prot · GH0991 · 1994-04-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:91Tisdagen den 19 aprilKl. 14.00 -- 16.421 § Meddelande om kammarenssammanträdesplanAnf. 1 ny plan för kammarsammanträden april--junihar utdelats till kammarens ledamöter.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 13 april.3 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellationerna 1993/94:108, 113 och 114Till riksdagenBeträffande interpellationerna 1993/94:108 avBengt , 1993/94:113 av och1993/94:114 av , Giltigheten avsvensk grundlag inför , får jag meddelaatt jag inte kunnat besvara dessa inom föreskrivnafyra veckor.Skälet härtill är tidsbrist i på den aktuelladagen.Jag kommer i stället att besvara interpellationernai ett gemensamt svar den 2 maj 1994.Stockholm den 11 april 1994Reidunn LaurénTill riksdagenBeträffande interpellation 1993/94:129 av LarsStjernkvist (s), Bostadsmarknaden, får jagmeddela att jag inte kan besvara denna inomföreskrivna fyra veckor.Skälet härtill är att en debattdag som passar bådeinterpellanten och mig inte stått att finna underdenna tidsperiod.Jag kommer att besvara interpellationen den 16maj.Stockholm den 14 april 1994Bo Lundgren4 § Svar på fråga 1993/94:460 om vårdhem ochgruppboendeAnf. 2 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att underlätta för huvudmännen attfortsätta tillhandahålla verksamhet på välfungerande mindre vårdhem.Genom lagen (1993:387) om stöd och service tillvissa funktionshindrade, LSS, har bl.a. personermed utvecklingsstörning och personer med andrastora och varaktiga funktionshinder fått enlagstadgad rätt till olika former av stöd och service.Frågor om vårdhem för personer medutvecklingsstörning regleras i en särskildinförandelag till LSS. Av införandelagens 6 §framgår att landstingen och kommunernagemensamt skall planera för avveckling avbefintliga specialsjukhus och vårdhem.Avvecklingsplaner skall enligt paragrafen upprättasoch lämnas in till senast den 31december 1994.Som påpekar gjorde ianslutning till beslutet om LSS ett uttalandeangående vårdmiljön i små vårdhem. Riksdagenuttalade att ett litet väl fungerande vårdhem i vissafall kan utgöra en väl så god vårdmiljö som ettgruppboende. konstaterade också attvårdbehov är individuella och att det är viktigt attalla vårdbedömningar utgår från den enskildeindividens behov. Huvudmännen bör därför, enligtvad framhöll, utifrån varje vårdhemsförutsättningar kunna taställning till frågan om nedläggning eller fortsattdrift. Vad mer exakt avsåg med små ochvälfungerande vårdhem framgick dock inte avtillkännagivandet.Regeringen uppdrog åt Socialstyrelsenatt följa upp och utvärdera handikappreformen. Iuppdraget ingår bl.a. att följa upp hur och i vilkentakt avvecklingen av vårdhemmen genomförs. Motbakgrund av tillkännagivande ingår deti uppdraget att särskilt uppmärksamma frågan omvilka prioriteringar huvudmännen gör vid beslutom avveckling av vårdhem. En första rapport frånSocialstyrelsen skall lämnas till regeringen senastden 1 oktober 1994.Låt mig också nämna att , bl.a. motbakgrund av tillkännagivande, iförordningen om stöd och service till vissafunktionshindrade fått möjligheter att meddelaverkställighetsföreskrifter om avvecklingsplaner.Jag har erfarit att sådana verkställighetsföreskrifterför närvarande är under utarbetande.Mot bakgrund av vad jag nu har sagt ser jag ingenanledning att vidta någon särskild åtgärd i frågan.Anf. 3 ():Herr talman! Jag vill börja med att tackasocialministern för svaret på min fråga, även om dethade varit önskvärt med en något ökad tydlighetbeträffande socialministerns inställning i de härfrågorna.Som socialministern har anfört har fattatett beslut om att man skall utgå från den enskildaindividens behov. Bakgrunden till det är att man isocialutskottet har diskuterat de ofta alltför rigidabestämmelserna vid förändringar och att behovetskall vara det styrande.Självklart är min övertygelse att det är viktigt förmånga av de utvecklingsstörda att ha en egenbostad. Men ibland