardförra året, och det är inte litet. KommunförbundetsJoakim beräknar att det blir i minskningmellan 1992 och 1995. Det är sannerligen inte enökning av resurserna inom äldreomsorgen. Detpåverkar naturligtvis kvaliteten.För det tredje: säger att det minsannfinns bra privata alternativ. Ja, det tror jag alldelessäkert. Det var inte detta jag polemiserade mot.Det jag polemiserade mot var det som framkom iSocialstyrelsens rapport, nämligen att det brister ide allra flesta avtal mellan kommuner och deprivata alternativen. Det är dålig insyn, dåligkontroll, brist på sekretess och annat.Tycker att det är tillfredsställande?Det vi vill är att man gör någonting åt dessa avtalså att man får en ordentlig insyn och en ordentligkontroll.Till sist till de särskilda boendeformerna. Det ärsant att de har ökat, men det har sannerligen inteskett med hjälp. Ökningen skedde pågrund av ÄDEL-reformen, som var emot.Det är det kommunala betalningsansvaret och detstimulansbidrag som Socialdemokraterna ochFolkpartiet gemensamt drev igenom här ikammaren som gjort att antalet särskildaboendeformer för äldre ha ökat.Anf. 102 () replik:Herr talman! Det finns många bra privataalternativ. Jag kan nämna ett av många. Det ärockså ett där har gjort enutvärdering. Det finns i kommun.Utvärderingen är finansierad av bl.a.Socialstyrelsen. Där har det privata äldreboendetfått högsta betyg.Sedan måste jag återkomma till frågan omhemtjänsten, som återigen tog upp.Jan kritik på detta område är intekorrekt. Jag upprepar det. Han säger att antaletpersoner som får hemtjänst har minskat. Hanantyder med ett sådant sätt att uttrycka sig attantalet hemtjänsttimmar också har minskat. Mendet är definitivt inte sant.I verkligheten har det skett en kraftig ökning undersenare år. var antalethemtjänsttimmar ungefär 50 miljoner. Men ibörjan är siffran uppe i mer än 100miljoner. Det är väl en ökning om något!Dessutom har antalet personer som får hjälpkvällar och nätter också ökat. varden siffran lägre än , men är den över20 %. Om tvivlar på dessa siffrorgår det bra att läsa om dem i den rapport som jagnämnde, nämligen den rapport som har kommitfrån revisorer.Dessa siffror visar otvetydigt att antalethemtjänsttimmar inte har minskat, utan de har merän fördubblats. Däremot är det kanske riktigt attprövningen av behovet har blivit noggrannare. Detvisar just det faktum att hjälpen till de allra äldstamed det stora behovet av hjälp har ökat kraftigt.Den mesta hjälpen går till dem som verkligen äri behov av hjälp.Anf. 103 () replik:Herr talman! Det verkar som att ochjag är överens. Om lyssnat till mig,hade hon hört att jag sade att det skedde enväsentlig ökning under 80-talet.När nu använder siffror går hontillbaka till 1980. Märk väl: skeddeen oerhört kraftig utbyggnad av hemtjänsten.Därom är vi överens. Det som har hänt i början på90-talet är något annat. Jag har inte tittat på antalethemtjänsttimmar. Om de ökar eller ej vet jag inteexakt. Men jag är ganska säker på att de absolutinte ökar lika mycket som under 80-talet.Däremot minskar antaletpersoner som får hemtjänst. Siffrorna ärexakt 154 364 personer för , och 148 407personer för . Det har alltså skett enväsentlig minskning. Man skall ha i åminnelse attantalet personer har ökat. Detär en oroande utveckling att detta trendbrott harskett.Sedan pekar på ett gott privatalternativ. Jag sade att sådana säkert finns. Men detjag frågade om var: Tycker deborgerliga att det är tillfredsställande att det bristeri så gott som alla avtal mellan kommunerna och deprivata entreprenörerna? Det brister i insyn,kontroll, osv.Vi har här sagt att regeringen måste göra någontingnär har pekat på detta problem.Tycker inte att det är ett problem?Hon har faktiskt inte svarat på frågan.Anf. 104 () replik:Herr talman! Självfallet skall man se över det heladär det finns problem. Men måste jag motbakgrund av mycket negativabeskrivning av privata alternativ säga följande.Vi tror obetingat på en äldreomsorg som är såbeskaffad att samhället ställer höga krav på nivån iomsorgen. Sedan får olika intressenter -- bådeprivata och offentliga -- tävla om vem som kanuppnå det bästa resultatet kvalitativt ochkvantitativt inom givna ramar.När det gäller siffrorna om hemtjänst till de äldrehar antalet hemtjänsttimmar ökat betydligt ocksåunder senare år. Jag nämnde att det var . när vi ärinne är antalet timmar betydligtöver 100 miljoner. Det måste man väl ändå ansevara en påtaglig ökning. Dessutom ökar antaletäldre som får hemhjälp, . 