prot · GH09121 · 1994-06-09 00:00:00 — Detta har man i och för sig iefterhand fått godkänt för, sedan justitiekanslernprövat saken. Det låg ett försvarligt allmänintressebakom denna spridning, men det var då somfolkstormen tog fart.Jag vill till säga att också vimoderater kämpar mot barnpornografin. Det visasinte minst av vilka initiativ moderatajustitieministrar men också andra borgerligajustitieministrar har tagit. Däremot harsocialdemokratiska justitieministrar inte gjortdetsamma. Det är bara att se i historiens dagbokoch finna att detta är förhållandet. Jag konstaterarbara det.Vi blickar naturligtvis framåt, men för att få enriktig och rättvis belysning av dessa frågor, somingalunda har varit okända tidigare, bör detnämnas att det har gjorts mycket litet under hela80-talet av tidigare socialdemokratiska regeringar.Anf. 93 () replik:Herr talman! Det är bra att kämparför att få bort barnpornografin, men moderaternakämpar bara inte tillräckligt. sägernej tack till det verktyg som skulle vara det mestverkningsfulla av allt, nämligen en kriminaliseringav innehavet fr.o.m. . Det sademoderaterna nej till, och jag konstaterar att det ärett nej till att få verkningsfulla redskap, som IngerRené tidigare sade.Anf. 94 (m) replik:Herr talman! Jag tycker att det förslag som nuligger på bord är en utomordentligt godkomplettering av redan existerande åtgärder,lagparagrafer och bestämmelser för att bekämpabarnpornografin. Att vi nu har sagt nej till enomedelbar kriminalisering av innehavet beror justpå de betänkligheter som inte minst Lagrådet ochjustitiekanslern har anmält och som det finnsanledning att ytterligare penetrera.Ett sådant genombrott får principiella och politiskakonsekvenser. Det är mycket möjligt att mankommer att landa på ett sådant förslag även efteren treårig eller fyraårig utredning, men låt oss förstsamvetsgrant göra den, så att vi när vi lägger framett sådant här förslag verkligen kan säga att vi kanstå för det i alla stycken. Det förslag som liggerpå bord beträffandeinnehavskriminalisering har ju inte, till skillnadfrån vad som normalt är fallet, varit utsatt för ensden ringaste remissomgång.Anf. 95 ():Herr talman! Alltför ofta kommer politiken atthandla om symboler och slagord. Det är mycket lättatt i debatter tala om medlen i stället för om målen,och det är i hög grad vad debatten ombarnpornografin har kommit att handla om. Inteminst vittnar många av dagens inlägg om detta.Ett stort problem som vi möter ute i samhället ärju att barn, både svenska och utländska, utsätts förgrova övergrepp. En del av dessa övergrepp filmaseller fotograferas. Filmer och bilder avövergreppen utsätter barnen förintegritetskränkningar, och det förekommer trotsförbud handel med och spridning av dessa filmeroch bilder.Försöker man gradera olika vidrigheter finner manatt det är övergreppen mot barnen som är de värsta.Det är i det sammanhanget som de största ochviktigaste insatserna skall göras. Målen bör vara fördet första att stoppa övergreppen, för det andra attstoppa barnpornografin.Därför föreslår också regeringen i en lagrådsremissatt straffen för grovt sexuellt utnyttjande skärpsfrån max 4 till max fängelse. Bestämmelsenom sexuellt ofredande skärps, och begreppetsexuellt utnyttjande av barn ersätts och blir i ställetsexuellt utnyttjande, med hårdare straff.Barnpornografin är något som fyller oss alla medavsky. Jag fick tillsammans med ElvySöderström och tillfälle att sedelar av de filmer som tagits i beslag i bl.a.Norrköping. Det var med bestörtning ochillamående vi fick se scener som mer präglades avtortyr än av sexualitet.Jag kan inte förstå hur man kan bli upphetsad av attsticka nålar i småflickors underliv eller att tvinga sigpå barn i 2--3-årsåldern. Det är med rätta absolutförbjudet att förgripa sig mot barn, liksom attframställa och sprida tidningar och filmer medinslag av barnporr. När jag fick se dessa filmer iNorrköping kom jag till insikt om att vi måste hittaformer för att stoppa barnpornografin.Mot bakgrund av