känner man att statsmakternasrigida beslut har gjort att behovet har kommit iskymundan och att det är själva bestämmelsen somhar tagit över. Jag vill fråga socialministern om intedet underlag som vi beslutade om innebär att delokala politikerna kan göra bedömningar som ledertill att de utvecklingsstörda kan få det bättre, ävenom det inte till fullo blir så att en och en flyttar ut isamhället.Anf. 4 Socialminister ():Herr talman! Det är naturligtvis alltid enavvägningsfråga som lokala politiker får göra. MenSocialstyrelsen har också en roll när det gäller attbedöma om avvägningarna är rimliga eller inte.Det är svårt för mig som statsråd att ha synpunkterpå enskilda fall, men jag har naturligtvis tagit redapå hur har gjort bedömningen närdet gäller Tallgårdens vårdhem, som nämns i denhär frågan. bedömning är att denvårdmiljö som erbjuds inte svarar mot de önskemålsom har ställt upp i lag eller imotivuttalanden.Det här är ett gammalt vårdhem där det harfunnits plats för drygt 60 personer. Det är någotfärre . Men tanken är ändå att bygga om entraditionell vårdmiljö till gruppbostäder. Man talarfortfarande om ett vårdhem i ombyggd form. Detsvarar inte emot de krav som har ställtupp i framför allt den lag som gäller på den härpunkten.Anf. 5 ():Herr talman! Tallgården är mycket riktigt ettvårdhem som har haft många boende. Men harman reducerat antalet boende. Jag tror att det idagens läge är 24 boende och att man enligt denskiss som har bedömts skulle ha 16 boende.Tallgården ligger oerhört naturskönt och vackertoch har en fin miljö. Det kan omvittnas av alla.Det är väl alltid de bedömningar som lokalapolitiker gör som bäst visar hur man skall kunnalösa problemet, inte minst i övergången från enform till en annan, som det har rått politisk enighetom att vi behöver förändra. Jag noterar attsocialministern tycker att de lokala politikernassynpunkter och bedömningar skall få råda, och jagförstår också att mycket aktivtarbetar med det här. Men det är också viktigt att visom politiker är med i den här bedömningen.Anf. 6 Socialminister ():Herr talman! Bara en avslutande kommentar. I vissmån är det naturligtvis så att lokala politikersbedömningar måste få råda. Men kvar står att vi haren lagstiftning i vilken vi har tagit ställning för enviss boendeform som vi tror är bra förutvecklingsstörda och andra svårt handikappade.Erfarenheten säger oss att gruppbostäder eller ivarje fall bostäder som kommer i närheten avgruppbostäder är det bästa. Vi har i någon månringat in friheten för kommunala politiker. Det harvi varit helt överens om.Anf. 7 ():Herr talman! Jag vill bara avsluta med att säga attdet är viktigt att ha med den ekonomiska situationsom vi lever i när vi beslutar om och utvecklarvården. Det har varit ettbekymmer för län att klara den härlagstiftningen. Men man har arbetat utifrån denförutsättning man har haft och har en absolutambition att leva upp till lagens intentioner.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1993/94:430 om en anläggningför sanering av förorenade jordmassorAnf. 8 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen kommer att ge iuppdrag att utreda förutsättningarna för att anläggaen verksamhet för sanering av förorenadejordmassor vid sjön har uppgivit att det finns planer på attanlägga en sådan verksamhet på en industritomt ca500 meter från Tisnarens strand.För att få tillstånd till en sådan verksamhet krävsprövning enligt miljöskyddslagen (1969:387). Förverkamheten skall väljas sådan plats att ändamåletkan vinnas med minsta intrång och olägenhet utanoskälig kostnad. Det ankommer på sökanden attvisa att det föreligger förutsättningar för att tillåtaverksamheten. prövartillståndsansökan efter att ha inhämtat bl.a.Naturvårdsverkets synpunkter. I prövningen ingårbl.a. frågor om utsläpp till luft och vatten.Miljökonsekvenserna skall beskrivas itillståndsansökan. Om jordmassorna är förorenadeav miljöfarliga ämnen erfordras därutöver tillståndenligt förordningen (1985:841) om