prot · GH0982 · 1994-03-29 00:00:00 — Jag tänker bl.a. på frågor omarbetslöshet, utbildning, narkotika, hiv/aids,prostitution, mänskliga rättigheter, kvinnors ochbarns utsatta läge vid konflikter av olika slag,etniska gruppers situation -- för att nu nämna någrafrågor.De studier som har finansierats via F 2-anslaget --information, studier och forskning samtnedrustningssträvanden -- har vid närmaregranskning inte riktigt hängt med i dennadramatiska förändring och präglas i vissa fall avförlegat tänkande från det dagar. Idetta läge är det viktigt att se över verksamheten,för att se om den kan bedrivas i någon annan formoch på ett annat sätt. De olika organisationernasstudieresultat behöver också granskasnoggrannare, för att visa vilka organisationer somskall premieras framför andra. Kds har i dettasammanhang pekat på att Liv och fred är enorganisation som bedriver ett seriöst arbete. Mendet finns också andra.I sammanhanget vill jag också peka på det somomnämns i betänkandet, dvs. att det finnsmöjlighet att söka bidrag från SIDA, det s.k.demokratianslaget, och från anslaget som gällerbistånd genom folkrörelser och andra enskildaorganisationer. Där föreslås att det skall finnasungefär att hämta.När det gäller aktiviteter i krigshärjade områdenskall frivilligorganisationer dessutom efter ansökankunna få ökat stöd över katastrofanslaget ellerandra anslag.Såvitt jag kan förstå, är inga dörrar stängda förseriöst arbetande organisationer, utan tvärtomöppnas nya vägar för frivilliga och enskildaorganisationers aktiviteter i den föränderliga ochoroliga värld som vi lever i.Herr talman! Socialdemokraterna vänder sig imotion U403 mot att F 2-anslaget överförs tillCivildepartementet. Enligt min mening bör detgenomföras, eftersom det främst ärCivildepartementet som har hand om folkbildning.Det är inte UD:s uppgift.Ett ytterligare skäl att flytta över verksamheten tillCivildepartementet är att man skall undvika att,som Socialdemokraterna önskar, ta medel frånutrikesförvaltningens drift för att finansiera F-anslaget. Det får inte ske. UD:s verksamhet blir änmer värdefull och behöver alla medelför sin verksamhet. Där finns t.ex. den sämstbetalda departementspersonalen. Utrikespolitikenblir alltmer viktig, i den internationaliserade världvi går till mötes. Därför är det bra med ett starktUD.Herr talman! Den s.k. tvärpolitiska barngruppenhar väckt en motion som behandlas i betänkandet.Motionen handlar i korthet om behovet av enöversyn av olika yrkesgruppers utbildning ibarnkunskap. Motionen har blivit välvilligtbehandlad, och jag har inga invändningar.Jag vill ändå lyfta fram det angelägna i att barnenssituation inte glöms bort i de sammanhang då olikaländers problem och situation fokuseras. Det ärdärför mycket viktigt att personal införutlandstjänstgöring har och får en gedigen kunskapom hur olika länder lever upp tillbarnkonventionen, som de kanske undertecknat.Personalen vid ambassader, konsulat ochbiståndskontor måste också ha kunskaper om vårtlands lagar, som antiagalagstiftning och andrafamiljeärenden. Det är därför viktigt att se överderas utbildningar när det gäller barnen ochbarnens situation.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ibetänkandet UU14.Anf. 69 () replik:Herr talman! Jag tror inte att det är nödvändigt attMargareta tar i så kraftigt för att försvaraett sjukt förslag. Gör inte dygd av nödvändigheten,skulle jag vilja säga. Jag vill fråga om MargaretaViklund verkligen håller fast vid formuleringarnaom att folkrörelserna inte har hängt med och att debedriver ett arbete som präglas av ett förlegattänkande från det dagar. Är det såMargareta ser på arbetet inom , Kvinnor för fred, Kvinna till kvinna ochmånga andra organisationer som hämtar sinabidrag från detta anslag?Jag får det inte riktigt att gå ihop. Först försökerMargareta förringa dessa organisationersarbete och därmed rättfärdiga neddragningen.Sedan säger hon att de kan söka bidrag på enmängd andra konton. Jag tycker att det är ganskaoansvarigt; om