prot · GH09112 · 1994-05-27 00:00:00 — 22 Kulturminister ():Fru talman! När det gäller vad som har behandlatsi i vår är det riktigt att avgivit en motion. Man kan säga att resultatetav den motionens behandling kommer attåterfinnas i regeringens proposition. Vad jagåsyftade var att själva begreppet ny ansökan, dvs.den ansökan som man gör efter det att man har fåttsitt ärende slutligt prövat, har varit uppe till särskildbehandling i i vår. har fattatbeslut om vilka kriterier som skall gälla vid en nyansökan.Det kan tyckas att det inte är särskilt generöst inte tar hänsyn till det faktum att det finns barnmed i bilden, när man prövar en ny ansökan. Mendå skall man komma ihåg att i själva grundärendet,en asylansökan som sedan kanske omvandlas till enanknytningsansökan, får bifallaansökan om personen har sammanbott med någonunder , om det finns gemensamma barn ellerom kvinnan är gravid. Det betyder att om man förfram sina skäl i den vanliga ansökan, och kvinnanär gravid vid det tillfället, så får man stanna.Om man får ett avslag är tanken att man skall lämnaSverige . Under den tiden hinnerman ju inte skaffa sig barn. Det är när man inteavvisas, eller lämnar landet frivilligt, somkomplikationer uppstår. Detta är ett bekymmer. Åena sidan kan det ställas humanitära krav på attmänniskor som har anknytning till varandra skallkunna vara tillsammans. Å andra sidan kanresultatet bli att personer undanhåller sigavvisningen och inte reser hem.Problemet är att om detta skulle föras in som ettkriterium för en ny ansökan blir det en uppmaningtill människor att inte åka tillbaka till sinahemländer när de har fått ett avslag. Men för demsom verkligen har en seriös anknytning, som väntarbarn tillsammans, finns det en möjlighet attåberopa det skälet i det vanliga asylärendet. Då fårman stanna i Sverige.Ingela tog återigen upp frågan omhuruvida behandlar ansökningarsom kommer från ett tredje land. Enligt deninformation som jag har, och som jag tror är riktig,behandlar de ansökningarna. Mendet är klart att det blir avslag om det inte har gjortsen ordentlig anknytningsutredning. Vårautlandsmyndigheter i tredje land är inte skyldiga attgöra sådana anknytningsutredningar. Det ärdäremot utlandsmyndigheterna i hemlandetskyldiga att göra.Anf. 23 ():Fru talman! Såvitt jag förstår har Invandrarverketuppfattningar om vilka utlandsmyndigheter somskall kunna göra utredningarna. Det har ju ocksåförekommit påståenden om att dessa inte kan görasfrån de nordiska länderna. Står det någonstans inte kan göra det?En libanes väntar iDanmark. Han fick uppgiften att han kunde sökauppehållstillstånd därifrån. Men det har varit enmängd byråkratiska hinder, varför hans ansökanfortfarande inte har behandlats. Han har gjort somhan har blivit tillsagd och ändå fungerar det inte.Vissa säger att man inte kan ansöka från nordiskaländer.I ett fall där ansökan hade gjorts från Norgebeslutade Invadrarverket att ansökan skall görasfrån hemlandet.Reglerna för varifrån man kan söka är väldigtförvirrande. Det vore bra om det klart framgick hurdetta skall gå till när det gällerutlandsmyndigheterna.Jag känner till en kosovoalban som fick ettavvisningsbeslut. Han blev tvungen att lämnalandet, men han vågade inte åka tillbaka till sitthemland, eftersom han riskerade att åka in i detmilitära och delta i kriget. Han gav sig av tillTyskland, som det visade sig att den flickasom han hade varit tillsammans medi var gravid. är hon höggravid medanhan är i . Han får inte komma hit, och honär alldeles förtvivlad. Hon har dessutom en svårsituation i övrigt och behöver verkligen stöd avdenne man som hon väntar barn tillsammans med --hon kommer att föda inom de närmaste veckorna.Hon har verkligen stridit för att han skall kunna fåkomma hit.Om man har ett förhållande är det inte alltid säkertatt man vet att man väntar barn. Graviditeten ärkanske inte ens känd när man får det slutligabeskedet. Sedan är det hopplöst. Även här fordrasen viss information. Det har rått olikauppfattningar om huruvida man skall åberopaanknytning när man lämnar in en asylansökan. Sånog finns det behov av mera information.