miljöfarligtavfall. Sådant tillstånd meddelas avNaturvårdsverket.Riksdagen har 1991 (rskr. 1990/91:338) lagt fast attett femårigt program för sanering och återställningav miljöskadade områden skall genomföras medbörjan från /92. Det ingår iNaturvårdsverkets uppgifter att ansvara förgenomförande av detta program i samverkan medbl.a. och kommuner.Naturvårdsverket har avgivit en lägesrapport den18 mars om arbete medåtgärder vad gäller sanering och återställning avmiljöskadade områden. Rapporten sammanfattardagens kunskapsläge, vad som gjorts inomområdet och förslag till åtgärder för de närmasteåren samt diskuterar strategin för framtiden. Avrapporten framgår att det är angeläget att få tillstånd ett långsiktigt och rationellt arbete inomefterbehandlingsområdet i skall arbeta vidare med förslaginom området.Det finns mot bakgrund härav inte skäl att ge någotsärskilt uppdrag till att utredaförutsättningarna för en saneringsanläggning vidsjön . 9 ():Herr talman! Jag tackar miljöministern för svaret,och jag tolkar det positivt.Men, miljöministern, det är ju inte bara JanJennehag som i största allmänhet uppger att detfinns planer på att anlägga en sådan här verksamhetvid Tisnarens strand, utan detta är ju frukten av ettganska omfattande arbete inom BoforsVingåkersverken. Det förs också i den berördatrakten, både inom och ilokalpressen, en mycket intensiv debatt i frågan.Jag har här i kammaren med mig en omfattandematerial för den som intresserad -- menmiljöministern har kanske tagit del avinformationen på annat sätt?Jag tolkar i vart fall miljöministerns svar som att viär överens om att det här är en nationellangelägenhet, att det är ett problem som skall lösasoch att ett långsiktigt och rationellt arbete skallbedrivas inom efterbehandlingsområdet.Miljöministern säger att det inte finns något skäl atttitta närmare på förutsättningarna för just den häranläggningen, och jag utgår då ifrån att arbetet medatt få till stånd en nationell lösning kommer attfortsätta och att de människor i trakten av sjön somhar varit oroliga inte längre har någon anledning attkänna oro.Anf. 10 Miljöminister ():Herr talman! Jag är fullt medveten om att det intebara är som intresserar sig för dennaanläggning, som avses genomföras i BoforsVingåkersverkens tidigare industriområde. Jag har,i ett väldigt tidigt skede, haft kontakt i ärendet medlandshövdingen i . Min avsikt var attfå en orientering i frågan, så att jag är informeradom detta.Alla sådana här anläggningar väcker naturligtvisfarhågor i omgivningen -- det vet också jag -- ochjag har som gått också tagit del av endel av den information som hänvisartill.Det jag i svaret vill understryka är attNaturvårdsverket har den här sortens uppdrag somen naturlig del i det femåriga programmet försanering och återställning av miljöskadadeområden. Om man på uppfattaratt det finns behov av hantering av förorenadejordmassor, har verket också full frihet att kommamed förslag i den delen.Den lägesrapport som har gettut, Efterbehandling av förorenade områden, ärnaturligtvis ett led i att underbygga detta arbete,som skall omfatta mer än bara förorenadejordmassor, på bredaste möjliga sätt.Anf. 11 ():Herr talman! Jag förutsätter att miljöministernsengagemang i de här frågorna också kommer att geett sådant resultat att berörda myndigheter kännerstödet från regeringen.Jag utgår också från att det som kan komma attprövas i det här sammanhanget är någon form avmobila anläggningar. Det finns naturligtvis storavinster att göra med sådana tekniska lösningar, ochjag utgår från att miljöministern inte ser någrahinder i den vägen utan också stimulerar dentekniska utvecklingen på det området.Vad jag ville ha klarlagt och vad jag tycker att jagnu har fått klarlagt är att det med de regler somgäller är ytterst osannolikt att en sådan häranläggning skulle få komma till stånd vid sjönTisnaren.Anf. 12 Miljöminister ():Herr talman! Som alla vet ger vi i sådana härärenden inga förhandsbesked, eftersomregelsystemet fastlägger på vilket sätt det skallbeslutas.