prot · GI0941 · 1994-12-13 00:00:00 — Det ärenligt kanslerns uppfattning, och jag delar denna,rimligt att man bedömer detta i dess helhet. Det är judels fråga om kvaliteten i utbildningen, dels fråga omvad den statliga lärarutbildningen kan erbjuda.Frågan om prövning av examensrätt är inte enformfråga utan en viktig fråga för utbildningenskvalitet och naturligtvis också en viktig fråga medhänsyn tagen till den kapacitet som lärarhögskolornakan ge.Fru talman! Det är egendomligt frånWaldorfseminariets sida att sätta i gång en utbildning,när man redan från början visste att man inte hademedel i den omfattning som krävs för att bedrivaverksamheten. Även har i sitt brevpåpekat att denna hantering inte väcker särskiltmycket förtroende.Sedan vill jag påpeka att examensrätt inteautomatiskt innebär rätt att erhålla statliga bidrag. Detpåpekade jag i den förra diskussionen som vi hade iden här frågan.Till sist: Det är inte en fråga om mitt hjärta, somär stort och varmt, utan det är förvisso fråga om att vimåste ha hög kvalitet i högskolan och i utbildningensamt att vi inte på ganska lösa grunder kan beviljapengar för att rädda olika verksamheter frånkonkurser. Jag kan försäkra att statskassan då mycketsnart skulle sina än mer.Anf. 69 ():Fru talman! Jag delar statsrådets bedömning att vibehöver ha en helhetssyn när det gäller prövning avexamensrätt och att nuvarande system infördes av denföregående regeringen. Där ligger en akilleshäl i dethär ärendet. Om den föregående regeringen hade varitså smart att den, när den lade fram propositionen omatt examensrätt skulle föregå en ansökan omstatsbidrag, gav ett överlevnadsbidrag eller statsbidragfram till dess att propositionen var giltig, skulle vialdrig ha haft det här problemet.Jag menar alltså att felet begicks 1992, när manstod inför faktum att få statsbidrag. Vid etttelefonsamtal med sademan från departementet: Anledningen till att ni intefår statsbidrag är inte att vi inte tycker att ni skall hadet, utan anledningen är att det kommer enproposition om att examensrätt skall föregå enansökan.Anf. 70 ():Fru talman! Först vill jag säga att det är sant attfrågan om examensrätt behandlades av den förraregeringen. Men den förra regeringen gav också ettöverlevnadsbidrag. Det är ju detta som nej till. Det är konstigt att först hänvisa till attdet är bra att göra som den förra regeringen och attsedan, på den andra punkten, hänvisa till att det ärdåligt att göra som den förra regeringen.Carl säger att det är konstigt att man har satti gång verksamheten utan att veta om man får pengar.Jag hade utgått från att utbildningsministern inteskulle hänvisa till den punkten, eftersom det är såuppenbart - precis som jag redan sagt - attspelreglerna ändrades sedan spelet satts i gång. Därförkvarstår frågan: Är utbildningsministern beredd attgöra något för att snabba på handläggningen av fråganom examensrätt? Om det inte går därför att den frågantar tid blir det nödvändigt att hitta någon form avöverlevnadsbidrag, för annars dör verksamheten. Ochdet kan ju inte vara riktigt!Anf. 71 PER ():Fru talman! Vi borde, , vara överensom att skolan inte hamnat i den här situationen avegen förskyllan, utan den befinner sig i dennasituation på grund av den ärendebehandling som manutsatts för.Skolan är kanske just ett bevis på hur manplanerar väl. Man har klarat sig . Man harpresenterat ett väldigt digert material och enutbildningsplan för verksamheten. Man är beredd påväldigt stora eftergifter och satsar oerhört stort. Nustår man alltså inför fait accompli: konkurs. Ingenkommer till hjälp.Trots allt är det så att man ansökte om att få 1,6miljoner kronor . Man har fått hjälp avarbetsförmedling, av , folkuniversitetosv. saknas det för att man skall kunnaöverleva fram och då få denexamensrätt som vi är absolut säkra på att man får.Anf. 72 Utbildningsminister ():Fru talman! Med anledning av vad AndreasCarlgren sade är jag angelägen om att framhålla attdet vore mig främmande att hävda att allt som dentidigare regeringen gjorde