prot · GH0965 · 1994-02-23 00:00:00 — Därmedutgör EG en mycket stark fredsrörelse, vilket vialdrig får glömma.Kontrasterna ser vi i det gamla därsplittring, krig, lidande och hat blivit värre ochvärre.För oss svenskar är det självfallet viktigt att detfredsälskande måste vara med i EG/EU ochdärmed bidra till nya landvinningar på fredens ochsamarbetets väg.Alla måste inse vad ett splittrat EG skulle kunnainnebära. Därför måste alla goda krafter samverkajust för att stärka, fördjupa och utvidga deteuropeiska samarbetet till gagn för kommandegenerationer.En positiv opinion för EG/EU redan nu skulle i siggöra intressantare. EG-företagens, liksomde svenska företagens, investeringar i Sverigeskulle öka. Vi skulle få draghjälp så att vi kan ta ossut ur den ekonomiska krisen. Vår nuvarandeproduktion räcker inte för vår konsumtion och förde investeringar som vi behöver.Tillgången till EG:s stora marknad, utan någrahinder, skulle skapa nya möjligheter för produktionoch tillväxt i . Grunden för vårt välstånd,dvs. möjligheterna att klara sjukvård, pensioner,familjepolitik, utbildning osv., urholkas om vi intelyckas få fart på svensk industri och på näringsliveti övrigt.Rädslan för att välfärden hotas om vi går med i EGär grundlös. Tvärtom ökar möjligheterna förvälfärd om vi går med.Herr talman! Förhandlingarna med EU ommedlemskap är nu inne i ett intensivt slutskede.Resultatet -- förhoppningsvis en överenskommelseom svenskt medlemskap -- skall sedan godkännasav de inblandade parterna.Svenska folket skall säga sitt, ja eller nej, i enfolkomröstning. Denna omröstning är för Sverigeden viktigaste på mycket mycket länge -- ja, skullejag vilja säga, något av en ödesfråga genom att detär fråga om hur våra framtida möjligheter skallkunna tas till vara.Sverige skall, enligt regeringens mål, ha en starkoch konkurrenskraftig jordbruksnäring ochlivsmedelsindustri livsmedelspolitiska beslut måste därförkorrigeras och anpassas på ett sådant sätt att vi fårett jordbruk och en livsmedelsindustri som kanöverleva och utvecklas med de nya förutsättningaroch spelregler som ett medlemskap kräver. Svensktjordbruk och svensk livsmedelsindustri har godamöjligheter förutsatt att man får arbeta på likavillkor.Socialdemokraterna har, tyvärr, ännu inte varitberedda att ge dessa möjligheter, och man vill väntamed att ta ställning tills förhandlingarna är klara.Det menar vi är riskabelt -- i synnerhet om detskulle dra ut , för då kan det innebära storaproblem för svensk landsbygd.Socialdemokraterna inser inte heller behovet av attmöta EG-konkurrensen med sänktaproduktionskostnader. Deras alternativ är i ställetatt höja böndernas skatter och kostnader. Det visarklart deras budgetalternativ, där man vill sänkaspannmålspriset och höja kostnaderna för gödseloch andra produktionsmedel.Regeringens förslag om infasning och om enanpassning till EG-politiken är ju ett viktigt led iambitionen att upprätthålla en livskraftiglivsmedelsproduktion inom landet.De arealersättningar som införts har diskuteratsoch kritiserats i den allmänna debatten. Men de äravhängiga EG-strategin: att hållaspannmålspriserna nere och därmed dämpaproduktionen och exportförlusterna.Sverige har valt samma linje -- att hålla nerespannmålspriset med hjälp av ett arealstöd somstegvis trappas upp till EG:s nivå. Målet är attupprätthålla svensk spannmålsodling men ocksåodling av alla andra specialgrödor som vi har, inteminst i de sydliga delarna av landet.Lantbrukets ekonomiska situation, liksom landets,är just nu bekymmersam. Trots detta måsteinfasningen i EG-politiken fullföljas. Det ärnödvändigt för att de goda förutsättningarna, somtrots allt finns , skall kunna tas tillvara. Det är också fråga om att ta till vara ochförvalta landets naturresurser och om att kunnabibehålla en öppen och levande landsbygd i helalandet.Till sist, herr talman, vill jag önska och hans medarbetare all lycka ochframgång inför den slutspurt som förestår.AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.4 § Situationen i det tidigare betänkande1993/94:UU21 Situationen i det tidigareJugoslavien.Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.Anf. 125 ():Fru talman! har blivit symbolen förmänskligt lidande, för själva kriget i det fornaJugoslavien. Vi vet att krigshandlingar också råderpå flera andra håll i konfliktområdet. De kan inteundantas från förhandlingar och fredsavtal. FNmåste nu gå vidare och arbeta för ett snabbtutsträckande av Sarajevoformeln för de andrastridszonerna.Även vi som inte vill ha krig, våld och bombningarhar nödgats inse att även fredsvänner ochhumanister ibland tvingas till hot om våld och våld,för att hävda just fred och humanism och deninternationella rätten. Annars skulle vi leva enligtdjungelns lag och i barbariets värld. Det är krafteni FN:s och NATO:s beslut som räddar liv; det ärden tidigare svagheten som skördat så många offer.Politik är att vilja, men det är också att välja. Vi fårinte tveka, mumla eller tiga när det gäller att väljasida mellan offer och bödel samt mellan angripareoch försvarare.Ingen kan förneka att det är invånarna i är offren och att de har utsatts för brutala anfallfrån serbiska ställningar. Men det är inte serbernaman är ute efter. Det vi vill är Sarajevosöverlevnad, liksom vi vill , ,, och andra områdens överlevnad.Vi vet att det finns en berättigad serbisk oro medrötter i nutidshistorien, nämligen frånUstasjatiden. Den oron måste tas med iförhandlingsbilden. Men oron kan inte få motiverafortsatta angrepp mot civila eller försök att medvapenmakt tillskansa sig territorium. Alla måsterespektera folkrätten, FN, fredsplaner ochvapenvilor. Det gäller serber, muslimer ochkroater.Alla tre befolkningsgrupperna i -- de bosniska muslimerna, serbernaoch kroaterna -- talar samma språk och har sammaursprung. De kan med samma rätt hävda sinhistoriska bosättningsrätt i Bosnien-Hercegovina.En dag måste freden komma, liksom försoningenmellan folken.Den lösning som diskuteras i kan ingen varanöjd med. Det är som att acceptera, åtminstonetillfälligt, en etnisk uppdelning. Men denna dåligalösning tycks vara den enda möjliga just nu.Blodbadet måste upphöra. I ett nästa, nödvändigtskede måste detta rättas till.Men gäller det nog realistiskt sett att först byggaupp hus och broar samt byar och städer, attgarantera minoriteternas rättigheter inom varje delav det uppdelade Bosnien, att skapa institutionellaband mellan de tre grupperna, sedan mellanBosnien, och och med derasgrannar, dvs. att göra allt det som man egentligenskulle ha gjort från början. Det gick ju inte av olikaskäl. Detta tillfälle är inte det rätta att diskuteravarför det inte gick. Låt oss i stället glädja oss åt denenighet vi har i kammaren. Låt oss också samtidigtsända en varm signal av tacksamhet till de svenskarsom i olika positioner på plats i Bosnien ger sittbidrag för fred och humanitet.I förra veckan behandlade, som bekant,utrikesutskottet på socialdemokraternas begäranmotionerna som berör f.d. med förtur.Motionerna gäller skyddade zoner, demilitariseringoch en Marshallplan för . Motionerna gällerockså att man engagerar flyktingar och invandrarefrån f.d. i det kommandeåteruppbyggnadsarbetet och förberedelserna fördet. De gäller informationsstöd till oberoendemedier och det civila samhället. De gäller åtgärderför att rädda det månghundraåriga kulturarvet,diplomatisk representation i och insatserinom ESK:s ram för Kosova, ochSandjak.Glädjande nog har vi nått enighet i utskottet. Viriktar nu en unison uppmaning till regeringen attagera kraftfullt enligt betänkandets riktlinjer.