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1993/94:446 om ansvaret föratt bilavgasreningen fungerarAnf. 13 Miljöminister ():Herr talman! har frågatkommunikationsministern om regeringen avser attta några initiativ för att lösa vissa problem med desvenska avgaskraven för bilar samtkostnadsansvaret i dessa sammanhang.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Karl-Erik tar i sin fråga upp att AB SvenskBilprovnings uppföljande tester visar att mångamotorfamiljer har problem med att klara dehållbarhetskrav som ställs enligt bilavgaslagen ochbilavgasförordningen, det ekonomiska ansvaret förde nödvändiga reparationerna av avgasteknikensamt tvisterna mellan bilägare och biltillverkare omvem som skall stå för kostnaderna. Fråganbehandlar även konsekvenserna för miljömålen.Bilavgaslagen innehåller klara regler omansvarsfördelningen mellan biltillverkare ochbilägare när det uppstår fel på den avgasrenandeutrustningen. Tillverkaransvaret gentemotpersonbilsägaren gäller för brister i den utrustningsom begränsar utsläppen om de uppstår innan bilenhar gått 8 eller blivit gammal.Detta ansvarsförhållande gäller om bilenunderkänns vid en kontrollbesiktning. I praktikenhar det uppstått tvister om hur långt biltillverkarnasansvar sträcker sig. Konsumentföreträdarna anseratt tillverkaren skall svara för att bilen klarar deuppställda avgaskraven, medan biltillverkarnaanser att ansvaret gäller bestämda avgasrelateradekomponenter. Tvisten prövas för närvaranderättsligt, varför jag inte vill föregripa utgången.Ett allvarligt problem för enskilda bilägare är felsom upptäcks när tillverkarens ansvar har gått ut.Dessa reparationer kan bli mycket dyra för ägaren.Omfattningen på problemet är inte klarlagd, menSvensk statistik frånkontrollbesiktningar är oroande. Konsumentverketoch bevakar frågan på ettutmärkt sätt, och avser attdiskutera frågan med dessa verk.Svensk testar ett antal utvaldamotorfamiljer vid . Omutsläppen av kväveoxider, kolväten, kolmonoxideller partiklar är för höga anmäls detta tillNaturvårdsverket. Vanligen vidtar biltillverkarnaspontant åtgärder på felaktiga modeller. Om så intesker kan ålägga tillverkaren attvidta åtgärder. Av testade 30 motorfamiljerhar sju återkallats, och i fyra fall pågårförhandlingar om återkallande. Endast i ett fall harett sådant beslut av lett tillrättslig prövning.De problem med katalysatortekniken som harpåvisats genom mätningar fårinte misstolkas. Även de felaktiga bilarna harväsentligt lägre avgasutsläpp än bilar utankatalysatorer. Som frågeställaren framhållerinnebär detta ändå att vi får svårare att infriamiljömålen. Regeringen anser emellertid attNaturvårdsverket sköter kontrollen på ett bra sättoch finner därför ingen anledning att vidtaytterligare åtgärder på just denna punkt.Det finns dock ett effektivt sätt att få tillstånd åtgärder på bilar med för höga avgasutsläpp.Regeringen har i propositionen En effektivarefordonskontroll skisserat ett system för flygandeinspektioner av bilars avgasutsläpp. Med ett sådantsystem kan bilar med dåliga katalysatoreridentifieras i trafiken. Det betyder att de kan bliföremål för åtgärd väsentligt tidigare än omproblemen uppdagas i samband med den årligafordonskontrollen. Detta leder till minskadeavgasutsläpp och ofta även till lägre kostnader förbilägaren.Anf. 14 ():Herr talman! Jag får tacka miljöministern försvaret. Miljöministern har lyckats att beröra allapunkter som jag tänkte ta upp som kompletterandefrågor, och det tycker jag är bra.Anledning till att jag ställde frågan är en artikel itidningen där det står attkatalysatorerna inte klarar dagens avgaskrav. 8 av27 motorfamiljer överskred det godkändakoloxidvärdet. Det tyckte jag var ett bekymmer.Nu ser jag att man försöker att arbeta vidare meddenna fråga.Något som jag också ser som något av ett problemär kostnadsfrågan. Om bilen gått mindre än 8 000mil finns det klara regler, som miljöministernpåpekade. Men det gäller bilar som bara gått 8 000mil.Det är många bilar som kommer att gå över 8 000mil, och som är ganska nya. De klarar intebestämmelserna, även om de inte är gamla.Också de belastas med att ägaren får åtgärda dettasjälv. Jag tycker att det skulle finnas större krav pådem som i första hand inte klarar av detta. 