prot · GH0957 · 1994-02-09 00:00:00 — Det var mycket som hände på80-talet, men nog är det svårt att värja sig förmisstanken att det var när vi närmade oss EU, knötkronan till ecun och började anpassa oss som viockså blev mer lika dem i arbetslöshet.Det krävs verkligen starka bevis för att medicinenmot arbetslöshet skulle vara en ytterligareanpassning till EU, så till den grad att vi ger upprätten till självbestämmande och går med i enunion.Man tror att de 20 miljarder som vi måste betala tillEU skall kunna uppvägas av ökadeinvesteringar. Det är vad regeringens finansplanräknar med. Det är mycket svaga bevis. Man sägerockså att bakgrunden är osäker. Man har frågat ettantal företagare. Hade man frågat andra företagarekanske man hade fått andra svar. Som medlem i EUhar vi inte längre rätt att gynna företag i vårt landoch kompensera dem för långa avstånd och vårtgeografiska läge t.ex.Ja, mina kära vänner på dalabänken, jag anser attdet är en olycka att , medregeringar från både socialdemokrater ochborgare, har börjat föra denna nyliberalaekonomiska politik. Det är en stor olycka, sombåde Socialdemokraterna och regeringspartiernahar varit överens om. Men så länge vi är ett frittland kan vi ändra på en felaktig politik. GenomMaastrichttraktaten har den nyliberala ekonomiskateorin skrivits in i . Det anses alltsåviktigare att bekämpa inflationen ochbudgetunderskottet än arbetslösheten.Medlemsländerna har inte längre rätt att bedriva enegen ekonomisk politik.Jag tillhör den överväldigande majoritet i Sverigesom anser att alla har rätt till arbete, attarbetslöshet är det allra värsta slöseriet. På 30-taletavskaffade vi arbetslösheten genom att utarbeta enegen variant av Keynes ekonomiska modell. Detgjorde vi i . är ett av de länder ivärlden som kommit längst in i det postindustriellasamhället. Jag anser att det är oklokt av oss attfrånhända oss möjligheten att finna en ny svenskmodell för den ekonomiska politiken som passarframtiden.Anf. 105 ()replik:Herr talman! Jag tror inte att vi skall placera våraproblem så pass långt utanför landets gränser somBirgitta gör. Hon påpekar visserligenatt det nyliberala i politiken är förödande försysselsättningen. Det håller jag med om. Det fannsockså nyliberala inslag i den socialdemokratiskapolitiken , men de var inte överordnademålet om full sysselsättning. Där är den storaskillnaden.Vår arbetslöshet är hemlagad till allra största delen.Här har regeringen gjort åtstramningar avkonsumtionen i första hand. Man har på detta sättbekämpat inflationen, anser man, en inflation somdet knappast finns någon risk för. Man har ocksåsom mål att minska den offentliga sektorn. Man villöka, som man säger, incitamenten i ekonomin,alltså den ekonomiska ojämlikheten, orättvisan.Man vill förändra maktstrukturerna i samhället,och man har kommit långt på den vägen. Menpriset är en stor arbetslöshet.Det är bra att efterlyste en nysvensk modell för ett samhälle med fullsysselsättning. Jag tror att det är väldigt viktigt attha ganska mycket av gamla beprövade metodermen med ny tillämpning som skall ligga till grundför den nya svenska modellen, om vi skall klarasysselsättningen framgent. Med den inriktning sompolitiken nu har är detta omöjligt.Anf. 106 ()replik:Herr talman! Jag tror att vi är överens om ganskamycket. Får jag då fråga: Anser det är möjligt för att föra en självständigekonomisk politik när EU faktiskt förbjuder detoch när EU bedriver en nyliberal politik? Skulle visom medlemmar kunna rätta till de misstag som vibåda anser att våra regeringar har begått?Anf. 107 ()replik:Herr talman! Det finns utan tvivel ett starktinternationellt tryck på den svenska ekonomin somgör vårt handlingsutrymme mindre än vad det engång var. Men det hindrar inte att man kan hävdaden fulla sysselsättningen om man verkligen vill.Om vi ansluter oss till anser jagpersonligen att en framforcerad valutaunion och enmycket stark och självständig centralbank är inslagsom icke får förekomma om vi skall klarasysselsättningen.Anf. 