prot · GH0982 · 1994-03-29 00:00:00 — 12:122 s, 1 c, 12 v, 2 -Avstod:20 nydFrånvarande:16 s, 5 m, 5 fp, 5 c, 2 kds, 1 nyd, 2 v, 1 -Mom. 23 (miljöinsatser i )1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:298 för utskottet13 för men.38 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:122 s, 74 m, 28 fp, 26 c, 24 kds, 22 nyd, 2 -För men. :12 v, 1 -Frånvarande:16 s, 6 m, 5 fp, 5 c, 2 kds, 1 nyd, 2 v, 1 -Mom. 24 (åtgärder i )1. utskottet2. 14 (nyd)Votering:289 för utskottet23 för res. 1437 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:121 s, 75 m, 28 fp, 26 c, 24 kds, 12 v, 3 -För res. 14:1 s, 22 nydFrånvarande:16 s, 5 m, 5 fp, 5 c, 2 kds, 1 nyd, 2 v, 1 -JoU16 Bättre kontroll övermiljöfarligt avfallMom. 1 (samhällets kontroll över miljöfarligtavfall)1. utskottet2. men (v)Kammaren biföll utskottets hemställan medacklamation.BoU13 Länsstyrelserna m.m.Mom. 2 (byte av namn för )1. utskottet2. 1 (nyd)Votering:284 för utskottet23 för res. 12 avstod40 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:120 s, 73 m, 27 fp, 25 c, 24 kds, 12 v, 3 -För res. 1:2 s, 21 nydAvstod:1 fp, 1 cFrånvarande:16 s, 7 m, 5 fp, 5 c, 2 kds, 2 nyd, 2 v, 1 -Mom. 7 (anslag till länsstyrelserna)1. utskottet2. 2 (nyd)3. men. (v)Votering:283 för utskottet22 för res. 22 avstod42 frånvarande tKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:122 s, 74 m, 28 fp, 23 c, 23 kds, 10 v, 3 -För res. 2:1 c, 21 nydAvstod:2 vFrånvarande:16 s, 6 m, 5 fp, 7 c, 3 kds, 2 nyd, 2 v, 1 -Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av förste vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av sammanträde fickavgöras vid morgondagens arbetsplenum.8 § Anslag till kriminalvården, m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1993/94:JuU17 Anslag till kriminalvården, m.m.(prop. 1993/94:100 delvis).Anf. 37 ():Herr talman! Den borgerliga kriminalpolitikenbörjar få genomslag i samhället. Uttalanden görsom att brottslingar skall sitta inne och attvedergällningstanken skall vara rådande. Men detsom medborgarna och samhället mest är betjänt av,nämligen att brottsligheten minskar, har denborgerliga politiken ingen effekt på. Tvärtom harbrottsligheten ökat. Det har skett en markantökning 1992 och 1993 av våldsbrott, så sommisshandel och våldtäkter.Detta stämmer väl överens med internationellaerfarenheter som visar att längre straff inte harnågon effekt på brottsligheten. Brottsutvecklingenstår inte i någon bestämd relation till antaletfrihetsberövanden och deras längd. Den nuvarandekriminalpolitiken förs mot all kunskap och allaerfarenheter.Vi har i våra reservationer framhållit vikten av enannan kriminalpolitik. Det gäller att med allamedel förebygga att brott begås. Denna kampmåste föras utifrån en helhetssyn, därkriminalvården och dess insatser är en väsentligdel.Vi kommer också fortsättningsvis att ha kvarfängelsestraff som påföljd, men förutsättningenmåste vara att det finns inte bara möjligheter utanockså vilja att bedriva en human kriminalvård.Fängelsevistelsens negativa konsekvenser måstemotverkas och resurser användas för attåteranpassa de intagna; annars finns det stor riskför att vi skapar fler och farligare brottslingar.Vi vill lyfta fram alternativen till fängelse. Då är detinte bara satsningar på nya alternativ som måste till,utan de som redan finns måste kunna utvecklas.Regeringen har bl.a. i budgetpropositionenframhållit värdet av alternativa frivårdspåföljder.Men vad har hänt i praktiken? Dessa har inte ökati någon större omfattning. Det största hindret förutvecklingen är alla de olika uttalanden frånJustitiedepartementet