prot · GH0976 · 1994-03-21 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:76Måndagen den 21 marsKl. 12.00 -- 13.411 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 14 och 15 mars.2 § Svar på interpellation 1993/94:105 omkvotflyktingarAnf. 1 Kulturminister ():Fru talman! har ställt fyra frågorom flyktingkvoten. frågar vadregeringen gjort och avser göra för att dedeklarerade intentionerna angående överföring avkvotflyktingar från f.d. skall kunnauppfyllas. Han frågar vidare om insatserför kvotflyktingar från f.d. utförts påett tillfredsställande sätt, vilka insatser regeringenoch berörda myndigheter gör för att på etttillfredsställande sätt tillgodose önskemål ominvandring av anhöriga till kvotflyktingarna.Slutligen frågar vilka insatserregeringen gör för att möjliggöra mottagande avkvotflyktingar från andra områden än f.d.Jugoslavien.Jag vill inleda med att jag här i kammaren den 1mars 1994 som svar på en fråga av en ingående redovisning av hur regeringenhandlagt frågan om överföring av flyktingar frånf.d. och vad regeringen föreskrivit omInvandrarverkets möjligheter att kunna föra överpersoner från f.d. till . Jag villockså erinra om att det svenska beslutet omviseringstvång inte innebar ett totalt stopp förskyddsbehövande från f.d. . Sedanbeslutet fattades har ca 5 500 personer,varav ca hälften från Bosnien kommit till Sverigesom asylsökande. Därtill kommer kvotflyktingaroch anhöriga. Sedan viseringstvånget infördes harregeringen fortlöpande underrättat sig om hursituationen vid den bosnisk-kroatiska gränsenutvecklat sig.För besökte en delegation frånKulturdepartementet för att på ort ochställe studera förhållandena. UNHCR finns välrepresenterade i området och kan vid behovutnyttja de kvotplatser bl.a. ställt till derasförfogande. Problemet med de bosnier som intekan lämna områden inne i Bosnien därför att destängts in i enklaver är djupt beklagligt menpåverkas inte av de svenskaviseringsbestämmelserna.Överföring till sker i samarbete medUNHCR. Regeringen har, efter överläggningarmed UNHCR, angivit vilka kriterier som börtillämpas och har det löpandeansvaret och överlägger med UNHCR om huruttagningarna bör ske. Det har i inget fallförekommit att nekat ta emot fall somUNHCR aktualiserat för överföring hit.Invandrarverket har tillämpat den ordning somgällt för kvotöverföringar till Sverige,d.v.s. att med personal på platsen så långt möjligtförsöka utreda de individuella fallen. Verket harnumera ändrat sina rutiner så att man i störreutsträckning gör utredningarna efter flyktingensankomst till . Arbetet har därigenomkunnat förenklas och utresorna till kan skesnabbare . Jag utgår ifrån attInvandrarverket utvecklar sitt arbetssätt så att mansnabbt och flexibelt, tillsammans med UNHCR,före kan överföra så mångaskyddsbehövande som möjligt inom ramen förkvoten.Anhöriga till de kvotflyktingar som kommer tillSverige har rätt till familjeåterförening i enlighetmed bestämmelserna i utlänningslagen. Ofta tasdock hela familjer ut för överföring inom kvoten.Om familjemedlemmar eller släktingar inte kanöverföras tillsammans kan de senare komma i frågaför överföring till , antingen somkvotflykting eller som anhörig. De bosnier sombefinner sig i har möjlighet att i Sverigeansöka om uppehållstillstånd för anhöriga sombefinner sig inne i . Sverigetillgodoser således på olika sätt önskemålen omanhöriginvandring.Sverige ger, som framgår av propositionen om enutökad flyktingkvot, under detta budgetårmöjlighet för 500 kvotflyktingar från andraområden än f.d. att komma till Sverige.Om UNHCR anser att bör ta emot fler än500 kvotflyktingar från andra delar av världen änf.d. finns möjligheten för regeringenatt besluta om att ta emot sådana flyktingar inomden ram om 1 800 personer som anvisat.För nästa budgetår har regeringen föreslagit att dentotala nivån för överföringar till skall liggai storleksordningen 1 800 personer. Regeringenföljer tillsammans med UNHCR noga utvecklingenoch om ökade behov skulle uppstå, har regeringenför avsikt att