108 ()replik:Herr talman! för nu förhandlingar om attbli medlem i en union där socialdemokrater,socialister och kristdemokrater har givit uppkampen för en politik som inte har nyliberalaförtecken. Hur skulle vi självständigt kunna klaraoss från denna nyliberala ekonomiska teori när viinte har rätt till egen ekonomisk politik?Anf. 109 ():Herr talman! lämnade jag in enmotion om att vi i behöver ytterligare enteknisk högskola. Det är med stor tillfredsställelsejag kan konstatera att jag har hela densocialdemokratiska riksdagsgruppen med mig idetta förslag.Motiveringarna för en ny teknisk högskola är i allrahögsta grad näringspolitiska. måste somnation producera högteknologiska produkter. Fördessa växer den internationella efterfrågan, och härär inte heller priset det främsta konkurrensmedlet.Det ekonomiska utgångsläget blir därför mycketgynnsammare för tillverkare av exempelvismobiltelefonutrustningar, avancerade energi- ochmiljötekniska produkter m.m. Då slipper vi dendevalveringsekonomi som vi haft under de senaste15 åren.En förutsättning för den svenska välfärden ligger iden fulla sysselsättningen, inte i en övergång tilllågproduktiva arbeten i rika människors hushålloch trädgårdar eller fler skoputsare,varmkorvförsäljare osv., något som så mycketdiskuterats . Vad vi måste göra är målmedvetet satsa på arbetskraftenskompetens och kvalitet. För välfärd är detviktigt att andelen mer avancerade produkter ökari vår export. Vi får bättre betalt. Förhögteknologiska produkter växer deinternationella marknaderna.Mot denna bakgrund är det bekymmersamt att densvenska industrin relativt sett har en så stor andellågteknologiska produkter jämfört med de ledandeindustrinationerna. Enligt en utredning somdåvarande , nuvarandeNUTEK, avlämnade 1990 utgjordes endast 15 %av den svenska exporten av högteknologiska varorjämfört för och för USA.Tyskland hade en andel något mer än ,, men lågteknologiandel i exportenvar väsentligt mindre än den svenska.Vi måste, som det framhålls i densocialdemokratiska partimotionen, öka vår andelhögskolestuderande. För att klara detta måste enny teknisk högskola etableras. Egentligen behöverantalet civilingenjörs- och forskarexaminafördubblas fram med bibehållen ochhöjd kvalitet.Den svenska industrin har byggts upp med skogenoch malmen som bas, och detta präglar fortfarandesvensk industri. Det är ochBergslagen som har varit industriellahjärta. Där finns en industriell tradition med mångamedelstora företag, som måste öka kompetensenoch få tillgång till mer utbildad arbetskraft för att fåtill stånd den nödvändiga utvecklingen.Industrins motstånd mot att anställa högre utbildadarbetskraft är ett allvarligt hot mot vår framtidasvenska industriutveckling. Det står i kontrast tillutvecklingen utomlands och kan medföra ensnabbare utflyttning av svensk forskning ochutveckling till utlandet. Så sent som var en av orsakerna till vissa företagsutflyttning från bristen på civilingenjörerför forsknings- och utvecklingsverksamhet.Där det finns en teknisk högskola är andelentekniker, naturvetare och forskare ca 4--avarbetskraften. Så är det i , ochÖstergötlands län. Men det län som har den isärklass högsta andelen tekniker utan att ha en storhögskola är , som har 3,2 %tekniker och forskare i arbetskraften, dvs. mer änMalmöhus län som har 2,6 %.Den främsta orsaken till detta är att ABB hittillstrots det låga utbildningsutbudet lokalt lyckatsrelativt väl med att rekrytera tekniker. Detta kankomma att bli svårare . Dessutom väldiga på ett helt annat sättän dåvarande ASEA alternativa lokaliseringar försåväl produktion som utvecklingsenheter över helavärlden.Regionalpolitiskt är enunderförsörjd region när det gäller utbildning,speciellt när man tar hänsyn till de större företagenstyngd i regionen. Här finns också mångamedelstora och mindre företag som har ett stortbehov av en kunskapsmässig injektion.I finns en hög beredskap för en etablering.Det finns förstklassiga lokaler för en tekniskhögskola, som