i massmedier och i skrifterom att det är fler och längre fängelsestraff somgäller. De förändringar som har genomförts harfrämst inneburit fler och längre fängelsestraff.Regeringen ger dubbla budskap. Budskap omhårdare tag, fler och längre fängelsestraff gör attpraxis i samhället förändras. Det visar ökningen avutdömd fängelsetid.Kriminalvården befinner sig i en ytterst besvärligsituation. Överbeläggning på såväl häkten somanstalter innebär stora svårigheter att bedriva engod kriminalvård, som syfter till att återanpassa deintagna till samhället. Hoten om våldet ökar påanstalterna. Bristen på platser innebär också storasvårigheter att komma till rätta mednarkotikaproblemen.Utgångspunkten för en väl fungerandekriminalvård är att de intagna kan placeras pålämpliga anstalter. Detta är i stort sett omöjligt . Beläggningssitutationen är sådan att denomöjliggör en meningsfull vård och behandling.Den påverkar arbetssituationen i verkstäderna ochförsvårar narkotikabekämpningen. Detta leder tillstora påfrestningar för de intagna och även förpersonalen. Systemet med en differentiering och en85 % beläggningsnivå, som det ursprungligenfunnits en bred majoritet för, har helt satts urfunktion. Vi kräver att det redovisasåtgärder för att en differentiering skall kunna blimöjlig.Den allt hårdare inställningen till människor somhar begått brott har lett till att det blivit svårare attfrämja anpassningen. Förutsättningar för ett gottresultat är, som jag nämnde, en differentiering ochen fortsatt utveckling av verksamheten inomanstalterna med utbildning, olikapåverkansprogram och behandling. Men en sådanspecialisering får inte leda till att principerna i 1974års kriminalvårdsreform upphör att gälla. Tvärtomkrävs en ökad medverkan av myndigheter ochorganisationer även under verkställighetstiden.Det är också angeläget att understryka attpermissioner är nödvändiga för att ge de dömda enchans att dels få behålla social kontakter utanförfängelse, dels söka arbete och bostad.Vi ser med tillfredsställelse på att det pågår enutveckling inom frivården. Men det behövsytterligare metodutveckling och ett väl struktureratinnehåll för att andelen klienter i frivård skall ökaoch antalet klienter i fängelse skall minska. Genomatt med kraft driva på utvecklingen av frivården ochfrivårdspåföljderna, som kontraktsvård ochsamhällstjänst, kan man nå ett gott vårdresultat ochäven göra besparingar. Det vore bättre att användade drygt halv miljard kronor som de nyaanstaltsplatserna kostar till en rejäl satsning påalternativa påföljder.I dag prioriters fängelseplatser i stället för enlångvarig kvalificerad behandling inom ramen fört.ex. kontraktsvård och andra behandlingsprogramför missbrukare som har utvecklats inom frivården,som är bra alternativ och visar sig ge goda resultat.Med en ökad användning av alternativa påföljderför rattfylleri kan en besparing på 55 miljonerkronor göras.Vad gäller de unga brottslingarna är det av störstavikt att reda ut bakomliggande problem som kankräva vård och behandling. När det gällerungdomar är detta socialtjänstensansvar. Denna princip måste slås fast. Åtgärdernafår inte motverka möjligheterna att ge den ungeförutsättningar för ett laglydigt liv.Herr talman! Jag yrkar bifall till desocialdemokratiska reservationerna.Anf. 38 (nyd):Herr talman! Våldbrottsligheten och hur den skallbekämpas har under en lång följd av år varitföremål för ett särskilt intresse från statsmakternassida. Vi har tidigare behandlat frågor som rör straffoch våldsbrott. Utskottet konstaterade då att ettstort antal åtgärder har vidtagits och att