prot · GI0924 · 1994-11-17 00:00:00 — att man rimligen måste accepterasamma principiella utgångspunkter för synen på hurman fastställer skatter.Jag är övertygad om att det här finns möjligheteratt komma framåt. Det finns krafter i just nusom pekar på möjligheterna med skatteväxling. Detgör att jag trots allt är ganska optimistisk. Men åter-igen: lätt blir det inte. Det blir naturligtvis en strid, ettliv och ett kiv. Men så är ju ofta politik, både natio-nellt och internationellt, vilket trots allt är ganskatrösterikt.Anf. 30 ():Fru talman! Finansministern är väl inte direktkänd för att avhålla sig från områden som är svåra attta itu med och att förändra. Det gäller också för dettaområde.Det finns en problematik kring detta som vi harresonerat om här i debatten och som vi har pekat på irapporten från kds. Men socialdemokraterna har jugenom historien visat sig vara ganska uppfinningsrikanär det gäller att finna skattebaser. Det måste väl dåockså gälla på detta område, där vi ändå kan räknamed en långsiktig stabilitet under men därvi kan växla ned kostnaderna för denmänskliga arbetskraften.Vad jag ändå känner mig litet orolig inför efterdenna debatt är att det inte framstår så tydligt att detär fråga om en skatteväxling. Jag skulle önska attGöran än en gång markerade hur vi skall sepå dessa möjligheter när vi nu påbörjar arbetet i ut-redningen. Utgångspunkten måste vara att om vi höjerkostnaderna för företagen och näringslivet på miljösi-dan, måste en motsvarande sänkning också ske när detgäller kostnaden för arbetskraften.Peter försökte ta upp en träta och föradebatt kring upphovsrätten till begreppet skatteväx-ling. Det tycker jag inte att det finns någon anledningatt göra. Det är bara att konstatera att vi i kds har dettamed i vår ideologi och i våra program. Vi har helatiden haft samma synsätt. Vi har haft svårt att få gehörför detta. Men verkar tiden vara mogen att kommaframåt. Vi har också fört denna diskussion med vårakamrater ute i i den kristdemokratiska parla-mentsgruppen i . Denna process ärpå gång. Det är helt rätt som säger, attdet är nu vi har möjligheterna till förändringar. Varförskall vi då inte se dessa möjligheter och försökakomma framåt? Att i stället sluta sig och se frågan påett isolationistiskt sätt är definitivt inte till gagn förmiljön.När det gäller copyrighten till själva rapporten vardet väl ändå litet magstarkt att påstå att en Miljöpar-tist har skrivit den. Jag har gått igenom vilka somingick i den arbetsgrupp som har arbetat fram rappor-ten och kan bara konstatera att detta är ett gedigetkristdemokratiskt dokument. Men fårgärna använda det i sitt fortsatta arbete.Anf. 31 Finansminister ():Fru talman! Jag skall bara tacka för ett trevligtsamtal om en viktig fråga.Det är växling vi menar, ja. Men jag pekar påproblemet med växling. Det kan i ett ansträngt statsfi-nansiellt läge resultera i minskade inkomster för stats-kassan, och det har jag inte utrymme för att medverkatill.Växling: ja. Progressiv miljöpolitik: självfallet.Naturen sätter gränser för vad den tål. Kan växlingenmedverka till att detta görs tydligt så låt oss arbetamed detta.Vi behöver inte nu förlänga debatten ytterligare.Det är bättre att vi ser till att den utredning som sålänge har väntat på att få komma i gång nu äntligenfår börja arbeta.3 § Svar på interpellationerna 1994/95:9 och 14om folkomröstning före anslutning till ettmonetärt EU-samarbete, m.m.Anf. 32 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig omhur jag anser att bör prioritera de ekonomisk-politiska målen, t.ex. full sysselsättning, i förhållandetill andra ekonomisk-politiska mål samt tidtabellen förden tredje etappen av EMU och ett svenskt deltagandei den gemensamma valutan. har frågatmig om min uppfattning om att ett eventuellt svensktinträde i det monetära samarbetets tredje etapp, in-klusive den gemensamma valutan, skall underställasriksdagen för avgörande samt föregås av en folkom-röstning. Jag besvarar interpellationerna i ett sam-manhang.En