prot · GH0948 · 1994-01-10 00:00:00 — Det vi här skalldiskutera är om vi har råd att höja golvet, dvs.grundtryggheten. Har vi råd att garantera 80 %inkomsttrygghet , ellermåste vi genomföra en sänkning? Det är sådanasaker som vi här skall tala om.Som jag ser det i ett längre perspektiv är det vipolitiker som representerar staten, och vi skall barasyssla med golvet, dvs. grundtryggheten, ochingenting annat.I denna reduktion ingår också en helt ny arbetsrätt,en arbetsrätt där människor som arbetar i företagstyrs av förnuft, av naturligt samarbete, dvs. sådantsom finns ute i företagandet. Det är sådantsom leder till den förnyelse och flexibilitet somAnne tidigare talade om men inteexemplifierade.Om nu arbetsrätten redan vore moderniserad, somregeringen säger att den är, skulle hälften av vårasmå företag redan ha börjat nyanställa. De säger attde kommer att nyanställa den dag de tycker attarbetsrätten har blivit moderniserad.Ta ett så enkelt förslag som det som vi harlagt fram, nämligen att ge dispens för . Gör det experimentet! Ni talar ju omatt skapa jobb. Detta vore ett sätt att göra det.Nu föreslås värnskatter här -- ett förslag frånsocialdemokrater och vänster etc. Låt mig säga attni inte skall vara så missnöjda med regeringen.Utav de som man nu harförstärkt budgeten med, är 13,5 miljarder justskattehöjningar, så det så.I sammanhanget med saneringsplaner o.d. -- närman talar om säger somliga attdet är för litet och att det borde vara dubbelt såmycket -- skulle ni kanske ägna en liten tanke åtvårt blygamma förslag, vilket alla hade så roligt åti valrörelsen. Vi sade då att man kanske skullekunna spara 196 miljarder . Detta börjarte sig ganska vettigt, eller hur?Om ni av de 400 miljoner som skall getill några människor på jordklotet gav 100 miljonertill våra innovatörer och uppfinnare och skapadenya företag och nya jobb -- tänk, så enkelt det vore!En fråga till : Hur blir det medtjänstemomsen? Jag tror att om momsen påtjänster sänktes precis som vi gjorde när vi sänktemomsen på portot, -- det var inte avnågot annat skäl än för att hindra er från att höjaskatten till -- så skulle det skapas jobb. Dåskulle man få de nya företagen, de tjänsteinriktadeföretagen. De flesta människorna skulle blisysselsatta inom tjänstesektorn. Det vore en åtgärd att finansiera ochdiskutera här.Anne talar gärna om vad som skall händaunder andra , vilket är gulligt pånågot sätt. Vi sitter här nu 1994 och då är det litetsvårt att tala om just 1994, utan då talar vi i ställetom vad som skall hända längre fram såsom 1996,1997 och liknande. Problemet är att vi måste göranågot . Vi kommer att få en lågkonjunktur igenunder andra . Då måsteförutsättningarna i ha ändrats så, att deproblem vi har har retts ut.Det gläder mig vidare att finansministernsfyraprocentiga tillväxt inte var en prognos utan enförhoppning. Det är vad som krävs för att det skallbli någorlunda vettigt . Låtmig då säga att detta visar vilka enorma problem vihar, eftersom vi i sträck givetvis inteåter kommer att få en fyraprocentig tillväxt. Dettror jag inte att det finns en vettig människa somtror. Problemen är jättelika. Så är det med densaken.Litet grand om organisationsstöd: I den situationsom nu råder i , där vi har problem med ettstort budgetunderskott, ger vi ändå 14--15miljarder kronor i stöd till olika organisationer, tillpressen och till våra egna politiska partier. Dettafortsätter vi med. var i samband medfrågan om portot inne på att portokostnaderna förorganisationerna har minskat på något sätt. Det varväl trevligt. Men dra ner stödet då! Min frågakvarstår: Varför skulle vi inte kunna dra ner stödentill organisationer i , när vi nu behöver sparapengar? Varför kan vi bara dra nerarbetslöshetsersättning, sjukersättning och annat?Det är klart att vi också måste ge oss påorganisationerna. Detta är bara fråga om någonhelig ko som ni inte vågar attackera, men det måsteni helt enkelt göra.Jag har förslag till utredningar. Jag vet att det finnsför många utredningar. Men jag upprepar