prot · GI0910 · 1994-10-18 00:00:00 — Efter mannens egenankomst till återupptogs misshandeln.Kvinnan polisanmälde mannen, och han dömdes förmisshandeln.Utlänningsnämndens generaldirektör förklarade iradiointervjuer att nämndens skäl var att familjenjuridiskt var att anse som en enhet. Därför borde denåterförenas i Kosovo, dit mannen utvisats. Sedermerahar antytts att ett bagatellartat brott ändå inte skulle hagivit kvinnan rätt att stanna, i enlighet medregeringsförordningen i år.Ett par avslöjades att en serbiskkvinna också skulle avvisas, eftersom mannen lämnatSverige efter att ha dömts för misshandel motkvinnan. Återigen hänvisade tillprincipen om familjesplittring.Utlänningsnämndens beslut framstår somhuvudlösa. Om nämnden ansett sig bunden av tidigarepraxis kunde den, om den funnit situationen stötande,ha vänt sig till regeringen och bett om stöd ipraxisbildningen. Likaså kunde nämnden ha gjort detom den ansett att ett bagatellartat brott skulle vägaöver hänsynen till kvinnans och barnensvälbefinnande. Att nämnden valde att själv fattabeslut i enlighet med de tolkningar som den ansåg sigbunden av bär endast nämnden ansvar för.Jag välkomnar att nu medanledningen av debatten äntligen känt sig tvungen attinhämta regeringens råd.Det inträffade aktualiserar också den översyn somden föregående regeringen fattade beslut om i somrasnär det gäller möjligheterna för regeringen att påverkapraxisbildningen. Den översynen brådskar mer änman kunde ana vid beslutsfattandet om den.Anf. 321 Statsrådet ():Herr talman! Utöver det jag redan sagt tillKristina vill jag bara säga att jag självfallethar tagit starkt intryck av det som inträffat. Dessafrågor kommer, som jag sade tidigare, att bli föremålför prövning.Anf. 322 ():Herr talman! Jag tackar för det förtydligandet.Det är viktigt att det klart och tydligt uttalas här ikammaren. Många har väntat på det svaret. Tack fördet!Anf. 323 ():Herr talman! Jag hoppas att det lovande intryckman får av svaret från statsrådet är löftesrikt i det härfallet. Men det kan ju inte vara riktigt att det skallbehövas en mycket upprörd debatt för attuppmärksamma den här typen av beslut från våratillståndsgivande myndigheter, en debatt som leder tillatt man till slut vänder sig till regeringen ändå. Detmåste vara rimligt att kunna finna en väg för atthantera dessa frågor. Även regeringen måste ju hamöjlighet att påverka detta, inte bara sitta passivt ochvänta - som bestämmelserna är . Jag hänvisadedärför till den översyn som regeringen har fattatbeslut om för att se över regeringens möjligheter attpåverka praxisbildningen. Det som här påvisats är ettlysande exempel på att det behövs en sådanförändring.Överläggningen var härmed avslutad.69 § Svar på fråga 1994/95:7 om asylsökandekosovoalbanerAnf. 324 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omSverige kommer att fortsätta att avvisa kosovoalbaner.Frågan ställs mot bakgrund av rapporter om ökatpolisvåld mot den albanska befolkningen i vill börja med att påpeka att regeringen och debeslutande myndigheterna, ochUtlänningsnämnden följer utvecklingen i f.d.Jugoslavien mycket noga.Den svenska ordningen när det gällerasylansökningar innebär att ansökningar prövas avInvandrarverket i första instans. Invandrarverketsbeslut om avvisning kan överklagas tillUtlänningsnämnden. Avvisningsbeslut kan, sedanUtlänningsnämnden inrättades ,inte längre överklagas till regeringen. Regeringen harendast att pröva de ärenden, främst av praxiskaraktär,som överlämnas av någon av dessa båda myndigheter.Något ärende rörande kosovoalbanska asylsökandedär regeringen haft att pröva sökandes skäl mot attåtervända till Kosovo har inte överlämnats tillregeringen.Myndigheter prövar varje ärende individuellt, ochsjälvfallet utgör de skäl som den enskilde åberopar enviktig del i det underlag som ligger till grund förmyndigheternas beslut. Dessa skäl måste dock ställasi relation till kunskapen om de faktiska förhållandenai hemlandet och huruvida den rädsla den enskildekänner