prot · GI0937 · 1994-12-07 00:00:00 — Men nog skulle detväl vara skönt om vi kunde få ett något bättreredskap med intentionerna tydliggjorda - tycker inteAndreas det?Anf. 63 ():Herr talman! Jag förstod att skullesäga som hon gjorde, när jag sade som jag gjorde. Detär bara det att reservationer har aldrig räddatvärlden.Som jag ser det är poängen att vi har lyckats skapaen politisk majoritet, t.o.m. enhällighet, för ett skyddsom kommer att betyda väldigt mycket för det härområdet. Det tycker jag är det viktiga. gärna ge oss ett erkännande för det, tycker jag.Jag ger gärna ett erkännande för att det finns godaidéer i det som slåss för. Men viåstadkommer ju ingenting genom att ansluta oss tillMiljöpartiets reservationer här - det gör vi genom ettpolitiskt beslut, och ett sådant kommer vi att fatta,tack vare Centern.Sedan vill jag säga att socialdemokraterna är ju ettpolitiskt problem, inte ett lagstiftningsproblem. Därförgäller det att fortsätta att sätta politisk press påSocialdemokraterna. En del av det har vi också gjortgenom att dra tillbaka förslagen om statliga garantierför Öster- och Västerleden. I det här fallet gäller detÖsterleden - den skulle vara ett av hoten. Det har viockså åstadkommit. Det är mera sådant vi måsteåstadkomma, och det gör man genom politisk press.Det bör såväl som ochmiljökrafterna i se till att verka för.Anf. 64 () replik:Herr talman! Jag tror att vi förstår varandra. Jagtyckte att jag i mitt huvudanförande framförde att jaggladdes åt att vi nu står inför ett historiskt ögonblick,att vi nu har kommit så långt att vi kan få de redskapsom vi får.Vad skulle kunna bidra med i det fortsattaarbetet - jag tror nämligen att alla är överens om attdet är vägen som räknas - genom att stödja några avvåra reservationer är att visa på att även harögonen på de exploateringsvilliga partierna. Genomatt vi på så sätt blir fler som tydliggör exempelvis vårtmotstånd mot kan vi tillsammans ge ökatstöd till de grupper inom dessa partier som inte vill haden. Det kan ju inte vara så att heltoch hållet utdömer förekomsten av reservationer i detpolitiska arbetet.Anf. 65 ()replik:Herr talman! Jag utdömer självfallet inteförekomsten av reservationer. Men jag säger att detgäller att välja vad man reserverar sig för, att avgereservationer som leder vidare.Ingen behöver tvivla på att vi har ögonen påexploateringsvilliga intressen. Men det räcker ju intemed ögon. Det gäller att ha hand också. Det menar jagatt vi har haft. Vi har använt händerna - vi har skapatett verktyg. finns det ett verktyg, som jagdessutom menar är starkt. Vi skall fortsätta attanvända det - det är den stora poängen. Om mansedan bifaller en reservation, t.ex. om att områdetborde ha ett annat namn, eller inte är ju inte fullt såväsentligt som att faktiskt ha skapat verktyget.Jag tror inte att debatten för oss längre. gällerden viktiga fortsatta politiska striden vad för idéersom skall få styra hur skall utvecklas. Detär inte exploatering som gagnar Stockholm.Anf. 66 ():Herr talman! Låt mig redan från början säga attjag tillhör dem som tycker att det här området äroerhört unikt, inte minst i ett storstadsområde, ochdärför självfallet skall bevaras, behandlas, värnas ochvårdas på allra bästa sätt.Rent spontant tycker jag också att det låter bra ochbehjärtansvärt. Jag är också övertygad om att det kanvara nödvändigt att ha en nationalstadspark för att slåvakt om bevarandet av de områden som är aktuella iden här propositionen. Men jag känner mig tveksamtill att man inte har analyserat den här frågantillräckligt. Jag tycker inte heller att man riktigt harberört de långsiktiga konsekvenserna. Det äranledningen till att jag står bakom en motion, som villatt man skall beröra de ekonomiska konsekvenserna.Nuvarande lagstiftning ger ett förhållandevis braskydd. Jag sympatiserar således med intentionernabakom förslaget, men jag är bekymrad överkonsekvenserna och den regionala utvecklingen. Jagtycker att det är svårt att