prot · GH09104 · 1994-05-16 00:00:00 — De bearbetar likaintensivt och är inte rädda för kinesiska motdrag.Det bör inte heller vara.Jag kan vidare nämna att House of i i en nyligenpublicerat rapport anfört att man kommer attstödja inträde i , även om inteskulle få inträde.Därför skulle jag vilja fråga utrikesministern omhon är beredd att, liksom man är i , stödjaTaiwans GATT-medlemskap och om hon är bereddatt se över möjligheterna att ge chans attkonkurrera med och om attleverera ubåtar och patrullbåtar till . Detbetyder mycket med tanke påarbetslöshetssituationen både i och iKarlskrona.Anf. 12 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill hänvisa till det jag säger isvaret, nämligen att det inofficiella besöksutbytetmed har ökat påtagligt, att har ettrepresentationskontor i . Ur desynpunkter som framhöll är detkanske än viktigare att nu ärrepresenterat med ett kontor i . Det är ändåen väsentlig utveckling.När det sedan gäller pågår nu bestämdadiskussioner om att skallkunna ansluta sig till . Sker detta vet jag attdet även finns diskussioner om någon form avarrangemang för . Det vore väl positivt medbåda dessa steg.Anf. 13 (nyd):Herr talman! Det var intressant att höra, men jagvidhåller att regeringen borde kunna vara meraggressiv. Om nu tyskarna har gjort vissadiplomatiska framsteg, som har tagits emot mycketpositivt av , tycker jag att svenskaregeringen skulle matcha och ävenFrankrike som har levererat Mirage och somhar levererat F 16 för att inte komma längst ner pålistan.Taiwan är ett stort exportland för --exporten uppick till tre och en halv miljard kronor.Visserligen är också ett stort exportland -- fyraoch . Jag tror att de småmarkeringar som jag har indikerat skulle göra attvi skulle stå betydligt starkare i konkurrensen medstormakterna om de produkter som vi villexportera.Avslutningsvis: Utrikesministern talade om i sittsvar att det fanns ett förslag att ge Taiwanexceptionell ställning i FN men att frågan enligt ettbeslut i generalförsamlingen inte kom upp pådagordningen. Finns det möjligheter för attta ett initiativ i denna fråga, så att kan gesen exceptionell ställning i FN?Anf. 14 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill åter hänvisa till attExportrådet nu är representerat med kontor påTaiwan. Självfallet sysslar i första handmed civila kommersiella affärer. Det kan jag inte senågot fel i.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:140 omvalutgången i ItalienAnf. 15 Utrikesminister ():Herr talman! har i eninterpellation till statsministern frågat om denne ärberedd att revidera sin uppfattning om faran avfascism och högerextremism i samt vilkapolitiska initiativ och åtgärder statsministern anserär påkallade för att bekämpa nyfascism ochhögerextremism i . Statsministern har bettmig att besvara interpellationen.Herr talman! I det italienska valet den 27 och 28mars vann den allians som består av högerpartiernaForza Italia, och Lega Nord enmajoritet i parlamentet. fick somledare för det största partiet, Forza Italia,presidentens uppdrag att bilda regering. Den nyaregeringen, i vilken ovan nämnda tre partier ingår,har tillträtt.Alleanza Nazionale är arvtagare till MovimentoSociale Italiano (MSI), som i sin tur är arvtagare tillBenito fascistiska rörelse. Trots attAlleanza Nazionale gjort vissa försök att distanserasig från sitt fascistiska arv tyder flera uttalanden påatt kopplingen ännu är aktuell.Herr talman! Det finns anledning att oroas närextremistiska partier, vars ideologiska grundvalinte bygger på demokratiska värderingar, fårframgångar i politiska val. Detta gäller oavsett vidvilken ytterpunkt på den politiska skalan dessapartier befinner sig. Detta var innebörden istatsministerns kommentar strax efter det attutgången av de italienska valen stod klar.Det går att dra olika slutsatser av valet i . Enslutsats är att valutgången är ett resultat av desenaste årens dramatiska politiska utveckling ilandet. De traditionella politiska partierna hardrabbats av en djup