åtgärderpågår på olika håll för att man skall komma till rättamed våldet i samhället.Utskottet erinrade också om att det inomJustitiedepartementet pågår en undersökning avstraffmätningspraxis vid vissa grövre våldsbrott isyfte att utröna bl.a. om det finns behov av skärptapåföljder.Herr talman! Mot den bakgrunden kom utskottetfram till att det inte fanns någon anledning förriksdagen att lämna något sådant uppdrag tillregeringen, och man avstyrkte således den aktuellamotionen. Jag anser att vi från Ny demokrati måstevidhålla vår uppfattning. Jag yrkar därför bifall tillvår motion i detta ärende.Anf. 39 ():Herr talman! Vi har kanske har nått kulmen när detgäller rop på längre och hårdare fängelsestraff,åtminstone ute i samhället. Det börjar nu åter attföras en debatt om nyttan och resultatet av att låsain människor utan vettig vård och behandling. Detfinns alltså en chans att dagens negativa utvecklingskall kunna vändas.Resultatet av valslogan ärförfärande. Häkten och arrestlokaler är mer änöverbelagda. Och det är likadant på fängelser, därman nu har fått börja med dubbelbeläggning icellerna. Trots dagens ekonomiska svårigheter, somvi ju blir påminda om när det gäller praktiskt tagetalla områden, skall ett stort antal nyafängelseplatser inrättas.Vi i anser att det var och är ettmisstag att man tog bort halvtidsfrigivningen. Detskall naturligtvis inte fungera på det sättet att dedömda bara släpps efter halva verkställighetstiden,och det var väl egentligen aldrig heller meningen.Tänk om man bara hade satsat hälften av vad denya platserna kostar på frivården! Frivården skulleju ta hand om de dömda under andra halvan avstrafftiden, men man fick aldrig de ekonomiskaresurser som behövdes för att klara den uppgiftenpå ett bra sätt.I dag kan man läsa om fängelsedömda som släppsut utan att de har bostad, utan eftervård och utanmöjligheter att försörja sig lagligt. En del av dettalyckades frivården tidigare att ordna. I gårdagensExpressen kunde man läsa om en ung flicka som togpå sig ett brott som hon inte hade begått enbart föratt få tak över huvudet och slippa begå nya brott föratt kunna försörja sig.Vänsterpartiets krav är att halvtidsfrigivningenskall återinföras och att frivården skall tillförastillräckliga medel för att under den andra halvan avdet utmätta straffet kunna göra det som behövs föratt återanpassa människor till ett liv ute i samhället.Försöket med samhällstjänst har pågått under fleraår, och det med gott resultat. Detta borde leda tillatt fler kategorier dömda skulle kunna komma ifråga för det alternativet.Kriminalvårdsforskarna blev för cirka klara med entotal fångundersökning -- det var sist.I sin rapport tar de död på en del myter bl.a. omsvängdörrar på fängelser och om för generösapermissioner. Men de fann också att man inomkriminalvården hanterar minst 1 000kvinnomisshandlare , som praktiskt tagetsamtliga inte får någon behandling. Några har fåttgenomgå enstaka kurser i social färdighet, men detrör sig om kurser som inte har varit relaterade tillderas brott.Vi har inte råd att inte behandla dessa män -- dethandlar ju till om män. Bakom varjekvinnomisshandelsbrott finns ett brottsoffer. Detbästa sättet att skydda dessa kvinnor äratt få brottslingen att upphöra med sitt sätt attagera. Det hjälper ju inte att låsa in dessa män förlängre eller , om de kommer ut dubbeltså farliga än vad de var innan man låste in dem.Vi har talat om kontraktsvård för dennatyp av brottslingar. Kontraktsvård förkvinnomisshandlare, våldtäktsmän ochincestutövare måste byggas ut, främst förvåldsoffrens skull.En annan punkt som vi tar upp