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:139 ombidragen till de politiska ungdomsförbundenAnf. 24 Civilminister ():Fru talman! i har frågat migvilka åtgärder jag är beredd att vidta mot bakgrundav att olika organisationer/föreningar erhållitoffentligt bidrag på ett otillbörligt vis.Ungdomsorganisationerna ger ungdomarmöjlighet att själva organisera och drivaverksamhet runt ett gemensamt intresse.Ungdomsorganisationernas verksamhet bidrardärmed till såväl demokratisk fostran som socialgemenskap och meningsfull fritid för ungdomar.Bidragen till ungdomsorganisationerna skall sessom ett konkret sätt att stödja deras verksamhetutifrån de positiva effekter för samhället som demedför.Det statliga bidraget till ungdomsorganisationernafördelas av och ges i form avett generellt bidrag och ett särskilt bidrag. Det ärendast det generella bidraget som formellt prövasmot antalet medlemmar. Det generella bidragetbestår av ett grundbidrag som är lika för alla och ettrörligt bidrag som är beroende av antaletmedlemmar, antalet aktiviteter och antaletlokalavdelningar. Det generella bidraget ges förnärvarande till 48 organisationer och omfattar ca 65miljoner kronor. Bland mottagarna ingår bl.a. depolitiska ungdomsförbunden, som i sin interpellation.Det påstådda fusk som refererats i massmediernaligger åtskilliga år tillbaka i tiden. De flesta avanklagelserna rör felaktigheter som skulle habegåtts i slutet av 1970- och början av 1980-talet.Många åtgärder har vidtagits för attstärka granskning och kontroll av bidragen. Sedanår 1982 är organisationerna skyldiga att i sambandmed bidragsansökningarna lämna enverksamhetsberättelse med en av auktoriserad ellergodkänd revisor bestyrkt kostnadsredovisning.Kontrollen stärktes ytterligare genom kravpå att en revisor måste kontrollera och godkännade uppgifter som lämnas in av en organisation.Dessutom infördes ett förfarande därberörda revisorer tillsändes skriftliga anvisningarom hur denna granskning skulle gå till bl.a. vadavser betalande medlemmar.När det sedan gäller själva beräkningsgrunden förbidragen har förändringar gjorts så att bidragetsstorlek numera är mindre beroende av antaletmedlemmar och mer av antalet aktiviteter.Bidragen till barn- och ungdomsorganisationernahar varit föremål för översyn. Regeringenhar i sin proposition om ungdomspolitiken(1993/94:135), vilken behandlades av ionsdags, som ett resultat av översynen lagt framförslag om en ökad målrelatering samt en förstärktprövning och utvärdering av bidragen. Syftet meddenna förändring är att åstadkomma ett mereffektivt utnyttjande av bidragsmedlen. Denförstärkta utvärderingen av bidragen kommer attresultera i en ökad kunskap omungdomsorganisationerna och deras verksamhet.Utvärderingen kommer därigenom också att ge ettbättre underlag för att bedöma trovärdigheten iorganisationernas bidragsansökningar. Statensungdomsråd, som i årövergår till att heta , får här iuppdrag att utveckla ett utvärderingssystem sombl.a. skall bedöma hur organisationerna lever upptill de formella kraven för att erhålla bidrag.Jag har fått information om att Statens ungdomsrådnyligen har beslutat att ta ytterliga steg för attskärpa kontrollen. kommer isamarbete med att omarbetade skriftliga anvisningar som går ut tillorganisationernas revisorer, för att ytterligaretydliggöra revisorernas skyldigheter vid granskningav bidragsansökningar. kommerockså att etablera kontakt medKommerskollegium, som är revisorernastillsynsmyndighet, för att kunna uppmärksammadem på sådana fall där det är tveksamt omrevisorerna fullgjort sina uppdrag. De revisorersom underlåtit att granska organisationerna enligtgällande regler skall därmed kunna förlora sinauktorisation.Mot bakgrund av de anklagelser som förekommit imedierna om bidragsfusk kommer de politiskaungdomsförbunden också att avkrävas ett särskiltintyg