105 ():Herr talman! Det har varit en lång debatt om vårtsamhälles välfärd. Vi skall snart fatta beslut om endel saker som omformulerar en del av samhälletsuppgifter.En av de mest angelägna uppgifterna är ansvaretför vården och omsorgen av våra äldre. UllaTillander har talat mycket bra om boende, omhemtjänst, om anhörigvård och om vård i livetsslut. Jag ser att riksdagsledamöterna står här ochtrampar och vill fortsätta med votering, så jag skallinte upprepa det. Men det var mycket bra.Låt mig dock nämna några detaljer. En stor del avde äldre, människor som inte vågar, orkar eller kangöra sin röst hörd i samhället, har inga föreningareller organisationer som för deras talan. Det ärdärför mycket angeläget att vi, samhället, lyfterfram deras behov. Det är tyvärr inte alltid de somhar starka företrädare i samhällsdebatten som bästbehöver samhällets stöd.Flera förslag som innebär att man kommer att lyftafram och förbättra situationen för svaga grupperhar vunnit gehör under mandatperioden.Barnombudsmannen och den nu förslagnaHandikappombudsmannen är exempel på det. Menfortfarande saknas det en äldreombudsman.Vi har inget forum för äldre. Inget forum dit äldre,anhöriga eller personalen i äldreomsorgen kanvända sig för att få sina åsikter beaktade. skulle kunna ta till vara derasintressen bättre än vad som görs i dag.Ombudsmannen skulle också kunna görautredningar och förslå åtgärder för att förbättra förde äldre. har flera gångermotionerat om tillsättandet av enäldreombudsman.Herr talman! ger de medicinska framstegenallt större möjligheter att bota och lindrasjukdomstillstånd. Även mycket gamla människorkan hjälpas. Äldre människor kan behöva sjukvårdunder , och de kan behöva en kvalificeradsjukvård.Många, kanske de flesta, får adekvat vård. Men omman har svårt att få förståelse för sina behov ochönskningar, om man vårdas på för låg nivå, om manblir nekad intagning till eller blir för tidigt utskrivenfrån en vårdinrättning, kan det vara svårt att fåklagomålen prövade.Den som upplever kommunens sjukvård ochomsorg som otillräcklig har inte heller någonnationell instans att vända sig till där klagomålenblir objektivt bedömda -- så långt det nu går.Kanske kan äldreombudsmannen formuleras vidett nationellt forum där även de som är missnöjdamed utebliven vård eller alltför korta vårdtider kanframföra sina åsikter. Framför allt kanäldreombudsmannen bli en talesman för röstsvagagamla.Herr talman! Mitt anförande var mycket kort. Detinnehöll en liten del av en mycket stor fråga.Anf. 106 (nyd):Herr talman! Denna dag har varit en intressant dag.Vi har i talat om husläkarsystemet. Detär intressant att höra hur vissa ledamöter urregeringspartierna kritiserar oss i Ny demokrati föratt vi har ändrat oss. Det är möjligt att man haruppfattat det som att vi har gjort något som ärformellt fel. Det är mycket möjligt att den kritikenär befogad. Men jag kan aldrig tänka mig att detformella är viktigare än sakpolitiken. Det är ju justdet som har kritiserats för, nämligen attdet formella ofta är viktigare.Ny demokrati var ett parti som skulle införa suntförnuft i politiken, och vi skulle representeraväljarna.Vi ha nu funnit att vi kanske gjorde fel när vifattade vårt första beslut i detta ärende, specielltmed tanke på att förslaget ändrades underhanteringens gång. Vi fick inte riktigt det vi hadebegärt.Man kan också undra varför vi här i åttatimmar har diskuterat denna fråga. Vad är det förmening att diskutera om vi inte har möjlighet attändra oss? Jag trodde debatter var till för det. Jagtrodde att man skulle lyssna till olika argument.Men i får man inte ändra sig fyra veckorinnan, utan att det blir en svekdebatt.Jag skulle vilja förorda att man i fortsättningen intelade ned så mycket tid på de meningslösadebatterna. Tänk om ett företag skulle använda sinarbetskraft på detta sätt. Jag garanterar att detföretaget skulle gå i konkurs. Vore det inte bättreatt i fortsättningen skicka in protokollen från deolika partierna. Då har man rösträkningenomedebart klar, och vi slipper detta skådespel.Vi har faktiskt lurat alla de som sitter på läktarnaatt tro att vi kanske kan ändra oss här och attdebatten verkligen betyder någonting. I ett företag,när man diskuterar olika frågor, bollar man sakeroch ting mot varandra. Därefter fattar man ettbeslut. Men tydligen är det inte så i riksdagen.Jag frågar därför: Vilken heder är det vi pratar om,Ny demokratis eller ? Det får ni funderapå.