prot · GH0956 · 1994-02-08 00:00:00 — 32 Näringsminister ():Fru talman! Precis som jag sagt tidigare, kommer viatt fortsätta att följa upp de åtaganden somhar gjorts. Som jag tidigare nämnt betraktar viuppdelningen som en klar framgång. Detinstämmer tydligen i också. Denhar ökat aktiviteterna väsentligt när det gällerinvesteringar i Bergslagen.Jag vill också notera att jag i första hand räknarresultaten och inte pengainsatserna. Det beståenderesultatet i form av sysselsättning och kommersielltriktiga företag är det väsentliga för mig. Vi har föravsikt att fullfölja detta.Anf. 33 ():Fru talman! I min fråga undrade jag vilka åtgärdernäringsministern är beredd att vidta för att fullföljadetta. Han har inte redovisat en enda åtgärd. Hanhar bara beskrivit bakgrunden och kort konstateratatt haft vissa aktiviteter i . Omdet förekommer en aktiv uppföljning kunde det haredovisats i svaret.Kommer näringsministern att ta kontakt medKinnevik och fråga om de inte kan göra mera? Deutlånade pengarna ger ju avkastning i form av räntaoch ger intäkter i moderbolaget. De skulle kunnaförmeras på ett annat sätt runt om i Bergslagen,enligt min mening i första hand i Fagerstaregionenoch . Har näringsministernfortlöpande kontakter med de olika företagen, ochi första hand med Kinnevikkoncernen, så att de hartrycket på sig att göra vad de kan för att förbättrasysselsättningsläget i regionen?Anf. 34 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig först säga att underBruksinvests första hände inte så värstmycket. Det tror jag att vi är ganska ense om.Under de två år regeringen har agerat har vi delatupp Bruksinvest och fått i gång aktiviteten irespektive bolag. Vi för fortlöpande en dialog medbolagen. Vi gör en uppföljning en gång . Dettänker vi fortsätta med för att nå bästa möjligaresultatAnf. 35 ():Fru talman! Vi kommer tydligen inte så mycketlängre. Min fråga gäller och inte de andraföretagen. Uppdelningen av Bruksinvest skedde juegentligen . Den har inte, som kanframgå av svaret, startat . Den har ju pågått iåtminstone . Om det nu sker en årliguppföljning, är den dokumenterad? Finns denredovisad någonstans? Kan jag få endokumentation från departementet som visar attNäringsdepartementet ligger på bl.a. föratt de skall göra fler insatser?Anf. 36 Näringsminister ():Fru talman! Vi gör inga uppteckningar av vanligainformella samtal. Det är inte gagnerikt. Vi gör enårlig uppföljning av verksamheten. Efter det atttilläggsavtalet slöts för nästan exakt sedanoch vi slog itu Bruksinvest har väsentliga resultatuppnåtts. Det var en framgång att göra det. Viföljer upp det. Det gör vi även när det gällerKinnevik, precis som när det gäller de övrigaparterna.Anf. 37 TALMANNEN:Ytterligare var sitt inlägg medges.Anf. 38 ():Fru talman! Jag skall bli mycket kort. Jag kan barakonstatera att Per talar om denuppföljningen som sker i Näringsdepartementet.Om det ges möjlighet efter valet kommer jag attfortsätta att följa upp den här frågan i riksdagenskammare.Anf. 39 Näringsminister ():Fru talman! Gör så!Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1993/94:317 om stöd tillbarnpornografiofferAnf. 40 Socialminister ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att mötabehoven av hjälp och stöd till barn som blivitutsatta för sexuella övergrepp i samband medinspelning av barnpornografi.Låt mig börja med att uttrycka mitt fulla stöd förarbetet med att försöka stoppa all hantering avbarnpornografi. Jag vill gärna särskilt lyfta framden viktiga roll som de frivilliga organisationernahar spelat för opinionsbildningen.Som frågeställaren säger, måste vi uppmärksammade utsatta barnens situation. I de fall polisen kanidentifiera barn i filmer och bilder eller på annatsätt får kännedom om övergrepp har de skyldighetatt vända sig till i den kommun därbarnet bor och anmäla detta. Det är sedansocialtjänsten som ansvarar för att undersökabarnets och familjens behov av stöd. Socialtjänstenansvarar även för att barnet får den hjälp ellerbehandling som behövs antingen