prot · GH0965 · 1994-02-23 00:00:00 — Trots att ANC i sitt valmanifest ochatt i sina tal försöker tona nerförväntningarna till en realistisk nivå kan de aldrighindra att förväntningarna hos de stora massorna ärenorma. Det är då kraftprovet kommer, och det ärdå våra insatser blir så viktiga.Jag vill starkt poängtera vikten av att denlandstrategi för biståndssamarbete med Sydafrikasom beskrivs i budgetpropositionen har arbetatsfram med förtur. Det gäller att det svenskabiståndet används på ett strategiskt och effektivtsätt och att biståndet byggs upp efter dennastrategi. Utbildning är ett sådant strategisktområde, liksom demokratiutvecklingen. Här bördemokratistödet kunna användas.Herr talman! är ett land med storamöjligheter. Med tillräckligt internationellt stödunder denna kritiska period har landet storamöjligheter att bli en motor för hela ,vilket så väl behövs. Vi i måste nu följa uppvårt mångåriga arbete mot apartheid med starktstöd för det nya, fria och demokratiska Sydafrika.Jag noterade med tillfredsställelse justbiståndsministerns uttalande här alldeles omett kraftigt stöd för Sydafrika.Anf. 70 ():Herr talman! I pågåromfattande politiska och ekonomiska förändringar.Att ersätta en kommandoekonomi och ettauktoritärt politiskt samhällssystem fordrar mycketstora ansträngningar. Det är en tidskrävande ochkomplicerad process. Det visar sig dess värre attokunnigheten om demokratins villkor ocharbetssätt samt om marknadekonomins spelregleroch begränsningar kräver ett betydandeinternationellt stöd för att kunna avhjälpas.Men västvärlden -- det gäller även vårt land -- harinte levt upp till vad vår tid kräver. Efter det kallakrigets slut får vi inte förlora freden. Visocialdemokrater för fram tre saker som vi menarmåste göras . Det handlar om att stärka deorganisationer som kan ge reformarbetet trygghet ien bredare gemenskap. Det handlar om ESK menockså om andra organisationer som borde ges ettstörre alleuropeiskt ansvar. Ett regionalt samarbeteöver och måste till. Dethandlar också om EU som efter fördjupningen nukraftfullare måste öppna sig utåt. Vi vet ju att omkänslan av utanförskap får fäste så ökarotryggheten.Vi måste vara beredda på långt större uppoffringarsom stöd till ett gemensamt . De förenkladechockterapierna är nu avskrivna och måste följas aven mer utvecklad ekonomisk politik.Massarbetslöshet, maffiavälde och socialutslagning får inte prägla det nya. För att det skallkunna undvikas måste satsa merlångsiktigt med investeringar, öppna marknaderoch integrerade samhällen på alla plan.Allt måste göras för att stärka den demokratiskakulturen. I många av de länder som lämnatkommmunismens förtryck har ett skede avnationell enighet kring medborgerlig anständighetfått ge vika för en utbredd motvilja mot politik överhuvud taget. Politiken måste nu finna nya formeroch ett nytt levande språk om en djup demokratiskförankring skall kunna nås.Vi socialdemokrater har riktat stark kritik motregeringens bristande hantering av östbiståndet. Ifjolårets partimotion om östbiståndet skrev vi att''regeringens proposition saknar övergripandemålbeskrivning och strategi. Där saknasprioritering vad avser länder och sakområden samtdelvis även biståndsformer. Där finns ingenverklighetsbeskrivning, erfarenhetsredovisningeller problemdiskussion. Den fördelning av medelsom finns utgör ej en klar hanteringsordning. Klartoch långsiktigt mandat ges ej till de myndighetersom enligt svensk författning efter riktlinjer frånriksdag och regering ska fatta beslut omanvändningen av de resurser som ställs tillförfogande. Samarbetet saknar fantasi ochskaparkraft. ''Så skrev vi alltså , och den kritiken äralltjämt träffande. Vi konstaterar nu att regeringenhar avstått från att ta itu med de frågorna.Riksdagen begärde en översyn av östbiståndet, ochen enmansutredning har gjort en sådan utredning.Men regeringen väljer att inte komma med någotförslag. Man säger att man avser att vid ett senaretillfälle återkomma till med enredovisning. Jag