återkomma till riksdagen.Anf. 2 ():Fru talman! Med i regeringen skulle detbli ordning och reda. Humanitet och generositetskulle prägla flyktingpolitiken. Jag kan tyvärrkonstatera att verkligheten blev en annan. Det blevökade restriktioner, mindre generositet och mångadubbla budskap. Ett exempel på det är attvistelsetiden inte längre tillmätas betydelse vidärendenas avgörande. gjorde detnärmast till en dygd att göra så att enbartskyddsbehovet skulle gälla.I fredags fick vi veta att vistelsetiden nu åter skallspela en roll. Detta sker som en eftergift av BirgitFriggebo i den interna strid som pågår inomFolkpartiet. Vi får väl se hur det blir medregeringens politik i det sammanhanget.Ett annat exempel är att tidsbegränsadeuppehållstillstånd enligt regeringen skall kunnabeviljas. Men argumenterar motden ordning som regeringen själv har öppnatmöjligheter till. Hon gjorde det senast i Ekot i går.Ett tredje exempel är att energiskt harmotsatt sig att använda viseringsinstrumentet iflyktingpolitiken. skrev Folkpartietatt missbruk av viseringsinstrumentet måsteupphöra. införde för bosnier. Det är kanske detviseringsbeslut som har haft den mest drastiskabetydelsen . Detta skedde den 1 juni 1993,d.v.s. Det blev ett effektivthinder för medborgare i Bosnien--attkomma hit.Regeringen insåg naturligtvis det. Själva motivetför att införa viseringstvång var att det skulle blisvårare att ta sig till . Därförackompajnerades detta beslut med ett beslut om kvot för flyktingar från f.d. , somen kompensation för de hinder som viseringeninnebar.Om jag minns rätt talades det då om att 1000flyktingar skulle kunna komma hit påkvot. Detta skulle göras snabbt. I avvaktan påriksdagsbeslut om denna extrakvot sade man frånregeringens sida att den redan beslutade årskvotenom 1 800 skulle kunna utnyttjas.Vad har då hänt? Vi noterade att bara 360kvotflyktingar hade tagits emot efter mer än sjumånader. Av de 7 800 platser i som stod tillbuds hade bara 360 utnyttjats för kvotflyktingar viddet tillfället. Det kanske är några fler . Vem bärdå ansvaret för det? Det finns en tendens att skjutaöver skulden på UNHCR. Men det var för detförsta inte UNHCR som införde viseringstvånget.För det andra är det naturligtvis ändå ytterstregeringen som är ansvarig för den politik som dendriver.Jag kan förstå reaktionerna från UNHCR. Förnågra dagar sedan kunde vi läsa i om vår välbekante vän från UNHCR. Han uttrycker irritationoch indignation över att europeiska regeringar ochmyndigheter lägger skulden påflyktingkommissarietet, efter att de själva harbegränsat möjligheterna för bosnierna att ta sig utfrån kriget. Han säger: ''Det är svårt att förstå attkritiken riktar sig mot oss. Vi är tillräckligt pressadeav att hålla hjälparbetet i gång. Att dessutom föraut människor från krigszonen är mycket svårt ochmycket farligt. Det har vi inga resurser till''.Mot denna bakgrund vill jag ställa någraföljdfrågor. För det första: Trodde regeringen, närden fattade sina beslut , att det skullevara möjligt att överföra flyktingar från enklaverinne i Bosnien inom ramen för kvotmottagningen?Om regeringen inte trodde det, varifrån avsåg dendå att överföra kvotflyktingarna?Man kan konstatera att den ordning som har gälltinte har fungerat. sade i sitt svar numera har ändrat sina rutiner. Varför har detdröjt denna åtgärd harvidtagits? sade regeringen att garantera att personer med behovav skydd skulle få komma hit. har det gått niomånader. Anser regeringen att det inte har funnits några omedelbara behov somhar behövts åtgärdas? Varför har man dröjt med attförändra rutinerna för att möjliggöra ett snabbaremottagande?Anf. 3 ():Fru talman! Efter de senaste dagarnas turer skulleman kunna säga att det inte finns något nytt undersolen i flyktingpolitiken. Invandrar- ochflyktingpolitiken har knappast att göra med någrarationella faktorer eller med någon verklighet somlåter sig styras av förutbestämda beslut. Den stårunder ständig förändring. Det gäller att vara bådeöppen och flexibel.Det är mycket av det