var bra. En del var bra. var mindre bra.I den här specifika frågan var det dock så att dendåvarande utbildningsministern den 18 maj 1992klargjorde att man måste ha examensrätt för att överhuvud taget ifrågakomma för statsbidrag. Jag vill dåtillägga att det har sagts attexamensrätt inte automatiskt är samma sak som rätttill statsbidrag. Det gäller även i det här fallet.För att undvika alla missförstånd vill jag påpekaatt den nu sittande regeringen inte avser att lägga framen särskild proposition i det här ärendet under våren.Möjligen kunde man få den föreställningen utifrånvad sade.Vår, och därmed min, ståndpunkt i den här fråganär helt klar. Jag avvaktar det besked somKanslersämbetet skall ge. Först därefter är jag bereddatt ta upp frågan om eventuellt statsbidrag tillWaldorfskolan i . 73 ():Fru talman! Jag har naturligtvis inga illusionerbeträffande uppfattning om den tidigareregeringen. Men det är inte huvudfrågan , utanhuvudfrågan gäller fortfarande följande.Om en verksamhet som är en förutsättning för atten skolverksamhet skall kunna pågå underSkolverkets tillsyn inte kan få det tillstånd sombehövs för att man sedan skall kunna få statsbidrag, ärdå utbildningsministern beredd att se till att frågan omexamensrätt kan prövas i så god tid att verksamheteninte måste läggas ner? Det är denprincipiella frågan, och den vill intediskutera här . Trots allt är det den som ärprincipiellt avgörande. Jag hoppas att intehar sagt sista ordet i den frågan, för det vore illa.Anf. 74 ():Fru talman! Jag har stora illusioner om att vi kankomma till rätta med det här ärendet. Jag tror dock attCarl och jag pratar förbi varandra. Jag har intesagt att regeringen skall komma med en propositionnu, utan jag sade att misstaget begicks 1992 närseminariet i stod vid målet att få statsbidrag.Ärendet var framskrivet. Det var klart och alla partervar efter en lång handläggningstid, ,överens om att skolan skulle ha statsbidrag. Men då,1992, får man avslag, med motiveringen viatelefonsamtal att det skall komma en proposition därman kräver: först examensrätt, sedan ansökan omstatsbidrag. Det var då som felet begicks.Jag tycker att vår nuvarande utbildningsministerkan rätta till där den förre utbildningsministern gjordefel just för den här fantastiska verksamhetens skull.Den är en pedagogisk impuls för alla. Naturligtvismåste helhetssyn och kvalitet vägas in i bedömningenav examensrätt. Men ett överlevnadsbidrag nubehövs!Anf. 75 PER ():Fru talman! Vi får, , helt enkelt intelämna det här seminariet i sticket . Man har hållitpå mycket länge, och man har gjort så mycket gott fördet svenska samhället och utbildat så många godalärare att vi nu inte får se till att man faller ur för attsedan inte kunna återuppta sin verksamhet på grundav att det behövs . Det måste statsmakternakunna ställa upp med.Anf. 76 Utbildningsminister ():Fru talman! Vi borde kunna vara överens om attdet faktiskt är en mycket rimlig princip att först taställning till om en viss skola skall ha examensrätteller inte för att sedan ta ställning till frågan omstatsbidrag. Det motsatta vore en konstig ordning. Härmåste jag verkligen uppträda till den gamlaregeringens försvar. Det var en fullständigt rimligprincip som man införde: först beslut om examensrätt,sedan ställningstagande till frågan om eventuelltstatsbidrag. Annars kunde vi ju hamna i en situationdär vi gav statsbidrag till en skola som inte harexamensrätt. Det kan inte vara rimligt.Som svar på fråga vill jagpåpeka att det förhållandet att det finns waldorfskolorinte säger någonting om att man absolut måstebedriva utbildning av lärare i särskildawaldorfseminarier. Också den statliga lärarhögskolankan utbilda lärare för . Den hopkopplingmellan det ena och det andra som finns alltså nödvändigtvis inte.Anf. 77 ():Fru talman! Jag har själv en 20-poängswaldorflärarutbildning från isamarbete med . Jag vet därför attlärarhögskolor kan ta sådan uppdragsutbildning. Mende kan inte ge egen utbildning, därför att de inte haren sådan kompetens. De