prot · GH09122 · 1994-06-10 00:00:00 — Vi presenterade en näringspolitik medsvängrum i stället för svångrem för företagen.Vi föreslog reformerade socialförsäkringssystem,valfrihet och rättvisa i familjepolitiken medvårdnadsbidraget som grund.Vi föreslog kraftfulla satsningar på högreutbildning, forskning och utveckling. Vi föreslogåtgärder för miljön och betonade sambandetmellan ekonomi och ekologi.Vi föreslog sänkt moms på mat, turism ochpersontransporter.Vi föreslog åtgärder för att göra starkareför att kunna möta den ökadeinternationaliseringen.Fru talman! Valet 1991 gav en ny regeringoch därmed en ny politik. Förslagen årsvalrörelse har genomförts i en strid ström enligt deplaner vi hade.Fyrklöverregeringens mål har varit och är att brytaden ekonomiska stagnationen som vi ärvde från1980-talets socialdemokratiska , att skapatillväxt i näringslivet och göra till enföretagarnation igen. Välfärdssystemen harförsvarats och förnyats. En valfrihetsrevolution harpåbörjats. Den ekonomiska politiken har utformatsmed hänsyn till miljön för att bli långsiktigt hållbar.Utifrån de förutsättningar som gällde eftersocialdemokraternas 1980-talspolitik är resultatetpå område efter område mycket positivt, menmycket återstår fortfarande.I början på 1990-talet hade en inflation istorleksordningen . 1994 beräknas den till1,9 %.Många gånger har socialdemokraterna ifrågasattinflationsbekämpningen. Det är därför en form avtillnyktring när vi hörde att vikten av inflationsbekämpning. Så har viinte hört förut.BNP var 1991 negativ, --1,. 1994 väntastillväxten bli 2,4 %.1991 minskade industriproduktionen med 4,7%.Nu har hjulen börjat snurra. Industriproduktionenökar och beräknas öka . För 1995bedöms näringslivets investeringar öka med intemindre än 14 %.Företagen, inte minst de små och medelstora, haråter börjat nyanställa, och nyetableringen avföretag ökar. Under /91 fick 900personer s.k. starta-eget-bidrag. Underinnevarande år är det 17 000.Exporten har stigit från minus 1991 till cirkaplus för innevarande år.Fru talman! Jag kunde fortsätta uppräkningen,men redan dessa sifferexempel visar att ekonomingår åt rätt håll. Vändpunkten kom , och detär i hög grad fyrklöverregeringens förtjänst.Men det finns fortfarande problem, inte minst påarbetsmarknaden. Även om antalet arbetslösaminskar står alltför många människor, inte minstungdomar, utan arbete, med allt vad det innebär avotrygghet och oro.Att vända utvecklingen är som att få stopp på enFinlandsfärja. Den fortsätter framåt även sedanman slagit till full broms.Eftersom vi hade ett så svårt arv frånsocialdemokratins 1980-tal har det tagit en lång tidför att vända och få en annan inriktning påsysselsättningsläget. Men varslen från början av1990-talet har ersatts med nyanställningar.Många företag går för fullt.Budgetunderskottet minskar, men det ärfortfarande stort. Det finns anledning att ta mycketallvarligt på den situationen. Likaså att räntorna påstatsskulden som en tung post i budgeten iframtiden kommer att öka till följd av statsskuldensökning. De kan motsvara en fjärdedelav statens utgifter. Därför är det nödvändigt att detsanningsprogram beslutat om fullföljs.Den utökning som föreslås ikompletteringspropositionen är helt nödvändig.Besparingsåtgärder och åtstramningar ärvisserligen inte populära. Det finns partier, inteminst Socialdemokraterna, som av populistiskaskäl ofta motsätter sig och ifrågasätter de förslagsom läggs fram. Men de saknar egna konkretaåtgärder. Dock är det nödvändigt medbesparingsförslag och budgetförstärkningar för attfå hejd på statsskulden och för att åter skallkunna spela i ekonomins elitserie.Räntorna, som tidigare under ett par månaders tidvarit nere på efterkrigstidens lägsta nivå, har väntuppåt igen. Vi smittas av ränteutvecklingen iEuropa och världen i övrigt. Osäkerhet införutgången av höstens val påverkar säkert ocksåränteutvecklingen.Det behövs hårda tag mot budgetunderskottet ochen bred politisk samling kring åtgärder. Då kan också räntorna