av godkänd eller auktoriserad revisor vadavser antalet betalande medlemmar för föregåendeverksamhetsår. Dessutom skall ungdomsrådetgenomföra informationsinsatser riktade till såvälcentral som regional och lokal nivå inomungdomsorganisationerna, i vilka det tydligt skallframgå vilka regler som gäller och att brott motdessa bör polisanmälas.Jag vill understryka att bidragsfusk är oacceptabelt.Där det upptäcks måste det självfallet beivras.Organisationer som av någon anledning mottagitett för högt belopp skall givetvis betala tillbakadetta. Organisationer som medvetet lämnaroriktiga uppgifter skall dessutom polisanmälas förbedrägeri. Det är emellertid Statens ungdomsrådsuppgift att ansvara för såväl kontroll avbidragsansökningar som att eventuellt fusk beivras.Jag har uppvaktats av representanter från fyra avde politiska bl.a.diskutra de frågor jag här berört. Jag betonade dåvikten av att ledarna för ungdomsförbunden tar sittmoraliska ansvar på allvar genom att själva vidtaåtgärder för att minimera riskerna för fusk inomorganisationerna.Sammanfattningsvis har flera åtgärder vidtagits föratt stärka kontrollen av ungdomsorganisationernasbidragsansökningar. Ytterligare åtgärder planeras,bl.a. genom den förändirng av bidragssystemet somi dagarna beslutats av . Dessaförändringar bör sammantaget leda till en fullgodkontroll av organisationernas bidragsansökningar.Anf. 25 i (m):Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag delaruppfattningen att det är viktigt att stimuleraungdomsverksamhet, men man kan fråga sig om vihar använt rätt metod. kunde vi läsai pressen att av ungdomarna varengagerade i något politiskt ungdomsförbund.Av och till har vi kunnat höra om hur det har små-eller storfuskats bland den bidragsflora som finns , vilket mer eller mindre har accepterats. Menför slogs det upp stort imassmedierna att det hade förekommit ett grovtfusk inom de flesta av de politiskaungdomsförbunden. Det rörliga bidraget permedlem var så stort att det betalade sig förföreningen att själv skicka in avgiften. Sedan fickman netto mycket mer från staten. Vi har hört litetskämtsamma historier om att människor som förlänge sedan hade passerat ATP-gränsen hade fåttinbetalningskort från eller varit medlemmar i enförening. Även om jag får skämmas kan jag berättaom att en hund blev registrerad som medlem i mitteget parti. Det kan man ju skratta åt, men det ärfaktiskt skattebetalarnas pengar det handlar om.Det är viktigt att de får uppfattningen att pengarnaanvänds på bästa och effektivaste sätt.Avslöjandet åstadkom något som närmast kanbetecknas som desperation runt om i landet. IMalmö beslutade man att verkligen gå till bottenmed problemet och att kontrollera om eventuelltbidragsfusk hade förekommit. Då kom man framtill att en moderat skulle kontrollera Moderatasamlingspartiet, en socialdemokrat skullekontrollera Socialdemokraterna och envänsterpartist skulle kontrollera Vänsterpartietsagerande. Jag kan i och för sig inte klandra demsom personer, men utåt gentemot allmänheten kanjag inte undgå att tro att detta knappast kanuppfattas som imponerande.Fru talman! Jag vet att ingen är felfri. Hade någonvarit felfri, skulle han eller hon ha tjänat storapengar på detta. Men i tider när vi tyvärr talar omganska omfattande förtroende och t.o.m.politikerförakt är det bekymmersamt att många avdem som sysslat med denna verkamhet harframträdande positioner i flertalet politiska partier.Personligen har jag svårt att lyssna med någonstörre entusiasm när dessa för medborgarna talarom vikten av etik och moral.Statsrådet säger att det bara är fråga om påståttfusk. Uppgifterna kom ut för nära sex månadersedan. Är det fortfarande bara fråga om ett påståttfusk? Var det bara en medieanka? Fanns det ingetsom helst fog för de anklagelser som riktades för etthalvår sedan?Statsrådet sade i sitt svar att det måste finnas någongrogrund för en misstanke om slarv eller fusk frånmyndigheternas sida gentemot dessaorganisationer. I