prot · GH09111 · 1994-05-26 00:00:00 — Det är onekligen mycket intressant atthöra den verbala kraftsamlingen i Per-RichardMoléns anförande med tanke på att han inte anseratt en enskild ledamot kan påverka riksdagsarbetet.Kommentaren om valårspolitik känns minst sagtmärklig eftersom av oss iregeringspartiernas grupp utsetts att företrädautskottets majoritet. När man pekar på andra harman i regel tre fingrar riktade mot sig själv.Energiöverenskommelsen har inte torpederats. Såhar det i alla fall inte varit . Möjligen kan densjunka till botten genom att m.fl.inte vill vara med och täta läckorna. Det lutarkanske t.o.m. åt att någon försöker dra urbottenpluggen. Torpederarna verkar komma frånannat håll än kds, om man jämför anförandena ochser var konstruktiva ansatser finns.Per-Richard Molén frågar om vi skall användaskogen att elda med i stället för till värdefull export.Fru talman! vet att det inte ärfråga om antingen eller. Han vet att vi har en tillväxtmed ett överskott på per år.Per-Richard Molén anklagar oss, som vill avvecklakärnkraften på ett balanserat och konstruktivt sätt,för att vara fixerade vid gamla nattståndnaprinciper som har mycket liten relevans. Jagtror att den tekniska utvecklingen är mycket positiv.Per-Richard Molén, som är en kunnig person, tycksdock inte ha följt med i utvecklingen.Som exempel vill jag nämna att en ingenjör, , har utvecklat och patenterat praktisk, enkeloch tillämpbar teknik för att värma hus; den endatillskottselen är den som drivercirkulationspumpen.För övrigt var inlägget så till den milda gradkryddat av svepande anklagelser att det är omöjligtatt notera dem utan att vara en driven stenograf.Jag lämnar de verbala torpederna utan kommentar.De sjunker till botten utan att träffa målet. Jagkonstaterar bara att vi i kommissionen nog fårräkna med att konstruktiva förslag, även om någravid närmare analys visar sig vara mindre bra,kommer att kunna diskuteras med andra ledamöter.Möjligen är det det som gör att tar till rallarsvingar än sakligt prövarargumenten.Anf. 76 ():Herr talman! Jag talar för utskottets majoritet.Tyvärr råkar inte och sig till den majoritetsuppfattning som gäller.Det är därför tråkigt att vi inte kan samlas inomramen för energiöverenskommelsen. Det är ju inteRoland Lében som tätar läckorna, utan snararesocialdemokrater och moderater och, utgår jagifrån, och som ingår i dengrupp som kommer att täta läckorna.Låt oss lämna detta och samla oss kring arbetetinom den kommande som ändåmåste finna lösningen på våra politiskamotsättningar på energipolitikens område.Det som förvånar mig, herr talman, är att RolandLében talar så konsekvent och klart om kärnkraftensavveckling men inte om vilka konsekvenser det fårför hans egen region, , som ju har ganskamycket energiintensiv industri. Ställer de och hansväljare upp på den uppfattning som uttryck för?Anf. 77 ():Herr talman! Det är intressant att Per-RichardMolén anser sig företräda utskottsmajoriteten. Justnär det gäller kärnkraftsfrågan tror jag att detegentligen finns en majoritet förkärnkraftsavveckling på ett eller annat sätt. Vi kanha olika meningar om på vilket sätt vi skall uppnåden. Vi vill föra en saklig diskussion och varaberedda att vara pragmatiska i ett samarbete ikommissionen för att hitta vägar som inleder denhär processen och går åt rätt håll.Per-Richard Molén nämnde att det får konsekvenserför . Det vore positivt för , trorjag. Det visar bl.a. de diskussioner vi har haft iutskottet om etanolanvändning och framställning urcellulosaråvara m.m. Jag har inga farhågor alls iden riktningen.Anf. 78 ()replik:Herr talman! Etanol, biobränsle och en del annatsådant har vi heller från andra partiers sida någotemot. Det som tog upp var frågan omkärnkraftens mycket snabba avveckling fram till år2010. Det är bristen på el som kommer att vara detstora problemet för och inte minst förVärmland med dess skogs- och metallindustrier.Jag vill fråga : Hur många miljonerkubikmeter går det åt för att producera 200 