fortsätta attsjunka.Krisuppgörelsen ochpensionsreformen som har antagit visaratt det går att få en bred politisk uppslutning iviktiga frågor -- förutsatt att viljan finns.Jag vill fråga : Är att före valet medverka till samtal omlångsiktighet och stabilitet för att varaktigt få nedräntorna?Hittills har socialdemokraterna inte kunnat uppvisaen trovärdig ekonomisk politik.När kompletteringspropositionen presenterades islutet av april möttes den av en ordkaskad av kritikfrån . Det var nog många med migsom såg fram emot hans eget ochsocialdemokraternas förslag. När den motionenkom, jag tror det var , var den ett tunt,motsägelsefullt och tämligen innehållslöstdokument. Den gav lika litet svar på de problemSverige har som i sittinledningsanförande tidigare här i dag.I motionen talas om nya jobb i privat sektor. Mende konkreta åtgärderna handlar om jobb i offentligsektor.I motionen talar man om småföretagens betydelse.Men man föreslog ökade skatter som skulleinnebära att man försämrade småföretagensvillkor.Socialdemokraterna talar ofta om att derasregeringerfarenheter gör dem speciellt duktiga attsköta landets finanser. ''Vi har gjort det förr'',brukar säga. Men vi vet vad det därmed att ha gjort det förr innebär. Titta !Vilka är då erfarenheterna av de senaste årenssocialdemokratiska politik?Kjell-Olof kapitulerade och avgick -- enreträtt till författarskapet och debattörens värld.Allan såg en vändpunkt i syne, vände ochförsvann -- en reträtt till den europeiska arenan,bort från den svenska scenen.Göran reträtt återstår, men i reträttenstalekonst har han få övermän. Reträttens retorikoch reträttens politik har blivitsocialdemokraternas signum.Löften om förbättringar i arbetsrätten försmåföretag, framförda vid en socialdemokratisksmåföretagarriksdag, följdes av arbetsrättsreträttpå kongressen i Göteborg.Löften om besparingsprogram följdes avbesparingsreträtt, kompletterade medskattehöjningar.Löften om återställande avarbetslöshetsförsäkringen följdes av procentreträttfrån till , en nivå somsocialdemokraterna tidigare så hårt protesteratemot.Löften om mer pengar till kommunsektorn ochprotester mot tidigare indragningar har förytts i enstatsbidragsreträtt avseende kommunerna.Hur många av kommunerna i mitt eget hemlänkommer att plundra på pengar omhan -- vilket jag inte hoppas -- får chansen efterårets val?Så här är det, fru talman, på område efter område:löften och reträtter. Först ett rejältsocialdemokratiskt löfte, sedan snabbt en rejälreträtt. Beslutade och påbörjade reformer skallrivas upp. Är det ett seriöst regeringsalternativ -- endiversebutik av löften, reträtter och åsikter?Jag vill fråga : När skallsocialdemokraterna skaffa sig en trovärdigekonomisk politik?Nu stundar en ny mandatperiod. Den kurs som harlagts fast för den ekonomiska politiken måstefullföljas. Jag ser ett antal huvuduppgifter för nästamandatperiod. De är bl.a. följande.Fortsatt sanering av statsfinanserna för atteliminera budgetunderskottet och hejda ökningenav statsskulden. Det är nädvändigt för , försvensk ekonomi och för att vi skall få en uthålligtillväxt i ekonomin. Det är nödvändigt inte minstför att våra barn och barnbarn skall få ett bättreland att leva i.Vi måste värna om välfärdspolitiken för att sjukaoch gamla skall få en bra vård och för att våraungdomar skall få en bra skola. För detta krävs deten sund ekonomisk politik. Vi måste bekämpaarbetslösheten med en ökad satsning på småföretagoch på kretsloppssamhället. Miljövänlig teknik ochkretsloppsbaserad produktion skapar framtidensarbetsplatser. När skall Socialdemokraterna insedet och lämna betongen? När skall de inse viktenav kretsloppssamhället som en bas för framtidensjobb?Vi behöver fortsatt satsning på utbildning,forskning och utveckling. Under den härmandatperioden har det satsats betydande resurserför att öka just kompetensen och resurserna tillforskning, utveckling och utbildning på såvälgymnasienivå som på högskolenivå. Målet för nästamandatperiod bör vara att vi fortsätter arbetet medde satsningar som har gjorts under den härmandatperioden och dessutom skapar nyauniversitet i olika delar av landet.Vi måste få en tillväxt inom näringslivet. Vi måstefortsätta att främja näringslivet. Nyaarbetstillfällen, minskad arbetslöshet, sanering avstatsfinanserna samt bibehållen och utveckladvälfärd kan bara åstadkommas med en uthålligekonomisk tillväxt.