förtroendekris, som det kanskekommer att ta tid att övervinna.En annan slutsats, och kanske den viktigaste, är attden italienska demokratin har visat förmåga tillförnyelse inom det demokratiska systemets ramar.Det pågår i en uppgörelse med det förflutna.I flera fall har rättegångar ansetts motiverade,vilket har fått stor uppmärksamhet både i Italienoch i omvärlden. Nya partier har bildats, ochetablerade partier har försvunnit. Landets politiskasystem har utsatts för stora påfrestningar, men dedemokratiska principerna har inte ifrågasatts.De italienska valen genomfördes på ettdemokratiskt sätt i enlighet med de nya vallagarsom antogs i en folkomröstning förra året.Resultatet visade att det nyfascistiska, ellerpostfascistiska, partiet ökadesin röstandel till av rösterna, vilket äroroande. Resultatet ledde till att detpartipolitiska mönstret i förändrades i en radandra avseenden. Att partistrukturer förändras i ettdemokratiskt land är inget onormalt, även omomvälvningen i gått snabbare och varit merdramatisk än på andra håll. Att extremistiskapartier, till höger och till vänster, ibland vinnerframgångar på grund av väljarnas missnöje medtraditionella och demokratiska partier är förvissoinget unikt för Italien.Herr talman! Det finns skäl att hysa stark oro föroch aktivt motverka de extremistiska ochodemokratiska strömningar av olika slag som underde kommit till uttryck i Europa.Extremism, fascism och rasism har ingen plats idagens eller framtidens . Därom är vi allaeniga. finns det anledning att ta fasta pådemokratins förmåga att motstå angrepp ochförnya sig. Det var trots allt bara en minoritet avde italienska väljarna som röstade på extremistiskapartier.Jag är övertygad om att det bästa sättet attmotverka extrema politiska partier och ideologierär genom öppenhet, fri debatt och -- inte minst -- ettsamarbete över gränserna som gynnar ekonomisktframåtskridande och känslan av samhörighet. Jagär övertygad om att detta också är vad det storaflertalet av det italienska folket föredrar och att dedärför förväntar sig att deras politiska partierkommer att sträva efter detta.Anf. 16 HANS ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för svaret.Jag hade förväntat mig att få svaret avstatsministern, då en del av frågan direkt berör hansegen kommentar till den mycket oroväckandevalutgången i Italien.I bagatelliserade CarlBildt nyfascisternas framgångar i valet. I stället föratt med skärpa och entydighet ta avstånd frånnyfascisterna och högerextremisterna gavstatsministerns uttalanden ett intryck av flathet ochhistorielöshet.Han ville jämställa demokratiska vänsterpartietPDS -- ett demokratiskt parti som tillhörSocialistinternationalen -- med fascister. Denitalienska fascistledaren förklarade i en intervju ipåskas att -- Il Duce -- var dettaårhundrades största statsman. Fascistpartiet MSIhar fått tre regeringsposter, bl.a. vicepremiärministerposten. Fascisterna ingår iNationella alliansen, som sammanlagt fått femministerposter.Carl Bildt sade vidare i Ekointervjun att den politiksom Berlusconi företräder är ''en ganska kraftfullekonomisk reform- och saneringspolitik och dettror jag att behöver''.Utrikesministerns vaga uttalanden framstår motdenna bakgrund som icke acceptabla. Särskiltbetänkligt och felaktigt är hennes slutsats att denitalienska demokratin har visat förmåga tillförnyelse inom det demokratiska systemets ramar.De italienska fascisterna försvarar och glorifierar sin historia.Fascisterna tog makten i . På olika sättbanade de vägen för det som senare skulle händai . införde en järnhård diktaturmed systematisk förföljelse av oppositionella.Partier och fackföreningar upplöstes, pressenunderkastades fullständig censur. Medborgerligarättigheter upphävdes, och de som protesteradekom i fängelser och interneringsläger. Mångaavrättades.Då bröt ut ställde ochhans fascister genast upp på sida.Reaktionerna mot den italienska regeringen ärstarka i många länder i och också inomEU, vilket kontrasterar mot den svenskaregeringens hållning.Norges utrikesminister har gjortett uttalande där han låtit förstå att den norskaregeringen inte tänker möta de fascistiskaitalienska ministrarna.Flera franska politiker med presidenten i spetsenhar agerat i saken, och frågan är väckt iEuropaparlamentet.Vilken inställning har regeringen till den norskeutrikesministerns hållning?