genom egnainsatser eller på annat sätt t.ex. inombarnpsykiatrin.Samarbetet mellan , barnpsykiatrinoch polisen är på många håll i landet välutbyggt. Både observansen och kompetensen harhöjts väsentligt.Socialstyrelsen har givit ut allmänna råd omsexuella övergrepp mot barn för att hjälpahandläggare och andra som kommer i kontakt medbarn som varit utsatta för övergrepp.Socialstyrelsen stödjer också, inom ramen för sittBarn i fokus-projekt, verksamheter ute i landetvars syfte är att utveckla utrednings- ochbehandlingsmetoder. Bidrag har även utgått för attutveckla metoder att förebygga övergrepp.Rädda barnen har fått medel ur Allmännaarvsfonden till en behandlingsverksamhet som iförsta hand vänder sig till pojkar som utsatts förövergrepp.Detta är några exempel på det arbete som pågår föratt skapa bättre förutsättningar både för barn attskydda sig och att söka hjälp och för myndigheteroch andra att ta hand om dem som drabbats.Det är angeläget att fortsätta att stödjautvecklingen av metoder och öka kunskaperna hosmyndigheter och andra som kommer i kontakt medbarn som utsatts för övergrepp.Anf. 41 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för svaretpå min fråga. Jag vill påminna om att den inte baraavser inspelning av barnpornografi utan helasituationen.Att bli utsatt för så vidriga övergrepp är avskyvärt.Vi har kunnat läsa hur en del av de här barnen i sinförskräckelse har skrivit brev till framståendepolitiker och bett om hjälp. Det måste väl betydaatt man är i stort behov av hjälp? Tolkar intesocialministern det så?Jag tror inte att den vanliga ''sociala myndigheten''alltid har den kompetens som krävs för att kunnahjälpa de här barnen. Det är ett svårt arbete somtar . vet vi att det finns risk för attden här verksamheten prioriteras bort ibesparingstider. Min fråga är då: Avsersocialministern att vidta några åtgärder för attstarta ett projekt för att öka kompetensen och se tillatt detta blir ett prioriterat område?Anf. 42 Socialminister ():Fru talman! Först vill jag instämma i att detsjälvfallet finns många som har stort behov avhjälp. Jag är också helt övertygad om att det på sinahåll finns en otillräcklig kompetens hos socialamyndigheter, poliser och andra. Det är därför somvi redan har startat en serie projekt, bl.a. dem somjag nämner i mitt frågesvar i regiinom ramen för Barn i fokus-projektet, för att ökakompetensen om vad barn kan råka ut för och hurman skall möta det. Jag vill inte alls påstå att vi ärklara. Det här är ett projekt som pågår. Det ledertill en successiv standardhöjning, men det finnssjälvfallet väldigt mycket kvar att göra.Anf. 43 ():Fru talman! För kvinnor som utsätts för olika sorterav övergrepp finns det ju på många ställen ilandet -- jag tror att det är välutbyggt --kvinnojourer, dit man kan ringa. Ansersocialministern att vi borde uppmuntra till initiativtill något slags barnjour på liknande sätt?Anf. 44 Socialminister ():Fru talman! Kvinnojourerna är ju inte ett initiativfrån politiker eller myndigheter, utan det är dedrabbade kvinnorna själva som har dragit i gångverksamheten -- delvis, faktiskt, i protest motsocialtjänsten, eftersom många kvinnor upplevdeatt de från inte fick det stöd och denhjälp som de behövde.Jag tror kanske att det är svårare för barn i enliknande situation att dra i gång en sådanverksamhet, men det finns ju många vuxna som iolika former har engagerat sig inom bl.a. Räddabarnen och . Det har vi anledning att stödjapå olika sätt, bl.a. ekonomiskt, men naturligtvisockså genom att tala om att vi tycker att det är enbra verksamhet de bedriver. Det var också just avdet skälet som jag i mitt frågesvar underströk att defrivilliga organisationerna gör en väldigt viktiginsats i opinionsbildningen, men jag kan gärnalägga till att deras verksamhet är viktig också för atthjälpa direkta offer i de här sammanhangen.Anf. 45 ():Fru talman! Många barn har vittnat om attmyndigheterna inte riktigt lyssnar på dem. Jag harfått ett samtal från en mamma med två barn, 7 och14 år, som