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till utskottetsbetänkande och avslag på samtliga reservationeroch den särskilda meningsyttringen.I den stundande valrörelsen kommer jag ochCentern att begära väljarnas bifall till vårekonomiska politik för arbete, regional utveckling,grundtrygghet och kretsloppsbaserad hushållningmed resurser. Vi går till val med en politik förlångsiktighet, uthållighet och stabilitet.(Applåder)Anf. 16 () replik:Fru talman! De som har lyssnat på debatterna harhört det här anförandet förut. I saknades svaret på den fråga som allapolitiskt intresserade ställer sig , nämligen omCentern står bakom de förslag som lade fram i en debattartikel i . 17 () replik:Fru talman! I sitt inledningsanförande beskrev inteGöran vilken färdväg som han ville se förnästa mandatperiod och för resten av 1990-talet.Det är viktigt i den här debatten. Mycket av hansanförande ägnades åt kritik av andra partier ochmindre, eller ingenting, åt att redovisa vad han självvill åstadkomma.Det är litet bekymmersamt närSocialdemokraternas ekonomiska talesman ägnarså mycket tid åt något som kan betecknas som ettdomedagsprofetstal. Med hänsyn till de behov ochde problem som finns i svensk ekonomi bordeGöran tala om de socialdemokratiskaalternativen, så att väljarna får veta i förväg vadsom gäller.Det har varit ett motsägelsernasdokument som har presenterats avsocialdemokrater. Jag vill ställa någrakompletterande frågor till : Vemskall vi tro på från Socialdemokraterna? Är detpartisekreteraren eller är det den s.k.ekonomiska talesmannen?I en artikel i sade MonaSahlin att man inte skall räkna med attSocialdemokraterna kan lova guld och grönaskogar. Valrörelsen blir i stället en tävlan om vemsom kan spara bäst och mest, menade sade att det värsta som kan hända är regeringar som vinner val på att riva uppbeslut som andra regeringar har fattat.Delar sin partisekreteraresuppfattning? Mycket i motion går imotsatt riktning. Vem skall vi tro på -- GöranPersson eller ?Anf. 18 () replik:Fru talman! Beträffande detta om att jag talar om samma saker. Det finns sådant somPer-Ola har medverkat till och som videfinitivt skall ändra på. Men det finns också sådantsom vi säkert kan samarbeta kring. Det är dock enrättvis fördelning och en satsning på arbete åt allasom gäller. Detta är grunden.Jag ställde en fråga. har ju självsom finansutskottets ordförande en central roll isvensk ekonomisk politik. Det vore värdefullt att fåveta vad som gäller. Höjd pensionsålder, höjdaegenavgifter i pensionssystemet utöverpensionskompromissen, försämrad förtidspension,sämre vård i landstingens och kommunernasverksamhet -- är det regeringsprogrammet? Enenkel och mycket rak fråga här: Står Centernbakom detta? Jag undrar om det går att få ett jaeller nej som svar på den frågan.Vid uteblivet svar, , skall ni vetaatt snöbollen börjar rulla för den finansministersom sitter längst fram i raden. Det här presenterasju som regeringsalternativet. Står bakomplanen -- ja eller nej?Anf. 19 () replik:Fru talman! Jag svarar mycket gärna på GöranPerssons fråga. Vad finansministern har redovisatär, som hon säger, hennes besked till väljarna.Varje parti har ett ansvar när det gäller att redovisavad partiet vill gå till val på. Mycket av det som ståri finansministerns artikel stämmer väl överens medde förslag som finns i regeringens s.k.saneringsprogram. Men på en punkt, och det villjag gärna säga, instämmer jag inte ifinansministerns förslag. Det gäller då antydan omhöjd pensionsålder. har fattatbeslut om oförändrad pensionsålder. Jag tror attdet är viktigt att vi håller fast vid träffaduppgörelse.Jag