svaret staplas en hel del åtgärdersom har vidtagits . Det hoppas jag inte har gjort därför att man trodde attingenting hände, utan därför att åtgärderna har haftnågon form av syfte.Efter att ha hört civilministerns svar undrar jag omman skall ställa större krav på de politiskaungdomsförbundens redovisningar än på t.ex. enfotbollsförenings redovisningar.I dag är det ganska väl etablerat att man, när manfrån partier och föreningar träffar bekanta på gatoroch torg, överlämnar ett medlemskort. Man fårmedlemsavgiften direkt i handen och går med dentill sin förening. Hur löser man detta problem inomramen för nuvarande system?Det är också lätt att ''möblera'' bland antaletaktiviter och antalet deltagare, för det har ju ingetmed antalet medlemmar i föreningen att göra.Slutligen, fru talman, vill jag fråga om det harförekommit graverande fusk när det gäller antaletmedlemmar i de politiska förbunden, vilket framförallt hävdade. Har man från statens sidakontrollerat de konkreta exemplen? Vilka åtgärdervidtogs i så fall?Anf. 26 Civilminister ():Fru talman! Tyvärr är det i alla sammanhang så,speciellt i alla bidragssammanhang, att fusk intehelt går att unvika. Om man vill fuska går detnästan alltid att hitta kryphål. Precis som StenAndersson i var inne på handlar det islutändan om var och ens moraliska ansvar. Attbygga upp detta är en viktig del av allas vårtsamhällsansvar.Det är klart att man skall utforma regler och bidragpå ett sätt som inte underlättar eller bidrar till attlocka människor till att fuska. Därför har ocksååtgärder vidtagits, vilket jag redogjorde för i mittförsta inlägg. Framför allt stärks myndighetenskontroll via revisorer för att motverka fortsatt fusk.Sten frågade om det är rätt metod attöver huvud taget ge bidrag tillungdomsorganisationerna. -- Ja, jag tror att det ärrätt metod, men jag tror också att det är en metodav många fler som behöver vidtas. Det är inte denenda, för man får inte i gång en verksamhet genombidrag, utan det behövs många andra åtgärder.Vi har lagt fram en heldel förslag för att stärka organisationernasverksamhet i samhället i den s.k. ideella sektorn.Det handlar om stöd på olika sätt när det gällerledarskapsutveckling, regelförenkling och annat.Men utöver alla dessa insatser tror jag att det ocksåbehövs ekonomiskt stöd.Jag har själv varit med om att bygga upp en politiskungdomsverksamhet helt utan statliga stöd, så jagvet att det går. Men jag vet också att det, när vi fickde första statliga bidragen, betydde väldigt mycketför verkamheten. Vi kunde då ägna oss mer åt denverksamhet som vi egentligen hade , nämligen den politiska. Vislapp syssla så mycket med kringverksamheter somhandlade om att få in pengar för att trycka materialosv.Det är förvisso skattebetalarnas pengar somanvänds till bidragen. Men det är inteskattebetalarna som drabbas av fusket. Bidraget ärett reservationsbidrag som anslås av . Ensumma pengar fördelas mellan organisationerna, såegentligen fuskar organisationerna gentemotvarandra. Det gör inte det hela mindre allvarligt,men fusket drabbar alltså inte direktskattebetalarna. Det kanske behövs en distinktioni detta avseende.Sten frågar om man skall ställa störrekrav på de politiska ungdomsförbunden än andra.Det ställs delvis större krav på de politiskaungdomsförbunden i och med attungdomsmyndigheten riktar särskilda insatser motdessa när det gäller information. Jag har haft direktkontakt med ledarna för de politiskaungdomsförbunden. Jag vet också att andra partierhar direkt kontakt med sina försökarätta till de fel som eventuellt har begåtts.Det är väldigt svårt för en myndighet, och ännusvårare för en minister, att direkt gå in och avgöravilka fel som har begåtts. Grundlagen ger oss interätt att direkt gå in och kontrollera medlemsregistersom har med åsikter att göra. Den politiska åsiktenregistreras när man går med i ett politisktungdomsförbund.Det finns mycket strikta regler för vad regeringenfår göra. Det är därför som kontrollen måste