tycker att det är klandervärt atthantera en fråga som är av så stor betydelse förSveriges internationella intressen på detta sätt.Riksdagen har dessutom begärt ett bättre underlagfrån regeringen. Ytterligare ett utredningsuppdraghar regeringen lämnat helt nyligen.Regeringen har alltså lagt fram trebudgetpropositioner om östsamarbetet. Man harhaft alla möjligheter att lösa hanteringsfrågorna.Man har haft alla förutsättningar att görautredningar och söka samförstånd i . Menman har inte kunnat samla regeringen till ettförslag. Visserligen säger sig regeringen ha föravsikt att genomföra sådana förändringar. Om manlyckas skall man därefter redovisa detta förriksdagen. Detta är onekligen en märklig ordning.Ser man till sakinnehållet i programmet finner manatt regeringen inte har lämnat en samladbudgetredovisning. Vad är utbetalt och till vilkaändamål, frågar man sig. Det visar sig t.ex. att 300miljoner kronor som var avsedda som stöd för denya baltiska valutorna inte har betalats ut, därföratt internationell uppslutning just kring det svenskainitiativet inte kunde uppnås. Detta var medel somförbereddes . står de passiva, ochregeringen kommer inte heller nu med någotförslag om hur de skall användas. Vi föreslår attdessa 300 miljoner skall används till att ökasuveränitetsbiståndet och till ett särskiltdemokratiprogram. Vi vill också öka stödet till deenskilda organisationerna och öka satsningen påmiljön. Men vi vill också ge ytterligare stöd till deekonomiska reformprogrammen.I dag är det minst tre departement som fattar beslutsom ger minst 15 myndigheter direktuppdrag attansvara för biståndsprogram. Det är möjligt att allahar en viktig roll att spela, men det är också heltklart att ingen har en fullständig överblick.För våra samarbetspartner i de östra grannländernakan det inte vara lätt att möta denna oordning ochatt själva försöka styra utformningen av det biståndsom ju till slut skall svara mot deras behov. Allbiståndserfarenhet visar att det bara är insatser sommottagaren tar ansvar för och känner som sina egnasom lyckas. Då måste man också ha en ordning somgör detta möjligt.Vi tycker att regeringen nu borde inleda samtalmed oss socialdemokrater om utformningen av enny östpolitik. Vi föreslog att Sverigesinternationella ansvarstagande skulle ses över i ennationell kommission. Östsamarbetet borde havarit en del av ett sådant arbete. Det här förslagetavvisades. Men grunderna för vårt östsamarbete --mål, övergripande prioriteringar ochhanteringsordning -- bör läggas fast i en bredsamstämmighet här i riksdagen.Jag vill upprepa det vi har sagt omöstsamarbetet. Det skall- stärka den gemensamma säkerheten,- stärka demokratins kultur och- stödja en samhällsomvandling som ärekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar.Anf. 71 (nyd):Herr talman! Jag skall göra det lätt för mig ochendast ta upp frågor som jag själv handgripligen harkommit i kontakt med. Jag hittade under 70-taletsmitt bättre i huvudstäderna i Afrikasdiktaturregimer än i i dag.Sverige har satsat ej mindre än 250 miljarder ibistånd och borde varavärldsmästare i u-hjälp. har emellertid såmycket pengar använts så dåligt.Vi har haft en oförmåga att hålla allskönsmellanhänder borta från biståndsmedlen. Det gårinte att låta oerfarna, känslomässigt laddadetjänstemän sköta förhandlingar med durkdrivnapolitiker. I pratade man på kolonialtidenom ''players versus amateurs'' när det gällde attspela cricket. Vi håller oss med amatörer både itoppen och ute på linjen. Detta har konstaterats iutredning efter utredning, senast i en översyn avutvecklingssamarbetet med . ärdet handling som behövs -- nya kompetenta chefer,inte fler utredningar.Vi kan bara konstatera att svensk u-hjälp kört fast.Vad gör vi? Vi kan till en början konstatera någrafakta från den publiceradeundersökningen av den svenska biståndsviljan.91 % svarade då att de ville ge samma eller lägrebistånd. ville öka biståndet, ville minskadet. av de tyckte att förra åretsnedskärning