i vår motion ärkriminalvårdens transporttjänst. I senaste numretav skryter transporttjänstemännensjälva med att de utgör mesta resebyrå.Vänsterpartiet har yrkat avdrag med 35 miljoner påden anslagsposten, vilket motsvarar den höjningsom regeringen föreslår.Under /93 transporterades16 861 personer ut ur till en kostnad av 148miljoner. Ett enkelt matematiskt överslag säger attdet blev i genomsnitt per person. Eftersomman vet att det ofta var fråga om stora barnfamiljerutgjordes minst en tredjedel av barn. Man måsteverkligen tänka till kring denna verksamhet och sepå hur den går till och hur stora kostnadernaverkligen är.Till sist vill jag kommentera socialdemokraternasreservationer, eftersom inte harnågon meningsyttring till detta betänkandeberoende på att jag inte kunde närvara vidjusteringstillfället. Vi kommer naturligtvis att röstaför reservation 1. Jag vill också utbrista att det varsynd att vi inte ordnade detta när vi hade majoritet.Också reservation 2 överensstämmer med våruppfattning, utom på en punkt. Det gällernormaliserings- och närhetsprincipen. Vi anser attnormaliseringsprincipen måste frångås när detgäller resurser för psykiskt störda inne påanstalterna. Här är det inte tillräckligt mednormaliseringsprincipen.Som ni själva konstaterar i reservation 3 är det svårtatt differentiera inne på anstalterna, och det blirinte lättare om man skall hålla så hårt pånärhetsprincipen.Herr talman! Jag yrkar bifall till motion 805 undermom. 18 och 19. kommer att röstaför Socialdemokraternas reservationer 1, 2 och 3,och för reservationerna 4 och 7 efterkontravoteringen.Anf. 40 ():Herr talman! Jag har också läst artikeln i åsyftade. Det är möjligt att detsom flickan berättade är sant. Det är möjligt att allade andra artiklarna och berättelserna i radio och iTV, om hur illa det har varit planerat inför enfrigivning, har varit riktiga. Det måste vitillsammans, genom ochanstalterna, ändra på. Vi måste göra det bättre.Detta förfall har inte inträffat somvi har haft en borgerlig regering. Den borgerligaregeringen föresatte sig , iregeringsdeklarationen, att restaurera en förfallenkriminalpolitik. Det var målsättningen.I det syftet tog man sig an en mängd olika områdeninom kriminalpolitiken genom tillsättandet avutredningskommittéer som ,på det straffrättsliga området,, m.fl. Man haråstadkommit väldigt mycket. I utredningarna, somi allmänhet har varit parlamentariska, har manarbetat gemensamt och tvärs över partigränsernamed det goda för ögonen.När en utredning avlämnar ett delbetänkande ochså småningom ett slutbetänkande går det tillvederbörande departement för remissbehandlinghos de organ, institutioner och inte minstmyndigheter som är relevanta, för att de skall att gesin åsikt. Det grundliga arbetet kommer såsmåningom att medföra ett beredningsarbete idepartementet, i detta fall i Justitiedepartementet.Om detta berättas det åtskilligt i det härbetänkandet från justitieutskottet, som vi nubehandlar och som vi förmodligen skall rösta om imorgon.Vi har egentligen mycket gemensamt när det gälleråsikter och värderingar. Jag blir i alla fall litetförvånad över det påstående som inledningsvis och återkom till några gångeri sitt anförande, nämligen att den nuvarandekriminalpolitiken går i fel riktning.Jag erinrade mig genast om när justitieminister och blev kritiserad frånborgerligt -- inte minst från moderat -- håll, för denslapphet som var tydlig inom kriminalvården. Dentog sig uttryck i massor med rymningar och ettständigt ökande antal rymningar, inte bara frånöppna anstalter utan också från slutna.Det fanns en landsförrädare