TWhenergi?Anf. 79 () replik:Herr talman! använde ettklassiskt trick i sitt anförande. Genom att berömmaoch smickra sin motståndare undergräver mandennes position och ifrågasätter hans ställning blandde egna sympatisörerna. Men det är tillåtet att göraså.Jag vill slå fast att jag inte ser någon anledning attompröva beslutet om 2010 som avvecklingsår, utandet bör stå fast. Det andra resonemang som jagförde och som jag även har fört i många tidigaredebatter var hypotetiskt -- man kan också gå tillväga på ett annat sätt.Mycket av det som sade vargamla tongångar, återskall från tidigare debatter.Jag kan väl instämma i de funderingar som bådeRoland Lében och hade i frågan omPer-Richard Molén verkligen företräddemajoritetsuppfattningar när han uppmanadekammaren att ersätta ''när'' med ''hur'', dvs. Om jag fattat saken rätt ärmajoritetsuppfattningen den att 2010 somavvecklingsår står kvar, och det har ocksåunderstrukits i anförande.Detta måste redas ut.Så frågar : Lär vi oss ingentingav utvecklingen? Jag vill returnera den frågan. Detfinns ny information i budgetpropositionen och iNUTEK:s energirapport. Denna nya information,som jag tycker är rätt genomgripande ochdramatisk, gäller ettifrågasättande av kärnkraftens tillförlitlighet somenergikälla. Det gäller inte säkerhetsproblemen i sigutan huruvida vi kan förvänta oss en minskadtillgänglighet eller om man kommer att återgå tillden höga tillgänglighet som man har haft tidigare.Jag tror för min del att vi får förvänta oss en ökadfrekvens av avbrott, varigenom tillgänglighetenkommer att minska. Detta borde bekymra det sedan gäller de tekniska möjligheternabetonar jag att jag verkligen inte är någonteknikfiende utan en teknikoptimist och attkärnkraftsavvecklingen på många sätt är enförutsättning för en snabbare och mera energisnålteknikutveckling. På många av de områden inomtjänstesektorn som tog upp hardet gått mycket snabbt att få nedenergiförbrukningen.Anf. 80 ()replik:Herr talman! Jag noterar ändå i diskussionen om2010 som avvecklingsår att säger att''det bör stå fast''. Det öppnar just för denkommentar som tidigare gjorts.Beträffande tillförlitligheten gäller det som jagnämnde redan i anslutning till , att det ju är tack vare den ökadeerfarenheten och säkerheten i tekniska analyser somvi successivt har fått en minskad tillförlitlighet,beroende på att vi nu stänger av eller drar ned pådriften av kärnkraftverken vid betydligt mycketmindre avvikelser . Det är ju bra, för detinnebär att säkerheten är betydligt mycketstörre.Det har från SKI:s sida konstaterats att säkerhetenunder 80-talet har förbättrats ungefär hundrafalt.Detta gör att vi bör vara ödmjuka i vår inställningtill frågan om avvecklingen av kärnkraften, inteminst med tanke på tillförlitligheten. Skulle vi börjalägga fast en plan över tidpunkterna och samtidigtuppleva en press att av säkerhetsskäl stänga av ochdra ner litet grand på tillförlitligheten, kommer vibetydligt snabbare in i en situation där vi kommeratt lida brist på egenproducerad el och i ställetkommer att få köpa el.Det är värt att notera att icke på någotsätt diskuterar den starka kopplingen emellan engod tillgång på el och behovet av nya jobb för alla dearbetslösa, inte minst de 250 000 som pånågot sätt har blivit friställda från den svenskaindustrin. Hur skall vi ge dem arbete? Alla kan juinte sysselsättas inom tjänstesektorn, och därförkrävs det tillgång till el. Hur skall vi kunna fåutländska företag att etablera sig i ? Hurskall vi kunna skicka ut signaler i världen om attSverige är ett attraktivt industriland, om vi härsamtidigt som statsskulden bara ökar skall avvecklahälften av den elproduktion som vi har ?Det är inte trovärdigt. Jag tror inte heller attmänniskorna ute i landet sätter någon större tilltrotill den uppfattning som har givituttryck för.Anf. 81 () replik:Herr talman! Vi har haft ca 600 000 arbetslösaunder en period när vi har haft bland världenslägsta elpriser och den, som , så förträffliga kärnkraften. Vi kan