var bra och skulle troligtvis inte haaccepterat årets uppskrivning.Långsiktigt anser Ny demokrati att det bilateralaavtalet helt skall avvecklas i . FN måsteöverta ansvaret, eftersom man har helt andramöjligheter att samordna sina egna och andrasbiståndsinsatser. I FN:s organisationer --, , m.fl. -- finns alla dessaexperter som planerar för finansiellaöverlevnad med mjuka lån m.m. Vi anser attSverige i än högre grad än nu måste medverka tillatt inom FN:s ram stärka de afrikanska ländernasekonomier.Tyvärr måste jag instämma med statsrådet, som nuhar gått, att FN:s byråkrati är mycket svårartad.Allting skall dras i långbänk. Men jag hoppas att vikan påverka denna positivt.Sverige bör i stället för bilateralt bistånd försökabygga upp en organisation, vi har kallat denSwedaid, som skall ansvara för snabbakatastrofinsatser, hjälpsändningar, flyktinghjälp,m.m. I dessa fall tar det att rulla i gångdet tunga FN-engagemanget. Swedaid skall ha ettnära samarbete med Räddningsverket.Det är lång väg att vandra innan vi får FN somslutstation i biståndet till . Vi har därförföreslagit att vi som ett första steg skall inrikta osspå neddragning av det enprocentiga målet till det avFN rekommenderade målet . Med hänsyn tilldagens statsfinansiella läge har Ny demokratiemellertid i budgeten 1994/95 föreslagit änkraftigare nedskärningar både i det bilateralabiståndet och i SIDA:s administrationskostnader.Vi har vidare föreslagit en snabbutredning av ettsamgående mellan alla de organisationer som i dagarbetar med bistånd. Vi vill även inkorporera EKNoch . På så sätt får vi en bättre styrningoch lägre administrationskostnader. Vi har gett dennya organisationen arbetsnamnet Swede-Center.Vi vill att denna nya organisation skallreproduceras på alla marknader som är av vikt försvenskt bistånd och svensk export.Ju mer vi krymper våra direkta hjälpinsatser till runt ekvatorn, desto mer måste vi satsa påbiståndsrelaterade insatser i vårt närområde. Jagbesökte i samband med valet Sosnovyj Bor,kärnkraftverket utanför , vilketligger från om man tar den vägsom kråkan flyger. Under ett sådant besök blir manpinsamt medveten om det latenta hot som pyr runthusknuten.Med denna hotbild som bakgrund har Nydemokrati föreslagit en utökning av vårt stöd tillBaltikum och från 1 miljard till 2miljarder. Vidare har vi föreslagit en ökning avexportkreditgarantiramarna från 1 till 4 miljarder.Jag vill slutligen från ta tillKina. Där har vi ochrepubliken . Båda har en tillväxt avbruttonationalprodukten som är uppåt fantastiska7--. De är stora importörer av svensk export, ca3,5 miljarder. Den ena är en demokrati med 35politiska partier. Den andra är en diktatur sombryter mot de mänskliga rättigheterna. Det harutrikesministern konstaterat, bl.a. i ett uttalandeden . Man släpper också vätebombermed en viss regularitet.Bägge dessa två kinesiska regimer gör nu gällandeatt de är den lagliga regimen för den motsattaparten. I denna strid har blivit denförfördelade parten och är efter påtryckningar frånfolkrepubliken ännu ej erkänd somoberoende stat av de flesta länder, inklusiveSverige. Det faktum att 1950 erkändefolkrepubliken skall i detta sammanhang ejbehöva vara ett hinder, eftersom man en gångerkände och har erkäntBaltstaterna, trots att många fortfarande hävdar attde är sovjetiska områden.Följaktligen anser vi i Ny demokrati att UD bör tainitiativ till att förutsättningslöst finna lösningar såatt kan erkännas som självständig stat.Om statsrådet hade varit här hade jag varit tacksamför ett besked om hur han ser på denna viktiga frågaoch om UD har diskuterat den eller tänker tanödvändiga initiativ.Anf. 72 ():Herr talman! Från svensk sida har man de sista årenpoängterat vikten av att bistånd i alla former skallkomma de verkligt behövande till del ochuppmuntra demokratiprocesser, mänskligarättigheter och marknadsekonomi i det land sombiståndet ges till. I nr 8 av den av UD , betitlad''Demokrati och mänskliga rättigheter'', kan viockså läsa att är en av de