prot · GI0944 · 1994-12-16 00:00:00 — Rubrikmäs-sigt finns det mycket som vi har ställt upp på, meninnehållet har fått en utformning som har gjort attockså klagar över hurlitet det blev av beslut.Jag tror inte att man kan ha den felsynen att manskall stå på den ena eller den andra sidan. För osspolitiker gäller det att hitta balanspunkten, att avvägade två partsintressen som har funnits och som alltidkommer att finnas på arbetsmarknaden.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag skall ägna till åt historiatillsammans med . När om hur kontorister vid skrivbyråer jagades underden socialdemokratiska regeringstiden får jag baraerinra om att vi ändrade lagen om ar-betsförmedling, jag vill minnas att det var 1991, ochtillförde i lagstiftningen möjligheter till viss uthyrningav arbetskraft.Det var just med tanke på att skrivbyråverksamhe-ten fanns och utnyttjades, till och med, som ElverJonsson har antytt, av departementen, som vi fann detangeläget att nu se till att denna också var lagenlig.Men vi pinnade för ganska ordentligt, så att dettainte skulle bli en allmän företeelse, att en arbetsgivareskulle ha fritt att välja, som det är , om han villehyra in den arbetskraft han behövde för sin produktioneller om han ville anställa den. För är det fak-tiskt fritt fram.Innan vetorättsreglerna återtas har heller intefacket vare sig förhandlingsmöjligheter, särskilt pådenna grund, eller möjligheter att motsätta sig attarbetsgivaren i stället för att anställa hyr in arbetskraf-ten.När det gäller skadestånden är det klart att en ar-betsgivare som bryter mot givna lagprinciper kankomma att hamna i en skadeståndssituation. Oftalöser man detta ganska praktiskt på arbetsplatserna.Det här ledde väl inte heller fram till särskiltmycket under den borgerliga regeringens period, iannan mån än att man gick fram ganska snabbt hösten1991 och utan utredning fattade beslut om att höja dearbetsrättsliga skadestånden för arbetstagarna om degick ut i olovlig konflikt.Vi har inte nu föreslagit någon ändring i detta hän-seende. Det här får väl också utredas vidare. Men detfinns skäl att ha ögonen på det. Det blir väl också såatt arbetstagare och arbetsgivare nu får möjlighet att iden arbetsrättsliga utredningen diskutera sina syn-punkter på just skadeståndsfrågan, och det tycker jagär bra.Anf. 24 () replik:Fru talman! skall ändå hållas räkningför att han nu säger att det har blivit en rimlig föränd-ring också för skrivbyråerna. Då får jag väl bara litetdiskret tillägga att den sinnesförändringen på social-demokratiskt håll skedde efter många års kritik ochtrista interiörer från den verksamheten.Sedan säger att det är viktigt att seupp nu när man har avmonopoliserat. Om jag hörderätt sade han: Vi pinnade för ganska ordentligt i ut-skottet. Visst gjorde ni det, så rejält att till och medden socialdemokratiska regeringen hickade till.Om man nu talar om beställningsverk tror jag attvi här har ett exempel på en beställning från en avparterna.Vi måste väl ändå kunna konstatera - jag tror attSten också ger mig rätt på den punkten - attvetoreglerna, i och för sig med goda avsikter före-slagna och inrättade, inte har kunnat använ-das för att avstyra det de skulle förhindra. Sedan harman andra gånger avstått från att använda dem när dethar varit uppenbart att det hade varit rimligt att inskri-da. Här finns det exempel också från denna kommun.Jag kan väl nämna den "lilla" byggnaden , såkanske vet vad jag avser.Till sist har jag bara en liten anhållan till. StenÖstlund nämnde i sitt inledningsanförande att manskulle återställa och började tala om 70-talets början.Jag blev litet fundersam: Är det så långt tillbaka nitänker vrida utvecklingen, eller hur mycket skall denvridas tillbaka? har den här regeringen lovatsamförstånd och överläggning inte minst med småfö-retagare i regeringens egen plyschsoffa. Hur går detihop att å ena sidan vrida tillbaka och å andra sidan hasamförståndslösningar?Anf. 25 () replik:Fru talman! I det senare fallet har jag bara sagt attvi