vill knyta an till anförandetidigare här. Han talar om att näringslivet skulleväxa. Varför skall man då beskatta produktionen?Han talar om stabilitet och fasta spelregler. Varförvill då riva upp de reformer som vihar åstadkommit för att skapa stabilitet ochlångsiktighet? Detta är att möta framtiden meddåtidens politik.Göran talade avslutningsvis när det gällersjupunktsprogrammet om att ekonomi och ekologiskulle höra samman. Skall jag tolka det så, GöranPersson, att man är på väg att ompröva många avde betongprojekt som Socialdemokraternamedverkade till under förra mandatperioden?Exempelvis gäller det broar till våra grannländer.Det måste väl finnas en mening i det som sägs.Göran måste ha en avsikt här. Det kan intevara så att talet om att vi måste förena ekonomi ochekologi bara är några vackra ord i en riksdagsdebatti slutet av en mandatperiod. Om kan konkretisera vad han menar tar vi intesärskilt allvarligt på orden i hans anförande.Nu har vi kommit till slutet av denna mandatperiod.Kanske är det den sista debatten med GöranPersson . Jag vill därförtillägna en liten dikt, somen skön sommar tillönskas. Min minidikt lyder:Göran är bra på retorik, men saknarekonomisk politik.Anf. 20 (nyd)replik:Fru talman! Enligt min uppfattning är detegentligen bara den som svarar på frågor som bordeha rätt att ställa frågor. Det tycker jag att t.ex.Göran skulle tänka på. Han anser sigtydligen ha frågeformuleringsmonopol här.Anf. 21 TALMANNEN:Nu gäller det anförande.Anf. 22 (nyd):Fru talman! Det är precis vad det gör. Jag riktar enfråga -- eftersom jag tycker att jag har rätt att ställafrågor -- till . 1993/94 hade vi -- vikan nästan överblicka resultatet nu -- ettbudgetunderskott på och ettupplåningsbehov på 239,6 miljarder kronor.Prognosen /95, som till stor del kanske ären glädjekalkyl -- det vet vi ju ännu inte -- pekarfortfarande på ibudgetunderskott och på ett upplåningsbehov på195,7 miljarder kronor.Jag gjorde tidigare en prognos här i kammaren ochjag vill upprepa vad jag sade. Vid det aktuellatillfället var prognosen att vi gick back med 172miljarder kronor. Det motsvarade totalkostnaden iSverige för följande poster: barnbidrag,bostadsbidrag, barnomsorg,föräldraförsäkring, arbetsskadeförsäkring ochstatens andel av sjukförsäkringen. Vidare gälldedet alla kostnader för polisen, domstolarna,universiteten, högskolorna och nästan helaförsvaret. Lägger man ihop alla dessa kostnaderkommer man --någonstans där pendlar vi nu.Min fråga till -- ordföranden ifinansutskottet, och där får han för min del gärnasitta kvar om han svarar rätt på min fråga -- är:Kommer och attinsistera på att dessa synnerligen besvärande faktaallvarligt beaktas och åtgärdas i nästa regeringsfas,om ni kommer dithän? Kommer ni alltså på ett heltannat sätt än som är fallet att inse det djupaallvaret här -- det handlar ju om katastrofsiffror -- istället för att bita litet grand i kanten och beslutaom något som skall äga rum 1999, 2010 eller vad detnu kan vara fråga om?Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag har gett uttryck för attvi ser mycket allvarligt dels på budgetunderskottet,dels på statsskuldens utveckling. Den som inte tarallvarligt på dessa båda saker har inte insett att vibehöver en politik som radikalt avviker från densom gällde på 1980-talet.Det är viktigt att de förslag som vi under den härmandatperioden har medverkat till och det somligger i saneringsprogrammet får fullföljas ochfortsätta att gälla såväl under nästa mandatperiodsom under resten av det här seklet.Det är helt nödvändigt att så sker, för annarskommer vi bara att skjuta problemen framför oss.När budgetar skall läggas fram gäller det att vridaoch vända på stenarna, att ompröva och pröva samtatt omprioritera. Självklart är inget anslag -- kanskemed några få undantag -- heligt i en budget sommåste saneras för att ekonomin skall gå ihop.Det som finns i saneringsprogrammet och depreciseringar som är gjorda i åretskompletteringsproposition bildar en bra grund,tycker