för att återvända är välgrundad eller inte.Myndigheterna har i flertalet fall gjort bedömningenatt de skäl som åberopas inte är tillräckliga för attuppehållstillstånd skall beviljas. Jag har som statsrådingen möjlighet att direkt styra myndigheternastillämpning av utlänningslagen.Regeringen ser ingen anledning att nu ta någotinitiativ i frågan.Anf. 325 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag vill gärnakommentera det. Statsrådet svarar att man följerutvecklingen i f.d. mycket noga.Det måste väl betyda att man tar till sig deninformation som har presenterats i trerapporter från . Jag hoppas tar till sig den rekommendation som ESK:sparlamentarikerförsamling lämnade . Denrekommenderade sina regeringar att inte återsändanågra kosovoalbaner under rådande omständigheter.Den rekommendationen byggde på ett besök i juniav en delegation från ESK-parlamentet i och iKosovo. Den leddes av den belgiske talmannen ; jag deltog också i besöket. Vi träffadeserbiska myndigheter i och i Kosovo, och viträffade kosovoalbanerna i Kosovo. Vi blev ganskaupprörda över förhållandena.Det faktum att polisvåldet i Kosovo ökar har underden stärkts av rapporter från dipomater.Det är ganska brutala övergrepp som begås.ESK-kommissionen stängdes iKosovo. Amnesti är förbjudet att verka i och iKosovo. Men ändå når informationen ut. Det gör denbl.a. genom vårt besök där nere.Beslutet i parlamentet var enhälligt. Det är 312parlamentariker ifrån 52 medlemsländer som ställersig bakom denna rekommendation. Jag vill gärna hörastatsrådet kommentera dessa nya uppgifter om detökande våldet i Kosovo.Anf. 326 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan ju inte gå in i deindividuella fallen. Men regeringen är helt förvissadom att myndigheterna i denna fråga har tagit del avAmnestys rapporter, att man har tagit del av ESK:sparlamentarikerförsamlings resonemang vid mötet iWien och att man vid en sammanvägd bedömningkommit fram till de beslut som dessa myndigheter harfattat. Möjligen finns det skillnader i underlagen förde beslut som våra myndigheter har fattat, jämförtmed de uppfattningar som finns på annat håll. Mendet är ju inte bara dessa källor för information somfinns; det finns ju även andra källor som man kanhämta information från. Det sammantaget har gjort attjag inte finner anledning för regeringen att vidtanågra åtgärder.Anf. 327 ():Herr talman! De källor för information som vi hari de här fallen bygger bl.a. på vår egen svenskanärvaro i f.d. . Av de samtal vi hade medvåra egna utsända på platsen framkom samstämmigt:Sänd inte tillbaka kosovoalbanerna!Men de tas ju inte heller emot; de får ju intekomma in i landet. Så många som 7 000kosovoalbaner väntar på beslut,och det är 1 000 som väntar på Invandrarverketsbeslut. Det handlar alltså om 8 000 människor.Det som jag vill peka på är att våldet ökar. Den senaste Amnesti-rapportenavlämnades . Och fårjag rapportering från en i tina,en organisation som av västliga diplomater bedömssom en mycket sann och objektiv källa.Anf. 328 Statsrådet ():Herr talman! Det är inte så att våra myndigheteravvisar alla kosovoalbaner. Det finns ett antalpersoner som har bedömts ha konventionsskäl. Detfinns också ett antal personer som har fått stannadärför att de bedömts ha de facto-skäl för att få stannai . Jag kan inte ange det exakta antaletpersoner, men jag tror att det rör sig om ca 1 000personer. Det visar ändå att våra myndigheter gör enseriös prövning av skälen individuellt, en prövning avvem som behöver skydd i och vem som intebehöver det.Anf. 329 ():Herr talman! Det gör det förmodligen. Men vadjag talar om är den nuvarande situationen i Kosovonär det gäller övergrepp mot mänskliga rättigheter.Det är polisbrutalitet, det är skenrättegångar. Jagskulle kunna rada upp mängder av tråkigheter ochförskräckligheter.I svaret står bl.a.: "Något ärende rörandekosovoalbanska asylsökande där regeringen haft attpröva sökandens skäl mot att återvända till Kosovohar inte överlämnats till regeringen." Jag hoppas attmyndigheterna överlämnar något fall till regeringen,så att det blir en prövning och så att regeringen, dvs.statsrådet, tar ställning i denna fråga. Den hållningsom vi intar från svensk sida innebär faktiskt att vigodkänner den etniska rensning som pågår där nere,för det är ingenting annat. Jag hoppas att deförhoppningar som ställs till den nya,socialdemokratiska regeringen i denna fråga infrias.