största givarna tillde flesta av FN:s biståndsorgan.Antalet flyktingar i världen har ökat mycketdramatiskt under . Man räknar med attdrygt 18 miljoner människor befinner sig på flykt iannat land än sitt eget . Vi påmindes myckethandgripligt om detta förhållande , nären container fullastad med flyktingar anlände tillvårt land. Av vad som verkar vara en ren slumpräddades dessa från en långsam kvävning till döds.Containern var låst. Luften höll på att ta slut. Allavar mycket medtagna när hjälpen kom.Dessa flyktingar, varav 26 var barn, hade betalatuppemot -- det talas om 22 000 krvardera -- för att bli hitsmugglade på dettaomänskliga sätt. Man kan t.o.m. ifrågasätta om detvarit meningen att de skulle komma fram levande.Löftet om en timmes instängdhet hölls ju inte överhuvud taget.Det är uppenbart att många försöker profiterapå andra människors förtvivlan och utsatthet.Alltför många sjöodugliga fartyg har redan gjortförsök att ilandsätta flyktingar. Antingen har dessafått vada i iskallt vatten eller färdas sista delen i smågummiflottar. Besättning och fartyg har försöktkomma undan.Det är, herr talman, nödvändigt att vi från svensksida vidtar sådana åtgärder, att denna sorts trafikupphör. Det kan aldrig få vara lönsamt att utsättaförtvivlade flyktingar för livsfara på detta sätt. Ettmedel för att få stopp på trafiken kan möjligen varamer hjälp till tull- och polispersonal genom stöd tillmer utbildning och ett ökat internationelltsamarbete. Ett annat sätt kan vara att använda endel av biståndspengarna till polis- och tullhundarsom kan patrullera större områden och förhindradenna sorts ilastning av levande gods.Det jag nu påpekat, herr talman, faller egentligenlitet utan för den ram jag först hade tänkt tala om.Men frågan är så angelägen att jag ville lyfta framden.Herr talman! För att skydda barnet och dessrättigheter har ett stort antal länder, 130 ,skrivit under . förbarns rättigheter kontrollerar också att deländer som ratificerat lever upptill de målsättningar som de har antagit. Mankritiserar utan att döma. Man försöker i stället attge råd och hjälp.Herr talman! Barnarbete har alltid funnits, menaldrig i sådan omfattning som . Man anser attminst 150 miljoner barn exploateras i dag.Naturligtvis är detta bara uppskattade siffror,eftersom barn ofta arbetar på den svarta marknadsom inte ingår i någon statistik.Vi har fått se skrämmande bilder frånfabriksbränder där barn och kvinnor hållits inlåstaoch därför inte kunnat fly undan lågorna. De harhållits inlåsta för att man skulle kunna kontrolleraatt de utförde sina arbeten -- arbeten som inte kanbetraktas som annat än slavarbete. Många barnsom arbetar på detta sätt har sålts av sina föräldrar,ibland med hoppet att detta offer skulle kunnarädda andra barn i familjen.Barnarbete förekommer över stora delar avvärlden . Det är mest utbrett i delar av ,och vissa delar av Afrika.Jag vill nämna ett exempel på hur man har försöktkartlägga dessa barns situation. De som exploateratbarnen har inte varit villiga att hjälpa till. Det finnsexempelvis en institution -- Childworkers -- i ,som har undersökt 365 mattfabriker i Katmandu.Man har kommit fram till att hälften av allaarbetare där är barn under 14 år.Barnen kommer dit. De rekryteras genom särskildaagenter som erbjuder desperata fattiga föräldrarlån i utbyte mot barnens arbetskraft.Det här är bara ett exempel på hur barns situationkan se ut . Gatubarnens situation i t.ex.Sydamerika är ju lika hemsk. Den första spontanareaktionen mot detta fruktansvärda utnyttjande avbarn är avsky och avståndstagande. På mångaställen har man genomfört bojkottaktioner.Det kan leda till att man bara, som exempelvis iUSA, byter leverantör och att barnen blir helt utanförsörjningsmöjligheter.Organisationer som kämpar för barnens rättförespråkar en annan väg. De vill att importörer isamarbete med barns rättsliga organisationer skallsluta avtal om och förbättra villkoren för barn.Jag noterade att i en replik nysspåpekade att regeringen