befinner sig i en mycket svårsituation. Från samhällets sida påstår man attbarnen inte är så gamla så att man behöver lyssnapå dem.Min sista fråga till socialministern under den härfrågestunden är: Anser socialministern att densvenska rättsapparaten borde se mer till barnensperspektiv än vad som är fallet ?Anf. 46 Socialminister ():Fru talman! Jag tycker att det är utomordentligtangeläget, inte bara när det gäller rättsapparatenutan också när det gäller och polisen.Jag tror att det är en alldeles riktig iakttagelse attdet fortfarande hos många finns ett bristandebarnperspektiv; man ser många problem ur denvuxnes perspektiv men bortser från barnensperspektiv.När vi drog i gång Barn i fokus-projektet var utgångspunkten just insikten om attbarnperspektivet ofta saknas. Därför behövs inomsocialtjänsten och hos andra myndigheter ökadekunskaper om hur man skall se barns problem,förstå vad barn säger och vad de försöker förmedlatill oss vuxna, även om de ofta använder ett annatspråk och andra bilder för att förmedla sinaupplevelser än vad vi som vuxna kanske skulle hagjort. Däri ligger också en av svårigheterna, och därfinns det utan tvivel ett stort behov avutbildningsinsatser.En hel del har gjorts, och jag menar att det ändåpågår en förbättring när det gäller våra möjligheteratt hjälpa de här barnen. Men som jag harunderstrukit finns det fortfarandemycket kvar att göra.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1993/94:312 om de ryskatrupperna i BaltikumAnf. 47 Utrikesminister ():Fru talman! har hänvisat till ettuttalande av den ryske utrikesministern och frågat mig om regeringen avser att taupp frågan om tillbakadragandet av de ryskatrupperna för att klarlägga vad den ryskeutrikesministern verkligen sagt och menat.Fru talman! höll den ryskeutrikesministern ett anförande inför Rysslandsambassadörer i och . Deförsta medierapporterna från mötet uppgav attAndrej Kozyrev hade hävdat att det ryskatrupptillbakadragandet från alla före dettasovjetrepubliker skulle bromsas upp och att denryske utrikesministern talat om att ett hot motRyssland utgick från dessa länder.Reaktionen i omvärlden blev kraftig, inte minst iBaltikum, där de tre premiärministrarna gjorde ettgemensamt uttalande. Också den svenskaregeringen oroades, särskilt som man i integenast gick ut med något officiellt tillrättaläggande.Omedelbart när de första medierapporterna omtalet hade kommit, instruerades därför Sverigesambassad i att snabbt försöka ta reda påvad den ryske utrikesministern verkligen hade sagt.Efter hand fick vi utskriften från talet tillsammansmed ett offentigt uttalande av Kozyrev, där hanförsäkrade att alltjämt var fullt inställt påatt dra tillbaka alla sina trupper från Baltikum.Sedan detta klarläggande lämnats, har vi frånregeringens sida till tydligt upprepat våruppfattning om att trupptillbakadragandet numåste fullföljas på grundval av ett avtal mellanparterna. Vi har också särskilt betonat vikten av attRyssland inte låter omvärlden känna osäkerhet omden ryska utrikespolitiken. Det gäller inte minstmot bakgrund av de aggressivt nationalistiskauttalanden som kan höras i den inre ryskadebatten.Den 27 januari gjordes ytterligare förtydligandenbeträffande den ryska politiken gentemot debaltiska länderna. Under en presskonferensframhöll vice utrikesminister att Rysslandär inställt på att snabbt ingå avtal omtrupptillbakadragandet. Han betonade också i noga skiljer mellan de baltiskaländerna och andra före detta sovjetrepubliker. uppkomna situationen var detta viktigabesked, som vi tar fasta på och välkomnar.Avslutningsvis vill jag på nytt understryka densvenska regeringens starka engagemang för ettskyndsamt trupptillbakadragande från Baltikum.Vi fortsätter att aktivt och intensivt verka för detta.Anf. 48 ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern för svaretpå min fråga. Frågan ställdes eftersom den ryskeutrikesministern enligt uppgifter i pressen sagt attryska trupper fortfarande kunde behövas iBaltikum för att skydda ryska