vårtförslag, som vi skriftligt kommer att återkommatill. Det är inte bara banditerna -- förlåt, så får maninte säga -- jag menar bankdirektörerna och andrasom skall sättas dit vad gäller Nordbanken etc.,utan det är dags att titta på , som är denstatligaste av alla banker, och Finansdepartementetför att se vad det var som ledde fram till den storasmällen , när valutanbrakade och Bildt gick på grund osv.En annan politisk uppgift är att se överkreditsystemet och om huruvida fri konkurrensråder. Jag vågar påstå att det är si och så med densaken, dvs. att vi har en ny bankkris i Sverige.Det finns en politisk aspekt på detta som vi bör gåin på, nämligen att se till att det verkligen blir frikonkurrens och att vi inte få karteller. Det får intebli som , då små duktiga företag har mycketsvårare att låna pengar och får betala mycket merän stora dåliga företag. Detta måste ses över.Slutligen, fru talman, skulleLindbeckkommissionen behöva gå i gång igen föratt titta på en enda sak åt ochandra, nämligen vad man gör för att åstadkommajobb. Det finns så många särintressen här överallt.Det är dags att allmänintresset tittar på just densaken.(Applåder)Anf. 12 ():Fru talman! gillar inte att svara påfrågan om det kluvna förhållningssättet tillFolkpartiet. Jag kan lova att jag kommer attupprepa den frågan till . Det liggerlitet nära till hands att dra en annan historiskparallell. hade ju en namne som engång i tiden knöt sig litet för nära enkung som hette . På ungefär samma sätttänker sig att knyta sig till AnneWibble . Historien slutade med enförskräckelse. Jag tänker inte tala om förnamnet påden person som till slut tog kol på ,men det kan väl själv slå upp ihistorieboken.Ian talar om rättvisa, att man måstesätta ett golv för alla sjuka och att de skall haoförändrade inkomster. Ligger det, IanWachtmeister, inte någon som helst rättvisa i att tapengarna ifrån de spekulanter som tjänar miljarder,vilka faktiskt hjälpte till att knäcka den svenskakronan och sedan tjänade grova pengar pådevalveringen av kronan? De kunde betala inpengarna i skatt så att pengarna kan omfördelas.Det gamla klassiska rättvisebegreppet innebärfaktiskt en jämnare fördelning. Det finns ingentingi Ny demokratis politik som innebär ökad rättvisa.Anne anklagade för att inteha tittat på finansministern. Det var kanske så, attfinansministern inte riktigt visste var i kammarenjag sitter. Jag sitter i mitten. tittadeinte på mig. Men det kanske berodde på att detkändes litet obehagligt att säga att regeringensmiljöpolitik stämmer ganska bra med det som jagsade i mitt anförande. Innehållet i miljöbilagan tillfinansplanen stämmer ganska dåligt, därför att detär just i allt väsentligt fråga om tom retorik. Deninnehåller inga konkreta förslag, men däremotmånga vackra ord.Jag skall ägna mitt sista inlägg åt frågan om deneuropeiska unionen, som finansplanen ochfinansministern framhäver som ett oerhört viktigtprojekt -- måste vara med för att klaraekonomin. har vi fått , vilketbetyder att svensk lagstiftning på många områdenunderordnas EU:s. Det är inte bra. Det rimligahade självfallet varit att alla avtalsparter hade haftlikvärdig rätt att tolka och utveckla avtalet, någotsom vi en gång drev i förhandlingarna.Om det blir ett nej till medlemskap måste Sverigei samarbete med andra icke EU-medlemmar inomEES kräva en omförhandling på den punkten. Menlåt oss nu pröva avtalet . Det ger ossju faktiskt i princip en total tillgång till EU:s inremarknad. Ur ekonomisk synpunkt betydermedlemskap i därutöver i huvudsak att vi utåtsett kryper in bakom EU:s högre murar. Detökande inflytande som vi får är marginellt.Sammanvägt med våra minskade möjligheter attgöra oss gällande utanför EU ökar detdemokratiska underskottet ytterligare vidmedlemskap.Regeringen hänvisar till en utredning i vilken detpåståtts att det på grund av medlemskapet kommerstörre investeringar till . Men utredningenär enligt många kunniga bedömare rena ramasnömoset. Snarare skulle kunna locka tillsig fler företag som söker