inteförvänta oss att få billigare el än vad vi har ,när vi har en så hög arbetslöshet. Kopplingen mellanarbetslöshet och kärnkraftsel finns helt enkelt inte.Per-Richard Molén brukar berömma sig av att varainternationalist och mena att hans parti ärinternationalistiskt. Han förutser och önskar sig enhandel med el över gränserna. En sådaninternationalisering av elhandeln kommer enligtenkla marknadsekonomiska lagar mednödvändighet att leda till radikalt högre elpriser iSverige, om vi inte skall gå in med statligasubventioner, och det tror jag inte att Per-RichardMolén vill. Jag vill inte heller att man medkonstgjorda åtgärder skall hålla en elintensivindustri under armarna.Vad gäller säkerheten gjorde man under 80-taletpåtagliga tekniska förbättringar och införde nyasäkerhetssystem. Jag har tidigare i debatter berömtdetta och erkänt att svensk kärnkraft är bland desäkraste i världen. Men trots detta fick mansommaren 1992 stänga av upp till sju aggregat.Sedan dess har inte någonsin alla aggregat samtidigtvarit i gång. Vi har alltid något aggregat avstängt avsäkerhetsskäl.Den utredning från som Per-RichardMolén citerade ur är ett resultat av de mycketpåtagliga bristerna i säkerhetssystemet som manupptäckte i samband med stoppen sommaren 1992.Man har gjort genomgripande omorganisationer avBarsebäcksverket, som det här rör sig om. Man harbildat eget bolag för detta med egen styrelse, manhar lagt upp ett särskilt program och man jobbarmed vad man kallar säkerhetskultur.Vad vi kan lära oss av detta är att det ständigt dykerupp nya säkerhetsproblem. Kärnkraften är enpotentiell fara, och vi kan inte ha kvar en så farligenergikälla. Med resonemangfinns det egentligen ingen annan väg ut urkärnkraften än ett haveri. Jag vill inte ha ett haveriutan en ordnad avveckling.Anf. 82 ()replik:Herr talman! Den nuvarande regeringen har sedan1991 på ett målmedvetet sätt lagt grunden för enindustriell och näringslivsinriktad expansion,genom att ändra och ta bort skatter, på olika sätttillhandahålla riskkapital och en lång rad andraåtgärder. Skall den expansionen kunnaförverkligas, behöver vi också tillgång på el tillacceptabla priser. Det är därför som det är så väldigtviktigt med kärnkraft framöver.När det gäller nya säkerhetsproblem vill jag säga attvi upplever säkerhetsproblem i all industriellverksamhet. Sådana saker skall lösas och kommeralltid att kunna lösas. Också inom flyg,skogsindustri och skogsavverkning finns det en långrad av säkerhetsproblem.Vad som är värt att notera är att sedan den svenskakärnkraften kommit i gång har ingen människa liditfysisk skada av verksamheten. Däremot har mångaförolyckats vid olyckor inom skogsindustrin, genomflyghaverier och mycket annat.Jag tycker att den nya säkerhetsteknik somsuccessivt utvecklas leder till en allt mer ökadkontroll och säkerhet inom svensk kärnkraft. Detbör vi alla ta till oss.Anf. 83 ():Herr talman! Min högt ärade och i alla avseendenförträffliga kollega , tillikaFolkpartiet liberalernas representant inäringsutskottet och förespråkare i energifrågor,har dess värre insjuknat. Därför har jag blivittillfrågad om jag under ett kort tag ville återvändatill energifrågorna, en av mina tidigare jaktmarker.Det har jag sagt att jag gör mycket gärna.Den debatt som jag har lyssnat på här i kammaren ger mig heller inte intryck av att särskilt mycketskulle ha hänt i energidebatten sedan jag upphördeatt mera aktivt engagera mig i den. Det mesta somsägs känns märkvärdigt välbekant.Det nya, herr talman, som tillkommit är regeringensförslag om en avreglering av den svenskaelmarknaden. En sådan utveckling välkomnar jag,då den skulle stärka konkurrensen, ge en press påpriserna och se till att elen används där den bästbehövs.Vikten av långsiktighet i politiken är det alltidangeläget att framhålla, men särskilt väsentlig ärden när det gäller energin, och det sammanhängermed att de investeringsbeslut som måste fattas inomenergisektorn alltid är väldigt stora.Förändringarna tar att