enligt aktuell planering kanfärdigställas med sex månaders framförhållningefter beslutsdatum. Dessa kan förhyras, ochdärmed behövs inga statliga medel föranläggningsinvesteringar.För ABB:s utveckling och för den industriellautvecklingen i är det därför av storbetydelse att vi får en högre nivå på den tekniskautbildningen i en stad som . Därför måsteden nya tekniska högskolan förläggas till ,vilket är av stor vikt för näringslivets utvecklingockså nationellt.Anf. 110 ():Herr talman! Den situation på arbetsmarknadensom vi nu befinner oss i är just den som så mångavarnat för . Klarsyntasamhällsdebattörer såg tidigt vartåt det lutade, mende som hade ansvaret ville inte lyssna.När varnade för följderna av 70- och 80-talspolitiken kallades han för svartmålare. insåg vartåt detbarkade fick han inget gehör hos sina egnapartikamrater. Han tvingades att lämna sinministerpost.Det är arvet efter den socialdemokratiska politikenunder som är den yttersta orsakentill att så många människor i vårt land saknararbete.Problemen kan omöjligt avhjälpas med en återgångtill den politik som har skapat problemen.Denna debatt borde handla om vad det är förfaktorer som kan lyfta oss ur arbetslöshetensstålbad.Det är beklämmande att behöva konstatera att inteen enda socialdemokrat har visat något intresse föratt debattera det som är själva grunden för tryggaarbeten, nämligen företags- och näringspolitiken.Företagsklimatet och hur vi skall få investeringarsom ger arbeten i vårt land borde vara temat fördebatten när arbetslösheten skall diskuteras.Det hade varit betydligt rimligare om rubriken fördenna debatt hade varit Näringspolitik för tillväxtoch riktiga arbeten.Arbetslösheten kan bara minskas genom att vi fårfler riktiga arbeten. För detta krävs att lönsammaföretag ges goda förutsättningar att verka i vårtland.Vi behöver flera företagare. Skall vi klara jobben,måste det skapas en tillit hos demsom överväger att bedriva företagsverksamhet.Tillförlitliga konkurrenskraftiga spelregler ochtydliga signaler om att det är viktigt och hedervärtatt starta och driva företag och att tjäna pengar ärnågra av grundvillkoren för att nya företag och nyaarbeten skall kunna komma till stånd.Det är ett långsiktigt arbete att återskapaförtroendet för som ett bra land för svenskaoch utländska företag att verka i efter detsocialdemokratiska förstörelsearbetet.Helt avgörande för en förbättradarbetsmarknadssituation är att blir medlemi den europeiska unionen. Osäkerhet om EU-medlemskapet fungerar som en broms påföretagens investeringsvilja som beslutom nyanställningar skjuts upp.Ingen svensk näringsgren, vare sig hemma hos migi eller någon annanstans, mår bra avatt stå utanför det europeiska samarbetet.EES-avtalet är i och för sig bra, men det ger inteden långsiktiga nödvändiga säkerhet som endast ettmedlemskap kan ge.EG-medlemskap var alltför en fråga därsocialdemokraterna betedde sig som strutsen.Europa var inte intressant. Den inställningenpåverkade det svenska näringslivets agerande påett sätt som drabbade arbetsmarknaden negativt.I slutet av 80-talet blev det allt tydligare attinvesteringarna försvann ur vårt land. Svenskaföretag valde att förlägga sin verksamhet till EG-området för att därmed säkra tillgången till deneuropeiska marknaden. Utländska investeringaruteblev och arbetslöshetssiffrorna började stiga.Under våren 1991 ägnade näringsutskottet en heldags hearing åt denna bekymmersammautveckling. EG-frågans betydelse för arbete ochvälfärd var uppenbar, och på sommaren 1991lämnade den socialdemokratiska regeringen in densvenska ansökan om medlemskap i om medlemsfrågan är en av de viktigastefaktorerna som påverkar investeringsvilja ochmöjligheter för människor att få arbete.Medlemskap är avgörande för utländska företagsinställning till . För dem är vårt landointressant så länge som vi inte är med i EU. Vill vifå amerikanska, japanska, tyska eller andrautländska företags investeringar till ochdärmed nya arbeten är det ett grundvillkor