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 126 ():Fru talman! Betänkandet från utriksutskottet ärenigt när det gäller synen på . Detinnehåller en rad krav från socialdemokraternagenom sin stora motion om . Alla dessayrkanden har besvarats med hänvisning till attregeringen redan är aktiv på just de områden somsocialdemokraterna har lagt fram yrkanden om.Det innebär att vi har en aktiv regering som göråtskilligt när det gäller situationen i Bosnien-Hercegovina.Det finns mycket att säga om historien; det harsagts tidigare från denna talarstol. Men ett faktumbör man ständigt komma ihåg. Denna aggression,detta tredje krig i , vilket vi nu ser iBosnien-Hercegovina efter det första i Slovenienoch det andra i , är inte ett resultat av ettslags inneboende ondska mellan folkgrupperna iJugoslavien. Tvärtom är det ett resultat av enmålmedveten planering av framför allt den serbiskesocialistledaren sida.Föreställningen att detta krig började som ettinbördeskrig är i grunden fel. Sedan har det, genomkrigets förlopp, naturligtvis fått dimensioner avetnisk splittning till följd av krigets grymmaverklighet.Läget i är ett annat än för någraveckor sedan. En optimist kan tro att det är börjanpå slutet för kriget i Bosnien. Den mer försiktigtlagda är kanske mer böjd att säga att det är slutetpå början. Vi vet naturligtvis inte hur det kommeratt bli. Men det är väl inget tvivel om att detkraftfulla hotet mot dem som har kanonernariktade mot , mot dem som inringar stadenoch som under en lång och grym period skickat ingranater dit, har fått avsedd effekt där. gällerdet att gå vidare och se till att också övriga delar avBosnien kan fredas.Sverige har tagit en mycket aktiv ställning när detgäller kriget i Bosnien. Enligt statsledningen iBosnien är ett av de länder som gjort mestför att hjälpa till på det humanitära området.Sverige har också gjort insatser av militär karaktärexempelvis när det gäller att övervaka sanktionernamot . har också på andra sätt gjortoerhört mycket för att försöka hjälpa . Det var tack som framfördes avpresidenten och statsministerHaris Silajdzic. Man noterar där mycketaktiva insatser.Insatserna från omvärlden kritiseras ofta. Dekritiseras därför att vi alla naturligtvis känner enskam över att vi inte kunnat göra mer, framför alltatt vi inte kunnat se till att kriget aldrig uppstod. Destora misstagen ligger tidigt i processen,innan krigen började. Då begicks många misstag.Jag skall inte här gå in på dem. Men den lärdomsom man kan dra av perioden ,när de jugoslaviska krigen började, är hur viktigtdet är att vi får en gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik inom den europeiska unionensram. Det är verkligen en fundamental lärdom avdenna mycket genanta period i den västeuropeiskautrikespolitiken.Därutöver kan man dock konstatera att de insatsersom gjorts av det internationella samfundet harbetytt mycket. Om FN inte hade funnits på platsmed trupperna och med den humanitära hjälpen, ärjag tveksam till om överhuvud taget hade funnits . En stor del avbefolkningen hjälps via de humanitära insatserna,och FN-trupperna av olika slag gör betydandeinsatser, både för att garantera den humanitärahjälpen men också för att hålla nere stridigheternanågot, även om krigets grymma vardag, som vi harkunnat följa, ändå har inneburit jättelika lidanden,dödsfall, sårade etc.Också EG har betytt mycket. EG har åtminstonesett till att det inte har blivit en stor splittring mellande västeuropeiska länderna. EG var en modell förhur kunde ha hållits samman i en lösligfederation -- en lösning som motarbetades av denserbiska ledningen när detta var aktuellt.EG och FN har också betytt mycket när det gällerfredsförhandlingarna. Det finns ibland en tendensatt försöka skjuta skulden på EG- och FN-medlarna. Men det är inget tvivel om att derasförsök att skapa fred i Bosnien har varit den minstdåliga lösningen för att få ett slut på denna konflikt.Ibland finns det en föreställning om att det på någotsätt skulle vara FN- och EG-medlarnas fel att krigethar fortsatt. Om vi går , finner vidock att deras ställning undergrävdes av uttalandenfrån olika håll, vilket gjorde det svårt för dem attfullfölja sin uppgift.I dag fick jag ta emot ett upprop från Låt Bosnienleva, som har sju krav. Det är intressant att se attfem av de kraven kan anses entydigt besvarade medja i utrikesutskottets betänkande. Ett annat krav ärsannolikt med ja