genomföra.Konsumenterna, såväl enskilda konsumenter somnäringslivet, har ofta sådana låsningar till de systemsom har etablerats att om man försöker bryta uppdem snabbt, leder det till mycket storamerkostnader.Därför tycker jag att det var värdefullt att BirgittaJohansson underströk behovet av långsiktighet ienergifrågorna. Energiuppgörelsen , denmellan , Socialdemokraterna ochCenterpartiet, är mycket viktig. Jag är också heltövertygad om att den i alla sina väsentliga delarligger fast. Den uppgörelsen gav tilltro tillstatsmakternas vilja att föra en långsiktigenergipolitik utan en förlamande årtalsexercis, tillförmån för miljön, till förmån för arbetstillfällenaoch för välfärden i Sverige.Nu, herr talman, är det valår, och då händer det attpartiernas en gång undanställda käpphästar verkarvakna till nytt liv, börjar gnägga och galoppera framtill nya bataljer på valfältet. Jag både hoppas ochtror att ansvariga politiker efter valet, om inte förr,skall kunna sätta grimma på de löslöpandekäpphästarna och leda dem tillbaka till den lugnavrå där de hör hemma.Den föreslagna nya bordeenligt min mening kunna bidra till att vi i Sverigehåller fast vid en förnuftig och långsiktigenergipolitik.Herr talman! Det är bra att oljekonsumtionenminskat. Ju mer vi lär om avfallsprodukterna frånfossila bränslen -- olja, kol och naturgas -- ju merinser vi att de tillhör de värsta miljöbovarna, bådei och internationellt. Redan den nuvarandeglobala användningen av fossila bränslen är mycketskadlig, och skulle den öka ytterligare, t.ex. till följdav att skulle satsa hårt på mera kol ochmera olja för sin utveckling, skulle hela tillvaron påjorden kunna komma i fara.Jag lyssnar alltid med stort intresse på dem somliksom här kräver en snabbavveckling av kärnkraften. Jag lyssnar därför attjag hoppas få höra hur de väger de olika faror somär förenade med olika energislag mot varandra förmiljöns del och vad de kommer fram till för resultatnär de väger de faror som är förenade medfossileldning mot de faror som är förenade medkärnkraft, för ingen av dem är ofarlig.Det är den avvägning vi gör av den totalaenergiproduktionen som är det centrala. Men i denhär debatten från sida, än en gång,inget besked om vilken avvägning han gör.Jag hoppas också få höra vilka nya energikällor somnu finns tillgängliga, inte sådana som befinner sig påförsöksstadium utan sådana som kan sättas in för attutnyttjas för en effektiv energiproduktion. Själv harjag stor tilltro till bioenergin och har varit med omi det parti som jag tillhör att driva fram kravet påen bioenergikommission.Jag vet att bioenergi kan användas effektivt för attersätta värme på många håll, alltså ersätta framförallt olja och kol, men att man också, om man lyckaslösa tekniken på ett fördelaktigt sätt med förgasningav bioenergi, kan komma att utnyttja bioenergi somen källa för elgenerering.Men vi är inte där . Och även om man lyckas meddetta, har man därigenom inte besvarat den förstafrågan, om vilken avvägning man gör mellanfaromomenten i att använda fossilbränsle och attanvända kärnkraft. Om man kan reducera dentotala användningen av något av de här två slagen,vilket är det då man i första hand bör satsa på? Föregen del är jag inte övertygad om att en miljöpolitiskprövning inte skulle resultera i att det ärfossilbränslena man bör vara särskilt aktsam med.Bryr sig politiker om folkomröstningar? Jag skulle vilja fråga: Bryr sigLennart om de frågor som ställs ifolkomröstningar? Jag ställer frågan därför att därråder uppenbarligen en viss förvirring.Jag har inte folkomröstningsvalsedeln framför mig,men jag vet att på den talades det om att tryggasysselsättning och välfärd, att avveckla kärnkrafteni den takt som medgavs för att bevara en högsysselsättning och fortsatt välfärd. Det stodingenting på valsedeln om att kärnkraften skullevara avvecklad till 2010. Jag tycker att de somdriver de här frågorna bör vara medvetna om att deförvirrar människor, om de gör gällande attfolkomröstningen handlade om 