överblicka. Det framgår intevem som har kostnadsansvaret. Om man stiftar ensådan här lag, förutsätter jag att staten tar överkostnaderna. Men om det säger man intet. Jag fårkänslan av att man avser att överlämnakostnadsansvaret till kommunerna. Jag känner en oroinför detta.Jag tycker att det behövs klarare riktlinjer, t.ex.när det gäller hur man skall hantera befintligverksamhet där man vill utvidga eller ändrainriktning. Man kan inte blunda för regionalaintressen som även har vital betydelse förhuvudstadens kommunikationer och vidareutveckling.Just nu vill t.ex. utvidga sinverksamhet vid Storängsbotten. Det är en mycketkänslig del av . Vem står för demerkostnader som kan komma att uppstå här? Jag tycker därför att man borde habelyst den frågan mycket bättre, vilket motion Bo3går ut på.Ett av de viktigare syftena med plan- ochbygglagen var att förtydliga ansvarsfördelningenmellan stat, kommun och övriga parter. Kommunernahar sålunda tilldelats ökade befogenheter och ett ökatansvar. Syftet med att ge det nu aktuella området ettförstärkt skydd överensstämmer också med de målsom man bl.a. har uttalat från . Detgäller bl.a. det unika i det här området.Med föreliggande förslag kan det ifrågasättas varkommunens befogenheter och ansvar finns vidbehandling av frågor som berör . Ibetänkandetexten där man svarar på motion Bo3 somföreslår att staten skall ta ett klarare ekonomisktansvar står: "Om staten anser sig i annan form böra taett ekonomiskt ansvar för genomförandet avnationalstadsparken blir det anledning för regeringenatt återkomma till i frågan. får -om frågan anhängiggörs - då pröva den och därvidockså ta ställning till den medelsanvisning som kanbli aktuell. "Jag blir inte riktigt klok på det här. Vem tar detekonomiska ansvaret? Det här är ett stort problem förmig. Jag tycker faktiskt att man borde ha löst denfrågan eller åtminstone gett regeringen detta tillkänna. Tyvärr har man inte velat ta upp detta ibetänkandet.För övrigt tycker jag absolut att man skall lita påSocialdemokraterna när det gäller dessa frågor ochvikten av att bevara miljöintressena. Man skall dockockså vara medveten om att man skall pröva frågornanoggrant. Det viktigaste är väl ändå att vi vet vilkabeslut vi fattar. Det vill Socialdemokraterna utredamycket noga innan ett beslut fattas. Det tycker jagfaktiskt är ett gott tecken.Anf. 67 ():Herr talman! är orolig för attanalysen bakom förslaget inte är tillräcklig. Jag måstesäga att jag inte delar den oron mot bakgrund avpromemorian från regeringen, det omfattanderemissarbetet och alla de synpunkter som har kommitin under arbetets gång.Sylvia är orolig för att det beslut vi nuskall fatta inte är tillräckligt klart. Det är egentligeninte problemet. Problemet är fortfarande, som jagsade, att det politiska syftet, framför allt blandsocialdemokrater och moderater i skön förening iStockholmsområdet, är oklart. Dess värre är det intebara oklart.På många punkter är planerna mycket bestämda,men de går i en helt annan riktning än ett skydd avnationalstadsparken, dvs. att bygga Österleden, attgöra enorma OS-exploateringar i området och attsatsa på en utbyggnad av universitetsområdet somskulle kunna hota skyddet av kultur- ochnaturvärdena. Det är inte det beslut som vi kommeratt fatta som blir oklart.Det är socialdemokraternas politiska inställningsom är oklar. Ni älskar att säga att ni är för miljön.Det är dock sällan ni vill ta de praktiskakonsekvenserna. Därför menar jag att SylviaLindgrens viktigaste insats inte är att skriva en motioni utan att övertyga sina partivänner iStockholm om att de inte skall driva deexploateringsintressen som hotar det område som vihär i försöker skydda.Anf. 68 ():Herr talman! Jag känner stor sympati för SylviaLindgrens oro. Som gammal kommunalpolitiker iStockholm vet jag att man måste få budgeten att gåihop i kommunen också. Därför tog jag i mittanförande upp att om intentionerna mednationalstadsparken hade formulerats tydligare