organisationerna nu är så dåliga börde inte ha några andra möjligheter.Min erfarenhet och min övertygelse säger mig attdessa organisationer gör ett gott jobb. Det är ocksåvad utskottsmajoriteten skriver i betänkandet. Därlovordas organisationernas arbete som oerhörtvärdefullt, inte minst i den förändradeutrikespolitiska situation som vi nu lever i.Jag skulle därför vilja be sig litet grand: Vad är det i de härorganisationernas arbete som är förlegat eller somhänger ihop med det dagar?Anf. 70 ()replik:Herr talman! måste ha lyssnat påett konstigt sätt till vad jag sade. Jag har aldrigförringat någon organisations arbete. Jag pekadepå att utvecklingen i världen har förändrats, attsituationen är en annan och att man därförmåste anpassa sin verksamhet både när det gälleratt ge bidrag och när det gäller att bedömabidragsgivning.När det gäller de organisationer som ViolaFurubjelke nämnde, har jag aldrig uttryckt någonförringande tanke om deras aktiviteter. Däremotvisade jag i mitt anförande på nya vägar att sökabidrag, dvs. inte den tidigare statiska vägen. Detvar det som mitt anförande gick ut på. ViolaFurubjelke kan läsa protokollet sedan om hon intehörde ordentligt vad jag sade.Anf. 71 () replik:Herr talman! Jag lyssnade noga på MargaretaViklunds inlägg. säger hon därtill att det är nyatider och nya förutsättningar för organisationerna.För vad är det nya tider? Är det nya tider iförhållande till när de sökte bidrag ? Ellerär det nya tider i förhållande till när anslagetbyggdes upp ?Är det nya tider jämfört med ?Då hade Tvärpolitiskt initiativ för Bosnien ett stortseminarium här i , med pengar från UDoch med hjälp av många organisationer. Seminarietblev mycket lyckat, och det spreds kunskap om justvad man kan göra för att främja fred och utvecklingoch ett civilt samhälle i f.d. . Vad är nyatider i det perspektivet, ?Anf. 72 ()replik:Herr talman! Tiden är ju ny . Den nyatiden som jag pekade på är dagens situation, utanterrorbalans och det . Vi befinner oss ien dynamisk utvecklingsprocess utrikespolitisktsett och på andra sätt. Det gäller i det ena landetefter det andra. Det fordras, precis som ViolaFurubjelke pekade på, speciella insatser, frånKvinna till kvinna och från andra organisationer.Där öppnas nya möjligheter att söka medel, i ställetför bara genom det anslag som har använts.Det var det som jag pekade på.Anf. 73 ():Herr talman! Jag skulle vilja ta upp anslagen tillfredsorganisationerna.Pär sade tidigare att det är kärva tideroch att man tyvärr måste dra ner på anslaget. Jaghade kunnat gå med på det om man också hadedragit ner på försvarets budget , vilketman nu har gjort när det gällerfredsorganisationerna. Då hade det varitförsvarbart.Man drar på detta vis ner på ett anslag samtidigtsom man ökar försvarsutgifterna. Jag kan inte fådet att gå ihop. har ju ändå uttalat attdet skall vara ett promillemål.Man kan i och för sig ifrågasätta om man verkligenskall vara beroende av försvarskostnader och på detviset tycka att det är bra att försvarskostnadernastiger. Det tycker jag inte, men fanns i alla falltanken om att det skulle finnas en viss relationmellan dessa poster. går man i precis motsattriktning. Det motsätter jag mig.Jag vet inte om promillemålet över huvud tagetfinns kvar. Man säger att man nu inte vill uttala det,eftersom det inte är aktuellt. Men jag hoppas attdet ändå finns kvar och att vi kommer att strävaefter det också . Då kan det bli en sådankoppling att det blir en större andel tillfredsorganisationerna.Det är viktigt för framtiden och för att man skallkunna lösa konflikter att man satsar på fredligavägar. Just frivilligorganisationerna fyller en viktigfunktion. Jag skulle vilja nämna fleraorganisationer. Internationella kvinnoförbundetför fred och frihet och Kvinna till kvinna gör viktigainsatser när det gäller det . Detgör också TFF, för freds-och framtidsforskning, som är beroende av ettgrundbidrag från F 2-anslaget.Jag vet inte hur det skall gå . Skall dessaorganisationer kunna söka katastrofbistånd