inte finner någon anledning att parterna i det nyautredningsarbetet skall behöva utgå från annat än deprincipiellt viktigaste reglerna, som gällde från mittenav 70-talet och fram till . Jag kaninte de exakta åren. vet bättre än jag omdet var 1975 eller 1976 som medbestämmandelagenantogs. Vi vill att man nu börjar där. I vidare meninghar jag inte talat om 70-talet.70-talet kommer vi aldrig tillbaka till, tyvärr kan-ske. Men vi lever i 1994 och får rätta oss efter det.Det här med beställningsverk kan vi naturligtvisföra en lång debatt om. Men det är klart att det finnsall anledning att med största uppmärksamhet följautvecklingen på arbetsmarknaden när det gäller justuthyrningsverksamheten.Jag tror att det är någonting som de som följer ar-betsmarknaden närmare är på det klara med. Menkanske har inte medier och andra uppmärksammatdet. Är det någonting som håller på att förändra densvenska arbetsmarknaden i mycket kraftig grad är detjust uthyrningsverksamheten. Det skapar enligt minmening allt fler otrygga anställningar. I varje fallriskerar det att göra det ganska ordentligt.Detta gäller särskilt efter alla de förändringar somni genomförde i lagstiftningen. Det gör det exempel-vis möjligt för den som bedriver uthyrningsverksam-het att både provanställa och kanske t.o.m. få anställ-ningsstöd för sådana som anställs för att sedan hyrasut. Det är faktiskt möjligt i dagens läge. Det tycker viär en felaktig situation. Men vi kommer naturligtvisatt följa detta ganska uppmärksamt.Sedan till frågan om vetorättsreglerna. Är det nå-gonting som har varit till nytta i det arbetsliv som ivarje fall jag kommer ifrån är det de reglerna. Det ärklart att det nu är , men jag vet att detfortsatt varit viktigt att vi haft de möjligheterna på denfackliga sidan. Det har också hjälpt till att sanera ochhålla rent ute på arbetsplatserna. Men det har funnitssituationer där man inte har haft möjligheter att ingri-pa.Om någon kör för fort förbi en skola, kansket.o.m. polischefen, är varken eller jagberedd att ändra på de regler som skall gälla för has-tighet när man kör förbi en skola. Men tydligen är detså när det gäller förhållandena på arbetsmarknaden.Om man bryter mot bestämmelserna i ett fall skallman upphäva hela lagstiftningen.Anf. 26 () replik:Fru talman! Jag ser på sin kammareår 2000. Denne hedersman kommer ihåg sitt arbetslivfrån . Han ser med förundran på alltvad som har hänt och fram till 2000-talet.Han noterar att hölls arbets-lösheten onödigt hög genom återställare, och att detkostade det parti han representerar en hel del i formav badwill. Han noterar att man egentligen aldrigförstod småföretagens roll i det framväxande samhäl-let. Trots att det var en mycket god konjunktur och ettperfekt kostnadsläge fick man inte i gång framtidstronhos de små och medelstora företagen.Han noterar också att utveckligen tvingade framen arbetsrätt som dels var vad man återställde, dels enhel del annat. Han noterar att tyngden flyttades frånLO-ombudsmännen till en medarbetaranda i företagensom gjorde att trivseln ökade och allting gick bättre.Sedan till a-kassan. nämner i sitt an-förande 80-procentsnivån. är det ju fritt fram atthöja till och uppfylla vad Socialdemokraternalovade demonstranterna. I stället funderar man på i sjukersättning. Var är trovärdigheten?Det togs stor hänsyn till arbetstagarparten. Det la-des fram ett litet förslag i förhållande till utrednings-förslaget. Jag kan också notera att 600 000 människorförlorade sina jobb med de gamla lagarna 1989-1993.Färre skulle ha förlorat jobbet om det hade rått störreflexibilitet.Sedan vill jag ställa en fråga. Är Socialdemokra-terna beredda att ta hänsyn till den tredjedel av företa-gen som har färre än tio anställda, och som oftast inteär part?Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag vill göra en rättelse. Jag har överhuvud taget inte berört ersättningsnivån i arbetslös-hetskassan. Den frågan kommer att behandlas i debat-ten om nästa betänkande, kan jag tänka mig.Elver och jag ägnade oss åt litet historik ivår debattomgång medan inleder mednågra framtidsvisioner och hur det kan komma att bli.Det kan i och för sig vara intressant. Det är mångasom försöker sig på den saken i dagens läge.Vi får väl se hur det blir. Men jag har väldigt svårtatt tro att framtiden skall bli så mycket bättre för ossalla om detta skall ske till priset av att löntagarna skallvara någonting som man har allt lättare för att alltef-tersom ta in och lyfa ut ur anställningen i företaget.Jag tror knappast att det är lösningen på proble-men. Man får inte särskilt goda och bra medarbetare,som man nu tycker om att kalla de anställda, om deskall leva i otrygghet över det grundläggande för heladeras engagemang, nämligen anställningen. Det är så.Jag tror inte att en arbetsrätt som tvingas fram ochsom ger otrygghet är lösningen på framtidens pro-blem. Sedan är det naturligtvis en spännande utveck-ling som pågår. Det är distansarbete och en mängdannat på gång.Det tvingar även gamla riksdagsmän - åtminstoneäldre rikdagsmän, hur gammal man är som riksdags-man är en annan sak - att lära sig datorer och liknandeting. Jag har konstaterat att det går det med. Frågan ärom har lärt sig det . Men detkanske inte debatten skall handla om.Anf. 28 () replik:Fru talman! Det är mycket viktigt att kunna histo-ria. Man kan lära av både misstag och det som kloktär gjort. Men nog är det mycket viktigt att diskuterautvecklingen av samhällslivet. Detta speciellt när detgår så mycket fortare år . Då är det rent farligtatt återkoppla till erfarenheterna från 50- och 60-tal.Det är helt enkelt farligt.Jag fick litet bråttom med frågeställandet i mittsenaste inlägg. Cirka en tredjedel de anställda i före-tagen jobbar i företag med mindre än tio anställda.Merparten av de företagen är inte part. De måstealltså blint följa lagen och får inte förhandla. Det ärviktigt att det också sker en utveckling i dessa företag.Är beredd att diskutera hur deras arbets-rättsregler skall vara och hur de skall anpassas?Jag vet mycket väl att man i de stora industriföre-tagen förhandlar bort folk bredvid turordningslistorna,oftast litet äldre människor, oftast människor med litethög sjukfrånvaro. Jag har tittat närmare på det - ty-värr är det så.Det har skett en första utvärdering av den gamlaLAS:en och den nya LAS:en. Fanns det någon skill-nad var det till den nya LAS:ens fördel, om man sågdet från löntagarsynpunkt. Tyvärr finns det nu intenågon chans att göra en andra utvärdering, och det ärsynd.Jag hoppas verkligen att alla här i kammaren är förde anställdas trygghet, en god arbetsmiljö och en finutveckling. Det är egentligen inte sådana saker viskall diskutera, utan det är hur man på bästa sättåstadkommer det.Anf. 29 () replik:Fru talman! försöker framställamig och mitt partis inställning till arbetsrätten ochutvecklingen på arbetsmarknaden som förankrade i50- och 60-talet. Jag lämnade själv arbetsmarknadenför riksdagsarbetet 1982. Det är visserligen tolv årsedan, och det har hänt mycket , men visocialdemokrater har ju ändå här iriksdagen - det gjorde vi för resten tillsammans medCenterpartiet - varit med om att exempelvis utvecklanya former för att arbeta för bättre förhållanden iarbetslivet. Arbetslivsfonden är väl ett utmärkt exem-pel på det.Jag har haft glädjen att både på den förra social-demokratiska regeringens och på den nuvarande re-geringens uppdrag vara ordförande i en av dessa fon-der, och jag är mycket väl medveten om vilken ut-veckling vi har på gång i arbetslivet.Börje pekade på att man ute i företagenhar träffat avtal om turlistor som har inneburit attäldre har fått gå. Jag känner också igen det förhållan-det. Det visar också att det inte bara är den sist an-ställde som får gå när företagen måste skära ned.Facken är mycket väl medvetna om att man i företa-gen måste ha en balanserad arbetsstyrka, både kun-skapsmässigt och åldersmässigt. När det gäller äldreär det dess värre så att det ofta är de som har utfört demer servicebetonade arbetsuppgifterna när företagenhar koncentrerat