Är regeringen beredd att ompröva statsministernsförhastade uttalanden?Det är något slags naiv överslätande hållning somregeringen företräder, att tro att man genom samtaloch debatt skall kunna komma åt detta problem.Hur ser regeringen på att italienska regeringen kanfå posten som ordförande i ?På vilket sätt vill regeringen verka för att denitalienska utvecklingen inte sprider sig?Har regeringen verkligen ingen annan medicin motden fascistiska faran än dialog och debatt?Har regeringen ingenting lärt av utvecklingenunder ?Anf. 17 Utrikesminister ():Herr talman! Jag förstår inte vad Hans GöranFranck har emot dialog och debatt. Detta är judemokratins verktyg. Jag blir något förundrad.Det som säger omstatsministerns uttalanden är grundläggandefelaktigt. Statsministern bagatelliserade på intetsätt oron för valutgången i . Jag har läst hansuttalanden mycket noga, och det fanns ingenting avdetta. Statsministern tillät sig -- och det får HansGöran finna sig i -- att peka på extremakrafter på båda sidor av spektrumet. Det är alldelesnödvändigt att i den historiska utveckling som vibefinner oss i, ,uppmärksamma också sådana krafter, därför att detyvärr även ingår i förening i vissa av ossnärliggande länder. Det finns ett nytt fenomen iCentral- och som kallas röd-brunextremism. Det kan vi inte och får vi icke blundaför.Den allvarliga fråga som sedankommer in på i sitt inlägg, och som jag tycker att viskall ta på stort allvar, är hur vi skall förhålla oss.Som jag ser det befinner vi oss gudskelov i enväsentligt annorlunda situation än den som Europabefann sig i . Vi har det europeiskaenhetsverket som har skapats efter andravärldskriget. Det finns , ESK och deneuropeiska unionen med sina principer, med sinadomstolar och med sina grundläggande dokument.Det som vi självfallet skall göra , och det somden kommer att göra och gör,är att vi utgår ifrån att och alla dessmedlemmar skall följa de grundläggandeprinciperna i såväl som ESK och deneuropeiska unionen. Den förhoppning och detbestämda krav som jag uttalar här är att det ärenligt dessa principer som den italienska regeringenskall arbeta. Gör den inte det, får vi naturligtvis dåta ställning och se hur vi skall agera. Men dettamåste vara den grundläggande utgångspunkten.Anf. 18 HANS ():Herr talman! Jag skall återge några brottstycken urintervjun i , som jag talade om i mittförsta inlägg. Statsminister säger att detär svårt att bedöma vad valresultatet kommer att geför politik i , men han ser det ändå som enmarkering från det italienska folket att vilja göra sigkvitt bl.a. korruptionen. Vidare säger atthan tror att det är bra att man nu har lagt en periodbakom sig som dominerats av de gamla partierna.Sedan får man hoppas att det går att bilda enfungerande regering på den majoritet som blivit.Sedan får frågan: Du är inte oroad överatt fascisterna kommer tillbaka som en kraft iEuropa? svarar då: Nja, det är bådefascister och kommunister som i en ny tappningförsöker att göra sig gällande. Det är klart att detär oroande. Jag tror inte att de kommer att få någotdominerande inflytande vare sig i den ena eller iden andra extremen.De här uttalandena från statsministern skiljer sig ihög grad från det uttalande som , och han var ju också inne på den italienskafrågan tidigare här . sade attdet är utomordentligt allvarligt att politiskahögerkrafter skaffar sig en politisk maktposition iett av största och viktigaste länder. Detinnebär att idéer som de flesta hoppats hadeförpassats till historiens skräphög åter visar sittförhatliga ansikte.Vidare sade han: statsminister, dvs. CarlBildt, borde självklart med skärpa och entydighetta avstånd från dessa