8 000 milär för litet.De flygande inspektionerna är i och för sig bra.Men de löser egentligen inte problemen medutsläppen. Bilägaren får åka till sin auktoriseradeverkstad och försöka lösa problemen. 8 ärför litet. Finns det planer på att utsträcka detta såatt regeln gäller vid ett större antal mil än 8 000?Anf. 15 Miljöminister ():Herr talman! Jag har gett ett ganska fylligt svar somär på gränsen till den längd som man bör använda ifrågesvar. Jag har därför täckt in de flestaproblemområden. Vi tycks vara överens om hurproblemet ser ut i verkligheten.Det man kan göra är givetvis att försökakomplettera den service- och kontrollverksamhetsom finns. Jag vill nämna att Svensk Bilprovninghar tagit fram en enkel avgasbesiktning sombilägarna frivilligt kan låta sina fordon genomgå.De bilägare som misstänker att de har problembilarkan utnyttja denna för att upptäcka om någothåller på att hända med katalysatorn. Omproblemen upptäcks kanreparationskostnaderna i allmänhet begränsasavsevärt.Bilbranschen bör också kunna beakta kostnadernaför katalysatorbyten allteftersom denna åtgärd blirvanligare när vi får fler äldre katalysatorbilar. Jagförutsätter att vi får en utveckling på det området.När det gäller de 8 000 milen är detta en fråga därdet finns motstående intressen, som bekant. Det ärviktigt att vi t.ex. i förhandlingarna med EU harlyckats bibehålla våra krav vad gällertillverkaransvaret. Att vi dessutom får flygandeinspektioner och har enklare avgasbesiktning gördet möjligt att hantera dessa frågor individuellt.Det allra viktigaste är dock bättre bränslen. Det ärinte en tillfällighet att vi har försök få bort blyet.Dels är det ett miljögift, dels är det ett elände ikatalysatorbilar. Det är anledningen till att vi harsatt in stöten just där.Anf. 16 ():Herr talman! Det sist sagda håller jag helt medmiljöministern om. Blyet skall bort ur drivmedel.Sedan får jag bara hoppas att motorbranschen ochintresseorganisationerna läser miljöministerns svaroch tar del av det. Sköter de sig inte hoppas jag kan komma tillbaka och ställa större krav pådem.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1993/94:433 om EU:sstrukturfonderAnf. 17 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaanslag regeringen avser använda för att genationella tillskott till projekt som finansieras medmedel från EU:s strukturfonder.Låt mig börja med att säga, att utformningen av denationella tillskotten givetvis kommer att påverkasav inriktningen på det program- och strategiarbetesom bl.a. kommer att ske ute i regionerna. Vidarekommer det givetvis att få betydelse hur de 2miljarderna fördelas mellan målen 2--5 b.Vad gäller den senare frågan pågår ettberedningsarbete inom . Jag ärdärför inte beredd att lämna besked ommedelsfördelningen och därtill hörande geografiskavgränsning av vissa av målen. Därmed går detheller inte att ha någon bestämd uppfattning omden s.k. additionaliteten, dvs. vilka anslag somskall svara för den nationella finansieringen.Anf. 18 ():Herr talman! Hövligheten kräver att jag tackar försvaret, men detta svar var bland de allra tunnastesom jag har avlyssnat i denna kammare. Det ärmycket allvarligt, eftersom detta är en viktig fråga.Regeringen har lagt fram en proposition omregionalpolitiken. Det är nästan skandalöst att mani det sammanhanget inte kan ge några som helstbesked om hur denna reionalpolitik skall samverkamed regionalpolitiken sett ur ett EU-perspektiv.Uppenbart är att regeringen också är oense om hurman skall sköta detta med de nationella tillskotten.Jag konstaterar att jag inte får något svar på defrågorna. Jag får också besked om att man inteheller nu har någon uppfattning om hur de 2miljarderna skall fördelas mellan de olika målenoch hur den geografiska avgränsningen skall ske.Mot den bakgrunden vill jag ställa en fråga. Detråder en debatt om huruvida mål-6-området, somomfattar det nationella stödområdet, kan få någrastöd från de andra målområdena. I klartext: i söka bidrag inom en ram på360 miljoner, medan övriga landet har tillgång tillfonder om 2 000 miljoner?