intressen där och föratt ett säkerhetspolitiskt vakuum inte skulle uppstå,ett vakuum som kunde fyllas av ryskfientligakrafter.Det är bra att regeringen har reagerat och attutrikesministern nu har sagt att skall dratillbaka alla sina trupper från . Det ärockså bra att regeringen ånyo har sagt att det måstetill ett avtal om ett trupptillbakadragande.Men tycker inte utrikesministern att det är oroandeeller märkligt att utrikesministern i ett svar till mighär i kammaren underströkbetydelsen av ett avtal och en tidtabell om hur dettatillbakadragande skulle ske -- det skulle ske snabbt,och det skulle ske ordnat -- men att något avtal ändåinte har kommit till stånd mellan ochEstland och mellan och ?Anf. 49 Utrikesminister ():Fru talman! Jag skulle gärna ha sett att deryska trupperna hade lämnat alla de tre baltiskarepublikerna vid det här laget. Jag kan dockkonstatera att de har lämnat och atttillbakadragandet så att säga också i praktiken skeroch har skett från och , även omdet fortfarande finns truppstyrkor kvar i dessaländer. Det är en mycket bestämd svensk politik attmycket praktiskt verka för atttrupptillbakadragande skall ske, att ageradiplomatiskt i samtal med , , isamtal med de baltiska republikerna och i samtalmed andra västländer och att också understödjaden process och de förhandlingar som är i gång.Anf. 50 ():Fru talman! I ett tal i taladeutrikesministern om den förtroendefulla dialogensom pågår mellan och på högnivå. Ges det vid dessa förtroendefulla samtal ingenrimlig förklaring från rysk sida till varför ett avtalinte har träffats mellan och ochmellan och ? För visst måsteutrikesministern dela min uppfattning om att deryska trupperna i och inte behövsför att skydda några ryska etniska intressen?Anf. 51 Utrikesminister ():Fru talman! Visst, medborgarfrågorna skall hållasalldeles separat från det ryskatrupptillbakadragandet, som följer av folkrätten.Däremot tycker vi naturligtvis att det är både braoch viktigt att de ryskspråkiga i såväl somLettland får en generös och bra behandling,framför allt att det är en behandling som stämmeröverens med och normer ochprinciper.I den förtroendefulla dialogen med berörsnaturligtvis också frågor som ingår iförhandlingsdiskussionen mellan ,och , men det är självfallet framförallt dessa stater själva som skall föra dennadiskussion. Vi vet också att det finns olika frågor avpraktisk natur, som man ännu inte har lyckats lösamellan parterna.Anf. 52 ():Fru talman! Jag noterar att utrikesministern delarmin uppfattning att frågan om de ryskspråkigasintressen i och måste lösas isärskild ordning, att de kommer att lösas i särskildordning och att det därför inte behövs någonnärvaro av ryska trupper för att dessa frågor skallkunna lösas.I slutet av sitt svar säger utrikesministern attregeringen arbetar aktivt och intensivt för ettskyndsamt ryskt tillbakadragande från ochLettland.Man kan väl bara konstatera att detta aktiva ochintensiva verkande inte har varit så framgångsrikt,eftersom de fortfarande finns kvar där.Anf. 53 Utrikesminister ():Fru talman! Får jag trots allt säga att jag naturligtvisinte delar bedömning. Vi noterarändå bestämda framsteg, och vi arbetar intensivtför att hjälpa till för att frågan skall få en lösning.Det är viktigt att konstatera att inga som helst MR-övergrepp har förekommit i och Lettland.Det har flera internationella organisationer kunnatkonstatera.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1993/94:313 om bärgning avfärjan . 