krafter. Inte minst motbakgrund av det närmare europeiska samarbetet ärdet nödvändigt att vi klart och entydigt bekämparden extrema högern och fascismen. Vi får inteuppträda med den flathet och historielöshet somstatsminister visade i går.Det var ett uttalande som jag tycker var på sin plats.Jag tycker också att det är på sin plats att manerkänner att man har gjort ett oövertänkt ochförhastat uttalande. Det var därför jag hade velatatt statsministern själv skulle vara här för attkunna göra en deklaration om detta.Utrikesministern gick in på frågan om dialog ochdebatt. Självklart anser jag att det är mycket viktigtatt ha en bred debatt både i ochinternationellt om de faror som finns.Anf. 19 Utrikesminister ():Herr talman! Det är inte mycket att göra åt saken.Hans Göran får nöja sig medutrikesministern . Men jag är mycket glad överatt här läste upp , eftersom det därmed finns i kammarensprotokoll. Jag tycker att alla och envar kan läsadetta och konstatera att han pekade både på faranför extremism till höger och faran för extremism tillvänster. Det är precis så det är.Jag sade i mitt svar, vilket är ett svar som ärförankrat i : Extremism, fascismoch rasism har ingen plats i dagens eller framtidensEuropa. Klarare och tydligare kan det inte sägas.Samtidigt, , måste vi nu glädjaoss åt att när dessa utmaningar kommer så finns deteuropeiska enhetsverket, , ESK ochEuropeiska unionen. Vi har dess principer, stadgaroch traktater, och därmed har vi också instrumentför att hålla dessa krafter i schack och kan framförallt utgå från att demokratiskt valda regeringarskall följa dessa principer.Jag vill också nämna för attdetta är något som naturligtvis jag själv också måsteiaktta i mitt ämbete. I ESK-trojkan, där fortfarande ingår, är ordförandeland.Nästkommande ordförandeland är somjust nu har röstat för en återkomst av de frånkommunisterna nu till socialister omdöpta kraftersom en gång ledde under Sovjetstyret.Det finns många utmaningar i , men demåste hanteras med hänvisning till principerna.Anf. 20 HANS ():Herr talman! Jag tycker att utrikesministern bordebesvara den fråga som jag ställde om den norskeutrikesministerns uttalande. Här skiljer sig dennorska regeringens hållning från den svenskaregeringens. Det är en mycket mer distinkt ochbestämd hållning än den som kommer till uttryck istatsministerns och utrikesministerns uttalanden.Det är i och för sig bra att utrikesministern säger vill agera inom ramen för olika internationellaoch europeiska organ. Men frågan är på vilket sättutrikesministern vill agera. Enligt min mening ärdet klart otillräckligt att man nöjer sig med att haen debatt här och i olika internationella forum.Faran är betydligt större. Vi skall komma ihåg attäven om denna fascistiska rörelse fick så harde en koalition med ett mycket extremt högerpartiunder statsministerns ledning. Man kan klart sägaatt det inte bara är ett parti långt ut på högerkanten,utan det är ett populistiskt parti som är djuptinvolverat i ekonomiska egenintressen.Här gäller det verkligen för den svenska regeringenatt söka samarbetspartner för internationella ocheuropeiska aktioner som verkligen går ut påmöjligheten att bekämpa denna företeelse i Italien.Faran ligger nu i att detta kommer att sprida sig tillandra länder och att man får förankring i andraregeringar också. Då bör man påminna sig om vadsom hände , då den politiskahållningen var alldeles för passiv och heltotillräcklig för att mobilisera mot den fascistiskaoch nazistiska faran.Anf. 21 Utrikesminister ():Herr talman! Jag säger inte de saker som talar om att jag säger. Vad jagmycket klart har sagt är att extremism, fascism ochrasism inte har någon plats i dagens eller framtidensEuropa. Det är ett klart avståndstagande frånsådana tendenser och politiska yttringar.Jag säger inte att samtal skall föras, utan vad jagmycket klart säger är att jag och den svenskaregeringen utgår från att den italienska regeringenkommer att agera utifrån de principer som styr deneuropeiska integrationen som finns uttryckt iEuroparådet och i den europeiska unionen. Dettaär mycket klart. Vi utgår från detta, och det är dettavi förväntar oss.