besvarat -- det beror på hur mantolkar det hela.Däremot finns det ett krav som utrikesutskottetinte vill bifalla utan tvärtom avvisa, och det gälleratt upphäva vapenembargot. Föreställningen att etthävt vapenembargo skulle ha varit till hjälp förBosnien-Hercegovina är i grunden felaktig. Om dethade gjorts -- vilket jag inte tror hade varit möjligt,med tanke på situationen i -- ärjag ganska övertygad om att det hade inneburit ettsnabbt slut på Bosniens möjlighet att överleva.Tron att stillatigande skulle ha låtit Bosnienbygga upp en militär kapacitet är inte alls realistisk.I uttalandet från Låt Bosnien leva säger mannågonting som är viktigt, och det är att man ärirriterad på dubbelmoralen. Därför är det viktigtatt vi när vi själva uttalar oss om Bosnien har enprecision i orden, så att vi inte ger intryck av attlova mer än vad vi kan hålla. Vi skall komma ihågatt våra ord tolkas noggrant, inte minst i Sarajevo.Jag sade tidigare att jag tror att FN- och EG-medlarnas situation har undergrävts, delvis därföratt ord har sagts som sedan inte har fyllts medinnehåll. Men det gäller även oss i Sverige.Vi skall komma ihåg att FN hade två huvudlinjeratt välja på. En var att ställa sig på Bosniens sidaoch försvara Bosnien gentemot serberna -- i likhetmed under Kuwaitkrisen. Ingen har yrkat på denlinjen, ej heller . FN har i stället i uppgiftatt säkra de humanitära leveranserna, att försöka fåslut på striderna och att ha en i den meningenopartisk roll.När vi talar om Bosnien är det viktigt att vi inte gerintryck av att skulle ha varit berett attskicka trupper och ställa sig på Bosniens sida. Ingetsådant krav har framförts, vare sig av något parti iriksdagen eller av någon enskild riksdagsledamot.Vi får inte ge en känsla av att vi i driver enannan linje än vad vi faktiskt gör. När det gäller denhär typen av konflikter är det mycket klokt att yttrasig på ett sådant sätt att man har full täckning fördet man säger. Utrikespolitik måste hanteras medvarsamhet och noggrannhet, och man får inte geintryck av att man menar andra saker än man sedankan hålla.Vad sker nu? Ja, om den nuvarande linjen blirframgångsrik kan vi förmodligen räkna med attFN:s prestige har stärkts till följd av de uteblivnaattackerna i . Det finns kanskeen möjlighet att FN- och EG-medlarna återigenkan få till stånd samtal, som i bästa fall slutar inågon form av vapenstillestånd. Det är en lösningsom åtminstone temporärt kan vara den bästa. Närdenna lösning har uppnåtts gäller det för detinternationella samfundet, inklusive , att påallt sätt söka bidra till att en sådan lösning inteinnebär en etnisk uppdelning av . Som vi har sagt i utskottet och somden och alla i denna kammaresäger, gäller det att se till att Bosnien-Hercegovinasintegritet som FN-medlem och oberoende stat inteundergrävs, så att den delas upp mellan grannarna.Fru talman! När det gäller att göra förutsägelser omutvecklingen i Bosnien får man alltid vara försiktig.När vi diskuterade frågan omen svensk FN-trupp levde många i föreställningenatt vi kanske skulle ha någon form avfredsuppgörelse eller vapenstillestånd som grundför denna insats. På den punkten blev vi besvikna.Jag hoppas dock att det nu skall vara möjligt,, att se fram mot någon form avvapenstillestånd.Anf. 127 ():Fru talman! Det betänkande som vi nu behandlarhar framskyndats av socialdemokraterna iutrikesutskottet. Bakgrunden är det kritiska lägesom uppstått i Bosnien efter blodbadet den 5februari på . Det skullevisa utrikesutskottets, eller åtminstonesocialdemokraternas, handlingskraft.Betänkandet tillgodoser också i allt väsentligt densocialdemokratiska partimotion som väckts. Manförväntar sig således en vägledning om hur kriget iBosnien skall kunna bringas till sitt slut. Men vadfår vi ta del av?Det är helt okontroversiella uttalanden om behovetav en Marshallplan för att bygga upp det som krigetförstört; att flyktingarna från är enresurs i återuppbyggnadsarbetet; fortsatt stöd tillkrigsförbrytartribunalen; att definiera våldtäkt