ellernågot sådant? De måste ju ändå ha ett grundbidrag.Annars raseras hela deras verksamhet. Det voreväldigt olyckligt.När det gäller säger man att manskall försöka se till att det blir ett samlat grepp, attbidragen skall finnas på ett ställe. Det vore bra omdet vore så, i stället för att det är splittrat som nu.I utskottets betänkande står det: ''har resurser som gör det möjligt förförbundet att fungera som central organisation förinformation om FN i . ''Frågan är om har resurser framöver.Kommer t.ex. grundbidraget att skäras ned ocksåför ? Det är mycket oklart.Jag skulle vilja ta upp Liv och Fred-Institutet.Margareta nämnde det också. gör mycket fina insatser just när det gällerSomalia. Jag vet inte om tänkte justpå Liv och Fred-Institutets insatser i , attdet var ett exempel på när man kan söka bidrag påannat håll.Det viktiga för dessa organisationer över huvudtaget är just att de har en viss grundtrygghet.Frågan är hur de kommer att förfara när de har fåttdenna 30-procentiga neddragning. Det står iutskottsbetänkandet att bidragen skall lämnas påsamma sätt som . har hälften gåtttill grundbidrag och hälften till projektbidrag. Omgrundbidragen nu skall dras ned kommermånga organisationer att få otroliga problem.Dessutom har de fortfarande inte fått reda på hurdet blir med deras grundbidrag. Det är en väldigt otillfredsställandesituation för alla dessa organisationer. De har juanställda personer. Det tar från det har varslat de anställda innan man kan sägaupp dem. Det är verkligen inte tillfredsställande attfå reda på sin budget i ett så sent skede. Dettamåste man på något vis komma till rätta med. Omman skall göra drastiska nedskärningar måste manockså ge organisationerna en rimlig möjlighet attkunna anpassa sig till det.Jag håller med när det gällerredovisningen. UD skall ju ställa krav påorganisationerna. Jag har erfarenhet av hur det harvarit. UD har faktiskt inte riktigt haft ordning påredovisningarna. Det finns fall då det inte ärorganisationerna som har fallerat utan faktiskt UD.Jag tror att jag kan tala för fredsrörelsen när jagsäger att en mer stringent hållning när det gällerredovisningen är välkommen. Det är ensjälvklarhet tycker jag.Jag skulle vilja ta upp en sak till i detta betänkande,nämligen FN-delegationen. har någonfrån fredsrörelsen kunnat delta i FN-delegationen.Nu sägs det att det kommer att bli förändringar.Fackförbunden och näringslivsorganisationernahar betalat vissa av deras representanter idelegationen. När det gäller representation i störrekonferenser får man betala det med grundbidraget.Då tror jag att det blir svårt för fredsrörelsen attkunna ha någon person med i FN-delegationen.Man måste se upp med den frågan.Anf. 74 ():Herr talman! Låt mig börja med att instämma i detsista som sade. Det är givetvisviktigt att representanter för fredsrörelsen kandelta i FN-delegationen på samma sätt som hittills.Jag har inte uppfattat att det finns några förslag omatt ändra på den punkten. Det är något annat medstora fackliga organisationer ochnäringslivsorganisationer som har egna resurser.Jag tycker också att det är synd att man inte harkommit med besked tidigare när det gällerbudgeten. Det har litet grand att göra medbudgetbehandlingen i . Det är naturligtvissvårt att ge besked innan har behandlaten fråga. Det är alltid ett bekymmer med denordning som vi nu har.Det är viktigt att understryka att de verksamhetersom särskilt lyfter fram, dvs.fredsorganisationernas insatser i krigshärjadeområden och sådant, bör finansieras utanför F 2-anslaget. Det är den markering vi gör. Dessaorganisationer bör få sitt stöd från katastrofanslag.I vissa fall, om det handlar om mer långsiktigtarbete, kan man tänka sig att de t.ex. får bidrag fråndemokratianslag.Jag håller med om att det är viktigt attorganisationerna kan bibehålla sitt grundbidrag.Om man gör på detta sätt innebär det att deresurser som finns på F 2-anslaget framför allt kanutnyttjas till grundbidrag och till bidrag föraktiviteter som riktar sig mot den svenska