i många sammanhangdriver frågor som rör barns situation ochbarnarbete för att försöka bana väg för en bättreframtid för dessa utsatta barn. Jag hoppas att manäven bidrar till en kartläggning av de svenskahandelsmönstren och tar initiativ till ett samrådmed olika aktörer i syfte att avskaffa barnarbete.Anf. 73 ():Herr talman! har bedrivit enbiståndspolitik som syftar till att hjälpa de fattigasteländerna i världen. Sedan regeringsskiftet harbiståndspolitiken givits en tydligare inriktning motmänskliga rättigheter, demokrati ochmarknadsekonomi. har effektivitetenökat.En internationell utblick visar oss att demokratinmåste utvecklas. Kvinnornas situation har inte fåtttillräcklig uppmärksamhet. Utvecklingsländernasskuldsituation och villkor för frihandel ärfortfarande otillfredsställande. De enskildaorganisationernas kunskap och möjligheter skullekunna användas i större utsträckning, ochmiljöbiståndet har knappt börjat.Det finns flera andra områden där ambitionsnivånmåste höjas. Det är därför angeläget att Sverigesäkrar resurser för bidrag till utvecklingsarbetet.Därför kvarstår enprocentsmålet som mycketviktigt. På lång sikt anser kds att ribban måste höjastill av BNI.Det övergripande målet för den svenskabiståndspolitiken är fattigdomsbekämpning. Fördet krävs det en kombination av tillväxtfrämjandeåtgärder och fördelningspolitiska mål. Med andraord gäller det att stödja utvecklingsländerna iformandet av en social och ekologiskmarknadsekonomi. De som befinner sig längst bortfrån detta mål måste prioriteras, dvs. länder iAfrika och vissa delar av Asien.Demokratin har vunnit flera avgörande slag ivärlden, men den är långt ifrån säkerställd. Idialogen med mottagarländernas regeringarförutsätts därför att fortsätter att tydligtframföra sin syn på ekonomisk och politisk frihet.Denna dialog skall kompletteras med aktivtdemokratistöd. avståndstagande frånbrott mot mänskliga rättigheter måste framståmycket klart i dialog och agerande. Tydligaremarkeringar måste göras när det gäller bistånd tillregimer som förtrycker eller militärt bekämpar sitteget eller andra folk.Biståndsviljan i har sin styrka hosfolkrörelser och ideellt engagerade människor. Därfinns ofta en stark vilja till fortsatt hjälp för defattiga folken, även när deras ledare gjort sigoförtjänta av stöd. Ett sätt att påskyndademokratiseringsprocessen är att bättre stödja defrivilliga organisationernas arbete och att ocksåstödja uppbyggnaden av sådana organisationer i . Det måste finnas en mottagandeorganisation i biståndslandet som tillsammans medgivarorganisationen kan vidareutveckla, fördjupaoch föra projekten vidare. Folkrörelser ochenskilda organisationer spelar här en mycket storroll.För att åstadkomma en hållbar och beståendeutveckling i utvecklingsländerna måste såvälkvinnors som mäns kompetens och energi tas ianspråk. Villkoret för att detta skall ske är attkvinnans situation ständigt uppmärksammas ochförbättras. Det är en grundläggande princip i vårtbistånd, och den måste hävdas internationellt.Kvinnors och flickors situation i olika länder måstelyftas fram i allt biståndsgivande. Kvinnan måste bliaccepterad som en fullvärdig indvivid och ha rätt tillfullständigt människovärde. Biståndet skall kommakvinnorna till del, och kvinnor skall ha samma rättsom männen att delta i projekt och program.Det är värt att stryka under attfamiljesammanhållning, försörjning, barns hälsaoch utbildning i utvecklingsländerna oftast vilar påkvinnorna, trots att en mängd kulturella, sociala,ekonomiska och juridiska hinder systematisktdiskriminerar dem. Kvinnan diskrimineras t.o.mprenatalt när aborteras just därför att de ärflickor. I ännu högre grad måste bistånd knytas tillkvinnan och därmed också till barnens behov.En förutsättning för att man skall kunna hävda sinagrundläggande mänskliga rättigheter är rätten tillutbildning. Det är ett väsentligt och verkningsfulltvillkor för utveckling. En kvinna av tre är i daganalfabet, medan förhållandet bland män är en