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1993/94:143 omSydafrikaAnf. 22 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig:-- hur regeringen bedömerutvecklingsmöjligheterna för efter valet,-- vilket ytterligare stöd och bistånd regeringen villverka för till ,-- hur regeringen vill agera på det internationellaplanet för att stärka det nya demokratiska och icke-rastistiska ,-- vilka nya möjligheter den demokratiskaförändringen i skapar för en aktiv svenskoch internationell politik till stöd för andra länder isödra samt-- om regeringen är beredd att medverka tillfortsatt stöd åt Awepa.Det sydafrikanska valet fick glädjande nog ett lugntoch ordnat förlopp. Det har i allt väsentligtförklarats för både fritt och rättvist. Det blevdärmed, som själv nämner i sininterpellation, en stor framgång både fördemokratin och för alla dem som på olika sätt aktivtarbetat mot apartheidsystemet.För de många människor i som iårtionden gjort stora personliga uppoffringar ikampen för demokrati måste det kännasutomordentligt glädjande att målet nu har nåtts.Speciellt tänker jag på president som vid75 års ålder fått utöva den rösträttsom för oss svenskar är en så självklar rättighet.Den bedömning avutvecklingen i efter valet är i grundenpositiv. Det faktum att själva valet i stort sett kundehållas utan politiskt våld och turbulens lovar gott.De grundläggande förutsättningarna för engynnsam utveckling finns för handen: en folkligtvald regering för samförstånd och försoning, enekonomi och en infrastruktur som är bättreutvecklad än någon annan i samt en omvärldsom är beredd att bistå landet i dess fortsattademokratiska utveckling.När den demokratiskt valda koalitionsregeringenunder president nu installerats följer dengrå och mödosamma vardagen, då arbetet på attundanröja apartheidsystemets förödande effekterskall bedrivas. På regering och president vilar dåuppgiften att möta alla de förväntningar som byggtsupp . Människor som förvägratsrätten att bosätta sig var de vill, som saknarmänniskovärdiga bostäder, som saknar utbildningoch som möter arbetslöshet hoppas nu se konkretaoch omedelbara förbättringar av sin egen vardag.Och det rör sig inte om någon liten minoritet utanom en överväldigande majoritet av landetsbefolkning.I detta läge är det självklart att vi i skallgöra vad vi kan för att stödja det nya demokratiskaSydafrika i arbetet på att undanröja arvet efterapartheid. har givit ettomfattande -- och strategiskt viktigt -- bistånd tillkampen mot apartheid och för ett demokratiskt ochicke-rasistiskt . När det fantastiska nuhänt att det vi drömt om och arbetat för gått iuppfyllelse skall vi självfallet ge stöd till detreformarbete som förestår. Om detta råder bredenighet. Men jag vill kraftigtunderstryka, och kan inte göra det starkt nog, attbiståndet från omvärlden inte kan lösa Sydafrikasproblem. Knappast något bistånd kan vara sågeneröst tilltaget att det kan svara för ettomfattande bostadsbyggande eller finansieraskolgången för flera miljoner barn.Därför är det egna resurser som måstetas i anspråk för att möta de berättigade kraven frånde eftersatta människorna i området somAlexandra, och Kayelithsha, och det äregna genererade resurser det handlar om, resursersom skapas genom en klok och välavvägdekonomisk politik.Utöver egen resursmobilisering kommerSydafrikas utveckling också att avgöras av hursnabbt handelsförbindelser kan upprättas och hurattraktivt landet kommer att vara för utländskainvesteringar. En ekonomisk öppenhet ochberedskap att delta i det internationellahandelsutbytet är en nödvändighet. Självklart börSverige på alla sätt stödja och uppmuntra en sådanutveckling.Omvärldens bistånd både kan och bör i hög gradinriktas på strategiska insatser på områden avavgörande betydelse för landets utveckling och förförbättringar av människors levnadsvillkor. FörSveriges del är det