publiken,dvs. informationsinsatser och möten m.m. iSverige.Jag vill också påminna om att jag inte motiveradenedskärningen med de allmännabudgetrestriktionerna. Jag pekade på den allmännasituationen för UD, men det gjorde jag inte apropådetta anslag. Jag anser inte att det pressadebudgetläget räcker som motivering för en så passstor nedskärning som det nu är fråga om. Den stårinte i proportion till de nedskärningar i övrigt somUD utsätts för. Det enda som kan försvara enprutning av denna storleksordning är det som UDanför, nämligen att det är en minskad efterfråganpå detta anslag. UD måste alltså kunna geverksamheter och organisationer stöd i sammaomfattning som tidigare, eftersom nedskärningenmotiveras av en minskad efterfrågan.Om man har gjort en felaktig bedömning avbehovet av medel för detta ändamål får man välåterkomma till . Detta sade jag tidigare.Jag sade inledningsvis att vi bör utnyttja de andrakanaler som finns för att finansiera verksamheten ikatastrof- och krigshärjade områden. Det ärsärskilt viktigt.Anf. 75 ():Herr talman! Det är drastiskt att dra ner påett anslag på grund av att det har varit en vissnedgång när det gäller ansökningarna tillprojektbidrag.Projektanslaget är ju den ena hälften av F 2-anslaget. Då är frågan: Hur är det medgrundbidragsansökningarna? Har det varit någonneddragning? Varför redovisar ni i så fall inte det?Det är ju lika relevant som ansökningarna tillprojektbidragen. Det kommer att vara ännubesvärligare för organisationerna om dessa bidragdras ned drastiskt. Det kommer att göra att basendras undan för organisationerna.Om t.ex. TFF får ytterligare neddragningar på100 000 försvinner den organisationen. Då finns detinga möjligheter att söka projektbidrag heller.Grunden för att en organisation skall kunna finnakanske just är att det finns en viss basorganisation.Därför borde ni också ha tittat på ansökningarna tillgrundbidragen och kanske uttalat någonting om attdet är viktigt att man i detta läge gör en annanfördelning mellan grundbidragen ochprojektbidragen, så att en större del av anslaget gårtill grundbidragen. Då drar man, som sagt, inteundan fötterna för dessa organisationer.Jag talade om FN-delegationen i slutet av mittanförande. Ni skriver i utskottsbetänkandet får bekosta större konferenser själv frångrundbidraget. Jag var rädd för att det kanskeskulle uppfattas som att man inte har demöjligheter som man hade vidkonferensen för mänskliga rättigheter. Den fannsdet möjligheter för NGO:s att vara med i, eftersomdeltagandet bekostades genom UD-anslag. Jaghoppas verkligen att det skall vara möjligt framöverockså, inte minst när det gällergeneralförsamlingen. Där kan man ha någonrepresentant från fredsrörelsen. Då kan man intebara utgå från att de skall bekosta detta själva frånde bistånd som de har. Det kan fackföreningar ochnäringslivet göra men inte fredsrörelsen.Anf. 76 ():Herr talman! I det senare fallet delar jag helt IngelaMårtenssons uppfattning. Men jag vill påminna omvad som sägs i betänkandet, nämligen att såvälprojektbidrag som grundbidrag bör kunna ges påsamma sätt som . Med det menar vi sammagrad av stöd.Eftersom vi visar att man kan finansieramycket av det som stöds med projektbidragutanför F 2-anslaget, utan att i detaljlägger sig i hur man fördelar anslaget, skulle jag troatt det kommer att finnas förutsättningar attbibehålla grundbidragen på nuvarande nivå ochkanske ge mindre projektbidrag.Jag delar uppfattningen att det är viktigt attprioritera grundbidragen i den här situationen ochatt se till att de här organisationerna kan behålla engod bas. Sedan skall de kunna få stöd för sinaprojekt dels från F 2-anslaget, när det gällerverksamhet som framför allt riktar sig inåt iSverige, dels från andra UD-anslag, när det gällerinternationell verksamhet i krigszoner ochkriszoner.