av ansenligt mått --spioner brukar de kallas -- som bokstavligenpromenerade ut från en kriminalvårdsanstalt. Detfanns otaliga exempel på sådant. Svenska folketreagerade -- särskilt de människor som anser att debetalar för att normala samhällsmedborgare skallkunna känna trygghet i samhället. Detta äruppgiften för en god kriminalpolitik och förKriminalvårdsverkets arbete.Vi konstaterade att opinionen blev så stark, inteminst bland socialdemokratiska väljare, kanskeockså bland dåvarande vpk:s väljare, att lovade att det skulle bli hårdare tag.Det var hennes eget uttryck. Jag tror verkligen attdet inte bara var hennes syfte utan att hon ocksåhade börjat ta tag i saken. Så inträffade återigen attden dåvarande socialdemokratiska regeringensparkade en minister. Justitieministrarna blev jumånga under de där åren. fickinte fullfölja sitt arbete.Så kom vi fram till det maktskifte som har gettmycket goda resultat av alla områden, icke minst pådet kriminalpolitiska området. Denna regering,och våra fyra regeringspartier, håller på attrestaurera en förfallen kriminalpolitik som förvissoockså innehåller vårdmoment.I de socialdemokratiska reservationerna i det härbetänkandet avspeglas naturligtvis det synsätt somBirthe Sörestedt gav uttryck för. Men detavspeglas icke på annat sätt än attSocialdemokraterna vill skynda på det arbete somde vet pågår.I något avseende, i någon reservation, harSocialdemokraterna en fundamentalt annorlundasyn än vi. De vill t.ex. ha fler permissioner ochkortare strafftider i vissa avseenden.Socialdemokraterna berör ocksåhalvtidsfrigivningen på ett sätt så att man skullekunna få intryck av att de har sprungit ifrån sinatidigare ställningstaganden. Men det var faktisktunder en socialdemokratisk regering som vi fattadede första besluten om att halvtidsfrigivningen skulleupphöra och att man i stället skulle få tvåtredjedelsstraffavtjäning. Jag har inte fel i detta påstående.Jag konstaterar att det kan vara svårt att klartuppfatta vad egentligen menade,om nu Socialdemokraterna är på väg att springaifrån sitt ställningstagande.När det gäller längre strafftider vill jag bara frågaom inte Socialdemokraterna har ställt upp på attbl.a. rattfylleristraffen skall vara längre och , naturligtvis, skall vårda och helst ''vårda bort''det som kallas alkoholism och som måhända tilldels är en sjukdom. Visst har Socialdemokraternagjort det, men är det fråga om vad de verkligenhar gjort, vad de har sagt, vad de har ställt upp föroch om de i sådana här debatter kommer att glidaundan sanningen. Det vore angeläget att få klarabesked, inte minst när det gäller rattfylleridelensom under de borgerliga regeringsåren har varitaktuell hela tiden.När vi talar om frigivning och den risk som denfrigivne löper att på nytt hamna i gäng pågår ettarbete, en beredning, i ochhos . Det pågår också ettarbete på en rad av de områden därSocialdemokraterna har framställt yrkanden. Dettapresenteras bl.a. i en stor partimotion som haravsöndrat en samling reservationer.Man kan räkna till fem socialdemokratiskareservationer. Den sista i ordningen i vårförteckning, reservation 7, är som bekant enreservation som tillämpas endast i den mån detblivit majoritet för reservation 2.Jag yrkar, herr talman, bifall till utskottetshemställan och avslag på samtliga reservationersamt på de yrkanden som har ställtför sitt parti, Vänsterpartiet.Vi kanske kan stanna upp för de tvåreservationerna från Ny demokrati, vilka jag överhuvud taget inte har nämnt tidigare i mitt inlägg.Den ena, reservation 5, handlar om personalenskontrollbefogenheter. Därmed avses personalenvid