prot · GH0951 · 1994-01-13 00:00:00 — Det finns soldater frånSerbien-Montenegro som deltar i striderna iBosnien-Hercegovina, men det rör sig om frivilligaoch inte inkallade soldater.I uttalandet från flyktingkommissariatet som BerithEriksson åberopar sägs att soldater inte är tvingadeatt tjänstgöra utanför det serbiska ellermontenegrinska territoriet, eftersom, denjugoslaviska armén inte är inblandad medmarktrupper i eller Krajina.Även den av åberopaderesolutionen från EG-parlamentet talar om skyddför desertörer som inte vill medverka ikrigshandlingar och om möjligheter att ge skydd förpersoner som inte vill delta i de olika stridandeförbanden i f.d. Jugoslavien.Flyktingkommissariatet slår t.om. fast att personerfrån inte riskerar att sändastill krigsskådeplats mot sin vilja.Flyktingkommissariatet har i ett senare uttalandeutvecklat och vidhållit denna ståndpunkt.Utlänningslagen föreskriver rätt för krigsvägrare,dvs. den som har övergett en krigsskådeplats ellersom flyr från sitt hemland eller behöver stanna iSverige för att undgå förestående krigstjänstgöring,att erhålla asyl i . De asylsökande frånSerbien-Montenegro som undanhåller sig frånmilitärtjänst är inte att betrakta som krigsvägrare iutlänningslagens mening. Det är i som reguljära strider förekommer . låter som bekant asylsökande frånBosnien-Hercegovina stanna antingen avhumanitära skäl eller för att de beviljats asylantingen enligt eller enligtutlänningslagens de factobestämmelse.Återsändande till sker främstav albaner från provinsen men också av ettrelativt sett lägre antal serber som åberopatkrigsvägrarskäl. Varje ärende prövas individuellt,och de skäl som den enskilde åberopar utgör enviktig del i det underlag som ligger till grund förmyndigheternas beslut. Dessa skäl måste dockställas i relation till de faktiska sakförhållandena ihemlandet och huruvida den rädsla den enskildekänner för att återvända är välgrundad eller inte.De personer som bedöms vara i behov av skydd iSverige bereds sådant. har ca 3 000personer från fåttuppehållstillstånd i . Av dessa har ca 300erhållit asyl.Regeringen finner, bl.a. mot bakgrund av detunderlag som åberopat, att denrådande tillämpningen av utlänningslagen i dettafall är tillfredsställande.Anf. 27 ():Herr talman! Jag vill tacka kulturministern försvaret, som jag vill kommentera och komplettera.Vad först gäller tidningsartikeln i angavsdet i denna att den grundade sig på uppgifter frånen . Artikeln är skriven av TheTimes militärkorrespondent. Men regeringen harnaturligtvis större möjlighet än attundersöka om dessa NATO:s uppgifter är riktiga.Det är inte bara från NATO som det har kommitsådana uppgifter, men jag valde att använda dennatidningsartikel och därmed också den av tidningenuppgivna källan.Jag övergår så till appell ochUNHCR:s resolution. Kulturministern väljer attcitera bara det som gäller skydd till personer sominte vill delta i de stridande förbanden, men iresolutionen hänvisas det faktiskt även tillmilitärtjänstvägrare. Svåra övergrepp utförsdagligen av serbiska soldater även i provinsenKosova. Tror kulturministern att Arkan och hansunderhuggare först frågar de serbiska soldaterna iKosova om de vill delta i de här övergreppen?Vid asylprövning bör enligt min mening nogabeaktas inte bara risken att vederbörande sänds tillfronten utan även risken att de tvingas delta iövergrepp, mord och andra kriminella ochkrigsliknande handlingar mot minoriteter och motandra folkslag i hela f.d. Jugoslavien.Vi kunde i nyheterna höra omskenrättegångar som föregåtts av tortyr motkosovaalbanerna i och även om UNHCR:svädjan till länderna att i varje instans prövamöjligheterna att inte sända tillbaka människor tillKosova.Tror kulturministern att behandlingen avdeserterande serbiska soldater är humanare änbehandlingen av kosovaalbaner? Jag tror att riskfinns att de bedöms som förrädare och får en änhårdare behandling.Birgit hänvisar till UNHCR:s resolutionfrån juni, men det har ju kommit skrivelser därifrånockså senare, och såvitt