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Samarbete med , Central- ochÖsteuropaFöredrogsutrikesutskottets betänkande1993/94:UU16 Samarbete med , Central-och (prop. 1993/94:100 delvis).Anf. 77 ():Herr talman! Detta är tredje gångenvi i kammaren diskuterar regeringensöstsamarbete. Det är tredje gången visocialdemokrater framför kärv kritik.Sveriges östsamarbete saknar strategi. Sverigesöstsamarbete saknar hanteringsordning. Sverigesöstsamarbete svarar inte mot den motsägelsefullapostkommunistiska verklighetens utmaningar.Tre gånger har vi bett regeringen samla riksdagentill en bred genomgång av mål och metoder i vårtsamarbete. har regeringen haft chansenatt komma med konstruktiva förslag ibudgetpropositioner. har riksdagensborgerliga majoritet, med Ny demokratis hjälp,drivit igenom en budget och en hanteringsordningsom inte tillfredsställer grundläggande krav på hurett östsamarbete bör se ut.Låt mig i korthet precisera denna kritik.1. Målen: Regeringen har undvikit varje rejälmåldiskussion. Vi socialdemokrater har uttrycktmålen som behovet av-- att stärka den gemensamma säkerheten,-- att stärka demokratins kultur,-- att stödja en samhällsomvandling som ärekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar.I stället har chockterapins ideologi dominerat denmoderatledda politiken. ''Systemskiftesmålet'' -- såförenklat skriver utrikesministern ibudgetpropositionen om vad vårt samarbete syftartill. Man tänker i systemschabloner i stället för attutgå från de människor som måste engageras för attskapa en levande demokrati och en socialmarknadsekonomi. Jag kan inte tro annat än att detskulle gå att i denna riksdag få en bred samsyn ommålen för vårt samarbete.2. Ingen konkretisering eller analys: Regeringenhar på inget sätt försökt operationalisera målen.Vad skall åstadkommas? Är det t.ex. en hållbarenergiförsörjning? Är det Östersjömiljön, och i såfall vad? Är det företagandet? Eller är det någotannat -- den politiska, demokratiska och socialautvecklingen?Vi har en samling projekt -- många kan mycket välvara bra -- men vi har inget sätt att veta vadregeringen vill, hur samarbetets effektivitet skallbedömas. Regeringen har veterligt intepublicerat någon land- eller regionanalys eller sak-eller sektorsstudie som skulle styra öststrategin.Någon samlad redovisning om hur biståndsmedlenfaktiskt använts finns över huvud taget inte. Frånnäringslivet och från enskilda organisationer hardet också framförts kritik mot den hanteringen.3. Landval: Vi är överens om fokuseringen påBaltikum. , och måste gesdet främsta stödet. kan och skall här spelaen ledande roll. Däremot kritiserar vi attsamarbetet med negligerats under lång tid.Allvarligt är att vi inte har ett ordentligt programför och för nordvästra och är två andra länder i vårnärhet som i det närmaste helt har nonchalerats isamarbetet.4. Hanteringsordning: Regeringen är självuppenbarligen i högsta grad medveten om vilkenoordning som råder i östsamarbetet. Samarbetet ärsplittrat på många olika delar av regeringskanslietoch på minst 15 olika myndigheter. Det råder storoklarhet i relationen mellan regering ochmyndighet. Det saknas politisk ledning.Obegripligt nog finns det t.ex. ingenstatssekreterare som ansvarar för samarbetet.Utrikesministern har själv påtagit sig det ansvaret.Det säger sig självt att hon inte kan hinna meddetta.En följd av denna oreda är att stora summor ståroutnyttjade. Valutastödet om 300 miljoner kronorfrån 1992 har inte betalats ut. Reservationerna var , halvaanslagsbeloppet. Av det finansiella stödet om 800miljoner kronor har utrikesministern redovisat att34 utnyttjats.Efter krav från Socialdemokraterna då förra åretsbetänkande behandlades tillsattestatsrådsberedningen, inte utrikesministern, enutredning för att se över ordningen. Den bekräftade oordningen, men den leddeinte till någon handling från regeringens sida. Ibudgetpropositionen konstaterades kort och gottatt man hade olika uppfattningar inom regeringen.Man lovade att komma med ett nytt förslag undervåren som man avsåg att genomföra utanriksdagens hörande. Denna idé har man emellertidockså gett upp och har i stället lämnat över helafrågan till en ny utredning, som skall komma medsitt