gamla som blir sig likt, ävenom stod här italarstolen med beslutsamhetens friska hy och sadeatt hon skulle reda upp den sörja som densocialdemokratiska flyktingpolitiken hade hamnati. har pekat på några av dessasaker.Vi fick veta att det skulle bli generösare och bättrebedömning av asylärenden. Det s.k.decemberbeslutet skulle upphävas. I själva verketförefaller det nu vara tuffare beslut än någonsin.Regeringen har själv fått lov att tillsätta enutredning för att få reda på hur tufft det egentligenär.Vi ser nu hur ministrar suckar överpolariseringen i flyktingpolitiken, när det i självaverket var som i den tidigare debattenhär i kammaren i hög grad bidrog till denpolariseringen. Asylsökande skall få arbeta. Det ärden enda skillnaden och det nya. Det tragikomiskaär, att när de nu får det finns det inga arbeten. Jagskall inte uppehålla mig längre vid detta.Fru talman! Jag skall hålla mig till det sominterpellationen handlar om, nämligenkvotflyktingar. Jag får erkänna att jag inte förränalldeles uppmärksammade att det gesytterligare ett interpellationssvar här somdelvis handlar om det jag tänkte ta upp.Den regering vi har minskade kvoterna. Detfanns en mycket bred enighet i denna kammare omnödvändigheten av att öka mottagandet avkvotflyktingar. Det fanns ett mycket stort tryck frånUNHCR om att länder skulle ställa uppoch vara generösare.Tyvvär fick vi besked om att detta inte behövdes.Det fanns ingen efterfrågan. Man kunde i självaverket minska den årliga kvoten för flyktingar, somvi efter mycket om och men hade lyckats få upp till2 000 , med en extra kvot budgetåret1991/92 på 1 250.Vad är det för verklighet som ligger bakom att detinte skulle vara nödvändigt med en ordentlig kvotför ett mer ordnat mottagande av alla de människorsom sitter i flyktingfällan runt om i världen, ochfaktiskt så nära som på andra sidan ? Vihar ju det stora bekymret med de människor somverkligen fastnat i rävsaxen i ochRyssland. Det har kommit dit, men de kommer intelängre.De är fullkomligt otänkbart för dem att ta sigtillbaka till sina gamla hemländer, och de kommerinte från , eller var de nu finns någonstans.Jag hörde ett radioprogram omflyktingar som satt i ett gammalt kvinnofängelse iTallinn. De är de som är kvar och som inte haft rådatt köpa sig en plats på en flyktingbåt eller i encontainer, och riskera livet för att komma överÖstersjön.Nu ser jag i det kommande svaret att BirgitFriggebo skall ta upp problematiken kring dessamänniskor. Men det sägs inte ett ljud om att vifaktiskt skulle kunna utnyttja den kvot som vi hartill att också hjälpa de människorna. Det kan väländå inte vara rimligt som det är nu? Det måstevara mycket tragiskt för dem att konstatera att desom lyckas ta sig in i en container och som lyckasköpa sig en plats på en båt över fårallihopa stanna här i , medan de själva sitterfast där och inte kan göra någonting åt sin situation.Jag skulle vilja veta, , om inte en delav denna kvot --det finns ju ändå utrymme i denkvot som har beslutat om -- skulle kunnautnyttjas till att hjälpa dessa människor i avvaktanpå att de baltiska länderna och orkar taitu med att bli mottagarland och ha ett eget, rimligtflyktingmottagande . Jag tror att detligger ganska långt fram i tiden. Till dess behöverde människor som sitter fast där faktiskt hjälp.Anf. 4 Kulturminister ():Fru talman! har svenskflyktingpolitik utsatts för mycket storapåfrestningar. Inte sedan har detkommit så många som sökt skydd i . Intesedan har vi under så kort tidtagit emot så många människor som sökt asyl häroch som också har fått stanna här.Den socialdemokratiska regeringen inskränkteasylreglerna när det kom 5 000 turkbulgarer. har det kommit över 110 000personer, och vi tillämpar alla skyddsregler iutlänningslagen utan inskränkningar. 