har heller inte kompetens attge waldorflärare examen.Det är möjligt att man kanske kanutveckla en sådan kompetens på de ordinarielärarhögskolorna. Den möjligheten finns alltså inte . Däremot finns det ett skriande behov avwaldorflärare med hög kompetens.Jag tycker också att det är rimligt att sökaexamensrätt innan man söker statsbidrag. Problemetär att den regeln inte gällde när Kungälvsseminarietvar framme vid målet 1992, utan den regeln börjadegälla först . Man hamnade mellan två stolar, menhar trots detta klarat ekonomin fram till . Jag tyckeratt det måste anses vara en bragd att klara ekonominunder en så här pinsamt lång handläggningstid.Den speciella situation som har uppstått måsteleda till att överlevnadsbidrag betalas ut.Anf. 78 ():Fru talman! vill jag säga att jag tycker attden här debatten har visat att ingenting talar emot attdet här är en verksamhet som startades för längesedan och att det har införts nya regler sedanverksamheten startade.Utbildningsministern har sagt att det är konstigt fortsätter verksamheten när man inte vet om manfår bidrag eller inte - men verksamheten hade juredan startat. Det är ett uttalande som är upprörande.Det är tur att utbildningsministern inte har kommittillbaka till det.Vidare menar jag att det är nödvändigt att skyndapå. Jag delar uppfattningen att man skall haexamensrätt för att få regelbundna statliga bidrag.Men då måste man skynda på när det gäller frågan omexamensrätt. Utbildningsministern har inte här i dagsagt att han vill göra det. Jag hoppas att han ändrar sigpå den punkten - om inte vore det också upprörande.En nödlösning är självklart ett överlevnadsbidrag.Men det är ingen bra lösning. Det är dock ennödlösning när spelreglerna ändrats sedan spelet, dvs.verksamheten, startade.Anf. 79 PER ():Fru talman! : , hur skall ettsådant här seminarium överleva en sådan härsituation? Har någon uppfattning om det?Det är trots allt en betydelsefull utbildning som skervid Waldorfsseminarium.Anf. 80 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag vill först påminna om att de s.k.spelreglerna ändrades . Jag vill ocksåpåminna om att vad jag sade var att kanslern i sittbrev till styrelseordföranden vid Waldorfseminariethade påpekat att det är förvånande attWaldorfseminariets ekonomiska planering bedrivs såatt medlen räcker endast av läsåret.Det påpekas också i brevet: Även omKanslersämbetet skulle tillstyrka examensrätt visste ni- alltså - inte om statsbidragskulle utgå, eftersom någon automatik därvidlag intefinns.Jag delar kanslerns uppfattning på den punkten.Svaret på denna fråga har jag egentligen redangivit. Jag har inte för avsikt att föreslå att regeringenskall ge något särskilt nytt bidrag tillWaldorfseminariet, utan jag kommer att avvakta denutredning om kompetensen och examinationsrättensom är sysselsattmed. Jag är övertygad om att man på Kanslersämbetetbedriver det arbetet med största möjliga skyndsamhet.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1994/95:227 om gemensamanslagsform för högre utbildning och forskningAnf. 81 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig omjag kommer att låta utreda frågan om gemensamanslagsform för den högre utbildningen ochforskningen.Frågan om gemensam anslagsform för den högreutbildningen och forskningen berör principiellt viktigafrågor om styrningen av olika verksamheter. Den ärtekniskt ganska komplicerad, och konsekvenserna avolika lösningar måste studeras ingående innan det ärmöjligt att ta ställning till en eventuell gemensamanslagsform.Tidigare har detta uppdrag delvis legat på den s.k.Resursberedningen, som kommer att avsluta sittarbete . Jag har tänkt mig att denfortsatta beredningen av denna fråga skall genomförasantingen inom eller inomden nya centrala myndighet som jag avser om möjligtskall börja sin verksamhet . Jag räknarockså med att den särskilda utredningen omuppföljning av universitets- ochhögskolereform (93) kommer att ge värdefullasynpunkter i frågan.Anf. 82 ():Fru talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret på min fråga. Bakgrunden är den att vi frånCenterns sida ser det som mycket viktigt att utvecklaforskningen vid de mindre och medelstorahögskolorna. I det nya systemet för att fördelaresurser till högskolorna har det inrättats ett särskiltfakultetsanslag för de universitet och högskolor somhar fasta forskningsresurser. Den förra regeringengjorde det möjligt för mindre och medelstorahögskolor som inte haft fastaforskningsresurser att få del av detta anslag, menderas ansökan måste fortfarande behandlas avfakultetsnämnderna på de universitet och högskolorsom har fått tillgång till dessa pengar. Det betyder attde mindre och medelstora högskolorna är ien beroendeställning som vi vill få avskaffad. Det vardärför som vi försökte få till stånd ett uppdrag tillResursberedningen att utreda "en mer gemensamanslagsform för den grundläggande högreutbildningen och forskningen", vilket också lyckades.Carl har gjort flera positiva uttalanden omde mindre och medelstora högskolorna, och jag tyckeratt också dagens svar är ett tecken på att han vill gåvidare på detta område. Min fråga är hur snabbt CarlTham vill gå fram på denna punkt. Svaret antyder attverksamheten skulle kunna börja underdet , och därefter kommer det att dröjaytterligare någon tid. De ursprungliga direktiven gavsredan hösten 1992. Det har förflutit en långtid. Är på denna punkt beredd att göranågonting för att arbetet skall bedrivas skyndsamt?Anf. 83 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag vill först säga attResursberedningen har sysslat med väsentligen andrafrågor och kommer att slutföra detta arbete. Denhar inte närmare gått in på denna fråga. Dess arbetehar pågått en viss tid.Jag anser att frågan är viktig, men det finnsuppgifter som pekar i litet olika riktningar. Som jagsade i mitt svar är frågan tekniskt ganska kompliceradoch behöver därför studeras noga. Jag är naturligtvisangelägen om att man skall kommafram till ett hållbart system. Det system som man nuhar är tämligen nytt, och man måste skaffa sig vissaerfarenheter.Det kommer inte något förslag i denna fråga i denbudget som kommer att presenteras för ijanuari. Däremot avser jag att - jag avslöjar nu ingahemligheter, eftersom jag har sagt detta- föreslå vissa åtgärder för att underlätta för demindre och medelstora högskolorna att skaffa sigförstärkta forskningsresurser. Denna fråga kommerdock att behandlas i ett annat sammanhang, på det sättsom jag angav i mitt förra svar.Anf. 84 ():Fru talman! Det är sant, som utbildningsministernsäger, att Resursberedningen inte i första hand harsysslat med denna fråga. Jag tror att bakgrunden tilldet är att en del av universiteten och de störrehögskolorna har mindre intresse av att driva dennafråga. Det är en fråga som framför allt ligger i demindre och medelstora högskolornas intresse. Det ärockså därför som utbildningsministerns stöd för attdriva denna fråga är så viktigt, och det är bakgrundentill min fråga.Jag uppfattade så att om inte dennafråga leder fram till förslag, kommer attframföra andra förslag för att stödja de mindre ochmedelstora högskolornas forskningsarbete. Jag villfråga om jag uppfattade korrekt på denpunkten.Anf. 85 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag har redan tidigare här i kammarenredovisat min positiva inställning till de mindre ochmedelstora högskolorna liksom även till tanken att destegvis och efter prövning av skallkunna ges möjlighet att skaffa sig fastaforskningsresurser. Jag är inte nu beredd att gå in påfrågan om hur resurstilldelningssystemet skallutformas . Vad beträffar konkreta förslagmåste jag hänvisa till den budget som kommer attpresenteras för i januari 1995.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1994/95:211 om skolmatenAnf. 