attSverige blir medlem i den europeiska unionen.De tolv medlemsstaterna har satt som mål attSverige skall bli medlem i början av år 1995.Varje parti som vill minska arbetslösheten borde tasitt ansvar i Europadebatten. Socialdemokraternahar varit alltför tysta sedan medlemsansökanlämnades in.Med dagens arbetslöshetssituation i är detviktigt att medlemskapsfrågan förs i hamn så snabbtsom möjligt. Inte minst för få riktiga arbeten bordealla politiska partier göra allt vad man förmår föratt påverka förhandlingsprocessen positivt.Politiska utspel som medverkar till förseningar ochsom sprider tveksamhet om tidtabellen är ytterstolyckliga i ett läge där vi mer än någonsin behövertillit hos företagen, svenska som utländska, en tillitsom krävs för att de skall vilja och våga investeraoch anställa folk i vårt land.Ett nej till svenskt medlemskap skulle innebärastora nackdelar och risker för möjligheterna tillarbete i Sverige.I en debatt i om arbetslöshet ochsysselsättning är medlemskapsfrågans betydelsecentral. Ingen sakfråga är viktigare för att få flerriktiga arbeten till än att vi blir medlemmari det europeiska samarbetet.Anf. 111 ()replik:Herr talman! Är det så att åsikterär representativa för hur de borgerliga tänker närdet gäller att lösa arbetslöshets- ochsysselsättningsproblemen, då förstår jag att det hargått så illa när vi har haft borgerliga regeringar.Under 1976--1982 hade vi en borgerlig regering somskapade jättestora underskott i statens budget.Investeringarna minskade med40 %. Så fort det blev en borgerlig regering 1991fick vi den kraftigaste ökning av arbetslösheten somvi någonsin har haft i det här landet.Investeringarna sjunker.Sedan säger att vi socialdemokraterinte har några konkreta förslag om hursysselsättningsproblemen skall lösas. I mittanförande pekade jag på att svensk industri måstesatsa på mer högteknologiskt innehåll iproduktionen. Det är en förutsättning för att viskall kunna konkurrera med , ochövriga framstående industriländer.Det är nödvändigt att tjäna pengar. Därför göderman nu företagen. Man ger skattelättnader på 25miljarder. Detta leder varken till jobb ellerinvesteringar, utan det leder till spekulation. Det ärpå sitt sätt en återupprepning av 80-taletsspekulationsekonomi. Sådant ger inga jobb, varesig i eller i andra delar av Sverige.Anf. 112 () replik:Herr talman! Låt mig inleda med det som jag äröverens med om, nämligenvärdet av utbildning, forskning och teknologiskutveckling. Men att det råder brist påcivilingenjörer beror bl.a. på den flummigautbildningspolitik som fördes i under densocialdemokratiska regeringen, då man sattefrågetecken inför vad kunskaper egentligeninnebär.Sedan över till sakfrågan. Alla vet, även RolandSundgren, att det är bristerna i 70- och 80-taletspolitik som har lett fram till dagens situation. Låtmig citera ord på 1989 -- då var det inte borgerligregering. Han sade att skulle tvingasgenomgå arbetslöshetens stålbad och att den tredjevägens politik skulle leda ut över stupet. Detta är bevingade ord. Dess värre är detta en delav vår verklighet.Kurvan över industrisysselsättningen vände brantneråt . Från den tidpunkten och framtill valet försvann av allaindustrijobb. Det säger sig självt att det kommer attta att komma till rätta med problem somhar skapats . Vi har gjort åtskilligtkonstruktivt under de som vi har haftansvaret. Vi kan lova att vi, om vi får ansvaret efternästa val, kommer att vända utvecklingen. ser vi de positiva effekter som ett ändratnäringsklimat faktiskt har bidragit till.Anf. 113 ()replik:Herr talman! Jag hoppas att detta land skall bevarasfrån en fortsatt högerregering också efter valet ihöst. Annars kommer det att leda till en fullständigkatastrof för landet. Budgetunderskottet ligger nupå 200 miljarder och fortsätter att öka med 172miljarder nästa budgetår. Det är fruktansvärdascenarior som vi ser framför oss.När talade om ett arbetslöshetensstålbad var det en varning för de kostnadsökningarsom följde i avregleringens spår.Jag