förutsättning för EMU:s tredje etapp, dvs. valu-taunionen, är att de deltagande länderna har en till-räckligt stabil och likartad ekonomisk utveckling.Därför fastställs i kriterier sommedlemsstaterna skall uppfylla inför en övergång tillden tredje etappen, de s.k. konvergenskriterierna, ombl.a. prisstabilitet och sunda offentliga finanser. Dessakriterier är enligt min mening uttryck för vad som börkänneteckna en sund och stark ekonomi, och kriteri-erna överensstämmer med den färdriktning som ut-trycks i den ekonomisk-politiska proposition somregeringen lade fram. , när svenskekonomi var stark och arbetslösheten låg, uppfylldeSverige konvergenskriterierna.Resultatet i folkomröstningen medför att Sverigeliksom andra medlemsländer påtar sig att uppfyllakonvergenskriterierna. Detta innebär inte någon änd-ring av ekonomisk-politisk inriktning, och självfalletmåste den takt i vilken vi försöker nå kriterierna an-passas till svenska förhållanden. Svensk ekonomipräglas av mycket stora obalanser.Saneringen av de offentliga finanserna måste göras iett medelfristigt perspektiv. Jag håller med Per-OlaEriksson om att takten måste anpassas till kraven påatt upprätthålla välfärden och en hög sysselsättning. Iregeringens proposition 1994/95:25 anges som mål enstabilisering av statsskulden som andel av bruttona-tionalprodukten senast år 1998.EU:s medlemsländer utarbetar, som ett led i an-strängningarna att nå likartad ekonomisk utveckling,s.k. Dessa program skall angehur länderna i ett medelfristigt perspektiv avser attuppfylla konvergenskriterierna. Även kom-mer att utarbeta ett konvergensprogram.Jag understryker att kraven på prisstabilitet ochsunda offentliga finanser är förutsättningar för uthål-lig tillväxt och därmed för en långsiktigt hög syssel-sättning. Medlemskapet innebär ett stöd för våra na-tionella ansträngningar att få balans i svensk ekonomi.Tidplanen för starten av EMU:s tredje etapp inne-bär att tredje etappen kan inledas , omen majoritet av medlemsländerna uppfyller konver-genskriterierna per 1996. Detta ter sig, enligt minbedömning, mycket osannolikt. Den tredje etappenskall, enligt fördraget, inledas senast den 1 januari1999 av de länder som är kvalificerade.Med tanke på obalanserna i den svenska ekonominkommer det att dröja innan kan uppfylla kon-vergenskriterierna.I samband med förhandlingen om ett svensktmedlemskap i skedde ett samråd mellan dåvaran-de regering och socialdemokratiska partiet, så att detföreligger en bred politisk enighet om beslutsproces-sen vid ett svenskt deltagande i EMU:s tredje etapp.Resultatet av detta samråd återges i prop. 1994/95:19om medlemskap i unionen, ochdetta innebär att det ytterst är som skallfatta beslutet om ifall skall gå över från etapp2 till etapp 3 i EMU. I denna proposition anges vidareatt inför den tidpunkt när deltagande iEMU:s tredje etapp blir aktuell, så kommer regering-en att förelägga en särskild propositionbeträffande frågan om deltagande i EMU:stredje etapp.Eftersom det är en lång väg innan uppfyl-ler konvergenskriterierna, och således innan fråganom deltagandet i tredje etappen kan bli aktuell, liggeren sådan proposition långt fram i tiden.Av det sagda framgår också att någon folkom-röstning inför ett framtida svenskt inträde i EMU:stredje etapp inte är planerad.Anf. 33 ():Fru talman! Jag ber att få tacka finansministern försvaret i den del som berör min interpellation.Sverige blir nu medlem i EU. Det är enligt minuppfattning ett bra beslut. Men det innebär dock inteatt svenska folkets besked markerade slut-punkten för debatten om roll och agerande iden europeiska unionen.För är det avgörande att det svenskamedlemskapet kan utnyttjas maximalt i sina positivadelar. Det är viktigt, inte minst mot bakgrund av attdet i en dominerande geografisk del av bleven övervikt mot ett svenskt EU-medlemskap. Här harnu regeringen huvudansvaret för att undvika tendensertill politisk kris, klyftor och söndring i landet.Från har vi kraftigt betonat att avgörandeför möjligheter vid ett