vad vi nu sett är det heltoförståeligt att en socialdemokratisk regering 1971tillät handel med barnporr, något som sedan vartillåtet tills en borgerlig regering drev igenomett förbud. En del av det material vi såg iNorrköping verkar komma från den tid dåaffärerna var tillåtna, alltså 1971--80.Vi moderater, liksom nästan alla andra människor,tar bestämt avstånd från barnporr. Därför har vi ettklart förbud mot framställning av barnporr förspridning, liksom vi har ett klart förbud motspridning. Därför fyrdubblades också straffen förbarnpornografibrott 1993 till upp till två årsfängelse.Vad det nu gäller är hur vi ytterligare kan minskaspridningen av barnporr i vårt samhälle. Trotsmycket klara förbud förekommer det bådebarnporr och grova övergrepp mot barn.Mot bakgrund av vad vi nu hört i debatten, inteminst från socialdemokratiskt håll, finns det ändåskäl att granska det partiets tidigare agerande ifrågan. Bakgrunden ger intryck av att det vihör nu är slagord för slagordens egen skull, inte enseriös debatt om problemen och målen och om hurvi skall nå målen.Hur ser då historien ut? 1965 hade utredningenYttrandefrihetens gränser tillsatts. Utredningenansåg att restriktionerna mot pornografi skulle tasbort, men en yttersta gräns skulle ändå finnas kvar.Denna gräns skulle sättas vid övergrepp mot barnoch vid grovt våld. 27 remissinstanser stöddeförslaget om en yttersta gräns, medan 10 ville tabort alla gränser.När dåvarande regeringen lade framproposition i ärendet, fanns inte någon ytterstagräns kvar. All pornografi, alltså ävenbarnpornografi, skulle släppas fri. Produktion,handel och distribution -- allt skulle släppas fritt,även för barnporren.Vilka var de då som lade fram förslaget?Föredragande statsråd var . Somledamot i samma regering, med det kollektivaansvar som alla ministrar har, fanns också enCarlsson, nämligen . Bland demsom justerade betänkandet i konstitutionsutskottetvar en inte helt okänd ledamot, nämligen . De var med och släppte barnporrenfri.Det kom att innebära att under ,, var det fullt lagligt att framställa,sprida och sälja barnpornografi i . ärdet svårt att föreställa sig 1970-talets annonser för''senaste nytt i småflickor'', med bilder på fem- ochsexåringar.Först med en borgerlig regering blevbarnpornografin kriminaliserad. Framställning ochspridning blev förbjuden. Som jag sade tidigareverkar en del av det material som polisen iNorrköping tagit i beslag komma från närs-majoriteten hade gjort verksamheten laglig.Vilka var då argumenten för att släppa bl.a.barnpornografin fri? I första kammaren sadeLennart bl.a.:''I regeringsförslaget har kommitténs linje inteföljts, utan det har föreslagits att nuvarandebestämmelser om sårande av tukt och sedlighetskall upphävas. Till grund för detta förslag liggerframför allt synpunkten att den enskildemedborgaren i största möjliga utsträckning självbör få bestämma vilka framställningar i skrift, bildeller andra media som han vill ta del av. Även denfria och öppna debatt som förs i samhället också påsexuallivets område har beaktats. ''fortsatte: ''Vi hävdar ju attyttrandefriheten liksom tryckfriheten bör varasådan att den som vill ta del av pornografiska bilderoch framställningar må göra det. På den punkten ärvi tydligen inte ense. Vi gör dock ett ingrepp här närvi säger -- i motsats till vad som gäller tryck ochframställning i bild på andra samhällslivetsområden att man får lov att föra fram det ochförsöka intressera andra människor för att köpadet. Men de människor som har intresse för dettamåste själva göra något aktivt.Då är det enligt min mening inte rätt att säga att vibara vill föra ner dessa alster under diskarna ochsmussla med dem.Vi tycker att detta får folk lov att titta på, om devill, me de får själva göra den lilla ansträngningenatt vända sig till företag som tillhandahåller detta. ''I andra kammaren fortsatte : ''Menjag kommer där tillbaka till vad jag sade i mitt förraanförande, nämligen att vi väl ändå kan klara ossigenom sådant utan att ta någon