somkrigsförbrytelse enligt ; attflyktingar får adekvat psykologisk vård; att initiativtas i om förstörelsen av kulturarvet. Alla krav är utomordentligt angelägna.De förtjänar allt stöd. ärnaturligtvis helt enigt. Men innebär de kraven ettstarkare tryck på angriparna i Bosnien att tvingastill fred? Vari ligger brådskan att snabbt få uppdessa krav på bord?De motionskrav som bl.a. jag har rest om åtgärdermot angriparna i krigets Bosnien avstyrks däremoteller anses besvarade av ett enigt utrikesutskott,inklusive socialdemokrater, i till intetförpliktigande språkliga formuleringar, som i detnärmaste ordagrant återger regeringens politik.Bakom dem står i grunden ingen annan politik änden icke-politik som den fört.Fru talman! har, särskilt i jämförelse medåtskilligt större europeiska stater, gjort omfattandeinsatser när det gäller FN-styrkor, humanitärtbistånd och mottagande av flyktingar -- åtminstonetill en viss gräns. Det är välkommet, men detlindrar bara det lidande som pågår. Det stoppar intekriget -- kanske det rent av förlänger det -- men detmåste ändå ske för att bistå de människor somdrabbas.Men i den internationella debatten om hur kriget iBosnien skall bringas till ett slut har varittyst. Det talas ibland om risken för att vi skall slutaatt ha en egen uppfattning om blir medlemi EU och bara slaviskt följa de beslut som fattas där.Vari ligger skillnaden när det gäller Sverigeshittillsvarande Bosnien-politik, utan att vi ärmedlemmar?Det talas här i kammaren om det önskvärda i attSverige intar en plats i . Den politik som ständigt anpassar sigtill har redan förespråkare i säkerhetsrådet. Ettsvenskt medlemskap skulle inte tillföra något nytttill säkerhetsrådets arbete.Fru talman! Det hävdas ibland att omvärlden intekan göra något åt det som sker på . Faktumär ju att omvärlden alltid har varit starkt inblandadi utvecklingen på och har ett mycket stortansvar för denna. De senaste årens apokalyps är ettresultat också av de europeiska stormakternas spel.Till katastrofen i Bosnien är vi därför allamedskyldiga.Balkan har länge utgjort ett strategiskt viktigtområde i . De senaste århundradena har detvarit arena för en maktkamp mellan de europeiskastormakterna , , ,och Ryssland.På 1800-talet spelade dessa länder en domineranderoll i tillbakarullningen av det ottomanska imperietfrån europeisk mark. En direkt följd var att Serbienåteruppstod som självständig nation. Därmedbörjade den storserbiska strävan att samla maktenpå i serbiska händer.På Berlinkongressen 1878 ritade Europasstormakter om kartan på i arvet efter detottomanska imperiets sönderfall. föll till serbernas stora missnöje iHabsburgs händer. I Versaillesfreden skulleserberna nå sitt mål. ritar samma stormakteri och om kartan på efterkommunismens sönderfall. ochlord går här i en gammal god brittisktradition.Första världskriget startade med den bosnisk-serbiske attentatsmannens skott i . Detbörjade som en följd av de europeiskastormakternas intensiva inblandning och starktmotsatta maktintressen på . Det slutademed att bildades på engelsk och fransktillskyndan.Andra världskriget innebar en förnyad maktkamppå . Den slutade med att Titos partisaner togmakten i efter starkt stödfrån engelsk, fransk och amerikansk sida -- ett stödsom fortsatte under hela kalla kriget.Under hela den process som ledde fram tillJugoslaviens sönderfall gick alla ansträngningarfrån engelsk, fransk och amerikansk sida ut på atthålla ihop -- i praktiken på Milosevicsvillkor.Sedan tvingat fram erkännande avSlovenien och ställdeslandet offside av och i EG:sinterna Bosnienpolitik. Sedan och Parissagt nej till president mer kraftfulla politiki drog sig även tillbaka.Detta är bakgrunden till --Stoltenberg-planen. Eftersom ingen vill ingripa till bosniernasförsvar återstår bara att stycka Bosnien, så attserber och kroater blir nöjda och upphör medvåldet. Så räddas livet på de återstående bosnierna,om än till priset av att en stat som vunnitfolkrättsligt erkännande och invalts i FN