avfem. Där kan biståndet göra mycket.Mellan 1972 och 1982 var industriländernanettolångivare till utvecklingsländerna. Efter år1982 vände flödet. vände ocksåkapitalströmmarna från Internationellavalutafonden och så att de fattigaländerna blev ännu fattigare. Mångautvecklingsländer har låg kreditvärdiget ochanvänder stora delar av sina exportinkomster föratt betala räntor och i vissa fall amorteringar. Densammanlagda bilden är således dyster när det gällerutvecklingsländernas tillgång till kapital.Sverige har länge arbetat med frågor omutvecklingsländernas tillgång och behov av kapital.I dag är inte frågan lika uppmärksammadinternationellt. uppgift måste därför varaatt ständigt föra upp den på dagordningen, så attutvecklingsländerna beviljas en snar skuldsanering.Ytterligare ett skäl för att åter nå avBNI är att bättre kunna utöva påtryckningar vid ettEG-medlemskap. Inom EG skulle med deandra skandinaviska länderna och Nederländernakunna föregå med gott exempel och därmed i ensamfälld aktion förmå övriga europeiska länder attöka sin biståndsandel av BNP från nuvarande0,till den av FN rekommenderade nivån på0,. En sådan höjning skulle kunna innebärabiståndsresurser värda åtminstone 100 miljarderkronor.Ett omfattande arbete pågår inomregeringen och biståndsmyndigheterna för attförbättra effektiviteten i biståndet. Större ochstörre krav ställs på att varje biståndskrona får såhög effektivitet som möjligt. Även omenprocentsmålet återupprättas kommer vårsolidaritet att möta större krav från omvärlden iframtiden. För att kunna möta denna situation påett aktivt sätt krävs effektivitet. Det gäller medandra ord att maximera utdelningen av en relativtstor men ändå begränsad insats.Europafrågor m.m.Anf. 74 ():Herr talman! av slutförhandling hörman nu ganska ofta kommentaren att förhandlarnaoch vi här i som arbetar med dessa frågorliksom regeringens företrädare ägnar sig åt detaljer.Man borrar ner sig alltför mycket i detaljer ochförlorar de visioner och de principer somEuropasamarbetet borde handla om. Enligt minuppfattning är detta en felsyn och en felaktiguppfattning.Var och en av oss som lyssnar till debatten iriksdagen och följer de beslut som fattarvet att det är detaljbeslut som vi borrar ner oss ivarje gång fattar beslut. Förhoppningsvisär de detaljbesluten kopplade till politiskaprogram, värderingar och visioner.Jag menar att det inte finns någon motsättningmellan detta och att vi borrar ner oss i detaljer närdet gäller miljöpolitiken, jordbrukspolitiken,fisket, regionalpolitiken, budgetfrågor,alkoholpolitiken och mycket annat, för att omSverige blir medlem av EU i övergången skapa såbra och så fördelningspolitiskt vettiga villkor sommöjligt för . Detta måste vi göra å ena sidan.Å andra sidan skall vi givetvis föra en diskussion omde principer som är vägledande för varför dessaförhandlingar nu förs så intensivt.För väldigt många av oss -- hoppas jag -- räcker detinte med att vara med på en stor marknad. Hurharmoniserad den nu är, hur bra den må vara förföretagen och även för sysselsättningen, kan det förmig aldrig räcka att delta på en marknad utan attvara med i de organ som fattar besluten om deramar som skall sättas för denna marknad.Så var det historiskt när demokratinoch när arbetarrörelsen uppkom. Det handlade omatt sätta ramar för den nationella marknad som dåkom till, att skapa bättre villkor för löntagarna ochkonsumenterna.Nu står vi inför ett skede där den storaharmoniserade marknaden är europeisk. Självfalletbör vi då vara med att fatta beslut i de organ somsätter ramarna för den marknad som dagligenkommer att påverka oss. Det handlar omvärderingar. Många vill delta i utformningen av detEuropa som omstöps med en sådan enormhastighet efter , järnridåns fall,osv.För många av oss socialdemokrater handlar det inteminst om att föra ut det utmärkta program som vitillsammans med socialdemokratiska partinu har arbetat fram inför Europavalen . Detär ett valmanifest som också vårt parti har arbetatmed.