vi vet får desertörermycket långa fängelsestraff.Utvisningen av peruanskan gavSverige negativ internationell uppmärksamhet. Tilldetta kommer fallet med de i asylsökandekosovaalbanerna, som angivit som asylskäl rädslaför att sändas till fronten. En domstol i i det sammanhanget att inte längrekan betraktas som ett säkert asylland. Det kännsinte bra. Det är för mig stötande attkulturministern, i sina bedömningar ochuttalanden utgår från att är en fungeranderättsstat. Ett sådant svar som kulturministernlämnat måste av , Arkan och denserbiska regimen ses som ett stöd.Både ochflyktingkommissariatet har uppmanat tillmassdeserteringar från Restjugoslavien ochanmodat FN-samfundets stater -- vad gällerEuropaparlamentet naturligtvis främst de egnamedlemsstaterna -- att ge desertörerna skydd.Europaparlamentet har i en skrivelse särskilt riktatsig till , som man ansåg skickade tillbakadesertörer, och har rättat sig efter dennaskrivelse.Appellen från UNHCR har avvisats av chefen förInvandrarverkets praxisbyrå. Jag vill frågakulturministern hur hon ser på denna appell och ivilken utsträckning kulturministern tycker attSverige skall hörsamma den.Anf. 28 Kulturminister ():Herr talman! Vad först beträffar frågan om denregelrätta serbiska armen i deltar ikrigshandlingar och tvingar soldater att delta ikrigshandlingar i Bosnien sade attuppgifterna kom från NATO-rapporter. I artikelnhänvisas dock till att ''NATO sources'' tror att20 000 är inblandade. Vidare anförs att ''unofficialreports claim'' att det kan vara fråga om så mångasom 60 000.Det har från och till kommit uttalanden om att denregelrätta serbiska armén tvångsvis skulle sätta insoldater i . Ingen har kunnatbekräfta detta. Däremot vet vi att många serberdeltar i kriget på frivillig grund.Vad sedan gäller frågan om deserterande soldatersom åberopar krigsvägrarskäl läser vi och framförallt de myndigheter som behandlar de enskildaärendena UNHCR:s skrivelser mycket noga. Den2 säger man för det första att detformellt finns ganska hårda straff för desertering.Men man säger också:I praktiken har emellertid antalet processer motpersoner som har undanhållit sig från inkallelseroch mot desertörer varit litet, och sådana brott harbetraktats som begångna i fredstid. Enligt uppgiftär straffen milda och i många fall villkorliga.Soldater är inte tvingade att tjänstgöra utanför detserbiska eller montenegriska territoriet, eftersomden jugoslaviska armén inte är inblandad medmarktrupper i Bosnien eller Krajina.Dessa uppgifter ges i en översättning gjord på vårtdepartement av UNHCR:s rapport, som är skrivenpå engelska.Också uttalar man sig om bl.a.desertörer och avslutar med att säga att även omrisk finns att ställas inför rätta synes straffen förmilitärtjänstvägrande desertörer som stannat iJugoslavien vara låga.Det har tidigare förts en diskussion mellan Sverigeoch UNHCR om detta, och UNHCR var för ett bratag sedan delvis av en annan uppfattning, menUNHCR har samma uppfattning som Sverige.Därmed tror jag faktiskt också att våramyndigheter när de bedömer detta gör rätt.Kosovaalbaner riskerar för det första numeraförmodligen inte ens att inkallas, eftersom serbernainte vill ha kosovaalbaner i sin armé, för det andrainte att skickas till krigsskådeplats. I den mån detidigare har deserterat eller inte har hörsammatinkallelseorder och återvänder blir de i de flesta fallöver huvud taget inte dömda. I de ytterst få fall därså sker handlar det om mycket lindriga straff, oftavillkorliga, dvs. de hamnar inte ens i fängelse.Jag tycker att det är viktigt att man undersökerdetta, eftersom vi i har en lag som säger attden som riskerar att skickas till en krigsskådeplatsoch att tvingas delta i krigshandlingarna kan anföradetta som ett skäl till att få skydd i Sverige.Att jag gör denna redovisning och hänvisar till vadUNHCR säger innebär naturligtvis inte att Sverigeskulle anse att är en fungerande rättsstat --långt därifrån. Både och jag vet attdet inte är så. Men låt oss ändå se till fakta om hurde länder