2010.Jag är naturligtvis lika väl som om att linje 2 hade en plan för hur mantänkte sig en omställning som syftade till att 30 årefter folkomröstningen skulle man kunna varafärdig med kärnkraften. fanns med i denplanen och kom också att användas i detriksdagsbeslut som fattades efter folkomröstningen.Men jag tycker inte att man kan jämställa en planför att försöka lansera en metod i syfte att ställa omenergisystemet, inkl. avveckla kärnkraften till år2010, med det som faktiskt står på de valsedlar sommänniskor tog ställning till.Jag och mitt parti känner oss bundna till det sommänniskor har röstat för i folkomröstningen.Förvirra inte människor ytterligare genom att göragällande att det vid folkomröstningen fanns andrafrågor upptagna och att människor röstade på ettannat sätt än på de saker som faktiskt stod på devalsedlar som förekom vid folkomröstningen!Herr talman! Socialdemokraterna tycker inte skall betrakta el som vilken insatsvara somhelst. De vill se el som en insats för förädling avandra svenska produkter. Det kan låta bestickande,men är det egentligen ett rimligt sätt att se på eninsatsvara av det här slaget?Bör man i så fall inte också låta samma principervara vägledande när det gäller andra insatsvaroroch t.ex. förbjuda export av pappersmassa? Det kaninte vara riktigt att exportera pappersmassa. Denkan vi ju också förädla i och göra om tillpapper eller något annat.Det rimliga är väl ändå att man har den prissättningpå alla varor som ger den bästa användningen avprodukterna eller varorna som sådana. Jagbetecknar el som en vara i sammanhanget. Manskall alltså inte heller motsätta sig en riktigprisavspegling när det gäller en så viktig produktsom elen.Jag tyckte att komplicerade bildenmycket för sig. Han sade: Om vi kan sälja el påexport kommer elpriserna i att stiga såvidavi inte går in med stora statliga subventioner för atthålla en vacklande elindustri under armarna. Omelpriserna stiger måste vi alltså gå in med storasubventioner för att inte den stackars elindustrin,som förlorar mycket pengar på att elpriserna stiger,skall gå omkull! Det ligger inte så mycket logik i detresonemanget. Jag tycker inte att jag kan låta bli attunderstryka det, herr talman.Bengt Dalström tog upp kärntekniklagen sominnehåller ett förbud mot rätten för dem som såönskar att göra konstruktionsritningar och beräknakostnader för nya kärnkraftsreaktorer. Jag tyckerinte att det är en bra lag. Rätten att tänka också medpapper och penna i hand eller vid datorn ochräkneapparaten borde inte kunna inskränkas. Nuär det emellertid så, att ett centerkrav inom kretsenav regeringspartier har varit att man skall behållalagen. Det har stöd av Socialdemokraterna ochVänsterpartiet här i kammaren. Inom kretsen avregeringspartier har frågan också ingått i enkompromiss kring energipolitiken. Men i sak ger jagi denna fråga för egen del alldelesrätt.Herr talman! Det här är en debatt som handlar ommånga saker. Jag vill sluta med att ta upp en sak somsades från socialdemokratiskt håll om kravet på enåterindustrialisering i det svenska samhället. Detkan vi säkert alla hålla med om. Men låt osssamtidigt notera att antalet anställda inom denprivata sektorn inte har ökat ett enda dugg underden långa period och fram till dessa dagardå socialdemokratin har varit ett dominerande partiunder långa tider. Det finns lika få anställda inomden privata sektorn nu som på 50-talet.Om vi vill ha ett starkt näringsliv bestående av bådestora och små företag och både industri- ochtjänsteföretag och som växer och ger arbete åt fleraär den en sak som behövs. Det är att den politik somden nuvarande regeringen lagt fast får fullföljas förföretagens och bästa.Anf. 84 () replik:Herr talman! säger att han haråtervänt till sina gamla jaktmarker. Det är trevligt.En annan som har gjort det är att döma av dagensDagens kollega , somockså gästspelar i den svenska energidebatten i dag.Nu saknas egentligen bara för att bildenav olika ansikten i energifrågorna skallbli alldeles tydlig och klar.Hans Blix tar upp den fråga som här , nämligen förmågan ochmöjligheten att avveckla kärnkraften. Hans Blixuttalar sig uppenbarligen som gammal linje-2-general. Jag utgår från att han inte lägger sig i densvenska energidebatten i sin egenskap av chef förIAEA utan som folkpartist och linje-2-general.Han säger att inte kommer att kunnaavveckla kärnkraften . Jag vill bestämtfråga om han delar den bedömningen.Hadar talar liksom omlångsiktighet. Det är riktigt att den är önskvärd ochattraktiv. Min fråga till är följande:Börjar denna syn på behovet av långsiktighet 1991?