jag, när det gäller att lägga fast en bra politikför resten av detta sekel -- förutsatt att de partiersom nu bildar regering kan få fortsätta, och det trorjag, , att de får. medverka till det genom att rösta rätt i åretsval. Av allt att döma röstar inte på det parti som han en gång startade,men i så fall finns det ju andra partier att väljabland.Till sist: sade i sittinledningsanförande att finansutskottet är slut. Imotsats till vad som gäller karriär -- vilken är slut, som han själv harsagt -- kan jag dementera att finansutskottet är slut.Det är möjligen slut på sammanträden . består och kommer attfå förstärkta befogenheter, precis på det sätt somIan och många andra har efterlyst.Anf. 24 (nyd)replik:Fru talman! Som någon viskade till mig: Inte barafinansutskottet består utan även jag själv.Observera då att om jag är politiskt slut är det ibemärkelsen partipolitiskt slut. Jag kommer atthålla tummen på ögat på er alla.I sakfrågan skulle jag vilja säga att de åtgärdsplanersom regeringen har framställt, och som Nydemokrati har stött, inte räcker någonstans.Nathalieplanen räcker inte ens halvvägs. Det är detsom är den bistra sanningen. Det krävs myckettuffare tag än detta.Jag vill upprepa att alternativet till det jag sadeförut, när jag talade om alla de poster som vi intehar råd med, är skattehöjningar. Det finns de varsnamn man inte får nämna när man tar replik på herrEriksson som kör den vägen. Låt mig då upplysaom att om man med det alternativet skall få ihop172 miljarder får man höja momsen till ellerhöja arbetsgivaravgiften till . Det var väl någotatt bita i?För övrigt ber jag att få tacka herr ordföranden förde vänliga orden, de som han sade och de som hantänkte.Anf. 25 () replik:Fru talman! Det behövs besparingar. Det har visignalerat, och vi har även pekat ut områden. Detär bara att läsa saneringsprogrammet. Jag vet attIan är väl insatt i dess innehåll,eftersom han har röstat aktivt för de olikaförslagen.Men det är också viktigt att de besparingar vi görpå annat sätt i transfereringssystem sker medfördelningspolitiska förtecken. Det vill jag betona.Vi kan inte från sida accepterabesparingar som innebär orättvisor eller leder tillsneda fördelningspolitiska effekter. Om något partikommer att lägga fram sådana förslag under nästamandatperiod kommer vi från sidasjälvklart att reagera.Till sist, fru talman, vill jag till ,som lämnar , säga ett varmt tack församarbetet i finansutskottet och för stimulerandedebatter, ibland fräna. Men bakom denna fränhet,karskhet och ibland aggressiva framtoning vet jagatt det hos finns ett varmt hjärta.Tack för det.Anf. 26 ():Fru talman! I ekonomiska slutdebatt talade dåvarande finansministernAllan om vändpunkten som vore denredan passerad, och han anklagade mig försvartmålning. Men utvecklingen har gett ossmoderater rätt i att vi då var på väg in i en svårekonomisk kris, en hemmagjord strukturkris, somvuxit fram i spåren av ''den tredje vägens politik''.Den samlade produktionen stagnerade och börjademinska. Ändå fortsatte konsumtionen att stiga.Trots ambitiösa mål för att begränsa den offentligasektorns volymexpansion låg ökningstaktenständigt . Även den privatakonsumtionen växte till priset av atthushållssparandet blev kraftigt negativt. När dentotala konsumtionen alltmer överstegproduktionen, kunde resultatet inte bli annat änväxande underskott i handels- och bytesbalanserna.Härtill kom att investeringskapitalet sökte sig ut tillandra länder, medan flödet i motsatt riktning, alltsåhem till , var praktiskt taget obefintligt.Skattetrycket steg från 1982 till nära 57 %1991 och var därmed, med klar marginal, värst ivärlden. Den årliga inflationstakten var hög -- långthögre än i konkurrentländerna. När arbetsproduktivitetenutvecklades svagt, försämrades Sverigeskostnadsläge och därmed konkurrenskraft mycketsnabbt.Vid tiden för förra valet gav strukturkrisen allttydligare utslag i främst tre avseenden. Under åretfram till valet växte den öppna arbetslösheten med100 000 personer, och