som producerar flyktingar till Sverigefungerar. Ingen av oss har behov av att försökabeskriva förhållandena annorlunda än de är.Av tradition tar stor hänsyn till UNHCR:skunskap och rapporter. Däremot är jag litetförvånad över att vill anförauttalanden från EG som styrande för svenskmyndighetsutövning.Anf. 29 ():Herr talman! Det finns en anledning till attVärldssamfundet har proklamerat blockad motSerbien. Det vore ju fullständigt huvudlöst att sättaSerbien under blockad om man inte ansåg attSerbien var inblandat i pågående krig.Kanske sätter jag större tilltro till uppgifterna omatt serbisk armé också är inblandad i krigen iBosnien. Man skulle inte kunna fortsätta att krigaom man inte fick just vapen, förnödenheter ochäven mannar från Serbien.Det är en sak att se på riskerna vid ett återsändandeoch en annan att se på den appell som har gått utoch som uppmanar soldater i f.d. tilldesertering. svarade inte på minfråga om hur hon ser på den appellen.FN har fördömt det här kriget, och bara det gör attvi inte borde skicka tillbaka soldater som inte villdelta i kriget. Det gäller inte bara kosovoalbaner.Det fall som ligger bakom min interpellation gälleren serb från Kosova som också fick avslag ochförmodligen är tillbakaskickad.Jag förstår inte riktigt att kan varaförvånad över att jag tar upp en appell somEuropaparlamentet har tagit initiativ till. är ju fördömt av alla FN:s medlemsländer somhar stått bakom olika resolutioner som skrivits, sådet är inte så konstigt.Jag vill fortfarande höra hur ser påden här frågan. Det handlar om att uppmanasoldater att desertera och att också ge dem skydd istället för att göra som vi och skicka tillbaka demmed motiveringen att det inte händer demnågonting.Anf. 30 Kulturminister ():Herr talman! Det råder naturligtvis inte någonoenighet mellan och mig när detgäller viljan att få slut på kriget nere i Jugoslavien.Vi behöver inte fortsätta på det temat. Frågan ärdäremot vad man skall göra.Jag tycker t.ex. att det är väldigt viktigt att vi haren mycket intensiv kontakt med de demokratiskakrafter och den opposition som finns i ochatt vi inte lämnar dem ensamma.Dessutom är jag övertygad om att ochMilosevic på olika sätt stödjer kriget i . Det är ingen nyhet. Efter förmågages säkert stöd i form av både olja och pengar, ochjag är säker på att med gillande ser att detfinns många frivilliga soldater från iBosnien-Hercegovina.Milosevic tillåter ju också användningen av dengamla jugoslaviska arméns materiel, som i storutsträckning fanns inne i närkriget bröt ut. Det är en av orsakerna till attbosnienserberna har så stor tillgång tillmilitärmateriel av olika slag. Men det är inte detfrågan gäller.Nu diskuterar vi tillämpningen av den svenskaflyktinglagstiftningen när människor kommer hit.Vi har internationella rapporter, UNHCR:srapporter och egen information som visar attpersoner från , där juKosovoprovinsen också ingår, inte riskerar attskickas med tvång till krigsskådeplatser, dvs. in iBosnien.Några personer har kanske varit rädda för att deskulle skickas i väg, vilket det säkert fannsanledning till tidigare, och kommit hit till Sverigeför att söka skydd. Men kan vi konstatera i de allra flesta fall över huvud taget inte bryrsig om detta när de kommer tillbaka till . Om myndigheterna ändå gör det så ärdet fråga om mycket korta straff, ofta villkorliga.De hamnar inte i fängelse. Det är det vi diskuterarnär det gäller den svenska flyktingpolitiken.Anf. 31 ():Herr talman! Jag är imponerad av attkulturministern anser sig så övertygande känna tillhur saker och ting fungerar i f.d. ochhur det fungerar för de människor som skickastillbaka härifrån. Jag önskar att jag kunde delaBirgit tro på att det också förhåller sig så.Vi diskuterar ju inte enbart hur vi i medutgångspunkt från Utlänningslagen skall se pådeserterade soldater från f.d. somsöker asyl i . Jag ville också ha svar påfrågan hur kulturministern ser på appellen, på uppmanar till desertering och på att länderäven ger desertörerna skydd. Det är ju intemeningen att de skall tillbaka och sitta i fängelseunder och sedan skickas ut i kriget igen. Enorsak till att de kanske inte sätts i fängelse kan varaatt de behövs i armén.