hadedet hjälpt kommunernas ambitioner i översiktsplanennär de står inför kortsiktiga ekonomiska beslut. Allakommuner måste få sin budget att gå ihop. Jag tror attom vi hade varit litet tydligare skulle vi ha hjälptkommunerna att upprätthålla sina höga ambitioner iöversiktsplanerna.Anf. 69 ():Herr talman! Jag kan hålla med omatt det finns otydligheter i betänkandet. På sidorna 4och 6 finns direkta motsättningar. Jag tror att vi menarexakt samma avsnitt.Min huvudpoäng gäller ändock det ekonomiskaansvaret. Här kommer vi att fatta ett beslut om ennationalstadspark. Det är litet otydligt vad det innebäroch vad det får för konsekvenser.Men det är självklart att jag som politiker ochboende i är mycket intresserad av denregionala utvecklingen av huvudstaden. Det måstefinnas arbetstillfällen, utvecklingsmöjligheter,möjlighet till konkurrens med andra huvudstäder osv.Det är nödvändigt. Om förslaget får till effekt attverksamheter som fungerar här måste flytta tillandra delar undrar jag vem som skall stå för kalaset.Är det staten som skall göra det? Det säger maningenting om. De ekonomiska konsekvenserna är intebelysta. Är det kommunerna som skall ta ansvareteller hur skall det gå till?Dessa frågor är inte riktigt utredda - därav minafunderingar och min något fundersamma uppfattningom vad lagen går ut på.Anf. 70 ():Herr talman! har fortfarande intesvarat på kritiken, dvs. att vi här skall fatta beslut ominförande av en lagparagraf som innebär ett starktskydd för somsocialdemokraterna inte ger besked politiskt om man iStockholm är beredd att följa upp det skydd somkommer att behövas.Det enda har att säga är att deteventuellt blir för dyrt att skydda parken. Det gör migännu mer orolig.Låt mig ta ett konkret exempel.Universitetsbyggnaderna faller under statens ansvar.Skulle vi t.ex. utveckla en universitetsstruktur - somdet heter på ett fint språk - på innebär deten kostnad som staten får vara med och stå för. Det ärinte oklart.Jag vidhåller dock att det finns oklarheter i den härfrågan, eftersom socialdemokraterna och moderaternai tillsammans driver planerna påÖsterleden och på att göra enorma OS-exploateringar.Som tur är kommer det inte bara att avgöras i Sverigeom en OS-exploatering skall komma till stånd. Fråninternationellt håll har man visat stort intresse för attbevara . Det är faktiskt inte baraett nationellt intresse. Man får hoppas att det finnsmera förnuft på annat håll än just i . Härhar socialdemokrater och moderater drivit den linjen.Det är det politiska och verkliga hotet motnationalstadsparken.Anf. 71 ():Herr talman! Jag kommer att med kraft verka fören bra miljöpolitik i . Jag kommer också attallt vad jag kan verka för att behålla arbetstillfällenoch för att utveckla regionen. Jag är övertygad om attnäringspolitik, arbetsmarknadspolitik och miljöpolitikmåste gå hand i hand.Egentligen hade jag inte behövt kommentera vadAndreas sade avslutningsvis. Han sade självatt det enda känner oro för är att detblir för dyrt. Ja, jag är orolig för det, eftersom maninte har talat om vem som skall betala.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )7 § Redogörelse för företag med statligt ägande,m.m.Föredrogsnäringsutskottets betänkande1994/95:NU2 Redogörelse för företag med statligtägande, m.m. (prop. 1994/95:20).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 16 §.) 8 § Allmänna pensionsfondens verksamhet år1993Föredrogsnäringsutskottets betänkande1994/95:NU3 Allmänna pensionsfondens verksamhetår 1993 (skr. 1994/95:13).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 16 §.) 9 § ställning i överklagadeärenden enligt konkurrenslagenFöredrogsnäringsutskottets betänkande1994/95:NU5 ställning iöverklagade ärenden enligt konkurrenslagen (prop.1994/95:44).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 16 §.) 10 § Ändring i lagen om ömsesidighandräckning i skatteärendenFöredrogsskatteutskottets betänkande1994/95:SkU9 Ändring i lagen om ömsesidighandräckning i skatteärenden (prop. 1994/95:62).