(Applåder)Anf. 107 (nyd):Herr talman! Jag ber att få uttrycka kammarensförtjusning över att se riksdagsman här.Han har aldrig varit här så mycket som just i dag.Jag vet att det är ovanligt att man begär replik pånågon i sitt eget parti. Men vi har ju varit med iGuinness rekordbok förr.Låt oss se vad som har inträffat. Ny demokratisrepresentant i socialutskottet har sjabblat. Hela Nydemokratis riksdagsgrupp vet om det. Så snackainte om att ändra sig, ! Det är ni självasom skall ändra er, hela gänget.Vad vi annars är på väg att göra är att förlora denpolitiska heder som jag anser att vi faktiskt harbyggt upp här i . Varför skulle vi göra det?Skulle det vara för rubrikernas skull? Jag tror attäven tycker att det räcker medrubriker -- för dagen i alla fall. Tag ansvar och varlitet tuff! Det brukar vi vara.Tala inte om sakpolitik! själv är juden som inte bryr sig om sakinnehåll. Att drivasakpolitik handlar om kunskap.Det är faktiskt dags för Ny demokratisriksdagsledamöter att ändra sig. Är det någon dagsom debatten skulle kunna ha någon vettigbetydelse, kan det vara just . Men det beror påer.I detta anförande instämde (nyd).Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 1 (den generella välfärdspolitiken)1. utskottet2. 1 (s)3. men. i motsvarande del (v)Förberedande votering:122 för res. 111 för men.171 avstod45 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:152 för utskottet131 för res. 121 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 2 nyd, 2För res. 1:119 s, 10 v, 2Avstod:21 nydFrånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 4 vMom. 2 (en rättighetslag)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:291 för utskottet12 för men.46 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:119 s, 75 m, 29 fp, 25 c, 18 kds, 23 nyd, 2För men. :10 v, 2Frånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 8 kds, 4 vMom. 3 (inriktningen av hälso- och sjukvården)1. utskottet2. 2 i motsvarande del (s)Votering:173 för utskottet131 för res. 245 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 23 nyd, 2För res. 2:119 s, 10 v, 2Frånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 4 vMom. 4 (sjukvårdsproduktionen)Propositioner ställdes först beträffande utskottetshemställan och därefter ifråga om motiveringen.Hemställan:1. utskottet2. 3 (nyd)Votering:278 för utskottet22 för res. 34 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:119 s, 75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 7 v, 4För res. 3:22 nydAvstod:1 nyd, 3 vFrånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 4 vMotiveringen:1. utskottets motivering2. motiveringen i res. 2 i motsvarande del (s)Kammaren biföll utskottets motivering medacklamation.Mom. 5 (folkhälsoaspekter)1. utskottet2. 4 (s)Votering:173 för utskottet130 för res. 446 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 23 nyd, 2För res. 4:119 s, 9 v, 2Frånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 5 vMom. 6 (upphävande av lagen om husläkare m.m.)1. utskottet2. 5 (m, fp, c, kds)Votering:152 för utskottet151 för res. 51 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:119 s, 20 nyd, 10 v, 3För res. 5:75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 2 nyd, 1Avstod:1 nydFrånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 4 vMom. 7 (dispens från lagen om husläkare)Votering:1. utskottet2. 6 (m, fp, c, kds)152 för utskottet151 för res. 61 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:119 s, 20 nyd, 10 v, 3För res. 6:75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 2 nyd, 1Avstod:1 nydFrånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 4 vMom. 8 (upphävande av lagen omläkarvårdsersättning och lagen om ersättning försjukgymnastik)1. utskottet2. 7 (s)Votering:172 för utskottet131 för res. 746 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:75 m, 29 fp, 24 c, 19 kds, 23 nyd, 2För res. 7:119 s, 10 v, 2Frånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 7 c, 7 kds, 4 vMom. 10 (Ädelreformen m.m.)1. utskottet2. 8 i motsvarande del (s)3. men. i motsvarande del (v)Förberedande votering:121 för res. 810 för men.172 avstod46 frånvarandeKammaren biträdde res. 8.Huvudvotering:175 för utskottet119 för res. 810 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:2 s, 75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 23 nyd, 2För res. 8:117 s, 2Avstod:10 vFrånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 4 vMom. 11 och 12 (m.m.)1. utskottet2. 8 i motsvarande del (s)Kammaren biföll utskottets hemställan medacklamation.Mom. 13 (nationella mål för handikappolitiken)1. utskottet2. 9 (s)Votering:172 för utskottet131 för res. 946 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:75 m, 29 fp, 25 c, 19 kds, 22 nyd, 2För res. 9:119 s, 10 v, 2Frånvarande:19 s, 5 m, 4 fp, 6 c, 7 kds, 1 nyd, 4 vMom. 15, 16 och 17 (behovsprövade barnbidragm.m.)1. 10 i motsvarande del (nyd)Votering:281 för utskottet23 för res.