alternativ till Brysselsbyråkratiska regler och höga handelsmurar.Visst skall vara med när det gällerinternationella program mot arbetslösheten. Mendet program som antogs av EU:s stats- ochregeringschefer innehöll nästan ingakonkreta utfästelser eller mål. EU-kommmissionens förslag om att sänka räntan ochatt halvera arbetslösheten ströks.Däremot slog man fast att valutaunionen skullegenomdrivas, och man antog en rad ideologiskapåståenden om att tillåta större löneskillnader ochom att försvaga arbetsrätten. Jag har för övrigtockså en del undringar om hur Socialdemokraternaser på det beslut som fattades i EU.Det var ingen slump att den brittiskepremiärministern var nöjd. Jag harsvårt att tro att svenska socialdemokrater ochsocialliberaler är nöjda med det här.Det slogs också fast att vi måste vara med ivalutaunionen -- även när det gäller det tredjesteget. Det som sägs i finansplanen om att vi harfulla valmöjligheter är faktiskt inte sant.Ett medlemskap i kostar oss brutto när detgäller medlemskapsbeloppet i storleksordningen20--. Det är då litet märkligt atthär höra att vi måste banta i fråga om biståndet.Det är faktiskt så, , att detfortfarande bantas. På den punkten kan jag lugnaIan . I och med att kronkursen fallitdras biståndet, räknat i internationell köpkraft,mycket kraftigt ner. Det är inte alls fråga om någonökning av det internationella biståndet. Där måsteman alltså dra ner, men vi har råd att betala nämnda20--25 miljarder. Jag begriper inte detta och fåralltså inte den här ekvationen att gå ihop.Varför har regeringen inte skyldighet att tala omhur man skall finansiera denna mycket stora utgift?Till sist en fråga till finansministern: ni överhuvud taget ett nej i folkomröstningen? Ni byggerfast oss i ett ja. Ni skall ju omöjliggöra för svenskafolket att i demokratisk ordning säga nej. Men detär faktiskt en demokratisk skyldighet att ni planerarför de båda tänkbara alternativen, dvs. för både ettja och ett nej. Sedan får de av oss som förlorar finnasig i beslutet.(Applåder)Anf. 13 Finansminister ():Fru talman! Jag skall ta upp några frågor, och detär väl lika bra att börja med det som är positivt.Det skall naturligtvis bli mycket intressant att få tadel av de förslag som den socialdemokratiskapartimotion som läggs fram kommeratt innehålla. Jag utgår efter dagens diskussion frånatt det blir nya besparingsförslag. Men er ''record''på detta område är sällsynt dålig. Såvitt jag minnshar de socialdemokratiska motionerna egentligeninte innehållit några substantiellabesparingsförslag utöver regeringens förslag.Däremot har ni sagt nej till väldigt många av eraegna förslag. Men om ni skulle komma med någraintressanta förslag kommer alla sådana, det kan jagförsäkra om, att övervägas mycketnoga.Det var dock inte så väldigt hoppingivande attslutsatsen blev att det skulle bli en motion avklassisk socialdemokratisk ekonomisk politik. Dendystra sanningen är ju att det var klassisksocialdemokratisk ekonomisk politik under 80-taletsom grundlade de stora obalanser och problem somfinns . Men vi får väl återkomma till detta.Göran har inte möjlighet att ge något svari dag. Men han har fått många frågor tidigare ochnågon gång måste de väl besvaras. Det skulle alltsåvara intressant att få besked om vad om effekterna för företagen av det upprivandeav fattade positiva beslut som Socialdemokraternasäger sig vilja genomföra. Det gäller då effekternapå investeringar och företagande i det här landet.I fråga om några förslag har än sålänge vinglat fram och tillbaka. Han har sagt: Nja,vi får se om vi skall riva upp eller inte. Jag tror attom man verkligen vill bidra till att det blir mer avinvesteringar, och det är en av de saker som GöranPersson påstod sig vilja ha mer av, skall han faktiskttala om vad man avser att göra med flera av de härviktiga strukturella förslagen -- om det nu skulle gåså illa att Socialdemokraterna får chansen att görasom de vill. Det skulle vara ganska positivt att få ettbesked.Jag utesluter inte att det kan bli en