13-december-beslutet upphävdes.Dessutom -- eftersom säger att detinte har hänt någonting -- har det skett enfortgående reformering av mottagningssystemet. skall alla barn få lika sjukvård som svenskabarn. Det är riktigt att man får arbeta underväntetiden. Meningsfull sysselsättning skall vara ettobligatoriskt inslag på förläggningarna.Flyktingarna ges möjlighet att själva bestämma omde vill bo på förläggning eller ute på stan.Fru talman! Jag tycker att vi har klarat av dennapåfrestning mycket bra. Det gäller regeringensbeslut att låta människor vara med här, men ocksåverken och myndigheterna. De har klarat av ettsnabbt beslutsfattande och ävenförläggningsverksamhet, och också enmottagning ute i kommunerna som går väldigt bra.Sedan över till den fråga som ställdes omkvotflyktingar och annat. talarom att vi försöker skylla på UNHCR. Denverksamheten har jag aldrig ägnat mig åt. Den görfantastiska insatser, inte bara i f.d. ,utan på många andra konfliktplatser jorden runt.Vad vi har gjort när det gäller kvotflyktingar är atterbjuda UNHCR ett antal kvotplatser för att detskall finnas en beredskap när det finns behov av attge människor skydd. Därutöver har vi sagt att vi ärberedda att också på kvoten ta över personer frånen vidare krets, nämligen släktingar och andra.Sverige har tagit emot de kvotflyktingar somUNHCR har begärt hjälp om. Däremot kan mannog säga att det har varit litet onödigt byråkratisktnär man har fullföljt den gamla ordning som fannsunder både och , nämligen att utredningarna gjordes på platsen.Det har varit en viss irritation från UNHCR:s sidaöver detta. Där har nu ändrat sinarutiner för att det skall gå smidigare, och detvälkomnar jag.När det är fråga om de människor som befinner siginne i enklaverna i Bosnien är det naturligtvisytterst beklagligt att människor stängs inne av sinaegna, som inte släpper ut dem, och att de riskerarom de ger sig av på flykt att träffas av granater,skott från prickskyttar och andra påfrestningar.Detta påverkas inte av svenska visumbeslut ellerannat. Jag är inte säker på att villföreslå att vi från skall ge oss ner till dessaenklaver för att få ut dessa personer. Vi har ju settsvårigheterna även för hjälpsändningar -- därsvenska är med för att försöka fåin humanitär hjälp -- och där det går månader.Detta är någonting fruktansvärt för dessamänniskor. Men på vilket sätt skulle kunnabidra till att förändra den situationen -- förutom attvi kraftfullt bidrar med humanitär hjälp och att viär militärt närvarande för att försöka att ge skyddså långt som det är möjligt?Det är beklagligt, och jag har sagt det mångagånger, att vi tvingades införa visum för bosnier.Men detta måste ses i ett större internationelltsammanhang. Hela , så när som på någraSkandinaviska länder, hade infört visum. Det hadekommit långt över 100 000 personer.De flesta kom från , där de redan hadeskydd och humanitär hjälp, bl.a. finansierad frånSverige. Det har varit väldigt mycket diskussionerom huruvida de som lyckas lämna enklaverna innei Bosnien kan ta sig över gränsen till . Somjag har redovisat har vi på plats undersökt att det ärmöjligt.Maj-Lis Lööws direkta fråga gällde om man skullekunna använda kvoten för dem som sitter i våraöstliga grannländer. I huvudsak styrs dennaverksamhet av vilka propåer och önskemål vi fårfrån UNHCR, och det förs en diskussion mellanInvandrarverket och UNHCR.Vad man nu riktar in verksamheten på, och som ärviktigt, är att våra östliga grannar dels skriver påGenèvekonventionen, dels bygger uppmottagningsmöjligheter och asylbestämmelser somgör att de kan bli likvärdiga oss när det gällerflyktingmottagande.Anf. 5 ():Fru talman! försvarar sig medpåståendet att man tillämpar alla skyddsregler fulltut. Det ger intrycket av att det inte har skett någonskärpning av flyktingpolitiken. är iså fall den enda i det här landet som inte harupptäckt att det har pågått en skärpning undersenare tid. Man kan diskutera varför det har skett.Men att förneka skärpningen ger ingentrovärdighet, eftersom alla som sysslar med dettakonstaterar att det är på det sättet.Låt mig sedan gå över till kvoten. Min fråga är:Vem bär ansvaret för att den utlovade stora kvotenpå 7 800 inte på långt när harutnyttjats? Den infördes ju för att kompensera denskärpning och den