54 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat mig om vad densvenska regeringen gör för att medverka till attbärgningen av den polska färjan skall komma till stånd.Inledningsvis vill jag erinra om att jag vid tvåtillfällen -- --besvarade riksdagsfrågor om färjeolyckan. Jagberörde då bl.a. de undersökningar somgenomförts av fartyget med hjälp av dykare, ochredogjorde för den svenska inställningen ibärgningsfrågan. Både statsministern och jag självhar i samtal med den polska regeringen klargjort attvi är mycket angelägna om att bringa full klarhet ide saknades öde och att vi väntar oss ett snabbtpolskt ställningstagande i bärgningsfrågan. Så sentsom tog talmannen upp frågan medsin polske kollega vid ett besök i landet.Det är riktigt att de polska och tyska regeringarnainlett diskussioner om vad som skall göras med detförlista fartyget. Det tyska intresset grundar sig påatt fartyget är ett hinder för sjöfarten. Avuppenbara skäl kan jag inte här gå in på någradetaljer om dessa förhandlingar.Självklart har jag full förståelse för de anhörigaskrav att få reda på vad som hänt deras närmaste,och jag kan försäkra att vi kommer attfortsätta att hålla frågan om bärgning aktuell hosden polska regeringen så länge som de tresvenskarna saknas. Också tyska myndigheter är välmedvetna om våra starka önskemål. Vi kommergivetvis även att bevaka de pågåendetysk-polska diskussionerna om vad som skall skemed . 55 ():Fru talman! Jag tackar utrikesministern för svaretsom tyvärr saknar den handlingskraft och denskärpa som jag efterlyste i två tidigarefrågedebatter. Utrikesministern säger att man ävenframdeles kommer att bevaka de tysk-polskadiskussionerna om vad som skall ske med JanHeweliusz.Jag har tidigare vädjat till utrikesministern attutöver välvilligt tal verka för att ävenekonomiskt medverkar till att en bärgning kommertill stånd.Jag vill säga tack till talmannen för att hon tog uppden här frågan. Om jag har förståtttidningsreferaten från talmannens överläggningarmed de polska företrädarna rätt, anser man sig iPolen inte ha råd att själv stå för hela kostnadenavseende bärgningen. Det är helt klart attföreträdare för det tyskakommunikationsdepartementet har uttryckt enberedskap att delta i kostnaderna. De säger attbärgningen inte får hindras av en strid omkostnaderna.Min fråga till utrikesministern är: Kan och villutrikesministern här och utlova att även Sverigeär berett att bidra till en del avbärgningskostnaderna för att på ett konkret sätt setill att saken påskyndas? Tycker inteutrikesministern att det är litet generande att treländer inte har lyckats få tillstånd bärgningen av ett fartyg för vilken kostnadensägs vara mellan 20 och 25 miljoner?Anf. 56 Utrikesminister ():Fru talman! Enligt svensk rätt har staten ingetansvar för bärgning. Om rederiet ochförsäkringsbolaget väljer att inte bärga kan statenav dessa kräva bärgning endast om det finns fara fört.ex. oljeutsläpp eller om trafiken i en farledäventyras. Det är på motsvarande sätt inte hellermöjligt för oss att kräva bärgning -- så är rättsläget.Jag ser och tror för egen del att den troligasteframkomstvägen i fortsättningen är de tysk-polskadiskussioner som pågår och som vi följer. Vi fårse vart de leder och därmed i vilken typ avbeslutsposition som också kan befinna sig i.Det det är alldeles för tidigt att säga . Jag harfortfarande en förhoppning om att det tyskaintresset och diskussionerna skall kunna leda tillnågot resultat.Anf. 57 ():Fru talman! Jag har aldrig hävdat att svenska statenhar ett ansvar för att bärga den polska färjan. Menjag hävdar med bestämdhet att staten har ett ansvarför de svenska medborgarna -- om inte annat så ettmoraliskt ansvar för de tre svenskar som ännu inteär återfunna. Detta moraliska ansvar borde ändå hagett uttryck i mer konkreta handlingar än att vänta,avvakta och hoppas. Det är inte mycket avhandlingskraft i detta.Jag har tidigare med skärpa hävdat att densjöförklaring som i stort sett är avslutad skulleha haft ett helt annat bevis- och beslutsunderlag omfärjan hade varit bärgad. Utöver anhörigasberättigade krav har vi funnit ett klart krav för ennoggrann och rättvis sjöförklaring.