störreinvesteringsökning med en sådan säkerhet jämförtmed vad som ligger i dagens siffror. Vi ser nu attinvesteringarna i näringslivet ökar mednästan , med . Inomindustrin bedöms ökningen bli --och det är ganska mycket -- och . Dethandlar om mycket stora ökningar, trots deosäkerheter som tyvärr medverkartill.Utifrån de diskussioner som förs och de förslagsom skall besluta om ärdet inte särskilt lätt att påverka utvecklingen under1994. Mycket i det avseendet är ju en effekt av denpolitik som fördes . En stram finanspolitikoch lägre räntor ger utrymme för en expansioninom stora delar av det ekonomiska området.Det lilla man skulle kunna göra är just attundanröja osäkerheten. Därför tror jag att GöranPersson får finna sig i att jag frågar: Kommerförslag om ett upprivande av beslutet om denslopade dubbelbeskattningen? Tänker alltså GöranPersson, om han får chansen, återinföra dubbelskatt på riskvilligt kapital? Det vore oerhörtnegativt för investeringarna och därmed förjobben, så det är dåligt.Johan tog upp EG-problematiken. Jagmenar nog att detta också hör till de saker som allra största betydelsen förinvesteringsutvecklingen. Ett EG-medlemskap har,tror jag, mycket stor betydelse för investeringarna.Det skulle vara intressant att få veta hur JohanLönnroth har tänkt sig att få några investeringar tilldetta land och därmed en bas för en bravälfärdspolitik med det nej till ett medlemskap somVänsterpartiet förespråkar.Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att det äralldeles galet -- ja, det är en fullständigmissuppfattning av , som måste haläst detta utan att förstå -- att låta påskina attfinansplanen skulle vara ett slags beskrivning av attvi nu är på rätt väg och av att det nu ordnar sig. Helauppläggningen av finansplanen går ju ut på att ställakrav. Ekonomisk tillväxt, ekonomisk utveckling,innebär en förändring. För att kunna nå de snabbautvecklingsförlopp som krävs för att få fram nya,riktiga jobb och stabila trygghetssystem fordras detatt vi alla medverkar till denna förändring. Andra delar står stilla eller t.o.m. gårtillbaka.Regeringen har lagt en mycket god grund för ensnabb och uthållig tillväxt inom miljömässigtacceptabla ramar för resten av 90-talet. Denpolitiken måste fullföljas. Men det är bara med enpolitik som ställer hårda krav som vi kan nå dehögre målen -- nya, riktiga jobb samt uthålliga ochpålitliga trygghetssystem. (Applåder)Överläggningen var härmed avslutad.Budgetpropositionen bordlades.5 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1993/94:116 och 117 till konstitutionsutskottetFörslag1993/94:TK1 till konstitutionsutskottetMotionernaSo31--So38 till socialutskottet6 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1993/94:105 Förslag till tilläggsbudget tillstatsbudgeten för /941993/94:110 Bättre kontroll över miljöfarligt avfall1993/94:111 Med sikte på hållbar utveckling;Genomförande av besluten vid ommiljö och utveckling -- UNCED1993/94:131 Tillämpning i fråga om av lagen(1971:176) om vissa internationella sanktionerSkrivelserna1993/94:127 Invandrar- och flyktingpolitiken1993/94:132 Meddelande om kommande förslag tillvissa ändringar i kapitalbeskattningen1993/94:134 redogörelse för tillämpningenav lagen (1991:572) om särskild utlänningskontrollMotionernamed anledning av prop. 1993/94:94 Mottagande avasylsökande m.m.1993/94:Sf12 av m.fl. (v)1993/94:Sf13 av m.fl. (kds,c,fp)1993/94:Sf14 av ()1993/94:Sf15 av m.fl. (kds)1993/94:Sf16 av och (nyd)1993/94:Sf17 av i (m)1993/94:Sf18 av ()1993/94:Sf19 av m.fl. (s)1993/94:Sf20 av m.fl. (s)1993/94:Sf21 av ()1993/94:Sf22 av m.fl. (s)med anledning av skr. 1993/94:96 Redogörelse försvenska företags verksamhet i Sydafrika1993/94:U5 av och (nyd)7 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 17 december1993/94:77 av () till statsrådet om förhandlingarna med EU och densvenska alliansfriheten:I utrikesutskottets betänkande 1990/91:UU8 sombehandlade ansökan om medlemskap iEG sade utskottet:''Vad gäller det utrikespolitiska samarbetetkommer