restriktivitet som visumtvångetinnebar. Men inom denna ram kom under de sjuförsta månaderna bara 360 människor. Då frågarman sig om regeringen bedömde att det inte fannsbehov för flera. Om regeringen bedömde att detfanns behov för flera kan man fråga sig vadregeringen vidtog för åtgärder för att lösa upp debyråkratiska hinder som kan ha legat i vägen.Regeringen säger att den aldrig har sagt nej tillUNHCR. Det uppfattas ju som att indirekt skjutaöver skulden på UNHCR. Det är de som inte harpresenterat flera fall. Men vi har ju allihop sett i TVvilka lidanden människor utsätts för i det f.d.Jugoslavien. Människor drar ju slutsatsen att därfinns ett skriande behov av insatser också i form avflyktingmottagande. Då måste regeringen ta sittansvar för att undanröja de eventuella hinder somfinns.I samband med beslutet sadeinvandrarministern att flyktingarna inte kommerdirekt från Bosnien. Hon sade att flertalet kommerfrån flyktingförläggningar i och såledeshar skydd och humanitär hjälp från FN och frivilligaorganisationer. Ungerska och serbiska bussbolagerbjuder busstransporter till mot betalning.Det ger ett intryck av att det är fel människor somkommer. Det är något skumt med detta. Sedansäger : Vi kommer dock ävenframöver att ta emot flyktingar från Bosnien. Vi villdock att mottagandet skall ske i mer ordnandeformer.Men dessa ordnade former har inneburit att det intehar kommit så många. Man har inte erbjudit ellerverkställt något inom ramen för den stora generösakvoten. Det måste ändå invandrarministern taansvaret för.Anf. 6 ():Fru talman! Jag tycker att kryperbakom UNHCR även på det delområde där jagställde en fråga. Hon säger att vi tar emot omUNHCR önskar, men de har inte önskat att vi skallta emot några människor från Baltikum.Våra relationer till de baltiska staterna är mycketspeciella. Den regering som vi har har ju velatgöra en väldigt stor affär av samarbetet med ochbiståndet till , och det har väl varit riktigtatt göra det.Regeringen visade ju också stor handlingskraft närdet gällde att snabbt höja straffen för de människorsom profiterar på de stackars olyckliga människorsom har hamnat i flyktingsaxen i Baltikum.Regeringen har inte ifrågasatt skyddsbehovet fördessa människor när de väl har lyckats ta sig hitgenom att riskera livet över . Men dååterstår ju en fråga. Skulle det vara så omöjligt atti det paket av åtgärder som kommeratt redovisa som svar på nästa interpellation ocksålägga in att man inom kvoten skulle kunna hjälpade människor som inte ens har råd att köpa sig enlivsfarlig färd över från tillSverige? De sitter där och konstaterar bittert att detinte finns några möjligheter för dem, det finns ingetliv för dem där.Jag tror faktiskt inte att UNHCR skulle ha någotatt invända mot att tog upp endialog om en sådan lösning endera direkt medBaltikum eller med UNHCR.Anf. 7 (nyd):Fru talman! Eftersom debatten bl.a. har kommit inpå och jag har uppmärksammat det i mininterpellation tänkte jag gå upp här och säga någraord när det gäller mottagningsmöjligheterna iBaltikum. Jag skulle vilja fråga kulturministern hurde är och vilka förbättringar man har tänktskall ske. Är vi beredda att hjälpa till med speciellaåtgärder? Har vi någon plan för detta som kommeratt sättas i verket?Här finns ett oerhört mänskligt lidande, somföregående interpellanter har talat om. Samtidigtfår vi en mycket konstig reaktion på detta. Baraman kommer i väg därifrån får man plötsligt heltandra förutsättningar och en helt annan standard.Detta föder ytterligare signaler som går åt ettmycket speciellt håll. Det gällermänniskosmugglingen, och den tänker jag ta upp inästa debatt. Jag skulle vilja att vi konkretdiskuterade mottagningsmöjligheterna i Baltikumoch vad vi är beredda att göra för att de flyktingarsom är på väg skall kunna repatrieras.Anf. 8 Kulturminister ():Fru talman! I de beslut som regeringen har fattatnär det gäller asylpraxis finns det inga beslut somindikerar att det är fråga om några skärpningar,tvärtom. har vi alla kunnatnotera att man