debatterade i denna kammare med LarsTobisson och . Jagvar emot avreglering. Det blev enavreglering av kreditmarknaden. Det var ett starkttryck bl.a. från partivänner. Viskulle naturligtvis ha gjort avregleringenförsiktigare och tagit litet mer tid på oss. Det varavregleringen som drev upp kostnaderna och somorsakade problemen.Det skulle vara intressant att få diskutera skolan.Jag läser i det senaste numret av ,där man frågar: Skall skrotaverkstadsindustrin? Man talar om den nuvaranderegeringens bristande samordning mellanUtbildningsdepartementet ochNäringsdepartementet. Den kommer att slåut svensk verkstadsindustri och dess behov avkunniga människor i industrin. Detta skrevs så sentsom för sedan i Teknisk tidskrift.Anf. 114 () replik:Herr talman! Jag skall börja med att påminnaRoland om den offensiva satsning påforskning, utbildning och en ny högskolepolitiksom har skett sedan den borgerliga regeringen togvid samt på den satsning på föratt binda utbildningssidan närmare näringslivet,som vi använder bl.a. löntagarfondspengarna till.Det är intressant att lyssna till socialdemokratiska inställningen tillföretagare i står i klar dager när han sägeratt det som vi har gjort bara gynnar kapitalet. Dåförstår inte vad det handlar om.Att ta bort dubbelbeskattning på riskkapital är juen viktig sak för att företagen skall få eninvesteringsmöjlighet och därmed kunna göranyanställningar.Att ta bort skatten på det arbetande kapitalet iföretagen, som är verksamt för att göraföretagsklimatet mer positivt, var något somSocialdemokraterna starkt motsatte sig. Vi ser attdet i företagsvärlden råder en optimism . Menfaktum kvarstår att näringslivsklimatet var illaskadat efter Socialdemokraternas framfart underårens lopp. När villkoren i upplevdes sommindre förmånliga röstade arbetskraft, kapital,företagare och företag med fötterna och sökte sigtill regioner där förhållandena upplevdes som merrimliga.Den finanshysteri som vi har upplevt, vilkenskapades , är en följd av de villkor somden socialdemokratiska regeringen satte upp påden ekonomiska spelmarknaden.Anf. 115 HANS ():Herr talman! och i början av1990-talet kunde man läsa och lyssna till ennationalekonom vid namn . Han gavdå uttryck för en samhällsåskådning och ettekonomiskt synsätt som gjorde gällande att Sverigegenom att skapa en arbetslöshet på ca 5--bättreskulle kunna behärska den ekonomiskautvecklingen. Då skulle vi kunna hålla inflationen ischack och landet skulle blomstra.Calmfors fick många supportrar. De hade glömtarbetslöshetens elände. De hade också glömt attdet efter högkonjunktur kommer lågkonjunkturoch att det inte går att inteckna framtiden.Calmfors och hans meningsfränder vann sympatiunder . Många aningslösa anslöt sig tilltron på marknadens välsignelse. Inflationen ocharbetskraftsbristen skulle lösas genom planeradarbetslöshet. Utan att förhäva mig var vi ganskamånga som var mycket kritiska till detta synsätt.Signaturen Turpo i , nr 50--52 idecember 1990, fångade vad många av oss kände:''Att rekommendera en omfattande arbetslöshet,utslagning och många människors undergång somlösning på våra ekonomiska svårigheter är inte baragrymt och hänsynslöst, det är också ekonomisktdåraktigt. Det gjorde man i industrialismensbarndom när man inte visste bättre. Men när ettsådant förslag läggs fram av nationalekonomer , , kan man barakonstatera att man inte har med forskare att görautan med charlataner och skojare! ''Det kan tyckas vara ganska hårda ord, men intedesto mindre sanna! och ibörjan av förespråkade SAF, borgerligapolitiker och många ekonomer en politik där manmed berått mod skulle skicka hundratusentalsmänniskor ut i arbetslöshet. En del har ändrat sigsedan dess. Men vad hjälper det?Nu skriver vi 1994. Arbetslösheten har inte baranått de där 5--. Nej, nu handlar det om mer ändet dubbla. Regeringens ekonomiska politik harskapat en arbetslöshetssituation som blirutomordentligt svår att ta sig ur. Ca 700 000människor är utanför den ordinariearbetsmarknaden. Calmfors ekonomiska politik,modell 90, har praktiserats . Deninhemska efterfrågan och ekonomin är i botten.Människor kastas ut från sina hem.Senhösten 1991 valde den tillträdande borgerligaregeringen bort den fulla sysselsättningen. Arbetslösheten skenar utan kontroll församhället. Lärdomen vi har fått är att det inte gåratt planera en arbetslöshet. Antingen är vårt målfull sysselsättning eller så blir det som den situationvi nu har.I län är drygt 20 000 utanför den ordinariearbetsmarknaden. 