regeringskonferensen om en politiskunion att ge ökad klarhet. En ökad samordning avdet utrikespolitiska agerandet kan förutses.Samtidigt tyder det mesta på att de tankar somfunnits bland några medlemsländer inom EG attutvekla det utrikespolitiska samarbetet i riktningmot militära frågor eller mot majoritetsbeslut icentrala säkerhetspolitiska frågor inte vinnergehör. En sådan förändring skulle kräva beslut medenhällighet bland EG:s medlemsländer. ''När medlemsansökan lämnades till EG:sministerråd ställdes inga villkor ombibehållen svensk alliansfrihet ellerneutralitetspolitik.Men i ett anförande i den 14 juni 1991hävdade statsministern att inte utan att geavkall på neutralitetspolitiken kunde delta i engemensam försvarspolitik eller ett ömsesidigtförsvarsåtagande inom EG:s ram. Vidare framhöllstatsministern:''har beslutat att bör eftersträvaatt bli medlem i den europeiska gemenskapen medbibehållen neutralitetspolitik. Regeringen anser attbeslutssystemet inom EG, även vid nyasamarbetsformer inom organisationen, säkerställermöjligheterna för ett enskilt medlemsland att värnasina grundläggande säkerhetspolitiska intressen.Det är regeringens samlade bedömning att ettsvenskt medlemskap i är förenligt medneutralitetspolitikens krav. ''Det är således inget tvivel om att förutsättningarnaför beslut om ansökan om medlemskapi den europeiska gemenskapen var bibehållenalliansfrihet syftande till neutralitet i krig. I april1992 beskrivs den säkerhetspolitiska strategin ibetänkandet 1991/92:UU19 med meningen:''militära alliansfrihet syftande till att vårtland skall kunna vara neutralt i händelse av krig ivårt närområde består. ''nådde EG-ländernaöverenskommelsen om , somnu har ratificerats av samtliga medlemsländer. Idetta avtal står det klart att den europeiska unionenhar ett mål att nå en gemensam försvarspolitik. Iartikel B fastslås i andra strecksatsen målet:- att hävda sin identitet i internationellasammanhang, särskilt genom att föra en gemensamutrikes- och säkerhetspolitik, som på lång siktomfattar en gemensam försvarspolitik som medtiden skulle kunna leda till ett gemensamt försvar.I artikel J.1, stycke 4, slås det fast:''Medlemsstaterna skall aktivt och förbehållslöststödja unionens utrikes- och säkerhetspolitik i enanda av lojalitet och ömsesidig solidaritet. De skallavstå från varje handling som strider mot unionensintressen eller kan minska dess effektivitet som ensammanhållande kraft i de internationellarelationerna. Rådet skall säkerställa att dessaprinciper följs. ''I artikel J.4, stycke 2, sägs det:''Unionen anmodar Västeuropeiska unionen(VEU) som är en integrerad del av unionensutveckling, att utarbeta och genomföraunionsbeslut och unionsaktioner som berörförsvaret. Rådet skall, genom överenskommelsemed VEU:s institutioner, besluta om denödvändiga praktiska arrangemangen. ''Det står klart att EU redan nu arbetar för engemensam säkerhetspolitik som också innehålleren militär komponent.I slutdeklarationen från den 29oktober formuleras strategin för dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Därsägs också: ''I detta sammanhang skall VEU inomkort förverkliga de olika åtgärder som uttrycks ifördraget och i uttalandet om VEU.'' (Medfördraget avses . )Om nu hade varit medlem i EU hade vinaturligtvis varit tvungna att ta ställning till ensådan uppmaning till militäralliansen . Ikommissionens slutsatser i sitt yttrande omSveriges ansökan om medlemskap markerades inom ramen för anslutningsförhandlingarnaborde söka ''särskilda och bindande försäkringarfrån angående landets politiska vilja ochrättsliga kapacitet när det gäller att uppfylla sinaförpliktelser på detta område''. Med ''dettaområde'' avsågs den gemensammaförsvarspolitiken.Sverige har förklarat att landet inte avser att hindraEU att nå sina försvarspolitiska mål. Samtidigtdeklarerar regeringen fortfarande att äralliansfritt alltjämt. skall därmed kunna ståutanför VEU.Jag vill därför fråga statsrådet:1. Hur förklarar svenska företrädare i EU-förhandlingarna att