egentlig skada, omvi skulle komma i kontakt medframställningar av den arten, och därför tror jaginte heller att det har någon praktisk betydelse attvi försöker konstruera någon form av ytterstagräns. ''För tydlighetens och förståelsens skulle måste jagtillägga att den inskräkning som ,regeringen och utskottsmajoriteten ville ha varförbud mot skyltning och mot utskick utanbeställning. Med en från beställaren aktiv handlingskulle det vara möjligt att skicka ut och sälja vadsom helst.Det fanns också andra debattörer. , också socialdemokrat, sade i andrakammaren:''Samma förhållanden gäller även den s.k.pornografin. Visst kan en person bli chockerad avvissa bilder som ibland öppet utställs i skyltfönstereller som når oss på andra sätt. Ett skydd mot detpåträngande momentet i dessa alsters distributionhälsar jag med största tillfredsställelse, men dettager mig, enligt mitt sätt att se, ingen rätt attförhindra den eller de som anser sig ha behov avdylika alster att kunna nås av sådana. Det finns pådet erotiska området så många olika böjelser attbegreppen om vad som är normalt eller onormaltblir i högsta grad personliga värderingar. ''Var det då några som röstade emot och ageradeemot? Jo, ville behålla en ytterstagräns och yrkade därför avslag på propositionen.Det var personer som och frökenLjungberg, herrar , , , och i Stockholm.Även och delar av , jat.o.m. några socialdemokrater ville behålla enyttersta gräns.Nu kan man invända att det var säkert bara vanligaoskyldiga riksdagsmän, ovetande om denverklighet som ägde rum. Ack, om det ändå varitså! , socialdemokrat i andra kammarensade så här: ''Jag är nämligen en av dem som under15--suttit som tryckfrihetsjuryman vidStockholms rådhusrätts sjätte avdelning och underse mest haft att ta ställning ipornografimål. När det gäller pornografi får jagsäga att vad jag inte vet är inte värt att veta. ''Herr talman! Jag tycker att det är intressant att läsaprotokollen . Det är intressant att se huren omsvängning har skett. Jag hälsar omställningenfrån Socialdemokraterna med stor tillfredsställelse.Med det betänkande som ligger på bordet blirdet möjligt att stoppa barnpornografin med enkonfiskering. Med det, herr talman, yrkar jag bifalltill utskottsreservationen.Anf. 96 () replik:Herr talman! Det var en mycket intressanthistorieskrivning som ägnade sig åt.Den är mycket värdefull att upprepa i det härsammanhanget. Jag är ny i kammaren. Jag har barasuttit här . Men jag harvarit med i politiken , och jag vet att dessafrågor användes i hög grad mot kristdemokraternaunder 60-talet och . Frågornaanvändes som det stora argumentet mot partiet påmånga håll och kanter.Men om vi skall vara litet rättvisa ihistorieskrivningen kan vi citera urYttrandefrihetsutredningens betänkande från1978: ''Någon analys av pornografin i allmänheteller av våldproblemen har utredningen inte ansettsig behöva göra att ställning tas tillbarnpornografin. Enligt min mening hadeutredningen bort pröva hela frågan om våld ochpornografi i ett sammanhang. Vid en sådanprövning hade det varit möjligt att bättreöverblicka de vidare konsekvenserna av det motivutredningen anför som skäl förbarnpornografiförbudet.'' Vidare står det i texten:''Ett förbud mot barnpornografiska alster har närasamröre med framförallt pornografifrågor iallmänhet. Varje inskränkning av tryckfriheten --hur oväsentlig den ur tryckfrihetssynpunkt än kansynas och hur angeläget det syfte sominskränkningar uppbärs av än må vara -- innebär ettbrott mot den huvudprinciptryckfrihetslagstiftningen baseras på. ''Denna argumentering känns igen -- eller hur? -- idagens debatt. Den som hade fogat detta särskildayttrande till Yttrandefrihetsutredningensbetänkande var en moderat, är kanske inte alltför ärofull.Anf. 97 () replik:Herr talman! Det finns i alla partier sidor ochåsikter som vi inte tycker riktigt stämmer med våregen inställning.Jag tycker själv att det är bra att spridningsförbudetinfördes . Detta är inte minst av det skälet attjag 1971, när produktionen av