medlemskap är vilkennationell hållning vi i intar i viktiga frågor.Det gjorde vi tydligt i samband med vår extra par-tistämma . utmanade vi då andrapartier på besked om alliansfriheten, om miljön, omekonomin, om jobben, om regionalpolitiken, om jord-bruket osv.Som ett led i att skapa en maximal klarhet försvenska folket före framställde viden totalt elva interpellationer till rege-ringen. Jag tillåter mig, fru talman, att tro att det intevar någon tillfällighet att regeringen valde att barabesvara fyra av dessa interpellationer före folkom-röstningen.När nu svaret har kommit konstaterar finansminis-tern - vilket är helt riktigt - att det sannolikt dröjerinnan EMU:s tredje fas blir högaktuell. Lika säkert ärdet att det tar tid innan kan uppfylla konver-genskraven. Däremot säger finansministern väldigtlitet om regeringens allmänna hållning till en gemen-sam valuta och en gemensam centralbank. Det vorepå sin plats med ett klarläggande besked från finans-ministern i denna del. Jag vill då ställa den raka frå-gan: Tror finansministern på den skiss till valuta-samarbete som finns i ?Det är bra att finansministern slår fast att det ärriksdagen som skall fatta det avgörande beslutet omden tredje delen.Vi från välkomnar mycket det intensifie-rade ekonomisk-politiska samarbete som följer av ettEU-medlemskap, t.ex. när det gäller ansträngningarnaatt motverka underskottet i medlemsländernas offent-liga finanser. Men det finns delar av samarbetet somär tvivelaktiga och som kan få negativa effekter. För-utsättningarna för att det skall fungera med en gemen-sam valuta är att de olika medlemsländerna är starktintegrerade och att den ekonomiska utvecklingen ärlikartad i alla delar av . Dessa förhållandenmåste dessutom ha en varaktig karaktär. Det är nogkorrekt att påstå att när slöts ochformulerades överskattade man väldigt tydligt förut-sättningarna för att ett valutasamarbete skall kunnaske inom överskådlig framtid.Växelkurssamarbetet har i praktiken anpassatstill en situation där valutorna flyter. Flera länder be-finner sig också långt ifrån uppfyllandet av konver-genskraven. Detta får emellertid inte leda till att Sve-rige inte skall ha som mål att i enlighet med vad viförbundit oss för uppfylla dessa krav. Inom parentessagt: oavsett om vi skulle vara medlemmar i ellerinte är det viktigt att vi uppfyller de krav som framgårav konvergenskriterierna. Men takten måste avgörasav oss själva och anpassas till kraven på god sam-hällsservice och hög sysselsättning. Det är bra attfinansministern slår fast detta. Men jag skulle viljaskicka med följdfrågan: På vilket sätt kommer man attmarkera just sysselsättningsdelen i förhållande tillandra delar?För närvarande talar allt för att inte böringå något samarbete om en gemensam valuta. I taktmed att EU kan komma att utvidgas med länder frånÖst- och är sannolikt planerna på engemensam valuta och en gemensam centralbank nå-gonting som kan läggas i malpåse för överskådlig tidframöver.Finansministern tar i sitt svar upp konvergenspro-grammet. Jag vill ställa ytterligare följdfrågor: Näravser regeringen att för presentera konver-gensprogrammet? Är det också regeringens avsikt attriksdagen skall ta ställning till det konvergensprogramsom regeringen kommer att presentera?Fru talman! Med detta vill jag än en gång tacka fi-nansministern för svaret på min interpellation.Anf. 34 ():Fru talman! Jag tackar finansministern för svaret. Idet svar som är givet till mig säger finansministern attdet i propositionen om medlemskap i att det ytterst är som skall fatta beslutom ifall skall gå över från etapp 2 till etapp 3i EMU. Jag tycker att det är bra att finansministernsom representant för den nytillträdda regeringen klar-gör sin inställning. Därmed har jag fått svar på denförsta delen av min fråga.