förslag i december.Det är med stort beklagande som visocialdemokrater tvingas konstatera regeringensovilja att söka en bred samsyn när det gäller mål,konkretisering och hanteringsordning iöstsamarbetet. Oavsett utgången av valet i höstmåste nästa riksdag och regering ta sig an detta. FörSocialdemokraterna kommer det att vara en av deviktigaste utrikespolitiska prioriteringarna.Vi har i årets motion om östsamarbetet gett någrariktlinjer och en rad konkreta förslag om hursamarbetet borde utvecklas.Först och främst föreslår vi ett program förgemensam säkerhet. kommer attdiskutera detta program . Detuppgår till och finansierasöver försvarsanslaget och andra delar avutrikesdepartementets budget. Vi vill fördubbla dets.k. suveränitetsstödet till , från 60miljoner kronor till , och föradet till det föreslagna programmet för gemensamsäkerhet.Genom att aktivera de somlegat outnyttjade länge vill vi nu därutöver göraföljande prioriteringar:-- Ett nytt demokratistöd om 70 miljoner kronor.Det är vårt främsta förslag.-- Ett samordnat och ökat samarbete om miljö,energi och kärnsäkerhet.-- Ett ordentligt, långsiktigt mandat för BITS,kunskapsutvecklande bistånd. Totalt 323 miljonerkronor. Det är mer änregeringen föreslår.-- En ordentlig satsning på folkrörelsernaslångsiktiga samarbete med det civila samhället iÖst- och . Vi föreslår totalt 77miljoner kronor. Det är mer änregeringens förslag.-- En satsning på kultur och utbildning genomSvenska institutet, totalt . Det är15 mer än regeringen föreslår.Herr talman! Vi socialdemokrater står givetvis fastvid vår reservation. Men av hänsyn till kammarenbegränsar jag mig till att yrka bifall tillreservationerna 1 och 2.Anf. 78 (nyd):Herr talman! Ny demokrati inser attbiståndsbehoven är enorma i världen. Men vibehöver inte leta i fjärran länder för att finna de härbehoven. De finns på andra sidan Östersjön.U-hjälpen måste ändras både till omfattning ochinriktning enligt Ny demokratis sätt att se. Vårtlångsiktiga biståndsmål bör vara det av FNuppsatta, nämligen avbruttonationalinkomsten. Inom den ramen skallallt bistånd rymmas, både det till fjärran länder ochdet som går till våra grannar på andra sidanÖstersjön.Regeringen fortsätter dock att behandla biståndettill under en särskild titel:Samarbete med . Att delaupp biståndsanslagen på --utvecklingsländer -- och europeiska länder --samarbetsländer -- är märkligt inte minst motbakgrund av att åtta länder i det fornaSovjetunionen numera har utvecklingslandsstatus.Uppdelningen synes mer vara ett sätt attmanipulera det svenska folket att tro att vi endastlämnar bistånd motsvarande av vår BNI.Det totala biståndet, inklusive det till Central- ochÖsteuropa, uppgår till eller överstiger det s.k.en-procents-målet.Herr talman! Vi i Ny demokrati anser att det behovav investeringar i ländernas infrastuktur som finnsbör främjas genom u-krediter. U-krediterna, somnu är förbehållna , bör inriktas påinfrastuktur och miljö. Vi anser att u-krediternaockså skall kunna nyttjas för projekt i de baltiskastaterna, i och i samtliga OSS-stater.Om u-krediter kunde nyttjas även för projekt iBaltikum, och skulle det leda tillpositiva effekter också för svenskt näringsliv. Vianser att biståndsanslagen i större utsträckningskall avse samarbetet med , Öst- ochCentraleuropa.Vi konstaterar att regeringen inte gjort någonomorientering av biståndet från , ochLatinamerika till , Central- ochÖsteuropa. Vi anser att hälften av det totalabiståndet inom C- och G-anslagen skall ges tillländer i vårt närområde. Vi måste dock konstateraatt en mängd ingångna fleråriga multilaterala avtalinnebär att detta mål inte kan uppnås budgetåret1994/95.Regeringen föreslår att 996,5 miljoner kronoravsätts för samarbete med Central- ochÖsteuropa -- det s.k. G-anslaget. Vi i Ny demokratiföreslår att G-anslaget skall vara 2 miljarder, dvs.en fördubbling. Vi vill kraftigt minska C-anslaget, dvs. bistånd till utomeuropeiska länder.Under C-anslaget återfinns kontot för katastroferoch återuppbyggnad m.m.