13 000 är öppet arbetslösa,varav 3 000 ungdomar. Det är resultatet av enpolitik där arbetslösheten är ett medel i denekonomiska politiken. På annat sätt går det inte attförklara bristen på insatser för att vändautvecklingen.Det är också den känsla som de arbetslösa har. Jagträffade några av dem . Det finnsintiativförmåga och kamplust. Det finns idéer för attskapa jobb. Men regeringen använder pengarna tillatt sänka skatterna. De pengar som finns förarbetsmarknadspolitik låser man in. De får inteanvändas för att ge dessa ungdomar möjlighet attförverkliga sina idéer. Det är skamligt. Det vittnar om den brist påmedmänsklighet som präglar regeringens helapolitik.Vi socialdemokrater i län har i en av våramotioner föreslagit att länsarbetsnämnden ocharbetsförmedlingarna skall få använda pengarnadär de gör bäst nytta. Man skall utifrån de lokalaförutsättningarna få disponera medlen så att mankan uppnå bäst effekt. Får vi stöd för dessa förslagkan såväl de unga arbetslösa som de litet äldrekänna framtidstro och hysa förhoppningar om attkomma ur arbetslöshetseländet. Men är det enpolitik som den borgerliga riksdagsmajoriteten ärintresserad av? har vi inte sett några sådanatendenser, varken i budgetförslaget eller underdagens debatt.En offensiv för fler jobb lär vi tyvärr inte få seförrän svenska folket har röstat fram ensocialdemokratisk regering.Anf. 116 ():Herr talman! Ett av absolut störstaproblem är just den höga arbetslösheten, vilket vihar debatterat här . Det är en uppfattning somdelas av hela svenska folket, men regeringtycks inte inse detta. Att så är fallet visar regeringenmed sin brist på politik för att komma till rätta medden höga arbetslösheten. Det allvarligaste av allt ärden höga ungdomsarbetslösheten. Arbetslöshet äringen bra start på vuxenlivet.Herr talman! Mitt anförande är en hälsning tillregering och riksdag från två unga människor frånÖrnsköldsvik: Per och , båda . De sitterhär på läktaren och lyssnar, lyssnar för att få beskedom vad vi vill göra för att de och deras kompisarskall få arbete. Låt mig läsa deras hälsning. Så härsäger och :''Vi är många ungdomar som just nu står inför enoviss framtid, en framtid som för många saknarmorgondag. Att inte ha ett arbete att gå till, att intefylla någon funktion, att inte vara delaktig i sin egenframtid skapar otrygghet, passivitet och utslagningsåväl ekonomiskt som socialt. Det är för oss heltobegripligt hur man kan föra en politik som sätteross unga på undantag, hur man vill få undanarbetslösa genom tillfälligaarbetsmarknadsåtgärder, medan man i självaverket struntar i att göra något åt arbetslösheten.Ungdomspraktiken har blivit regeringens främstainstrument, när det borde vara en nödlösning.Regeringen saknar vilja att komma till rätta medarbetslösheten. Det är synd, för den kommer attfinnas kvar, om ingen slår näven i bordet och görnågot. Vi tror att politiken kan lösa detta, om denrätta viljan finns. Vårt råd är därför: Bekämpaarbetslösheten -- inte de arbetslösa.Vi unga, vi vet att arbetslösheten finns där.Dagligen flåsar den oss i nacken genom media,tomma platsjournaler, föräldrar och slutligen visjälva så fort vi lämnat studierna. Allt detta vet vi,men vi accepterar det inte. Vi vill se ansträngning,se ungdomar i det ordinära arbetslivet. Vi vet att vibehövs.Sedan företag gjort sig av med folk, kan vi påmånga håll konstatera att det i allt störreutsträckning arbetas övertid, en övertid som skullekunna vara en återanställning eller rent av ennyanställning.