barnpornografi blevfri, var i den åldern att jag kunde ha blivit utsatt förfotografering, att bilder av mig kunde ha spridits,sålts fritt, fullt legalt i handeln. Det kunde ha varitmycket grovt kränkande för mig. Jag var 1971 . Jag tycker att det är bra att förbudetinfördes. Jag tycker att det är bra att konfiskationeninnebär att vi kan stoppa all den pornografi sompåträffas.Jag vill ytterligare konstatera att det är intressantatt av de socialdemokrater som 1970 röstade för enfullt fri barnpornografi, var det sju styckensom instämde i . Det var ,, , , , och har under dessa år åkt än hit, än dit.Anf. 98 () replik:Herr talman! Historieskrivningen är intressant.Men det är kanske också bra, , att vinyanserar verkligheten något när vi beskriverhistorien.Anf. 99 () replik:Herr talman! Det är utomordentligt med historiskatillbakablickar. Men en av de viktiga sakerna medatt erinra sig historien är att man skall lära sig avden.Ola kritiserade ett citat av framgick att hade sagt att denenskilda människan har själv rätt att bestämma vadhan skall titta på och att det är fritt fram förpersonliga sexuella böjelser. Han röstar inte för enkriminalisering.Det går inte att kritisera enperson som tar ställning för att det skall vara frittfram för den enskilda människan att bestämma vadhan skall titta på, för att sedan i nästa ögonblickrösta för något annat. Om har lärt signågot av det han kritiserar, skall han stödjautskottets förslag i dag.Anf. 100 () replik:Herr talman! Jag tycker att det är flera saker mankan lära sig av historien. En sådan sak är att maninte skall gå för snabbt fram medgrundlagsändringar. Då lades propositionen framden för , och den 28 majbehandlades propositionen. Då fanns det ingetminoritetsskydd. Jag tycker att det är bra att detfinns med reglerna om beslut med femsjättedels majoritet och förevalet.Den andra lärdomen jag drar är följande. Vi skallkonstruera en lagstiftning som i första handuppfyller målet, dvs. att få bort barnpornografi.Med hjälp av konfiskation når vi målet. Allt sompåträffas i samband med en förundersökning kanbeslagtas och förstöras. Det vi inte når med hjälpav konfiskation, men som nås med enkriminalisering, är att straffa den som inneharbilden. Det väsentliga för mig i denna fråga har iförsta hand varit att få bort barnpornografin. Detnår vi med konfiskation.Anf. 101 ()replik:Herr talman! Det är naturligtvis viktigt att ha klartför sig vad som är mål och vad som är medel. talar mycket om detta. Men det verkarinte som om han har läst redovisningen av denutfrågning vi hade i konstitutions- ochjustitieutskotten . Riksåklagaren,justitiekanslern och representanter förRikspolisstyrelsen uttryckte mycket tydligt att deansåg att kriminalisering av innehav var etteffektivt medel att nå målet. Det räcker inte medatt få bort barnpornografin, som ser som sitt främsta mål. Det viktigaär att få hejda brotten.Barnpornografi grundar sig på ettbrott, sexuella övergrepp mot barn. Det är debrotten vi måste komma åt. Vid en kriminaliseringav innehav medverkar man till att marknadenminskas för dessa alster.Anf. 102 () replik:Herr talman! Jag tror att en konfiskation är entillräckligt tydlig signal till marknaden om att dettaär en företeelse som inte är försvarlig. Självfallet ären kriminalisering effektivare vad gällermöjligheten att straffa den som har pornografi i sitthem eller som har köpt barnpornografi.Men det innebär ett antal problem medkriminalisering. I utskottet kunde vi höraföredraganden dra exemplet med att denlagstiftning som majoriteten vill ha i fråga omkriminalisering kan få effekten att en uppburensamhällsmedborgare som kananses ha en försvarlig rätt att inneha en Pasolinifilmdär det förekommer inslag av det vi kallar förbarnpornografi, medan en samhällsmedborgaresom står längre ned på samhällsstegen skulle inte haden försvarliga rätten.Med en kriminalisering naggar vi censuren ikanten. Då blir det möjligt att kriminaliseraobskyra tidningar eller vad vi anser var tvivelaktignyhetsförmedling eller