Även när det gäller inträdet i EU är det riksdagensom ytterst avgör detta . Inför detbeslutet ansåg partierna att det fanns anledning att låtasvenska folket genom en folkomröstning avgöra hurriksdagen skulle besluta i frågan. Min fråga till fi-nansministern var ju om socialdemokraterna anser attett inträde i EMU är så viktigt och avgörande att detfinns anledning att låta folket vid en folkomröstningvägleda i sitt beslut.Anf. 35 ():Fru talman! Det här är en väldigt stor och viktigfråga kring valutaunionen. Jag tycker att litet grand försöker att gå på glas. Han vill interiktigt ta ställning, men han formulerar ändå en delsatser kring detta som motsäger varandra.Resultatet i folkomröstningen medför att Sverigeliksom andra medlemsländer påtar sig att uppfyllakonvergenskriterierna, står det i svaret. Den tredjeetappen skall enligt fördraget inledas den 1 januari1999 av de länder som är kvalificerade, står det också.Med tanke på obalanserna i den svenska ekonominkommer det att dröja innan kan uppfylla kri-terierna.Sverige åtar sig alltså - och det är fullt riktigt och ienlighet med - att uppfylla kon-vergenskriterierna. Det är inte bara fråga om någotdatum utan det rör sig omsenast den 1 januari 1999.Sedan säger att det kommer attdröja och att det är lång väg till dess att kraven kom-mer att uppfyllas. Detta går inte riktigt ihop.Dessutom säger - liksom många påja-sidan framhöll före folkomröstningen - att det ärSveriges riksdag som beslutar. Där råder det delademeningar om det i realiteten är så enligt det avtal somvi har skrivit under. Men vad jag undrar är: PlanerarGöran en situation där han riskerar att inledamedlemskapet i EU med böter eller med någon annanav de sanktionsformer som skisseras i Maastrichtför-draget? Följer man inte EU:s gemensamma ekono-miska politik och de konvergensregler som GöranPersson säger att vi åtar oss att följa, då har ju EUklara sanktionsmöjligheter uttryckta i Maastrichtför-draget.Det vore litet väl pinsamt om det svenska med-lemskapet skulle börja på det sättet. Jag undrar ominte en del av den pondus som finansministern kämparför kan riskera att pysa ut om det skulle bli så.Huvudfrågan kvarstår: Vill regeringen och GöranPersson ha en gemensam valutaunion? Det är nog denviktigaste frågan till er som har ställt ut löften om attSverige har kvar bestämmanderätten i det här fallet.Centern har drivit linjen om att vi bådeskall äta kakan och ha den kvar. Det gör man påmånga av . Jag tycker nog attSocialdemokraterna har drivit en något rakare linje.Vi vet fortfarande inte vilken politik regeringen stårför i en så central Europafråga som om vi skall ingå ien gemensam valutaunion. Är det över huvud taget ettmål för regeringens Europapolitik att uppnå en ge-mensam valutaunion? Vilken politik för ni? Vill ni gåmed i en gemensam valutaunion i EU trots risken förmassarbetslöshet?För delar av det område som går med i valutau-nionen kommer det säkerligen att innebära massar-betslöshet. Vi vet inte vilken del som kommer attdrabbas. Det kanske kommer att gå bra för Sverige.Det kanske är andra länder som kommer att drabbas.Här finns motsägelser. Man säger å ena sidan attvi åtar oss det som står i . Å andrasidan säger man att det kommer att dröja länge innandet här blir allvar. Detta går inte ihop.Vi kan göra ett åtagande, och då får vi räkna medatt föra en politik i som innebär att konver-genskraven blir viktigast i svensk ekonomisk politik.Då blir frågan om arbetslöshet faktiskt en sekundafråga. Vi kan då tvingas låta arbetslösheten stiga föratt uppnå konvergenskraven och kunna kliva in i valu-taunionen 1999.Om man inte vill uppfylla konvergensreglernakommer man att befinna sig i ett strypgrepp där manmåste förklara sig för unionen och hoppas på att unio-nen inte löser ut de sanktioner som den har möjlighettill.Anf. 36 ():Fru talman! Först vill jag säga till det faktiskt bara är i den tredje etappen av EMUsom vi kan bötfällas. Jag läste fel även i det fallet.Enligt övergångsbestämmelserna blir det ingen böt-fällning eller några hårda sanktioner under den andrafasen. Men vi kommer att bli övervakade av kom-missionen.Vi i har kraftigt betonat att vivill stå utanför valutaunionen. Vi vill behålla vårriksbank med demokratisk