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1993/94:61 omdispens från husläkarlagenAnf. 32 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om jagkommer att medverka till att regeringen beviljarMalmö kommun dispens från husläkarlagen.Mitt svar är nej, och åtminstone två skäl talar fördetta. För det första har kommun inteansökt om dispens. För det andra kan regeringeninte ge dispens från bestämmelserna ihusläkarlagen.Anf. 33 BO ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Bakgrunden till min fråga var att riksdagenssocialutskott besökte länslandsting och kommun. Då fick viledamöter av socialutskottet en redovisning av hurman uppfattade regeringens förslag om husläkare.Man var mycket bekymrad över förslaget av detskälet att man där var på väg att bygga uppprimärvården. Man såg framför sig att man hadevårdcentraler med mycket bra personalkategoriermen att detta hotades.Det var för mig ganska överraskande att denna orofanns både hos sjukvårdpersonalen, läkare m.fl.,och hos ansvariga politiker i -- överblockgränserna. Det uttrycktes önskemål om att fådispens från ett eventuellt förslag. Jag kände då attjag ville ta med mig den lokala opinionen tillbakaoch ställa frågan till Bo Könberg.Det har gått , och jag kan konstatera att detinte bara är här i rikspolitiken som det är turbulens.Man vet inte var beslut landar. I kommunfattades inte något beslut om att söka dispens.Men, , i sak tycker jag ändå att fråganär relevant. Det finns en uppenbar risk att den finaprimärvården med vårdcentraler, där det inte barafinns doktorer utan också distriktsköterskor för degamla, personal för mödrar, barn ochfolkhälsoarbete, nu görs smalare så att det bara bliren husläkare kvar. Risken är att vi kan gå enframtid till mötes där vi inte kan behållaprimärvården. Jag har sett att statsrådet iårets budgetproposition har sagt att basen försvensk sjukvård också framöver skall varaprimärvården.Vi har varit överens om att de människor som villskall få lista sig för en doktor. Det är regeringen ochSocialdemokraterna överens om. Varför kan mandå inte åstadkomma en frivillig listning, BoKönberg? Vår linje har varit att de som vill lista sigskall få göra det och inte att man skall ha dettaobligatorium, denna risk för att primärvården skallslås sönder.Det ser ju inte likadant ut överallt i . Minföljdfråga är därför: Borde man inte kunna gemöjlighet till dispens om det framöver skulle visasig att ansvariga politiker runt om i landet känneratt målsättningarna för att ha en sammanhållenprimärvård som bas, som regeringen också vill ha,på något sätt hotas genom husläkarreformen? Isann liberal anda skulle då ett husläkarlän och ettannat län kunna tävla mot varandra. Då kan vi sevad som är bäst. Är detta något som statsrådetskulle kunna tänka sig om den situationen skulleuppstå?Anf. 34 ():Herr talman! Jag har tidigare haft en liknandediskussion med just om möjlighetentill dispens. Därför är jag inte överraskad översvaret. Jag uppfattar helt klart att möjligheten tilldispens med nuvarande regler inte finns. Vi harockså diskuterat frågan om husläkarlagen i sig,vilken jag är starkt kritisk till.Jag vill inskränka mig till att ställa en följdfråga:Vilka möjligheter ser regeringen till att ta initiativtill försöksverksamhet när lagen har trätt i kraft?Detta gäller de landsting som med nuvarande reglerinte kan få dispens men som är intresserade avförsöksverksamhet.Herr talman! Det står naturligtvis oss somriksdagsledamöter fritt att motionera om ocheventuellt få igenom en sådan försöksverksamhet iriskdagen, men min fråga till är alltså:I vilken mån skulle regeringen kunna ta initiativ tillförsöksverksamhet just mot bakgrund av den andaav fri konkurrens som här vällovligttalade om? Det borde ligga i regeringens intresseatt kunna mäta hur landsting fungerar därhusläkarlagen