Överläggningen var härmed avslutad.70 § Svar på fråga 1994/95:63 om de irakiskaflyktingarna i EstlandAnf. 330 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vad densvenska regeringen är beredd att göra för att lösa densvåra situation som de irakiska flyktingarna i Estlandbefinner sig i.Först och främst vill jag slå fast att den svenskaregeringen ser mycket allvarligt på att de asylsökandeinterneras på det vis som sker i i dag.Utrikesministern är på besök i . Honkommer då att påtala vikten av att man löser deproblem som ligger bakom den pågåendehungerstrejken och att vi från svensk sida är villiga attstödja i landets ansträngningar att leva upp tillde krav som ställs i Genèvekonventionen.Under den senaste veckan har vi inomregeringskansliet haft ett nära informationsutbyte medUNHCR om hur man bäst kommer till rätta medsituationen för de asylsökande i . Den estniskaregeringen har kallat till ett möte som är planerat atthållas i på hög nivå, därSverige, och UNHCR kommer att delta. Mankommer då att diskutera vilka konkreta åtgärder somvi från svensk och finsk sida kan vidta för att hjälpade estniska myndigheterna att komma till rätta med deproblem som de har i sitt flyktingmottagande. Frånestnisk sida har man klargjort att man i princip ärvillig att tillträda så snart manhar faktiska möjligheter att leva upp tillkonventionens krav. De åtgärder vi nu skall vidta ärett led i att möjliggöra detta.Anf. 331 ():Herr talman! Jag får tacka statsrådet för svaret. Iett brev till UNHCR säger de kurdiska flyktingarnafrån : Vi flydde inte från diktatorn helvete för att begravas i estniska fängelser.Vi flydde för att hitta en liten plats för att leva i fredoch frihet.Sverige har, genom att successivt skärpalagstiftning och visumregler, mycket starkt försvåratför flyktingar från t.ex. att nå vårt land medreguljära transportmedel. I nästa steg skärpteslagstiftningen mot den s.k. flyktingsmugglingen.Genom strängare straff och nyaförverkandebestämmelser skär regeringen av denödställdas livlina. Vi har varit ganska ensamma i vårtmotstånd mot byggandet av allt högre murar för attstänga ute dem som flyr för sina liv.Som en konsekvens av den svenska politiken hardessa kurder nu fastnat i . De är placerade inergångna fängelser. Barnen har skilts från sina fäder,kvinnorna från sina män. Enligt uppgift lider defängslade av bristsjukdomar, orsakade av dåligtillgång på mat, vitaminer och mediciner. Derasfängslande har inte föregåtts av någondomstolsförhandling, och fängelsetiden förlängsautomatiskt i tvåmånadersperioder.Jag förutsätter att den nu medkraft framhåller för de estniska myndigheterna att demåste följa sina internationella åtaganden på områdetmänskliga rättigheter. har inte skrivit på 1951års Genèvekonvention om flyktingar . Vi bordedärför trycka på ytterligare för att få attratificera konventionen.Vi har här i liksom i andra västeuropeiskastater ett ansvar gentemot länderna i Öst- ochCentraleuropa. Vi kan alltså inte vältra över ansvaretför flyktingmottagandet på dem utan att ta hänsyn tillderas bräckliga situation vad gäller ekonomi ochdemokratiska institutioner. I första hand bör vi därförerbjuda organisatorisk och ekonomisk hjälp för attstarta ett flyktingmottagande i . Om det visarsig totalt omöjligt att lösa den svåra situationen för defängslade kurderna, måste vi vara beredda attdiskutera andra lösningar. När det gäller mänskligarättigheter finns det inga gränser. Vi kommer noga attfölja denna fråga.Anf. 332 Statsrådet ():Herr talman! Om vi utgår från mitt svar, visar detpå samma inställning som beskriver.Låt oss utgå från att det vi gör kan leda till resultat iriktning mot att kan skriva påGenèvekonventionen, att svenskar och , såsomvänner och grannfolk, kan hjälpa till så att dettamöjliggörs och man kan få drägligare villkor för demänniskor som flyr undan svårigheter i andra länder.Anf. 333 ():Herr talman! Vi ser fram emot den nyasocialdemokratiska regeringens initiativ vad gällerden internationella flyktingfrågan.