styrning. Vi vill behålla enegen valuta. Därför är det mycket viktigt att vi fårklart för oss vad regeringen tänker göra i detta avse-ende.Jag noterar att numera säger "god"sysselsättning i stället för "full" sysselsättning. Dettycker jag är mycket illavarslande. Det har kanskeblivit ett språkbruk, men jag tycker att det är illa. Viborde återgå till beteckningen "full" sysselsättningsåsom det absolut prioriterade målet i den ekonomiskapolitiken.Det är bara de som misslyckas med att uppfyllakraven på konvergens som slipper undan EMU:stredje etapp. Det framgår mycket klart av Romtrakta-tet, ändrat i , i kap. 4 artikel 109. Där sägsatt de medlemsstater som inte har uppfylltkonvergenskraven blir medlemsstater med undantag.Alla andra kommer, efter avgörande i rådet med kva-lificerad majoritet, att ingå i den tredje etappen. Detta är det avtal som vi har skrivit under ochriskerar att tvingas lyda - om man inte under rege-ringskonferenserna ändrar på Maastrichtfördra-get. Om man då inser att det är ett misstag kan manlåta den biten återgå. Det här är självfallet något somSverige måste arbeta för. Det är inte riktigt och lämp-ligt med en valutaunion. Det har de flesta ekonomer iSverige också sagt.Kan verkligen avgöra det här med denskrivning som finns i det avtal som vi har skrivitunder?En av förhandlare i ,den ledande konservative parlamentsledamoten , sade att han nu de-finitivt har bytt sida i EU-frågan. EU har efter Ma-astricht markant avvikit från vad merparten inom EUhar tänkt sig.Lamon sade följande: "Jag fick detta dramatisktklargjort för mig i vid ett slutet möte medfinansministrarna när jag hävdade att den brittiskaidén med omröstning i parlamentet innan man slutligtbestämde sig för en gemensam valuta borde gälla allamedlemsstater och inte bara . För migtycktes detta vara elementär demokrati: visst måsteväl ändå varje parlament ha rätt att rådfrågas när detgäller ett så avgörande steg. Döm om min förvåningnär en av mina kolleger, som senare blev premiärmi-nister i sitt land, replikerade att om parlamenten fickyttra sig, kanske de skulle säga nej och skulledå ?aldrig nå sitt mål, skulle aldrig utvecklas´.Jag var ensam i minoritet. "Så till frågan om oberoende. Redan iden andra etappen - den som vi går in i den 1 januari1995 - kommer vi att avkrävas ett löfte om att viinleder arbetet på att göra oberoende.Detta har Socialdemokraterna livligt motsatt sig. Nuvill jag fråga på vilket sätt han harförberett lösgörande från riksdagen.Enligt reglerna för EMU är det inte tillåtet förRiksbanken att finansiera ett budgetunderskott. Statentvingas ut på kapitalmarknaden för sina lån och blirdärmed underställd marknadskrafternas beslut omräntan. Så sent som hade Riksgälden ett checkkreditkonto i Riksban-ken och kunde därmed finansiera delar av budgetun-derskottet utan att trängas på lånemarknaden. Detborde finnas en möjlighet att hålla räntan nere.1990/91 lånades 18 miljarder, och 1991/92 lånades 17miljarder. Det här kommer inte längre att vara tillåtetnär vi ansluter oss till EU. Vi mister därmed ett vik-tigt finanspolitiskt instrument som skulle kunna hållaräntan nere.Säkerligen kan en politiskt styrd riksbank ocksåfinna andra finanspolitiska metoder att få ordning påbudgetunderskott och bekämpa inflation och samtidigtse till att alla människor får ett konstruktivt arbete såatt de kan vara med och skapa resurser och inte baragå på sparlåga som arbetslösa. Risken för inflationmåste man naturligtvis bevaka mycket noga. Men enskickligt förd finanspolitik ser naturligtvis till att detinte finns mera pengar att framställa via tryckpressar-na än att det finns varor och tjänster som motsvararpengarna. Flaskhalsar som hindrar näringslivet frånatt få den arbetskraft den behöver för att produceradet vi behöver för att exportera så att vi kan importeramåste tas bort. Detta är ett ekonomiskt-politiskt arbetesom en självständig stat har möjligheter till.Jag vill gärna höra synpunkter pådetta. Har vi som medlemmar i i EMU:s andra fasmöjlighet att