fullt ut är genomförd enligtriksdagens intentioner jämfört med lansting därman genom försöksverksamhet får behålla denorganisation inom primärvården som man harbyggt upp.Anf. 35 Statsrådet ():Herr talman! Husläkarlagen har tillkommit därföratt många av oss, majoriteten av , haruppfattat att det är en brist i svensk sjukvård som patient inom den svenska primärvårdeninte har haft rätt att få en egen läkare.Detta har bl.a. det parti som jag representerarverkat för . Den tankegången anslöt sigLandstingsförbundets samtliga partier tillhäromåret, åtminstone de partier som deltog idebatten. Jag skall kanske göra undantag för EvaZetterbergs parti. är inte alltid lättatt placera i sjukvårdssammanhang, men det partisom företräder anslöt sig till dennatankegång.Den lag som är antagen innebär just att alla iSverige som vill har rätt till en egen läkare, enhusläkare. De som inte vill ha en husläkare kananmäla det till det landsting de tillhör, på sammablankett som har skickats ut till alla medborgare ilänet. De slipper därmed husläkare. I övrigt råderdet liksom mycket stor frihet för landstingenatt organisera vården efter egen bedömning, efterlokala förhållanden eller efter de uppfattningarsom är företrädda i irespektive län. Det finns ingenting i husläkarlagensom talar om hur mödravården eller barnavården ilänet skall organiseras. Det fanns det egentligeninte tidigare heller, och det finns det inte nu.Det som och många andra ägnar sigåt är en mytbildning. Den kan möjligen lura någraett kort tag, men verkligheten tar med tiden alltidkol på myten.De län som vill ha en viss organisation av sindistriktssköterskeverksamhet,barnavårdsverksamhet ellermödravårdsverksamhet har haft möjlighet till dethittills. De kommer att ha den möjligheten även ifortsättningen.När det gäller den andra punkten som har betydelseför detta gjorde majoriteten av riksdagenbedömningen att landstingen skulle få möjlighet attha på sig för att genomföra själva reformen.Bo Holmberg har tagit upp en fråga som rör Malmökommun. Han har talande utvecklat hur välfungerande primärvården är just i Malmökommun. Mitt intryck somlandstingspolitiker har inte varit att harvarit den kommun som har byggt ut primärvårdenmest bland de svenska sjukvårdshuvudmännen --jag har delvis varit verksam inomLandstingsförbundet även på riksplanet. Det ärmöjligt att har en färskarebedömning än dem som jag tog del av under minaår inom landstingspolitiken.Jag måste erkänna att jag i själva verket då och dåhar varit förvånad över att man har varit så litetbenägen att bygga ut primärvården i trotsde erfarenheter som finns på andra sidan sundet.Malmö ligger ju så pass nära och fram tillför tillhörde man Danmark.Om det beror på bristen på fasta förbindelser ellerpå något annat vet jag inte. Detta är ändå detintryck som jag har fått.Efter det att ställde den härinterpellationen till mig har tyvärr en majoritet iMalmö stadsfullmäktige ställt sig bakom att skjutapå genomförandet av husläkarlagen nästan så längesom det är möjligt enligt lagen. Majoriteten bestårav Socialdemokraterna och , möjligenockså . Jag vet inte omVänsterpartiet är representerat där. Det har jaginte efterforskat.Det ligger i sakens natur att denna möjlighet finnseftersom riskdagen på mitt förslag öppnademöjligheten att variera genomförandet tidsmässigti olika delar av landet.Såvitt jag förstår innebär detta att möjligheten förprivata läkare att etablera sig som husläkare iMalmö finns . Det BoHolmbergs partivänner tillsammans medSkånepartiet har sett till är attlandstingskommunala, i det här falletprimärkommunala, allmänläkare inte harmöjlighet att lista patienter förrän tidigast den 1 juli1995.För de värsta privatiseringsivrarna i svensk debattskulle väl detta kunna betraktas som ett bra beslut,dvs. att man gör det möjligt för de privata läkarnaatt göra något så attraktivt som att erbjudahusläkartjänster men förhindrar deprimärkommunala läkarna att göra det.Herr talman! Jag skall inte förneka att jag har känten viss förvåning