Återigen: Är inte regeringen -- det har tydligenvarit en regeringsfråga mycket länge -- beredd attpå något sätt aktivt i handling och med pengarhjälpa till så att den här bärgningen kommer tillstånd snabbt?Anf. 58 Utrikesminister ():Fru talman! Jag noterar inställning.Jag måste säga att det inte finns någonrätt eller någon internationell praxis som säger attstater regelmässigt skall finansiera bärgning avförlista fartyg, svenska eller utländska, på vilka detfunnits svenska medborgare.Man måste också, , tänka på att det förtämligen långt att etablera en sådan praxis medtanke på jordens och världshavens yta. att en sådan praxis är självklar. Jag tyckerinte att den är självklar. Den har inte heller någotstöd i internationell rätt och sedvänja.Anf. 59 ():Fru talman! Det är uppenbart att vi ser saken frånolika aspekter. Jag kan i och för sig förstå deformella synpunkterna, men detta är ingetdussinärende. Den här olyckan ochomständigheterna omkring den är ganska unika.Jag tror att den prejudicerande effekten somutrikesministern tycks vara rädd för egentligen ärobefintlig.Jag tror att det ibland inte vore fel om regeringenockså visade en viss mänsklig hänsyn i de härfrågorna. Det har varit ett av de tunga motiven,men motivet är framför allt att det finns enormtmycket av rykten och påståenden runt den härolyckan. Om det finns en förbindelse mellanSverige och så vore det väl bra att få sakenklarlagd på en del punkter. Det är faktiskt också ettsvenskt intresse.Anf. 60 Utrikesminister ():Fru talman! Det är en regeringsskyldighet att följa svensk rätt och att också följainternationella normer och praxis. Det ärnågonting som ofta ger stadga åt en regeringsarbete. Det är därför någonting som det är väldigtviktigt för oss att beakta. följer visjälvfallet ärendet. Vi förstår situationen för deanhöriga och vi har därför i olika sammanhangaktualiserat ärendet med polska myndigheter. Vifortsätter att följa de diskussioner som pågårmellan och Polen.Anf. 61 ():Fru talman! Jag tror det finns en grundläggandeskillnad mellan utrikesministerns och mitt synsätt.Utrikesministern säger att regeringeninte är skyldig att göra något, och därför görregeringen inget. Min utgångspunkt är att man i ensådan här fråga gör vad man kan, och har rätt attgöra. Då kommer man till ett annat resultat. Jagskulle vilja vädja till utrikesministern att försökaövergå till mitt synsätt i den här frågan.Anf. 62 Utrikesminister ():Fru talman! Jag noterar att och jag harolika sätt att se på frågan. Det har kanske att göramed våra något olika roller, som gör att vi måsteagera på något olika sätt.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1993/94:332 omutlänningslagens åldersgränsAnf. 63 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen är beredd att vidta åtgärder för attsnabbt ändra åldersgränsen för vem som skall ansessom barn i utlänningslagen från 16 till 18 år.Rolf L avser här den 16-årsgräns somåterfinns i bestämmelserna i utlänningslagen somrör möjligheterna att ta någon i förvar. Hanhänvisar till där definitionenav barn anger en 18-årsgräns.Barnkonventionen innebär att frihetsberövande avbarn inte får ske utan uttryckligt lagligtstöd. Frihetsberövande får endast användas som ensista utväg och för kortast möjliga tid.Förvarstagande av såväl barn som ungdomarmellan 16 och har stöd i svensk lag.Då antog propositionen omgodkännande av ansågriksdagen inte att tillämpningen avförvarsbestämmelserna stred mot konventionensbestämmelser.Därefter har beslutat om ändringar iutlänningslagens förvarsbestämmelser som innebärinskränkningar i möjligheten att ta barn i förvar.Det förslag som regeringen hade lagt fram var änmer långtgående; det innebar ett principförbud motförvarstagande av barn. I en riksdagsmotion frånVänsterpartiet i detta sammanhang aktualiseradesatt åldersgränsen för vem som är att anse som barnborde höjas till . Socialförsäkringsutskottetkonstaterade med anledning av förslaget att manutgick ifrån att frågan kommer att uppmärksammasav den paralamentariska utredningen som har tilluppgift att se över flykting- och invandrarpolitiken.I ett av de fall som tar upp har beslutom förvarstagande fattats i syfte att fastställapersonens identitet och därmed möjliggöra enverkställighet av det avvisningsbeslut somföreligger.Sverige har inte kritiserats av ombarnets rättigheter för den 16-årsgräns som anges iutlänningslagens förvarsbestämmelser.