Överläggningen var härmed avslutad. 71 § Svar på fråga 1994/95:10 omvårdnadsbidragetAnf. 334 Statsrådet ():Herr talman! har frågat omsocialministern är beredd att ta hänsyn till de totalaoffentligfinansiella konsekvenserna av ett avskaffatvårdnadsbidrag innan ett sådant förslag läggs fram.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på frågan.Regeringen kommer att i en propositionföreslå att vårdnadsbidraget avskaffasfr.o.m. Vi har från detsocialdemokratiska partiets sida hävdat attinförandet av vårdnadsbidrag var ekonomisktoansvarigt med hänsyn till ekonomi. Vi harockså hävdat att ett vårdnadsbidrag på 1 600 kronorper månad efter skatt knappast kan ersätta enförvärvsinkomst. Vårdnadsbidraget gynnar därförmest familjer med högavlönade män och hemmafruar.Behovet av barnomsorg förändras därför knappastgenom vårdnadsbidragets införande. Besparingen vidett slopande av vårdnadsbidraget, 3,7 miljarderkronor, är därför ett viktigt steg för att sanera densvenska ekonomin.Anf. 335 ():Herr talman! Jag har den stora äran att som förstariksdagsledamot här vid frågestunden få hälsa AnnaHedborg välkommen och lycka till i det mycketviktiga arbetet. Jag noterar också med intresse att detär just sjukvårdsministern i den socialdemokratiskaregeringen som kommer att ha hand omfamiljepolitiken. Jag förstår inte riktigt logiken, menjag hoppas att det är av praktiska skäl.När statsminister läste uppregeringsförklaringen tyckte jag att det lät mycket bra. "Känslan av trygghet utgör ett frihetsvärde av enormbetydelse för den enskilda människan. --- Barnensbehov och rättigheter skall ställas i första rummet. "Jag tycker att det är mycket bra, men det förpliktarockså. Alla barn är inte lika. Det var egentligen skälettill att den gamla regeringen ville öka valfriheten förbarnfamiljer.Jag vill också notera att sjukvårdsministern säger isvaret att inte kan ersätta enhel förvärvsinkomst. Jag tror att harläst på litet dåligt om vad vårdnadsbidraget är avsettför. Det är avsett för att man själv skall kunna påverkahur man vill ordna sin barnomsorg. Det kan man göragenom att jobba deltid eller ordna något privatalternativ.I frågesvaret sägs också att besparingen blir 3,7miljarder. Enligt den socialdemokratiska motionensom lades fram blev besparingseffekten 2,3 miljarder.Det känns som att man lägger fram dimridåer dennaförsta dag, för att det skall låta bra.Anf. 336 Statsrådet ():Herr talman! Jag tackar så mycket för en vänlighälsning. Jag är faktiskt familjeminister men intesjukvårdsminister. Jag har ansvar försocialförsäkringar och familjepolitik.Det är alldeles riktigt att det är barnets behov dethandlar om. Det är bl.a. det som också dagis handlarom. Knappast någon kan förändra sin grundläggandedisposition av livet på grund av ett vårdnadsbidrag avden storleksordning som det här handlar om. Det göratt vårdnadsbidraget i det ekonomiska läge som vibefinner oss i framstår som ett bidrag till dem somändå skulle välja att vara hemma. Några andrakommer inte i högre grad att ha råd att vara hemma.Det skulle kanske ha varit trevligt om vi hade haft råd.Men att i dagens läge göra denna satsning framstårsom orimligt, när nu ekonomin ser ut som den gör.Hur mycket sparar man? Det beror litet på hurman räknar. Utgifterna är på 3,7 miljarder. Om manåterinför garantidagarna, vilket vi kommer att göra,minskar de och kommer medskatteeffekten borträknad ner till 2,3 miljarder. Men utgiften för vårdnadsbidraget är 3,7miljarder. Det är en utgift för mycket.Anf. 337 ():Herr talman! I propositionen om vårdnadsbidraghade man gjort en kalkyl