Är det rätt uppfattat? Vi har nämligen fått deninformationen frånArbetsmarknadsdepartementets tjänstemän. Deninformationen har också gått ut i pressen. Denväckte mycket stor förvåning på alla håll, ävenbland dem som har levt ganska näraförhandlingsmaskineriet. frågar jag den främstansvarige för förhandlingarna med EU på dennapunkt.Anf. 19 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag är inte så förvånad över det sättsom uttrycker sig på. Låt migdock säga att det första som skall göras är attsvenska folket skall säga ja eller nej till EU.Länen kommer att bli ansvariga för att upprättaplaner inom sina områden under . Sedan skall regeringen göra den slutligaavvägningen. Varifrån pengarna kommer ärfaktiskt inte självklart.Vi tar ett exempel som känner tillväl, t.ex. . Om man från länens sidavill ha en ordentlig upprustning av den kommermotfinansieringen ifrånKommunikationsdepartementet och icke från deregionalpolitiska medlen.Vid en stor satsning på distansutbildning iVästerbottens inland är motspelarenUtbildningsdepartementet, och det är icke frågaom de regionalpolitiska medlen.Sedan till fråga. När det gällerstödområde 1 eller 2 -- dvs. det inre stödområdesom nu blev mål 6 -- lägger man inte villkoren förett tillfälligt stödområde ovanpå detta. Det gårockså till så i dag.Sedan kan man diskutera storleksordningen. Den summa vi nu diskuterar -- 360miljoner kronor -- är inledningen, och sedan växerdet. Det är per invånare. Detkommer att vara två till så mycket somnågot annat område får.Anf. 20 ():Herr talman! Av detta svar drar jag slutsatsen attArbetsmarknadsdepartementets tjänstemän hargett oss rätt information. Om man tillhörmålområde 6, dvs. i huvudsak det nuvarandestödområdet, går det inte att utöver de 360 miljonersom finns för målgrupp 6 få del avstrukturfonderna. De resterande 2 000 miljonernaär reserverade för landet i övrigt. Jag uppfattarsvaret på det sättet.Det anmärkningsvärda är att det fortfarandetydligen råder en vilsenhet inom regeringen omdetta. Utrikesministern har enligt samstämmigavittnen varit uppe i och hävdat attJämtland också kan söka pengar från de 2 miljardersom återstår sedan det specialriktade stödet tillinlandet på är borträknat.Detta skapar en stor förvirring, men jag utgår frånatt arbetsmarknadsministerns svar är det korrekta.Det är mycket anmärkningsvärt att regeringen hargått med på ett sådant förhandlingsresultat. Minfråga är: Gör regeringen någonting för att idiskussioner med kommissionen ändra på dettaförhållande?Anf. 21 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Kommissionen har sina spelregler förolika länder. Det lyckades med, egentligenmot all förmodan, var att trots en relativt hög BNP-nivå få ett målområde 6; det irriterade tyvärr våranordiska grannar. Dessutom är sådanaatt det handlar om hela län. Det fanns ocksåsvenska intressen av att det skulle gälla hela län. Vilyckades följa stödområdesgränsen mer, inte bara ifråga om hela kommuner utan också i fråga omdelar av kommunen, t.o.m.kyrkobokföringsdistrikt.Jag hann inte riktigt med att tala om reglerna i EUi mitt tidigare inlägg. EU bevakar detta mycketnoga. De medel som går till området får inteminska för att dessa medel kommer till. Det är enviktig princip.Jag ser gärna att det svenska parlamentet är sågeneröst som möjligt.Anf. 22 ():Herr talman! När säger att vilyckades ger det intryck av att vi hade framgång. Istödområdet i , som omfattar ungefär halvaSverige, kan man ansöka om medel inom ramen för360 miljoner, medan övriga landet disponerar drygt2 miljarder. Den allmänna bedömningen av detta ärnegativ. Man är besviken och bitvis ganskaupprörd.