bibehålla vår fria riksbank och att taegna finanspolitiska initiativ som gör att vi inte ärberoende av marknadens godtycke?Anf. 37 ():Fru talman! Det spekuleras en del även nu här ikammaren om huruvida det över huvud taget kommeratt bli någon monetär union eller ej. Det diskuterasockså när den i så fall kommer till stånd. Vi kan na-turligtvis inte veta bergsäkert hur det kommer att blimed den saken. Det vet ingen av oss här . Vi harett Maastrichtavtal som säger att den monetära unio-nen skall träda i kraft eller åtminstone senast1999. Detta hänger ihop med när länderna uppfyllerkriterierna för en sådan monetär union. är detganska få länder som gör det.För egen del är jag ganska optimistisk och tror attflera länder kommer att uppfylla dessa kriterier i godtid. Såväl som kan vara i stånd attbilda en monetär union 1997 eller 1999. Jag tror att dekommer att göra det. Det kommer nog att bli mycketnaturligt för de länder som uppfyller kriterierna attingå i den unionen. Jag tänker i första hand på Hol-land, och . Men kanske ävenDanmark och eventuellt ytterligare något land, t.ex.Portugal, kan komma att ingå i den gruppen.Jag är helt säker att på att om inte förr så åtmins-tone när detta inträffar kommer det att bli ett mycketbestämt mål för alla de länder som ingår i den europe-iska unionen, däribland , men som vid dentidpunkten inte uppfyller kriterierna att se till att de såsnabbt som möjligt gör det så att de kan komma med iden monetära unionen. Det kommer att innebära be-tydande vinster för ett land att ingå i unionen, och detkommer att innebära betydande nackdelar att stå utan-för.Jag ser med optimism på möjligheterna att få tillstånd en monetär union. Det är min fulla övertygelseatt det är viktigt att kommer med i den och attvi ser till att vi för en sådan ekonomisk politik att viinte själva omöjliggör deltagande.Det var vad jag hade att säga om detta, fru talman.I princip ser jag mycket positivt på att man harfolkomröstningar. Jag talar då om folkomröstningarsom är realiter beslutande och där det bara finns ett ja-och ett nejalternativ, dvs. en folkomröstning av exaktdet slag som vi just har haft. Det är en bra typ avfolkomröstning.Vi kan konstatera att den här folkomröstningengällde frågan om vi skulle gå med i eller ställa ossutanför den europeiska unionen på de villkor och deförutsättningar som framgår av avtalet mellan Sverigeoch den europeiska unionen. Man röstade om avtalet,om skulle bli medlem på basis av det avtalsom fanns. I det avtalet står det mycket tydligt att deneuropeiska monetära unionen ingår som en del i måletför samarbetet inom den europeiska unionen. Det ärett mål som också ansluter sig till och inte hargjort något undantag ifrån. Vi har däremot angett attSveriges riksdag, innan tar steget in i dentredje etappen, skall få möjlighet att fatta ett beslut iden här frågan.Jag är glad över att regeringen bekräftar att denstår bakom det som i detta avseende uppnåddes iförhandlingarna och att det kommer att gå till så här,men vi skall inte nödvändigtvis ha två folkomröst-ningar i samma ärende.Denna folkomröstning omfattade faktiskt fråganom den europeiska monetära unionen. Den fråganingick som en del av förutsättningarna för medlem-skapet. Därutöver är det sagt att riksdag,inför ingående i den tredje etappen, skall fåuttala sitt. Detta finns också med i de villkor somfolket tog ställning till i en folkomröstning. Jag anserdärför att den här frågan är avgjord genom den folk-omröstning som har hållits.Anf. 38 Finansminister ():Fru talman! Det har ställts åtskilliga frågor tillmig. Jag hinner inte besvara alla, men jag skall ta uppdem som jag, utifrån en finansministers utgångspunkt,finner vara mest centrala.Först vill jag avvisa något för-såtliga gliring om att något slags taktik skulle liggabakom att jag inte svarar på den här interpellationenförrän . Den här frågan var stor inför folkom-röstningen. Jag deltog, till skillnad från , offentligt och aktivt i debatten. Jag såg intemycket av och i dendiskussionen.