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 16 §. )11 § Ökat skydd för barnFöredrogsjustitieutskottets betänkande1994/95:JuU5 Ökat skydd för barn (prop. 1994/95:2).Anf. 72 ():Herr talman! En av samhällets viktigaste uppgifterär att värna om barnens behov och rättigheter. Dethandlar om att ge alla barn en trygg uppväxt.Under de senaste åren har det kommit allt flersignaler om att nedskärningen främst drabbar barnen.Inte minst påverkar den utarmning av barnomsorgen,skolan och fritidsverksamheten som håller på att skebarns uppväxtmiljö.Den ökade arbetslösheten och den tilltagandesegregationen leder till att människor far illa. Familjerfår ändrade levnadsförhållanden, och trygghetenförsvinner. Detta påverkar också barnen.Barn och ungdomar behöver oss vuxna. Debehöver någon att lita på. När inte familjen räcker tillmåste det finnas ett extra skyddsnät. Det är samhälletsskyldighet att sätta barnens intresse främst.FN:s konvention om barnens rättigheter somSverige ratificerade 1990 innehåller bestämmelsersom är avsedda att tillförsäkra barnen grundlägganderättigheter. Det innebär att vi har ett ansvar för attbarnens behov uppfylls i fråga om ekonomiska,sociala, och kulturella rättigheter. Vi har skyldighetatt göra vårt yttersta för att uppfylla konventionen.Det gäller också barns rättighet att bli beskyddadefrån alla former av sexuella övergrepp ochutnyttjanden. De förändringar som föreslås i detbetänkande som vi behandlar är ett viktigt led idetta arbete.Justitieutskottet har vid ett flertal tillfällenbehandlat frågor i syfte att stärka barnens rättigheter.Utskottet har också krävt en allmän översyn avbestämmelsen om sexuellt umgänge med barn.De förändringar som föreslås ligger helt i linjemed utskottets tidigare ställningstaganden.Ändringarna innebär ett förstärkt skydd för barn,oavsett om det föreligger ett beroendeförhållande ellerinte till den som förmår barnet att delta i en sexuellhandling. Lagstiftningen vill tydligt förmedla denvuxnes ansvar.Nu föreslås att straffvärdet vid grovt sexuelltutnyttjande blir detsamma som för våldtäkt.Härigenom har utskottets tidigare uttalandentillgodosetts.Preskriptionstiden är en annan fråga som har varitföremål för mycket diskussion. Genom att man låterpreskriptionstiden för sexualbrott som riktar sig motbarn börja löpa först den dag då målsäganden fyllereller skulle ha fyllt kan brott, som har begåttsmot barn i tidig ålder men som inte upptäcks förränlångt senare, beivras och skadestånd utdömas.Men dessa åtgärder är inte tillräckliga. Det behövsfler åtgärder såväl när det gäller barnens rättsligaskydd som när det gäller barnens situation i samhället.Vi måste gå vidare med översynen avsexualbrotten. Inte minst har några domar som haravkunnats visat att det fortfarandefinns brister.Det som särskilt har uppmärksammats är attsexualbrott mot mycket små barn inte har bedömtssom våldtäkt med motiveringen att våld ibrottsbalkens mening inte har förekommit. Det kangivetvis ifrågasättas om det kan krävas att ett litetbarn gör motstånd för att omfattas av det skydd somvåldtäktsbestämmelsen är avsedd att ge. Mot bl.a. denbakgrunden är det angeläget att det görs enöversyn av våldtäktsbestämmelsen.Kriminalisering av innehav av barnpornografi ärockså ett led i kampen mot sexuellt utnyttjande avbarn. Genom att med alla tänkbara medel angripamarknaden för barnpornografi kan vi förhoppningsvisbidra till att minska efterfrågan på sådant material ochdärigenom också minska omfattningen av sexuellaövergrepp mot barn. Regeringen har tillsatt enutredning om de samlade åtgärderna motbarnpornografi.Ett annat värdefullt inslag i strävan att öka barnsskydd mot övergrepp är den internationella konferenssom skall vara värd för 1996.Jag konstaterar också med tillfredsställelse attjustitieministern har aviserat att regeringen kommeratt ta initiativ till en samlad generell översyn avbestämmelserna om sexualbrott i brottsbalken.Herr