ske viarevisorer. Vi har förstärktåtgärderna framför allt när det gäller revisorernasgranskning.Det förekommer litet olika reaktioner, framför allti massmedierna, på det fusk som det troligtvis finnsskäl att misstänka. Jag kan naturligtvis inte avgöravad som är riktigt och vad som är överdrivet. Någradömer ut alla organisationer. Eftersom fusk harförekommit tycker man att inga organisationeröver huvud taget borde få bidrag och att alla bidragborde avvecklas. Av de skäl som jag tidigarenämnde tror jag att det vore olyckligt, eftersomdessa förbund gör en viktig insats. Om man tänkerbort dessa organisationer är det svårt att föreställasig hur den demokratiska fostran som därförekommer skulle kunna ersättas.Problemet ser man tydligt i , där de nuskall försöka att bygga upp sin demokrati. De haringa organisationer att luta sig mot, där dendemokratiska fostran kan äga rum. Därför är detviktigt att staten visar att man värdesätter framförallt den demokratiska fostran som äger rum i denhär typen av organisationer.Därför bör man inte avskaffa bidragen även om dethar förekommit fusk i vissa fall, utan man skall istället försöka åtgärda fusket.En annan reaktion är att lägga hela skulden påbidragssystemets utformning och mena att om maninte ställde så stora krav utan gav en klumpsummautan att knyta den till några kriterier, skulle mankunna komma åt fusket. Men då fråntar man juungdomsförbunden själva hela det moraliskaansvaret, och också det är fel.Det skall finnas vissa krav som skall uppfyllas föratt man skall få bidrag. Det enda system som detegentligen inte skulle gå att fuska med är ett sominte ställer några som helst krav påbidragsmottagarna, och ett sådant system tror jaginte att vi vill ha.Anf. 27 i (m):Herr talman! Jag måste först ställa en fråga tillstatsrådet. Hon sade att det här fusket inte drabbarskattebetalarna, även om det är som harfattat beslut om bidragen. Men efter vad jag förstårkommer de pengar som vi fattar beslut om här iriksdagen ytterst och endast från skattebetalarnagenom någon form av skatter. Om jag inte är heltfelunderrättad finns det ingen annanfinansieringskälla för riksdagen.Det är helt klart att man inte kan gå tillbaka i tiden.Man skall inte vrida klockan tillbaka, det insert.o.m. , när jag speladefotboll, jobbade alla ledare ideellt. med samma numerär som den jag varmedlem i för 30--har enheltidsanställd kanslist. Jag accepterar attsamhället har ändrats, även om jag inte är riktigtnöjd med det, men den situation som har uppståttär faktiskt något egendomlig.Också jag inser att det är viktigt att läraungdomarna vad demokrati är, hur man skall agerai en demokrati och att man skall ha respekt förandra människor. Som jag sade i mitt första inläggär det tydligen ändå av dagens ungdomarsom är aktiva i politisk verksamhet. Man kan juknappast nå ett sämre resultat. Det visar kanske attden verksamhet som bedrivs, trots att den fårstort statligt stöd inte är intressant för dagensungdom.Det måste vara principiellt fel att man skall ställahögre krav på ett politiskt ungdomsförbund än påandra föreningar. Den inom ett politisktungdomsförbund som är ansvarig för redovisningenav antalet medlemmar kan alltså ''åka dit'' förmindre förseelser än den som skötermedlemsregistreringen i t.ex. en simklubb eller enfotbollsförening. Det måste i alla fall varaprincipiellt fel.Till sist kvarstår ändå frågan: Vad har man gjort åtdet påstådda fusk som redovisades i massmedia ibörjan av året? Statsrådet talar om att de somfuskar skall polisanmälas och och datten,men vad har man gjort konkret i de fall som ändåmåste ha presenterats för statsrådet?Anf. 28 Civilminister ():Herr talman! Självklart är det skattebetalarnaspengar som går till de anslag, ca 65 miljoner,som ges till ungdomsförbunden. Men när pengarnafördelas utgår man från de uppgifter som harlämnats in av de olika förbunden om bl.a. antaletmedlemmar, och de bidrag som delas ut utgår frånsamma summa. Jag menar därför att manegentligen