86 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder jag är beredd att medverka till för att bevaraden svenska matkulturen.Vi lever i en alltmer internationaliserad värld.Människor, varor, tjänster och kapital rör sig alltfriare, såväl mellan europeiska länder som mellankontinenter. Jag är övertygad om att det är i mötenmellan olika folk och kulturer som vi människorutvecklas och berikas.Mat utgör en viktig del av olika kulturmöten. Vihar sedan urminnes tider lånat in maträtter, kryddorosv. Det här ömsesidiga utbytet gör det emellertidsvårt att säga att någon svensk matkultur en gång föralla är given.Bakgrunden till fråga är ettspecifikt fall i kommun. Frågeställarentycks vara litet dåligt informerad. Enligt skolchefen iLandskrona serveras fläskkött regelbundet påskolornas matbespisningar. Några exempel på det somman serverar på skolor är ärtsoppa medfläsktärningar, bruna bönor med fläsk, fläskpannkaka,rotmos och fläskkorv, köttbullar.I , precis som på många andra ställen,finns möjlighet att välja olika rätter, på grundval avetiska, religiösa eller hälsomässiga skäl. Dennavalfrihet och hänsyn till olikheter tycker jag ärvärdefull.Jag vill påpeka att skolmåltidsverksamheten heltoch hållet är en fråga. Det innebär att bl.a.val av skolmat ingår i kommunens ansvar.I de fastställda kursplanerna, t.ex. i ämnethemkunskap, finns dock angivet att mat ochmatvanor, samvaro och vardagsetik är viktiga delar avvårt kulturarv. Matkulturen och umgängesformernasbetydelse kan belysas ur internationellt och historisktperspektiv för att på så sätt bidra till en ökadförståelse över kulturgränser.Anf. 87 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Vad göras skallär redan gjort, sade redan . Det problem somlåg bakom denna fråga är åtgärdat och finns intelängre, men vem som missförstod vad kunde vikanske ha en särskild debatt om. Det gällde ettkonkret och aktuellt fall, och den som informeratstatsrådet i någon annan riktning är nog inte helt klaröver vad som har hänt.Det är klart, fru talman, att ingen skall tvingas ätasådant som är förbjudet enligt religion eller sed, menman skall inte heller tvinga en majoritet att accepteravad en minoritet anser. Jag hoppas att denna typ avfrågor aldrig skall behöva aktualiseras i . Detta är ett skolexempel på hur man kanskapa främlingsfientlighet där det inte finns någonsådan. Låt oss hoppas att detta var både första ochsista gången som en sådan här fråga behövdeaktualiseras här i kammaren.Anf. 88 Statsrådet ():Fru talman! Också jag hoppas att detta är sistagången som denna fråga aktualiseras. Självfallet gårdet inte till så i skolorna att man tvingar en majoritetav eleverna att äta mat som på något sätt är olämplig.Tvärtom tar skolorna sitt ansvar när det gällerskolmaten och visar en flexibilitet när det gäller atttillmötesgå önskemål från olika elever, och det tyckerjag är värdefullt.Anf. 89 ():Fru talman! Flexibilitet gentemot vem? I det härfallet var det definitivt inte mot majoriteten, som intefick lov att bli serverad den mat man var van vidsedan lång tid tillbaka. Det är detta jag vill poängtera.Kom inte och påstå att detta var något missförstånd.Här begicks ett misstag. Man har bett om ursäkt.Saken är ur världen. Jag hoppas att detta inte återigenkommer att bli aktuellt.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag avtalmannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.15 § Svar på fråga 1994/95:180 om utvärderingav psykiatrisk vård och behandlingAnf. 90 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen har vidtagit för att verkställariksdagens beslut om att genomföra en översyn ochanalys av innehåll och kvalitet i den psykiatriskavården.Inom pågår arbete med attformulera ett uppdrag till om ennationell översyn av innehåll och kvalitet i denpsykiatriska vården. Enligt nuvarande planeringkommer regeringen att fatta beslut om uppdragetinom kort. Jag vill dock inte föregripa regeringensställningstagande.Jag vill också erinra om att Statens beredning förutvärdering av medicinsk metodik (SBU) genomriksdagens beslut om psykiskt stördas villkor har fått iuppdrag att utvärdera psykiatriskabehandlingsmetoder utifrån ett social-psykiatrisktperspektiv. För detta ändamål skall SBU under entreårsperiod