sig och behållit de anställda som harsysslat med den egentliga kärnverksamheten.Delvis med hjälp av Arbetslivsfondens pengar harvi nu varit med om att i många företag införa en nyarbetsorganisation som innebär att de anställda cirku-lerar och utför alla arbetsuppgifter inom sitt område;kravet är framför allt att man skall kunna kärnverk-samheten men också att man skall utföra servicejob-ben själv.Det innebär att väldigt många av dem som harblivit uppsagda under den gångna depressionen tyvärrockså kommer att få väldigt svårt att få nya jobb.Trots att de är gamla och har varit med länge är detmånga av dem som antingen inte har yrkeskompeten-sen eller också har skadat sig så allvarligt undermånga yrkesår att de har små möjligheter att gå till-baka till den verksamheten. - Det är i korthet så jagser på utvecklingen på arbetsmarknaden.Anf. 30 () replik:Fru talman! sade att översynen avarbetsrätten startade under den socialdemokratiskaregeringen . Det är alldeles rätt. är det år1994. är tydligen den förhärskande tanken hossocialdemokraterna när det gäller översynen: Vi åter-ställer arbetsrätten till vad den var tidigare. Det är sålångt man har tänkt. Man gör som facket vill - manåterställer. Man har inte tänkt en enda ny tanke!Dessutom skall man tillsätta en utredning. Direk-tiven antogs i går. Man säger där att man skall skapasamförstånd. Och det gör man efter det att man harstruntat i vad den ena parten i sammanhanget säger!Man lägger alltså fram direktiv om samförstånd dageninnan fattar ett beslut om att återföra allt tilldet gamla.Vi konstaterar att socialdemokraterna tror att manskapar fler arbetstillfällen med höjda fastighetsskatteroch förändrad arbetsrätt. Men man lyssnar enbart påfacket.Jag har i min hand en intervju med ett antal soci-aldemokratiska företagare. Där heter det: "Att åter-ställa arbetsrätten vore ett dråpslag mot oss småföre-tagare, säger , VD för i med tio anställda och s-ledamot i ." - - -"Att ta till fackliga stridsåtgärder för att få kollek-tivavtal med en ensam egenföretagare är löjligt. Somensamföretagare är man ju inte arbetsgivare utansnarare själv arbetstagare." - - -"Det är orimligt att någon utifrån ska kunna tvingaenmansföretag eller verksamheter inom familjen atttillämpa kollektivavtal mot deras vilja, säger , socialdemokrat och VD för vårdbolaget i ." - - -"Vilka entreprenörer som ska anlitas har facketinte med att göra. Det är upp till företagsledningen,fastslår , s-ordförande i kommunens barn-och ungdomsnämnd och VD för med ett 30-tal anställda. "Vi kan alltså konstatera att ett antal socialdemo-kratiska företagare tycker att det som den socialde-mokratiska regeringen nu gör innebär ett oerhörtklåfingrigt återställande när det gäller en lag somfungerar bra. Vad har att säga till dessamänniskor? Att det är av fackliga skäl ni återställerlagen? Ni tror alltså inte på deras åsikter som företa-gare? Det är förvånansvärt.Anf. 31 () replik:Fru talman! Socialdemokraterna är ett stort parti,. Det är klart att alla inte har samma upp-fattning i alla frågor. De företagare som har vi kanske inte haft möjligheter att diskuteraigenom vårt synsätt med på det sätt som vi borde hagjort - jag vet i alla fall att jag inte har haft någondebatt med dem.När det gäller enmansföretag och familjeföretag ärdet på det sättet - vi har skrivit omdet i våra utskottsbetänkanden, så det vet väl - att det finns huvudavtal mellan parternapå arbetsmarknaden, LO och SAF, att man inte skallutsätta den här typen av företag för konfliktåtgärder.Men det finns några branscher som inte har ratificerathuvudavtalet, av den anledningen att det där råderalldeles speciella förhållanden. En av dessa branscherär Transport. Det finns exempelvis många enmanså-kare som inte stadigvarande har några anställda mensom till och från har anställda. Det finns inget annatsätt att skydda de anställda som tillfälligt går in isådana företag än att se till att det finns ett avtal teck-nat för företaget.Om det inte har tecknats avtal är det dess värre