innehavet av enbarnpornografisk film. Vi ligger på gränsen tillcensurförbudet när det gäller kriminalisering.Anf. 103 ():Herr talman! Barnpornografi är en företeelse somär fullständigt oacceptabel. Det har sagts mångagånger . Framställningen avbarnpornografiska alster förutsätter som regelallvarliga sexuella övergrepp mot barn, övergreppsom i sig är kriminaliserade.Till detta kommer den kränkning som barnenutsätts för genom att övergreppet finnsdokumenterat och tillgängligt för andra.Lagstiftarna har naturligtvis ett stort ansvar för attgöra allt som är möjligt för att skydda barnen motsådana övergrepp. har vi också fåtten allt klarare bild av omfattningen ochförekomsten av barnpornografiska alster, främstgenom härvorna i och har haft tillfälle att yttra sig tillkonstitutionsutskottet i frågan om åtgärder motbarnpornografi. tar, på mycketbestämda kriminalpolitiska grunder, klart ställningför ett innehavsförbud.Ett innehavsförbud skulle vid sidan av straffhotetinnebära att det blev möjligt att ta i beslag ochförstöra all barnpornografi som påträffas, oavsettom den har varit avsedd för spridning eller har blivitspridd.När barnpornografi påträffas underframställningen skulle det inte gå att freda sig medatt den inte var avsedd för spridning. Åklagarensbevisbörda i mål om barnpornografi skulle bliavsevärt lättare. Straffvärda fall skulle i störreutsträckning än kunna beivras.Justitieutskottet anser också att ett innehavsförbudskulle bidra till en minskning av nya övergrepp motbarn. En minskad produktion av barnpornografibör nämligen bli en följd av den minskning avefterfrågan på barnpornografi som ett straffhot kanväntas medföra.Det finns således mycket starka kriminalpolitiskaskäl för att kriminalisera innehavet avbarnpornografiska alster. Jag noterade attjustitieministern sökte stöd hosjustitiekanslern för sin ovilja att gå vidare medkriminaliseringsalternativet. Men omjustitieministern och här i kammarenhade lyssnat på riksåklagaren, ,och en mängd andra som har varitengagerade i arbetet mot barnpornografibrott hadede fått höra att det finns ett mycket klart stöd förbehovet av en kriminalisering av innehavet.Det är med tillfredsställelse som jag konstaterar attkonstitutionsutskottet har lagt fram ett vilandegrundlagsförslag med innebörden att innehavet avbarnpornografi skall kriminaliseras. Förslagetstämmer väl överens med den av justitieutskottetsförordade utformningen av lagstiftningen. Jagbeklagar emellertid att tillföljd av och ovilja intehar kunnat lägga fram ett förslag som skulle kunnaträda i kraft . I den fråganvill jag särskilt understryka vad justitieutskottet haruttalat: ''Det är således motiverat med en skyndsambehandling av frågan om kriminalisering avinnehav av barnpornografi.'' Bakom det uttalandetstod också folkpartisterna i justitieutskottet.Herr talman! Vi hade inte behövt befinna oss i densituation som vi befinner oss i om regeringeninte hade visat sådan passivitet som den har visat.Justitieutskottet underströk såvälfrågans angelägenhet som dess komplexitet. Trotsdetta tog inte regeringen frågan på allvar. Ipromemorian Skydd av barn avfärdas frågan pånågra få sidor. Några seriösa överväganden gjordesöver huvud taget inte, trots att frågan ombarnpornografi hade uppmärksammats både imassmedia och genom polisens utredningar. Trotsatt i en uppvaktning hosjustitieministern i en särskild skrivelse krävt enkriminalisering av innehavet behandladeregeringen frågan på ett mycket översiktligt ochrapsodiskt sätt.Jag förstår bakgrunden till passiviteten av det skäletatt regeringen uppenbarligen har varit starkt oenigi frågan. Den har varit splittrad. Det visar inteminst den Lagrådsremiss som regeringen tvingadesta fram och som innefattade två olika alternativ.Justitieministern har inte lyckats ena regeringen attstå bakom ett förslag till riksdagen.Nu har justitieministern gått från kammaren. Jag ärutomordentligt förvånad över justitieministernsuppträdande . De partier och den majoritetsom nu finns bakom KU:s