säger att praxis har skärpts.Som väl vet, har jag ochregeringen snabbt reagerat på dessa påståenden. Vihar tillsatt en oberoende utvärdering för att få ettunderlag för att kunna se om dessa påståenden kanbekräftas eller avfärdas. Den utvärderingenkommer att presenteras . Då får viett underlag för att diskutera dessa frågor. Det harinte funnits några som helst indikationer ellerintentioner från regeringen om att asylpraxis skallskärpas.Jag har också sagt att det finns anledning förregeringen att reagera om det skulle bekräftas attpraxis har skärpts. Men låt oss avvakta denutvärderingen!Georg frågar vem som har ansvaret föratt man inte mycket kraftfullt har utnyttjat den kvotsom nu har ställts till förfogande. Bakgrunden tillatt en stor kvot infördes var att vi inte ville stängagränserna genom viseringsbeslutet. visar det sigatt ett antal människor ändå har kommit hit somspontant asylsökande. Det gäller ca 5 500människor från Exjugoslavien. Genom en kraftfullkvot vill vi visa att vi inte vill stänga gränserna.Kvoten skall inte heller bara behöva användas tilldirekt akut skyddsbehövande utan också till envidare krets av släktingar utöver dem som rymsinom det anhörigbegrepp som finns iutlänningslagen. har ca 1 000 platserutnyttjats inom ramen för kvoten.Dessutom sades det i propositionen att dettaerbjudande från skulle finnas som enberedskap om UNHCR får behov av det. Jag tyckeratt det är bra om man kan utnyttja så många platsersom över huvud taget är möjligt inom ramen förden här kvoten före . När det gäller nästaårs budget har vi dessutom sagt att vi är beredda attutöka den kvoten om det skulle finnas ytterligarebehov.Georg läste upp ett referat av någrakommentarer i anslutning till beslutet förra året.Där fanns en beskrivning som visade att de allraflesta som kom på slutet -- när det kom ungefär1 600--1 700 personer -- kom direkt frånKroatien. Där hade de redan skydd och humanitärhjälp som bidrar till. Då tyckte vi att det varbättre att ställa en kvot till UNHCR:s förfogandedär de kan välja ut dem som bedöms vara de mestskyddsbehövande och där UNHCR behöver hjälp.Sedan talar om de människorsom lider inne i enklaverna. Vi har alla sett dessamycket påfrestande bilder. Vi har alla mått illa avdet lidande som människor utsätts för. Men hurskall vi i påverka den situationen, GeorgAndersson? Skall människor åka ner och försöka taut dessa personer ur enklaverna? UNHCR ochRäddningsverket kan ju över huvud taget inte ensta sig in i enklaverna för att leverera mat ochförnödenheter. Detta är ett lidande. Vi skullenaturligtvis gärna vilja underlätta den härsituationen. Men hur skall det gå till så som det serut där nere? Försök inte att skylla den situationenpå bestämmelser om kvoter eller visumbeslut ochliknande! Det påverkar inte situationen där nere.Maj-Lis Lööw säger att vi kryper bakom UNHCRnär det gäller asylsökande österifrån och sådanasom finns i och de baltiska staterna. Vi äri lyhörda för vad UNHCR önskar, ochUNHCR har önskat hjälp från när detgäller asylprövning, lagstiftningsåtgärder ochuppbyggnad av ett mottagningssystem i de baltiskastaterna och . Vi har ställt upp på det. Vihar personer som är verksamma i dessa länder. Jaghar själv varit dit och talat med minamotsvarigheter där. Vi har ställt pengar, erfarenhetoch material till förfogande, och vi driver ocksåtillsammans med IOM ett projekt som möjliggörför framför allt studenter som har fastnat i Moskvaatt återvända till sina hemländer.Fru talman! Jag vill också säga att jagnaturligtvis inte utesluter att kvoten kan användasockså på det sätt som här efterfrågats.Anf. 9 ():Fru talman! Jag återkommer till frågan omskärpning. försöker göragällande att skärpningen av flyktingpolitiken intetill någon del beror på regeringen. För det första ärregeringen ansvarig för den flyktingpolitik sombedrivs i landet av och för av regeringen självfattade beslut. Det ansvaret kommer regeringenaldrig från.Man kan för det andra peka på konkreta saker, somatt regeringen tog beslut om peruanerna.