fuskar gentemot de andraungdomsförbunden, eftersom ett förbund somfuskar tar mer från den gemensamma potten. Denpotten är från början naturligtvis skattebetalarnaspengar, men fusket gör ändå inte attskattebetalarna får betala mer. Det var det jagförsökte förklara.Jag delar helt uppfattning omvärdet av ideellt arbete. Precis som jag själv från olika folkrörelser många årserfarenhet av helt frivilligt och gratis ideellt arbete.Jag vet att detta tillför en dimension som är oerhörtvärdefull för hela samhället. Jag tycker emellertidinte att det behöver finnas någon motsats i det här,det behöver inte vara så att man antingen arbetarhelt ideellt, och det inte förekommer någrastatsbidrag över huvud taget, eller motsatsen. Jagtror att det här går att kombinera, och det gäller atthitta en lagom avvägning mellan de olikainsatserna.Jag delar också uppfattningen att det är ganskasorgligt att de politiska ungdomsförbunden intedrar till sig fler ungdomar. Det kan ju ha väldigtmånga olika orsaker. En tror jag är att ungdomarupplever att det är fråga om så färdigakoncept. Allting är helt enkelt så färdigt,programmen finns där, och de drivs som en helhetsom inte går att ändra på. Ungdomar vill gärna varamed och påverka utvecklingen. Jag tror att depolitiska ungdomsförbunden måste ta helt nyagrepp när det gäller att över huvud taget lockaungdomar till sig, så att man får möta dem öga motöga. Då handlar det nog om att ungdomsförbundenmåste gå ut på skolor och på andra platser ochpresentera sitt arbete och också visa att det faktisktgår att påverka om man går med i ensammanslutning.Det har vidtagits sanktioner. Det har förekommitatt organisationer har fått lämna tillbaka bidrag ifall där man har kunnat konstatera fusk. Jag somstatsråd kan emellertid inte gå in i de enskildafallen, det har jag ingen möjlighet att göra, utanmyndigheten måste via revisorerna bilda sig enuppfattning om fusk har förekommit eller inte.Dessa undersökningar har alltså lett till attungdomsförbund har fått lämna tillbaka bidrag somde inte haft rätt till.Anf. 29 i (m):Herr talman! Vi har lyckats konstatera att dettrots allt är svenska folkets pengar det här handlarom.Men angående fördelningen: Statsrådet säger att depengar som man eventuellt fuskar till sig tarföreningarna från varandra. Men det finns ju i dagregler för detta. Om en förening har 3 001medlemmar får den . Det måste jufinnas organisationer som söker under hand.Plötsligt kan ju en organisation ha fler än 3 001medlemmar, och då får de ju mer pengar. Det kanalltså inte vara fråga om någon summahela tiden.Jag förstår mycket väl att statsrådet inte kan gå inpersonligen och rota i några medlemsregister, detär jag väl medveten om. Men det måste finnasorgan och myndigheter på den statliga sidan somhar möjlighet att agera och ingripa.Jag skall inte förlänga debatten, men jag vill ändåuttrycka den misstanke som många människorutanför det här huset har. På grund av att det ärpolitiska ungdomsförbund som har stått i fokus ochatt, som jag sade i mitt första inlägg, en del av demsom är aktiva politiker måste ha varitmedvetna om det här förfarandet, är risken kanskeinte så liten att människor tror att det är därför somman inte med den kraft som kanske borde användasingriper och försöker kontrollera vad som har hänt.Det är obehagligt att som politiker här i riksdagenbehöva kasta ut ett sådant påstående eller en sådanundran, men människorna, väljarna utanför dettahus, kan gärna få uppfattningen att det är på detviset, och det bidrar ytterligare till att man får ensom jag anser felaktig bild av flertalet politiker.Anf. 30 Civilminister ():Herr talman! Jag delar inte att vi inte har gjort någonting och att viinte tar det här på allvar. Det tycker jag verkligenatt vi gör. Man måste fördöma all form avbidragsfusk. Om det nu finns personer som i dagsitter i ledande ställning som har deltagit i sådantfusk, fördömer jag självfallet även deras handlandelika starkt. Det borde inte ha fått förekomma.