såatt om enmansföretagaren har missat att betala införsäkringsavgifterna gäller inte försäkringarna förden som är där och jobbar. Det är ett exempel på vadsom kan hända. Om det skulle hända en allvarligolycka och den anställde omkommer i jobbet kan detfå konsekvensen att de anhöriga står helt utan skydd.Det gör man inte normalt i sin anställning i ,men i sådana situationer kan det inträffa. Jag har självsett exempel på detta, men det skulle ta atthär relatera det.Det är alltså viktigt för de branschorganisationersom har många sådana små arbetsplatser att de ocksåhar möjlighet att använda konfliktvapnet för att fåfram avtal.Anf. 32 () replik:Fru talman! Det är intressant att höra att det är möjligt att företagarna inte har lyssnattillräckligt på socialdemokraterna. Men det faktisktdet som man har gjort, och man har ändå kommitfram till att era förslag är totalt vansinniga.Jag citerar ytterligare en gång samma uttalande:"Det är orimligt att någon utifrån skall kunnatvinga enmansföretag eller verksamheter inom famil-jen att tillämpa kollektivavtal mot deras vilja, sägerMirko Kliman, socialdemokrat och VD för vårdbola-get - - -. "Detta säger alltså en socialdemokrat. Det är ingasmå ord som han använder, utan han säger att det ärorimligt att detta skall ske. Om socialdemokraternaskall diskutera något är det väl arbetsrätten, men inteens era egna tycker att den förändring som föreslåsär bra.Låt mig vidare gå över till en fråga som harkommit i skymundan, nämligen EU-direktivet. Minförsta fråga är: Tycker att man skall haolika lön och olika arbetsvillkor i samma arbete?Det förvånar mig vidare att , som ärfrån sjöfartsstaden , vill försätta svenskafartygsägare och svensk sjöfart i ett sämre läge genomatt gå längre än vad EU-direktivet föreskriver försjögående fartyg.Till sist: Är det så, som sade, att ent-reprenader innebär sämre lön och sämre arbetsvillkor?Jag skulle vilja höra om det är en allmän uppfattningbland socialdemokraterna att entreprenörer står försämre lön och sämre företagaranda. I så fall vill jagsäga att jag är ytterst förvånad över den socialdemo-kratiska synen på en hel del av våra företagare.Anf. 33 () replik:Fru talman! Det vore, , enligt minuppfattning orimligt att inte återställa lagreglerna omblockader mot enmans- och familjeföretag. Mot bak-grund av de erfarenheter som jag har och som jaggärna skulle utveckla vidare men som vi väl får åter-komma till finns det mycket goda skäl för att återstäl-la dessa konfliktmöjligheter.Jag vill också beröra påståendena att bestämmel-serna om möjligheter till provanställning och omunderlättande av uppsägning av anställda skulle varavälgörande för sysselsättningen. vartidigare inne på detta. Vi vill nu återställa den lag-stiftning som vi hade i dessa avseenden på 80-talet.Arbetslösheten var då nere i . Jag har inte settett enda bevis för att den lagstiftning som ni nu villbehålla har gett ett enda nytt jobb. Det är helt andrafaktorer som har spelat in.Vad gäller överlåtelsevillkoren och frågan om oli-ka löner vill jag säga att jagkan tänka mig något sådant. Det är inte alls ovanligtatt sådant förekommer på arbetsmarknaden under enövergångsperiod vid företagsöverlåtelser eller vidförflyttningar inom företag. Under en övergångsperi-od kan olika lönevillkor gälla. Märk väl att det ärvillkoren, inte avtalet, som förs över.Frågan om sjögående fartyg skulle jag behöva litetmer tid för att utveckla, men lägg väl märke till, KentOlsson och företrädarna för redarintressena, att det ärfråga om överlåtelse av verksamheter, inte om för-säljning av fartyg. Det är mycket viktigt att hålla dettai minnet. Skulle det gälla vilken fartygsförsäljningsom helst, skulle jag icke vara beredd att biträdaöverlåtelsedirektiven, men det är nu fråga om överlå-telse av verksamheter.Stena Lines affärsidé att köpa när detta är förmån-ligt och sälja när det är goda priser hotar oss exem-pelvis inte på något sätt i detta sammanhang. Det ärdå inte fråga om överlåtelse av verksamhet utan ominköp av fartyg.Vad gäller