över att just det beslutet hargenomförts med hjälp och på anstiftan av BoHolmbergs partivänner. Det är en sak som BoHolmbergs partivänner får förklara för sinamedlemmar och väljare i kommun.Bo Holmberg sade i sitt anförande alldeles attSocialdemokraterna och regeringspartierna varöverens om att de som vill skall få lista sig för enegen läkare. Det man från socialdemokratiskt hållvände sig mot var obligatoriet. Det är också en delav mytbildningen i sammanhanget, därför att lagenär uppbyggd så, att den som vill skall få och har rättatt lista sig. För säkerhets skull har det skrivits inen helt egen lagparagraf i husläkarlagen, som är enganska kort lag. Det är en lagparagraf som stadgaratt den som inte vill ha en husläkare slipper det.Något obliagatorium i den meningen finns alltsåinte.Inom ramen för den svenska traditionen påsjukvårdsområdet, som jag själv är anhängare av,finns det en betydande frihet för de olikalandstingen att utforma vården som de vill. Denenda inskränkningen, om man vill använda detordet, i landstingens frihet i samband medhusläkarlagen är egentligen att alla som bor iSverige har rätt att lista sig hos en egen husläkare.Det innebär förstås en ökning av medborgarnasfrihet.Herr talman! ställde en fråga tillmig om försöksverksamhet ute i olika län. Det ärnågonting som jag ofta har varit anhängare av. Inågon mån har jag kanske här och var bidragit tillsådan.Jag måste säga att jag inte förstod ändamålet medden här försöksverksamheten och vad man skullesyssla med. Därför har jag litet svårt att svara påEva fråga.Anf. 36 BO ():Herr talman! Situationen för ochregeringen inför propositionen om husläkarlagenvar den att man hade kunnat göra en kompromissmed Socialdemokraterna. Därmed hade man iprincip fått hela Sjukvårdssverige med sig för enförändring.Regeringen gick ett steg vidare och införde ettobligatorium. Därmed riskerade man att enbartlyfta fram läkarna, med fara för att primärvårdenskulle få sig en ordentlig törn framöver.Vad som hände, , inför genomförandetvar att samtliga politiska partier utanför ,dvs. , inte ville gå så långt somBo Könberg och således var emot. När riksdagenssocialutskott genomförde en hearing var allaorganisationer i , med undantagför , emot.Jag är inte den som tycker att det är skoj om någongör en missbedömning. och jag harhaft delade meningar om risken med den härreformen.Läkarförbundet var för reformen. I förbundetstidning skrevs i slutet av decemberatt listningen har lett till anarki blandsjukvårdshuvudmännen. Tidningen talade om förläsekretsen att man inte tar något ansvar för denmisshandel av primärvården som pågår runt om ilandet i husläkarsystemets namn. Det innebärsåledes att den enda intressegrupp som stöddekonstruktionen verkar ha fått kalla fötter --åtminstone dess språkrör.En av talmän, , säger i enartikel: ''Personligen vill jag inte ha någonhusläkare.'' Han säger också att han inte kan förståvarför en liberal skall tvinga på oss svenskar och desvenska landstingen detta system.Jag tog med dessa exempel för att förklara för BoKönberg att jag inte ägnar mig åt mytbildning. Jagägnar mig åt att lyfta fram de reaktioner andramänniskor har inför husläkarsystemet. sägerInger , som är företrädare försjuksköterskorna i , att man nu avskedardistriktssköterskor och undersköterskor pålöpande band. Hon tillägger att det kommer attdrabba barnen, barnhälsovården, de äldre ochhemhjälpen.Bo Könberg, jag vill att vi skall ta litet allvarligarepå frågan och försöka se till verkligheten i stället föratt ägna oss åt retorik. Jag vill därför återkomma tillmin fråga. Om ansvarig sjukvårdspersonal, lokalaopinioner och ansvariga landstingspolitikerframdeles skulle känna att primärvården hotas,skulle det då inte vara möjligt att få göra ettundantag och ha fri tävlan? var oerhörtsnabb när det gällde att skriva lagen om husläkare.Med en sådan snabbhet kan lagen lätt ändras så kan få dispens. Den kapaciteten besitter BoKönberg.Anf. 37 ():Herr talman! var osäker på varVänsterpartiet befann sig.