alliansfrihet skall gåatt förena med EU:s försvarspolitiska mål?2. vill ha möjlighet att inte vara vare sigmedlem eller observatör i VEU. Hur motiverarvåra förhandlare denna ståndpunkt?3. Hur kommer regeringen att svara om EU underförhandlingarna begär att skall försäkra attvårt land skall delta i framtida militära åtgärder somministerrådet beslutar om?4. Avser regeringen att under förhandlingarnaåtminstone framföra som villkor för attdelta i militära åtgärder att dessa genomförs endasti enlighet med FN-beslutet?1993/94:78 av () tillnäringsministern om näringspolitiken:Näringsminister deklarerade vidsitt tillträde 1991 att näringspolitiken skulle läggasom. I sammanfattning innebar omorienteringen attstatens insatser på det näringspolitiska områdetskulle begränsas till generella åtgärder, t.ex.skattelättnader, medan selektiva åtgärder i principinte skulle användas. Näringsministern klargjorde iskilda sammanhang att marknaden skulle klaraindustri- och näringspolitiken på egen hand.Sedan dess har det också skett en målmedvetennäringspolitisk avrustning. resurser harskurits ned. Stödet till uppfinnarna och STATTlikaså, bara för att nämna några exempel.Socialdemokratiska motioner med krav på atttillföra ytterligare resurser för stöd till små ochmedelstora företag har konsekvent avvisats av denborgerliga majoriteten i riksdagen.Samtidigt kan vi konstatera att det ute i landet vuxitfram en omfattande näringspolitik, främst inomramen för arbetsmarknadspolitiken. Som exempelkan nämnas satsningarna på uppfinnarverkstäder,teknikspridningspojekt, med export-och marknadsföringsrådgivning som syfte, m.m.En del projekt drivs i samverkan mellan NUTEKoch länsarbetsnämnderna, andra i samverkanmellan utvecklingsfonderna ochlänsarbetsnämnderna.Detta innebär att näringspolitiken i hög graddrivs i form av länsvisa arbetsmarknadspolitiskainsatser i stället för som reguljär, planeradnäringspolitik inom ramen för näringsministernseget departement.Detta reser frågor.Vilka åtgärder avser näringsministern vidta för attförhindra denna näringspolitiska rundgång somalltså innebär att det vakuum som bl.a. skapatsberoende på det egna departementets nedrustningnu fylls av åtgärder ytterst i regi avarbetsmarknadsministern och finansierade medarbetsmarknadspolitiska medel?Är näringsministern beredd att ta tillbaka detnäringspolitiska initiativet?1993/94:79 av () till statsrådetUlf om ochoffentlighetsprincipen:Om blir medlem i EU skulle vårtlagstiftningsarbete delvis flyttas till EU:shuvudstäder. beslutar omförordningar som skulle bli direkt gällanderättsregler i , även om röstat emotdem. fattar beslut bakom lycktadörrar.Sverige är ovanligt öppet. Offentlighetsprincipensom gällt ger vem som helst enunik möjlighet att få ut handlingar frånmyndigheterna. Viss information kanhemligstämplas, men då måste det ske enligt enparagraf i Sekretesslagen. Utrikessekretess hör dit.Om en uppgift skulle skada relationer tillfrämmande makt, så får man inte lämna ut den.Men inte heller sekretesslagen är absolut. Om t.ex.en tjänsteman lämnar hemligstämplade uppgiftertill pressen är det t.o.m. olagligt att ens efterforskavem som läckt! Detta meddelarskydd är verkligenhelt unikt.I EU är det precis tvärtom. Alla myndighetspapperär hemliga om inte ifrågavarande EU-instans väljeratt offentliggöra dem. Det läcker från och hundratals arbetsgrupper,men bara på deras egna villkor. Tjänstemänriskerar att få sparken om de röjer hemligheter ochnär de har slutat sin tjänst kan deras pension drasin om de läcker.Hur har man nu tänkt sig att dessa helt motstridigatraditioner skall kunna förenas om skullebli medlem i EU? Är det någon som tror att EUskall acceptera att alla deras hemligheter bliroffentliga om vi kommer med?Håller vi på och förhandlar bort vår öppenhet?Både justitieministern och EU-ministern svarar attvi kommer att behålla vår offentlighetsprincip. Denär inte förhandlingsbar.Det råder en stor oklarhet om vad som skullekomma att gälla. såg EUsom en mellanstatlig organisation.