talman! Barnen måste sättas i centrum. Detbehövs bättre utredningsresurser när det gäller arbetetmed att utreda och lagföra anmälningar om brott motbarn. De människor som kommer i kontakt med barnoch verkar i deras närhet måste bli mer observanta påatt upptäcka brott och anmäla dessa. En annan viktigfråga är barns rätt att komma till tals i domstolarnanär det gäller mål och ärenden som angår dem.För att trygga barns uppväxtmiljö och motverkavåld och utslagning måste vi vidta generella åtgärderför att stärka välfärden för alla. Att öka jämställdhetenär också en betydelsefull åtgärd i detta sammanhang.En aktiv opinionsbildning och upplysning kanockså medverka till ett ökat medvetande om olikaövergrepp mot barn, vilka orsaker som ligger bakomoch hur de kan motverkas.Skärpta straff är naturligtvis ett sätt att angripasexuella övergrepp, men om vi skall komma till rättamed övergreppen måste vi också som ett led i detförebyggande arbetet ge gärningsmännen särskildabehandlingsinsatser för att förhindra att de uppreparsin brottslighet.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ijustitieutskottets betänkande.Anf. 73 ():Herr talman! Jag vill inleda med att yrka bifall tillhemställan i justitieutskottets betänkande.Det betänkande som vi har att ta ställning till i daghar som utgångspunkt att en av samhällets viktigasteuppgifter är att skydda barn mot alla former avsexuella kränkningar. Sexuella övergrepp mot barn ärett extremt uttryck för att den vuxne inte respekterarett barns behov och självklara rätt till kroppsligintegritet. Barn som utnyttjas i sexuella sammanhangtar både social och känslomässig skada.Även om internationellt sett liggerförhållandevis långt framme vad avser lagstiftningenom barns rätt finns det skäl att varauppmärksam på eventuella brister och att ta till varade möjligheter som finns att ytterligare stärka barnsoch ungdomars skydd.I olika sammanhang har brottsrubriceringen"sexuellt umgänge med barn" diskuterats. Dettautmönstras enligt betänkandet och skall i ställetrubriceras som sexuellt utnyttjande. Bakgrunden tilldetta är att ordet umgänge vanligen åsyftar sexuellahandlingar av frivilligt slag. För mig, och för de flestaandra, är ordet umgänge positivt laddat, och ordetsmakt skall inte underskattas. Sexuella handlingar medbarn är från barnets sida inte i verklig meningfrivilliga. Det är viktigt att lagstiftningen tydligt visaratt det är fråga om ett utnyttjande om ett barn deltar ien sexuell aktivitet med en vuxen.Även höjningen av straffmaximum för det grovasexuella utnyttjandet är en viktig markering. Genomatt man höjer maximistraffet så att det motsvararstraffmaximum för våldtäkt visar man att handlingardär exempelvis egentligt fysiskt våld inte harförekommit ändå betraktas med samma allvar.En viktig förändring sker också genom attbestämmelsen om sexuellt ofredande utvidgas så attdet blir straffbart att förmå även den som är över 15 årmen inte att medverka vid framställning avpornografisk bild eller vid sexuell posering. Ungamänniskor som utnyttjas i pornografiska sammanhangkan inte själva överblicka de långsiktigakonsekvenserna av sitt handlande. Risken är stor attde skadas känslomässigt. Den som utsätter våra ungaför sådana risker bör därför drabbas av straff.En ytterligare viktig förändring är förlängningenav preskriptionstiden. Barn som utsätts för sexuellaövergrepp kan ofta på grund av beroendeställning,lojalitet mot gärningsmannen, rädsla eller bristandemognad inte berätta om vad de har utsatts för förrände har kommit upp i tonåren. Effekterna avövergreppen är ofta svåra, livsvariga psykiska skador.Det starka intresse som uppbär det straffrättsligaskyddet mot att barn utsätts för sexuella kränkningarsammantaget med det förhållandet att anmälan försådana brott ofta görs efter kränkningenmotiverar att preskriptionstiden förlängs.Jag har emellertid en liten undran med anledningav betänkandet.Till grund för betänkandet ligger den förraregeringens