Är det förbjudet att börja räkna den ? Gårdet möjligen att fortsätta en långsiktighet sominleddes ?Nej, , jag kräver ingen snabbavveckling. Jag kräver precis bara den avvecklingför vilken gick till storms påbarrikaderna 1980 -- alltså den avveckling som linje2 förespråkade. Själv stod jag och för enhelt annan avveckling: sex reaktorer under entioårsperiod. Den skulle vara avslutad 1990.Jag försöker förtvivlat försvara seger ifolkomröstningen. Jag undrar ändå om det inte voreklädsamt om från tid till annan ocksåiklädde sig den arbetsuppgiften, må vara under ettgästspel i gamla jaktmarker.Hadar säger att avveckling bara varen tanke hos linje 2. Så var detverkligen inte. Den regering i vilken folkpartisteringick lade fram en proposition som slog fast årtalet.Detta bekräftades av den dåtida talesmannen . 25-årsregeln gällde.Min fråga är naturligtvis följande: Är det detta somHadar tillsammans med är påväg att springa ifrån denna dag?Anf. 85 () replik:Herr talman! är generaldirektör förIAEA. När han uttalar sig gör han det enbart i denegenskapen, oberoende om han befinner sig iSverige eller i något annat land.I energiuppgörelsen 1991 gjorde vi i Folkpartietfullständigt klart att vi inte anser 2010 såsom ettbindande årtal. Vi sätter det som stod påvalsedlarna i kärnkraftsomröstningen högst,nämligen att avvecklingen skall ske på ett sådant sättatt man fortsätter att trygga god sysselsättning ochfortsatt välfärd i . Det är för oss viktigare änatt det skall ske till ett visst årtal.Jag tror därigenom att jag har svarat på detgrundläggande av det ville ha svarpå.Jag kan väl också citera den som sadeföljande: En sådan seger till och jag är förlorad.Anf. 86 () replik:Herr talman! säger om Hans Blixroll i det han agerar kring i går och ärspännande. Det aktualiserar nämligen frågan hurSverige skall se på och roll. Det kanrimligen inte vara på det sättet att chefen för komma dimpande och kasta sig in i den svenskaenergidebatten, säga att avveckling inte är möjligoch göra sig lustig över svenska politikers agerandei frågan på det sätt gjorde i går.Om det är på det sättet tycker jag att regeringenallvarligt bör titta på frågan om svenskt deltagandeoch svensk syn på roll.Det är inte på det sätt som sade när hanförsökte svara på den andra fråga jag ställde.Folkpartister ingår i en regering som två månaderefter en folkomröstning tolkar resultatet som att2010 gäller. Om folkpartister sitter med i ettnäringsutskott som bekräftar detta är det svårt atttolka det som något slags pamflett från Folkpartieteller att det under detta ligger någon annan åsikt änden man givit uttryck för i gemensam propositionoch utskottsbetänkande.Herr talman! Den sista fråga jag skulle vilja beröramed är synen på folkomröstning. Hurskall vi göra nu när vi skall försvarafolkomröstningsinstitutet när det är så uppenbartatt många aktörer inte vill vara med om att försvaradet eller stå fast vid beslutet och fullfölja det. Vadskall vi säga till dem som inför en kommandefolkomröstning är oroliga för politikers sätt att levaupp till resultat i folkomröstning?Skall ge sig ut i landet -- det hoppas jagatt han gör, eftersom jag har förstått att han som detstår i visan åker till och på olika sätt --och förklara för de ungdomar, miljöengagerade ochenergiintresserade som undrar om man kommer attbry sig om resultatet av den kommandefolkomröstningen? Vad kommer attsäga till dem?