frågan om lönevillkor vid entreprena-der hänvisar jag bara, eftersom min taletid börjar taslut, till s. 56 i propositionen. I propositionens förslag,som jag hoppas att har läst, finns enbeskrivning av hur man har använt lönevillkoren föratt ta över verksamheter och lägga över dem på ent-reprenad. Det enda konkurrensmedlet har varit att frånden ena dagen till den andra införa lägre lön och säm-re villkor för de anställda.Anf. 34 () replik:Fru talman! Det har hänvisats mycket till historieni replikskiftena. Jag noterar att beklaga-de att 70-talet inte är tillbaka. Det var beklagligt attdet synsättet fanns också hos den dåvarande social-demokratiska regeringen , och det är lika-ledes att beklaga att det finns även nu . Dethar varit ett stort problem när det gällt att få till ståndjobb i Sverige.Jag vill inte se så mycket på historien utan blickaframåt litet mera konstruktivt. Jag vill ställa två frågortill . Han sade att han inte hade sett ettenda bevis för att de förändrade arbetsrättsreglernahar skapat några nya jobb. Detta kan vi tvista om. Jagvet att de har skapat nya jobb. Min första fråga blir:Om vi kunde fylla hela denna kammare med syn-liga bevis för att det har uppstått nya jobb med hjälpav förlängd provanställning och förlängd visstidsan-ställning, skulle det föranleda en omprövning frånSten och socialdemokraterna, så att man igrunden ändrade ståndpunkt? Om vi alltså verkligenkunde här i kammaren visa upp alla de människorsom har fått möjlighet till nya jobb, skulle man dåändra sig?Den andra frågan gäller övertidsproblemet. För-sämrar man möjligheterna till provanställning ochvisstidsanställning, är det risk för att företagen försö-ker få dem som arbetar i företagen att satsa mera påövertid i stället för att ge flera möjligheter att få arbe-te. Man vågar kanske inte satsa mer på nyanställning,eftersom man inte är säker på utvecklingen. Ser inteSten att det finns en risk i detta?Både socialdemokraterna och vi kristdemokratertycker att det förekommer för mycket övertidsarbete.I stället borde man anställa fler. Innebär inte den nuföreslagna förändringen att det blir ökad risk för att enminskning av övertiden motverkas? I andra samman-hang säger socialdemokraterna att de vill minska påövertiden.Anf. 35 () replik:Fru talman! ställer två frågor. Om vifick synliga bevis i detta sammanhang, oavsett om viskulle fylla denna kammare eller någon annan lokalmed människor som har fått arbete, skulle vi själv-klart ändra uppfattning. Om vi blir övertygade om attdetta är vägen att skapa sysselsättning, skulle vi na-turligtvis ge möjlighet till provanställningar i vidaremening. Det finns länder som inte har några regler fördetta, men de har bevisligen inte klarat sysselsätt-ningsproblemen på denna väg. Det är en helt annanpolitik som krävs på många områden för att arbetstill-fällen skall skapas.Vad gäller övertidsproblemet tror jag att vi i enkonjunkturuppgång alltid kommer att få möte ett ökatövertidsuttag. Eftersom ni tycker om att hänvisa tillsmåföretagare skall jag anföra ett exempel som jagtror är ganska vanligt.En företagare med ett par anställda har ungefärfull sysselsättning för dessa. När orderna börjar flytain måste han ha tillgång speciell kompetens, exem-pelvis svarvare. När konjunkturen till en början gåruppåt använder han de två svarvare som han redan harför att göra extra insatser. Det gör han innan han ärövertygad om att han kan nyanställa. Det kan kanskedröja ganska länge innan han kan utöka från två till treanställda. Det innebär en mycket kraftig produktions-ökning.Vi behöver säkert ha viss förståelse för företagennär det gäller den problematiken.Det finns , och det kommer att finnas,möjligheter till provanställning. Märk väl att det ock-så finns möjligheter att avtalsvägen gå ännu längreom det visar sig vara ett speciellt problem för någonspeciell bransch.Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag tycker definitivt att det behövs enannan politik för att få fram fler jobb än den somregeringen nu driver.