upphör attfinnas till.Sverige har vid upprepade tillfällen uttryckt sittstöd till och ansträngningar,senast i säkerhetsrådet . På vilkenfolkrättslig grund, har jag frågat idenna kammare. Något svar har jag inte fått.Fru talman! talar man om att sätta press påparterna att sluta fred. Basen för detta är --Stoltenberg-planen. Den vore en ren kapitulation.Serber och kroater har uppnått vad deeftersträvade med sin aggression, medan vi stodoch tittade på och med vapenembargo hindradeoffret att försvara sig i enlighet med FN-stadgansartikel 51.Men bosnierna har inte kapitulerat. Tillomvärldens stora bestörtning sade Bosniensparlament nej till planen. Förtrytelsen var storbland regeringar, som alla ville bosniernaså väl.I motion U631 föreslår jag uttalarepubliken rätt att fortbeståsom självständig stat av multietnisk karaktär inomde gränser som erkändes av våren 1992.Utrikesutskottet försöker hävda att skall fortsätta som ett''folkrättssubjekt'', men beklagar att indelningen itre delrepubliker tycks bekräfta den etniskarensningens resultat. Trots de semantiskaövningarna är utskottets yttrande i praktiken ettaccepterande av fullbordad aggression.Fru talman! FN:s sanktioner mot infördesi , mindre än efter det att denserbiska aggressionen inleddes i Bosnien. EGutlovade i sitt senaste s.k. fredsinitiativlättnader i sanktionerna mot till priset avatt man uppgav någon procent av det som erövratsi Bosnien.Uttalandet var ett effektivt vapen i hand påMilosevic i den pågående valkampanjen inför deserbiska parlamentsvalen. Måste omvärlden alltidgöra fel sak ? harnaturligtvis uttryckt sitt stöd för EG-initiativet.Och vad ger det för signal till regimen i , attomvärlden efter det att den kroatiskaoffensiven startade i fortfrande dröjer medmotsvarande reaktion? Det är en offensiv som intehade varit möjlig utan aktivt stöd från presidentTudjman, och som skett under direkt medverkan avreguljära kroatiska förband.Och vad ger det för signal till ? Jo, attomvärlden straffar serber hårdare än andra församma övergrepp -- precis det som alltid varitkärnan i den nationalistiska serbiska propagandan.Vill vi nå fram till alla de serber som aldrig velat hakriget och som längtar efter fred, kan vi intebehandla aggression olika.Utskottet säger, efter nio månaders kroatisk etniskrensning i Bosnien, att om den fortsätter kommerSverige att stödja krav på sanktioner. Som vanligtkommer vi att stödja vad andra redan har krävt.Sverige tassar efter. Kan vi aldrig uttala ettsjälvklart krav innan alla andra har gjort det?Fru talman! Enligt artikel 42 kan FNingripa med de militära medel som erfordras för attstoppa en aggression, som den som pågått i Bosnien. Trots det som skett de senastedagarna i har oviljan och oförmågan atthindra serber och kroater att uppnå fullbordatfaktum varit monumental.Om inte resultatet av FN:s ultimatum i Sarajevoblir att resten av Bosnien också befrias, utan attkriget fortgår kan det i längden inte vara moralisktförsvarbart att upprätthålla det vapenembargo somenbart låser armarna på offret. Utrikesutskottetsäger: ''Faran för eskalering skulle öka markant''.Hur mycket våld får utövas i Bosnien, innan manfår rätt att försvara sig på lika villkor?Kan det bli värre än ett folkmord, som hitillsskördat 200 000 människoliv? Redan för ett årsedan sade man att ett upphävande avvapenembargot skulle komma att förlänga krigetoch människors lidande. Det kommer vi att få höraom en månad igen, om igen, om ett årigen -- allt medan kriget fortgår på angriparnasvillkor.Fru talman! Jag yrkar bifall till yrkandena 1, 3 och4 i motion U631.Anf. 128 () replik:Fru talman! Jag känner respekt för LennartRohdin. Jag tror att mitt parti kan instämma medhonom på alla -- utom tre, mycket specifika --punkter som han har tagit upp i sina motioner.Vi har diskuterat situationen i Jugoslavienmycket -- på gator och torg och i utrikesdebattenhär . Vad vi däremot har diskuterat iutskottet är vad kan göra i praktiskhandling med tanke på hur situationen är.