på vem som tjänar mest pådet. Man uppdelade familjerna i olika grupper. Detvisade sig att det var de som hade den lägstainkomsten som tjänade mest på det. Det tycker jag ärvärt att notera. Det är inte så att vi kristdemokratereller den förra regeringen har lagt fram förslaget avnågot annat skäl än av att familjerna i stort skall fåvälja. Som det är nu är det bara hälften avsmåbarnsföräldrarna som har barn mellan ett och treår och som får nytta av det här.Jag vill gärna framhålla att hargjort flera undersökningar på vad den nya s.k.barnomsorgslagen kostar som träder i kraft den 1januari 1995. Man menar att den kostar 3,4 miljarderkronor. Är statsrådet beredd att tillskjuta dessa pengartill kommunerna för att de skall kunna leva upp tillbarnomsorgslagen?Anf. 338 Statsrådet ():Herr talman! Barnomsorgslagen är ju en lag somockså den förra regeringen hade ett visst intresse av.Kostnaden påverkas inte i någon positiv riktning avvårdnadsbidraget. Det finns inga tecken på det så härlångt och inte heller med någon större sannolikhet påatt efterfrågan på daghem skulle minska på grund avvårdnadsbidraget. Det är det för litet för, även om detär väldigt dyrt.Anf. 339 ():Herr talman! Jag menar att vårdnadsbidraget intehar fått den chansen, eftersom det har införts,man har inte kunnat se det. Men jag har följt hur endel kommuner har räknat. Man har sagt att skullevårdnadsbidraget tas bort, ökar kostnaderna definitivt.Vi ställde upp på barnomsorgslagen underförutsättningen att man införde ett vårdnadsbidrag. Ettväldigt viktigt argument för att vi skall kunna ha enbarnomsorgslag är nämligen att valfrihet finns.Är det verkligen av ideologiska skäl som ni sägernej till ett vårdnadsbidrag, eller är det av ekonomiskaskäl?Anf. 340 Statsrådet ():Herr talman! Som jag redan sade i mitt första svarär det högst osannolikt att ett vårdnadsbidrag på 1 600kr skulle innebära att man av det skälet skulle avståfrån en barnomsorgsplats. Det finns som sagt ingasom helst tecken på att det förefaller vara på detsättet. De kontakter jag har haft med kommuner hartytt på motsatsen. De ser ingen skillnad i efterfråganpå grund av vårdnadsbidraget.Anf. 341 ():Herr talman! Jag vill avsluta med att säga att detfaktiskt är av de småbarnsföräldrar somhar barn mellan ett och som har ansökt omvårdnadsbidraget. Ansöker man om det med de givnaförutsättningarna tror jag faktiskt att man vill ha ettvårdnadsbidrag. Det tycker jag är ett mycket starktskäl. Det gäller framför allt yngre som harindustrijobb och som vill vara tillsammans med sinabarn under de allra första viktigaste åren.Anf. 342 Statsrådet ():Herr talman! Det finns inget skäl att tro att deskulle bete sig på något särskilt annorlunda sättberoende på vårdnadsbidraget. Men om man harchansen att få ytterligare ett bidrag, finns det inteheller något skäl till att tacka nej, även om en hel delav familjerna faktiskt rent av tycks vara motvårdnadsbidrag.Överläggningen var härmed avslutad.72 § Svar på fråga 1994/95:44 om karensdagen isjukförsäkringenAnf. 343 Statsrådet ():Herr talman! har frågat migom regeringen är beredd att ändra lagen om karensdagför dem som arbetar koncentrerad arbetstid i avsikt attbördorna skall bäras rättvist av alla löntagare, oavsettyrkesgrupp och tjänstgöringsgrad.Förslaget om införande av karensdag bereddesgenom att en arbetsgrupp inom Socialdepartementetutarbetade en departementspromemoria, vilkenremissbehandlades. Mot bakgrund av bl.a. att dendåvarande regeringen övervägde införande av ettsystem med föreslog arbetsgruppenen undantagsregel för arbetstagare med koncentreradarbetstid.Flera remissinstanser hade invändningar mot ensådan särregel, eftersom en sådan regel skulleinnebära administrativa olägenheter och göraersättningsreglerna än mer komplicerade.Utgångspunkt för den dåvarande regeringensförslag om en i stället var denöverenskommelse som träffades mellan regeringenoch Socialdemokraterna i syfte att minska utgifternaför sjukförsäkringen.Mot bakgrund av vad vissa