den snabba ökningen avantalet varsel visade att , , skulle få rätt i sinspådom om ''arbetslöshetens stålbad''. Statensbudget uppvisade ett snabbt växande underskott.Och fallissemang i finans- och fastighetsbolagförebådade en fullfjädrad finanskris, som skullesätta väletablerade banker och försäkringsbolag igungning.När sedan de borgerliga partierna tog överregeringsmakten, övertog vi också en ekonomi isnabb utförsåkning. Våra viktigaste mål var att förain som medlem i den europeiskagemenskapen, att återupprätta vårt land somtillväxt- och företagarnation och att stärkavalfriheten i välfärdspolitiken. Vi förutsåg att dennödvändiga förnyelsen av och svenskpolitik skulle ta i anspråk mer än enmandatperiod -- ja, kanske . Uppgiftenblev inte lättare av att till den strukturkris som 80-talets ekonomiska politik framkallat här i Sverigelades en internationell konjunkturnedgång. Men vikan nu summera en rad positivaresultat av våra ansträngningar.På samma sätt som alla kurvor pekade fel för tre årsedan, pekar de nu rätt. Senast har det bekräftats iKonjunkturinstitutets majrapport och iIndustriförbundets planenkät. Ekonomin växerigen, industriproduktionen ökar snabbt och enstigande orderingång ger industrin anledning attskynda på sina investeringar.Att kostnadsläget är gott är inte bara ett resultat avden svagare kronan. Skattebelastningen harminskat, t.ex. genom sänkta löneskatter.Produktiviteten ökar dessutom snabbt i bådeenskild och offentlig sektor, bl.a. till följd av denlägre frånvaro som reformerade socialförsäkringarfört med sig.Skattetrycket har sänkts till igen.Inflationen är rekordlåg. Det betyder attmedborgarna även med låga lönehöjningar får ökatutrymme för privat konsumtion utan att detnormaliserade hushållssparandet behöver minska.Sveriges förbättrade konkurrenskraft läggergrunden för en exportökning, som i sin tur medförväxande överskott i handelsbalansen. Ävenbytesbalansen uppvisar numera stigande överskott,och därmed är alltså balansen i det totala sparandetåterupprättad.Det underlättar den nödvändiga offentligaupplåning som det stora budgetunderskottetframtvingar. Men även det offentliga lånebehovetutvecklas nu åt rätt håll, och det i snabbare takt änvad som förutsetts. Finanskrisen är dessutom pågod väg att lösas.Sedan någon tid förbättras också läget påarbetsmarknaden. Det förekommer färre varseloch konkurser, fler lediga platser och nystartadeföretag. var den första månad då denöppna arbetslösheten var lägre än samma månadett år tidigare.Fru talman! Strukturkrisen i den svenska ekonominär ändå så djupgående att stora problem kvarståratt hantera. Framför allt handlar det omarbetslösheten och det offentligaupplåningsbehovet. Känsliga mätare påbalansrubbningen är kronkursen och räntan.Under våren har tvärtemot alla förutsägelser ochförhoppningar den förutsedda kronförstärkningen istort sett uteblivit, som den långa räntanhöjts kraftigt, med . Delvis ärdet en återspegling av allmän oro på deinternationella kapital- och valutamarknaderna,men genomslaget har varit relativt sett större iSverige. Det kan inte tolkas som annat än misstromot det politiska systemets förmåga att lotsaSverige ut ur den ekonomiska krisen. Det drabbaross alla som sysslar med politik. Men det är säkertingen tillfällighet att ränterycken uppåt blivitsärskilt markerade efter det att fleraopinionsmätningar skapat farhågor för ensocialistisk seger i höstens val, som detfortfarande föreligger övervikt för nejsidan i dendärpå följande folkomröstningen om EU.Bland borgerliga sympatisörer finns det en klarmajoritet som säger ja till . Men påpolitikens vänstersida dominerar nejsägarna. Motden bakgrunden är det olyckligt attsocialdemokraterna uppträder tvehågset och utanengagemang i frågan. Jag förstår inte hur nisocialdemokrater kan göra anspråk på att bildaregering, när ni inte har någon bestämd uppfattningom hur Europasamarbetet skall se ut och ärberedda att driva den.På samma sätt är det egentligen på den ekonomiskapolitikens område.