tillföras sammanlagt 15 miljoner kronor.Anf. 91 ():Fru talman! Jag får tacka socialministern försvaret.Det är viktigt att värderingen kommer i gång såsnart som möjligt. Apoteksbolagets försäljning avpsykofarmaka visar på en varieradanvändning över landet. I försäljsdubbelt så många definierade dygnsdoser per tuseninvånare och dag av lugnande medel som iStockholm. För sömnmedel är försäljningen 25 %högre i än i . Det säljsdubbelt så mycket medel mot depression. Det ärbetydligt vanligare med elchocker i . Mer litium används mot mano-depressivasjukdomar, osv.Detta kan inte enbart förklaras med att man iGöteborg-Bohuslänområdet har mer hälsoproblem äni . Det måste bero på en variation ibehandlingsrutiner. Då är det väsentligt att analyseravilka behandlingsrutiner som leder till bäst resultat förpatienterna.Psykiatriutredningen tog upp frågan med SBU skulle ges ett huvudansvar för enflervetenskaplig utvärdering av metoderna.Det är tillfredsställande att SBU får medel och attdet skall göras en bredare översyn. Jag är övertygadom att det är väl använda pengar, både utifrån enmänsklig och en hälsoekonomisk utgångspunkt.Anf. 92 Socialminister ():Fru talman! SBU:s arbete är utomordentligtviktigt. Det har också uttalat genom att sättaav pengar. Men det hela handlar också omSocialstyrelsens uppdrag att göra den nationellaöversynen och analysen.Förutom de rutiner som kan variera, handlar detibland också om skilda synsätt ochbehandlingsideologier. Det finns väl anledning attockså titta på den typen av frågor. Syftet medöversynen bör vara att ta fram riktlinjer för hurinnehållet i den psykiatriska vården bör utvecklas,men också att föra ett samtal så att det blir en ökadsamsyn när det gäller kriterier för kvalitet inom denpsykiatriska vården. Egentligen är det fråga om attbesvara frågan om vad det är som kännetecknar godpsykiatrisk vård. Vi räknar med att arbetet skall varafärdigt . Det finns ju utrymme för att föradessa resonemang, men också att - somoftast när den här typen av utvärderingar pågår -påverka som översynen görs. Det är inteminst viktigt i det offentliga samtalet kring denna typav frågor.Anf. 93 ():Fru talman! Det finns konflikter mellan olikayrkesutövare och inom yrkesgrupper. Jag tror att detinte minst för patienternas skull är viktigt att kommafram till vilka insatser som är de bästa i olikasammanhang. Jag tror också att man i dettautredningsarbete skall inbegripa detläkemedelsepidemiologiska nätverk som skall inrättasden . Jag hoppas och tror att de skall ta sig anproblemen med förskrivning avberoendeframkallande läkemedel. Det ingår i arbetetmed att få ett samarbete mellan Socialstyrelse, SBUoch nätverket.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1994/95:188 omtandvårdsersättningenAnf. 94 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig om detfinns några planer på att utöka gruppen patienter somär berättigad till helt avgiftsfri tandvård på grund avolika medicinska skäl. Frågan ställs mot bakgrund avatt patienternas andel av behandlingskostnaderna förtandvård har ökat även mednuvarande högkostnadsskydd och att det finns gruppersom drabbas extra hårt av detta. Enligt det andra grupper än t.ex. epileptiker ochmuntorra vars sjukdom orsakar den enskilde myckethöga tandvårdskostnader. Som exempel härpå angerKarin personer som drabbats av någonreumatisk sjukdom.I enlighet med beslut har åtgärdervidtagits för att minska försäkringens kostnader förvuxentandvård med hänsyn till det ansträngdastatsfinansiella läget. Detta har medfört att ävenpersoner som behöver extra stora tandvårdsinsatsersom ett led i en sjukdomsbehandling fått ökadekostnader för tandvård.Regeringen har för avsikt att fortsätta arbetet medatt reformera tandvårdsförsäkringen på grundval avden riskdagsbehandling som förevarit i frågan underinnevarande år. Vid utformningen av det förändradeersättningssystemet kommer särskild uppmärksamhetatt ägnas åt de grupper av patienter som har ökadetandvårdsbehov till följd av sjukdom ellerfunktionshinder.