remissinstanser anförtansågs det inte som rimligt att skapa enundantagsregel för dem med koncentrerad arbetstid.Mot det önskvärda i att personer medkoncentrerad arbetstid alltid skall erhålla en rättvisersättning står behovet att ersättningsreglerna inteskall vara för komplicerade och inte heller föradministrativt betungande.Med hänvisning till konsekvenserna av enundantagsregel ser jag det därför för dagen som svårtatt föreslå någon särregel för dem som arbetarkoncentrerad arbetstid.Anf. 344 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.Jag är väl den första riksdagsledamot som fårmöjlighet att hälsa välkommen som representerar detutskott som har hand om socialförsäkringsfrågorna.Införandet av en karensdag i sjukförsäkringen varnödvändigt. Det var riktigt. Jag har inga invändningarmot det. Däremot tycker jag att det är ett stortproblem att flera olika grupper nu faktiskt kommer ikläm. Jag har i den här frågan valt att koncentrera migpå en grupp. Jag lyfter fram kvinnorna som jobbarinom vården, som jobbar natt, koncentrerad tid, ochjag har sett på vad ett sjukdomstillfälle för demkommer att innebära.När man ser på regelverket får man definitivt detintrycket att för regelverket är en manligindustriarbetare som arbetar från sju till fyra, dagtid.Vid ett insjuknande förlorar han en tjugoförstadel avsin månadslön. Kvinnan som arbetar natt inom vårdenarbetar väldigt ofta . Vid ettsjuktillfälle förlorar hon en tiondel av sin månadslön.Jag tycker att det här är oerhört besvärligt och ettstort problem. Jag tycker att svaret är uppgivet ochdefensivt. Var finns omsorgen om de berördamänniskorna, och vad är det som ligger ?Anf. 345 Statsrådet ():Herr talman! Med själva införandet av karensdagföljer precis det problem som frågeställaren tar upp.Man hamnar naturligtvis i den typen av problem. Detfinns andra problem av liknande art, med fleraarbetsgivare osv. Men det skulle bli mycketkomplicerade regler om man skulle ge sig på dem.Också jag tillhör dem som tycker att det här är ettproblem, självklart är det ett problem. Det voreönskvärt om man kunde hitta en något så när enkeladministrativ lösning som skulle innebära att vi kundegöra någonting åt saken. Det är dock - visar det sig -inte alldeles enkelt.Jag har varit socialförsäkringsminister , och jag har ännu inte någon riktigt bralösning på problemet. Det är ett dilemma, och mankan inte bara säga att det går utan vidare.Anf. 346 ():Herr talman! Jag hade inte heller förväntat mig attfå ett så enkelt svar som att "här finns lösningen", "såhär kan vi göra" eller "det här kan vi göra snabbt".Saker och ting som behöver förändras och förbättrasbrukar inte vara så enkla, utan det mesta brukar varasvårt.Om man skall komma framåt måste det finnas envilja att göra någonting och ett engagemang för demänniskor som kommer i kläm på grund av dessaproblem. Jag känner själv oerhört starkt för den härgruppen kvinnor inom vården, därför att det är väldigtolyckligt att just en sådan grupp kommer i klämgenom den här typen av regler.Statsrådet säger att det blir än mer kompliceraderegler om man gör någonting åt problemet. Är det såatt de nuvarande reglerna för karensdagar är såkomplicerade att vi har nått en smärtgräns och ingetmer kan göras?Anf. 347 Statsrådet ():Herr talman! Det är alltid fråga om att göra enavvägning när det gäller den typ av administrativtganska komplicerade lösningar som krävs för att manskall kunna göra någonting åt ett problem av det härslaget. Man skall inte säga att man aldrig kan göranågonting.Här kan man ändå påstå att det inte existerarnågon riktigt bra lösning. Man får vara tacksam för attdet handlar om bara en karensdag och inte tvåkarensdagar. Det är tack vare socialdemokratin, intetack vare den regering som gärna hade infört tvåkarensdagar - då hade problemet varit än värre.Anf. 348 ():Herr talman! Ja, det kan jag hålla med om.Samtidigt var det inte en särskilt bra lösning att istället för en andra karensdag införa 70 %ersättningsnivå för långtidssjuka.