naturligt att göra insatser påutbildningsområdet liksom att stödja dendemokratiska utvecklingen och stärka respektenför mänskliga rättigheter. Inte minst angeläget ärdet att bidra till uppbyggandet av en demokratisksamhällskultur. Hur vårt bistånd skall utformas ochvilka områden det skall omfatta är självfallet någotsom skall diskuteras närmare med den nyasydafrikanska regeringen liksom med enskildaorganisationer som gör stora insatser i Sydafrika.Herr talman! kommer att stödja Sydafrikasåterinträde som fullvärdig medlem i FN, och vi villockså verka för att landet intar sin givna plats iandra internationella organisationer. Inom bådeFN och planerar man nu betydandebiståndsinsatser, som stöds av och därsvenska lärdomar och erfarenheter kan tas till vara.Sverige ser betydande möjligheter till samarbetemed EU när det gäller unionens olika insatser förett ökat stöd till . Vi är därför beredda ochintresserade av att delta i s.k. gemensammaaktioner. Jag skulle i detta sammanhang viljanämna att EU har för avsikt att arrangera enministerkonferens i den 6--i årmed länderna i södra . Syftet medkonferensen är bl.a. att diskutera framtidaekonomiskt och politiskt samarbete med regionen,inklusive . kommer att deltaaktivt i förberedelsearbetet, och vi räknar med atterbjudas fullt observatörsskap vid själva mötet.De genomgripande förändringar som sker iSydafrika kommer att få en gynnsaminverkan på både den politiska och ekonomiskautvecklingen i regionen. Därmed skapas ocksåbättre förutsättningar för och andraländers angelägna stöd till fattiga och utsatta länderi södra . Flertalet av dessa länder är redanhuvudmottagare av svenskt bistånd. När det gällervåra bilaterala biståndsprogram kommer dessa attfå en sådan framtida inriktning att de på bästamöjliga sätt tar till vara de nya möjligheter somskapas i regionen. Förändringarna i Sydafrikakommer att bli särskilt betydelsefulla för detregionala samarbetet inom SADC, som undernästa budgetår kommer att få ett svenskt stöd på130 . Det gäller nu att få medSydafrika i denna regionala samverkan, inte attisolera det.Beträffande frågan om AWEPA vill jag till sistnämna att vid ett flertal tillfällen lämnatbetydande bidrag till denna organisation, senast förinsatser i samband med valet i . Under detre har närmare 4,5 miljoner kronorutbetalats till AWEPA och dess närståendeorganisation . SIDA ärberett att pröva ansökningar om ytterligare stödfrån fall till fall.Anf. 23 HANS ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern för detutförliga svaret.Sydafrika var det enda landet i hela världen i vilketrasåtskillnaden var fastställd i grundlag. Igrundlagen var det klart uttalat att människorna iSydafrika inte hade lika värde. Människovärdethade olika valör.Apartheidsystemet har satt djupa rötter. Atteliminera apartheid från alla lagar och förordningarkommer knappast att möta något motstånd i detnya parlamentet.Utrikesministern och jag delar uppfattningen attSydafrika nu står inför den svåra uppgiften att i dengrå och mödosamma vardagen arbeta för attundanröja apartheidsystemets förödande effekter.Det är klart att befrielsen härifrån i första handankommer på folk att genomföra. Detfinns också en stark beslutsamhet hos en bredmajoritet att uppnå detta mål i det praktiska livet,även om de sydafrikanska högerextremisternas ochfascisternas revanschlystnad inte får underskattas.De massakrer som förekommit under de senastedagarna är ett oroväckande tecken på att faran inteär över.Det internationella samfundet har ett stort ansvarvad gäller att medverka och ge aktivt stöd till endemokratisk och progressiv utveckling. Det ärförpliktande att på ett nytt och konstruktivt sättgöra dessa insatser som ett fullföljande av denlångvariga internationella sanktionspolitiken ochstödet till befrielsekrafterna i Sydafrika.Sanktionerna medverkade till apartheidregimensfall men tillfogade också landets befolkning och isynnerhet de fattiga mycket stora umbäranden.Alla är nu ense om att se framåt, att söka läkasåren.