betänkande innefattandeen kriminalisering av innehavet anklagas för attutföra politiska symbolhandlingar och bedrivataktiskt spel inför valet. Det innefattar ävenjustitieministerns egna regeringskollegercenterpartisterna och kristdemokraterna.Gun och övriga moderater försöker medhögt tonläge och med utfall motriksdagsmajoriteten och utskottsmajoriteten attskyla över sin egen passivitet. Justitieministern ochmoderaterna tycks inte kunna föreställa sig att denriksdagsmajoritet som finns för enkriminalisering har präglats av en vilja och ettengagemang när det gäller att bekämpabarnpornografibrotten. Uppriktigt sagt har detvarit en bedrövlig tillställning att lyssna tilljustitieministern och de moderata representanternai kammaren.Jag vill göra några kommentaren till vad som harsagts framför allt i slutet av debatten. Jag skallberöra inlägg. gör enlång beskrivning av historien. För det första är detbara att konstatera att Socialdemokraterna stårbakom den ändring som gjordes på grundval avYttrandefrihetsutredningen , medan PerUnckel där uttryckte tveksamhet.För det andra konstaterar jag att ,mycket riktigt, 1971 gick emot en liberalisering avlagstiftningen. Men är ju förhållandenatvärtom. är det som går emot eneffektiv lagstiftning mot barnpornografin ochsocialdemokraterna som är beredda att genomföraen kriminalisering av innehavet som en verksamåtgärd mot barnpornografibrott.Herr talman! I ett yttrande , över dendepartementspromemoria som jag nyligenkritiserade, noterade justitiekanslern att detsaknades säkra uppgifter om omfattningen avbarnpornografi i . Men enligtdepartementets promemoria har det i den senastetidens debatt kring sexuella övergrepp mot barndock framkommit uppgifter som tyder på att denhär formen av sexuellt utnyttjande av barnförekommer i väsentligt större omfattning än man iallmänhet har trott.Det är alltså som uppgifternaom omfattningen och förekomsten av grovabarnpornografiska alster har kommit fram. Därförsätts också frågan om åtgärder motbarnpornografin, av naturliga skäl, i centrum förden kriminalpolitiska debatten.Kunskapen om barnpornografins utbredning harsåledes blivit alldeles klar och tydlig under desenaste åren. Detta är bakgrunden till att man frånriksdagens sida, i brist på agerande från regeringen,har tvingats ta en rad initiativ för att motverka ochbekämpa barnpornografin. har fått gåtill handling i brist på agerande från regeringen.Det är välkommet. Jag yrkar bifall tillkonstitutionsutskottets hemställan i betänkandet.Anf. 104 (m) replik:Herr talman! hävdar, att omModeraterna bara hade lyssnat på Polisen,Riksåklagaren och andra som deltog i denutfrågning som utskottet arrangerade, skulle viutan vidare knot ha köpt förslaget om att eftersnabbehandling acceptera kriminalisering avinnehavet. Jag hävdar att vi har lyssnat påRiksåklagaren och Polisen, rikspolischefen ochandra företrädare. Men vi har också, vilketSocialdemokraterna inte tycks ha gjort i lika storutsträckning, lyssnat på dem som även har attförsvara konstitutionen och ändringar i grundlageni de här avseendena, nämligen Justitiekanslern,och andra.Som har framgått av debatten ärdet svåra avvägningar att göra, mellan barnensintresse och rätt och konstitutionens intresse ochrätt. Vi försöker göra en bedömning, och det är intelätt. Vi anser att vi måste ha på oss attöverväga en eventuell kriminalisering av innehavet.Vi anser det inte bara mot bakgrund av att Lagrådetoch Justitiekanslern har yttrat sig, utan ocksådärför att remissförfarandet vidgrundlagsändringar normalt sett brukar kunnaavsätta värdefulla bidrag både lagstiftningsteknisktoch i sak i övrigt när det gäller hur man skallutarbeta en ny lag. Olika intressenter får delge sinasynpunkter.Det förslag som ligger på bord i dendel som avser innehavskriminaliseringen har ickevarit ute på ens den ringaste remissomgång. Iblandfår man t.o.m. ha ett par tre remissomgångar för attsålla fram genuina och goda förslag.Jag vill säga till att det bara är atttitta än en gång i backspegeln.