proposition. I denna proposition förs ettresonemang om behandlingen av barn som harberövats friheten. Bl.a. konstateras att frihetsberövadebarn enligt skall hållas åtskilda frånvuxna. Med hänvisning till attUngdomsbrottskommittén har lämnat förslag somsyftar till att förbättra situationen för unga intagnalades det i detta sammanhang inte fram något förslagtill förändringar.Det kan då vara på plats att notera att en majoritetav ledamöter för sedan sade nejtill den inriktning som hade förespråkats avUngdomsbrottskommittén. Hur har den majoritet sommotsatte sig förbättringarna tänkt göra i stället?Anf. 74 ():Herr talman! Det betänkande som vi skallfatta beslut om är oerhört viktigt på många olika sätt.Det har också tidigare talare berört.Det är samhällets skyldighet att skydda barn frånatt utsättas för denna form av övergrepp. Jaginstämmer i det mesta som har sagts här tidigare, menjag skulle vilja lyfta fram några av frågorna ibetänkandet, som jag anser vara särskilt viktiga.Det är just att man efter den diskussion som har varitom begreppet sexuellt umgänge, som antyder att detfinns en frivillighet i relationen, lyfter ut begreppetoch i stället använder den mycket mer riktigabenämningen, ett sexuellt utnyttjande, vilket det alltidär när det rör sig om sexuella handlingar med barn.En viktig förändring är också att man utvidgarbegreppet sexuellt ofredande så att det blir straffbartatt förmå även dem som fyllt 15 men inte attföreta eller medverka i en handling med sexuellinnebörd, om handlingen är ett led i en framställningav en pornografisk bild eller utgör en posering i annatfall än när det är fråga om framställning av bild.Det är nog fler än jag som har följt TV-programmen, där det har visats upp många ungaflickor som har utnyttjats i dessa sammanhang ochsom har stora psykiska lidanden. Mot detta harvi inte haft någon laglig möjlighet att ingripa. Enviktig del är att stärka dessa unga människors skydd.Ett av de viktigaste förslagen är ocksåförlängningen av preskriptionstiden. Det är oerhörtvanligt att dessa barn inte visar symtom på det somdet egentligen gäller. Det är mycket vanligt att deförst när de börjar komma i tonåren uppvisar psykiskaproblem, och det är först vid arbetet med de härungarna som upptäckterna görs. Då är det mycketviktigt att man har en preskriptionstid som hör ihopmed brottet.Det är angeläget att gå vidare i arbetet med attstärka skyddet för dessa barn. Vi har under senare tidockså sett en del domslut som visar att vi måste gåvidare med detta arbete, för det har varit domslut sominte ligger i linje med det som vi i justitieutskottetsträvar efter.Vi får inte glömma att det här är en del i ett stortproblem. Det är viktigt att utredningsverksamhetenbyggs ut så att den fungerar bättre vid upptäckter avdessa fall. Det är oerhört många fall som aldrigens går till åtal. Det är en viktig fråga att arbeta vidaremed.Det är också angeläget att följa upp just detta attdet är fråga om ett stort psykiskt lidande. Det kommeratt ta innan dessa människor kommer till rättamed sina liv igen. görs i , tyvärr, alldelesför litet behandlingsinsatser. Det finns alldeles förlitet modeller för att arbeta med dessa grupper. Det ärett arbete som måste vidgas. Man måste gå vidaremed att utveckla modeller för arbete med de gruppersom har varit utsatta för sexuella övergrepp. Dem kanman inte arbeta med under vanliga förutsättningar.Den kränkningen, den skammen, den förtvivlan ochdet som har förstörts själsligt kräver ett långt arbete ien trygg miljö och med mycket erfaren personal.Därför måste man även inom detta område gå vidareoch utveckla metoder.Men det beslut vi fattar är en viktig del i attstärka skyddet för dessa barn. Jag yrkar därmed bifalltill utskottets hemställan.Anf. 75 (mp):Herr talman! Alla partier är överens om att det ärnödvändigt med ytterligare åtgärder mot sexuellaövergrepp. Det förekommer därför inga motsättningarmellan partierna när det gäller minderåriga.