våra kriminalvårdsanstalter.Utskottsmajoriteten skriver att den har storförståelse för syftet med kraven i den motion somligger till grund för reservationen. Beredningen avFängelseutredningens förslag bör dock inteföregripas. Därför avstyrker utskottsmajoritetendenna reservation. Det kommer ett konkret förslagfrån till ganskasnart.Den andra reservationen från Ny demokrati,reservation 6, handlar om narkotika i anstalt.Texten på s. 18 och 19 i betänkandet klargör denuppmärksamhet som utskottet i sin helhet fäster vidnarkotikaproblematiken. Förhållandena är intebra. Den hearing som vi hade ijustitieutskottet med två tillsynsmän och denfacklige ordföranden i ett av förbunden, vilkakunde detta ämne, gav oss klart besked om attmycket behöver göras. Jag vill hänvisa till detprogram som finns hos de sjukriminalvårdsregionerna om planeringen avnarkotikabekämpande insatser. Ensammanfattning av programmet finns på s. 19 iutskottets betänkande.Med tanke på den alltför knappt tillmätta taletidsom jag har begärt skall jag avsluta detta inläggmed att citera ur slutet av ärendetexten beträffandenarkotikan. Där står: ''Utskottet utgick i förra åretsärende från att KVS organiserarnarkotikabekämpningsarbetet på anstalterna på ettändamålsenligt och från kostnadssynpunkteffektivt sätt -- -- --. ''För den skull avstyrker vi aktuella motioner underhänvisning till att den nya organisationen motnarkotika på anstalterna måste -- det förutsättervi -- komma till stånd och bli effektiv. Vi kommer --det är ett litet hot -- från sida att följaupp detta arbete och se till att det blir ordning pådet hela. Naturligtvis sker det med den godamålsättningen att varje anstalt skall varanarkotikafri. Ingenting borde vara omöjligt då detgäller någonting så förfärande som att människorförstörs fysiskt och psykiskt av narkotika. isnitt av dem som tas in på fängelser är narkomanernär de kommer in. Dess värre förefaller det som omflera kommer ut från fängelset såsom narkomaner,fastän de när de togs in på fängelset inte varnarkomaner. Detta kan aldrig tolereras.Anf. 41 () replik:Herr talman! Jag vill göra klart för den socialdemokratiska kriminalpolitiken står.Den knyter an till den moderna kriminalpolitik,som säger att man skall begränsa fängelsestraffetoch använda det endast vid allvarliga brott. Allvetenskap visar på att längre och fler fängelsestraffinte minskar antalet brott. Eller är det detta som nihar åstadkommit med er nya kriminalpolitik, denhårda politiken? Brottsstatistiken tyder inte pådetta.Jag vill också göra klart för att visocialdemokrater sade nej till slopandet avhalvtidsfrigivningen, eftersom vi ville att allt skulletas upp för att skapa en helhetssyn. Närman slopade halvtidsfrigivningen, borde man hahaft färdiga alternativ i stället för fängelse. Dåkanske vi inte hade fått den nuvarande situationen,där det saknas resurser för att ta emot defängelsedömda. Utbyggnaden av provisorier räckerinte. Det är köer överallt.Göthe berörde inte med ett ord denbesvärliga beläggningssituationen. Han berördeinte heller med ett ord möjligheterna tilldifferentiering. Utgångspunkten måste vara kan differentiera de intagna, om man skallkunna bedriva en något så när vettigkriminalpolitik.Anstaltschef på sade i radion i att våldet på anstalterna ökar. Orsaken tilldetta var att en hel del av de intagna inte hördehemma där. Det fanns naturligtvis inget annat ställeatt placera dem på. Överbeläggningen gör detmycket besvärligt för anstalterna att skapaverksamheter med innehåll. De intagna placerasinte efter sitt behov av verksamhet med innehåll.Göthe berörde narkotikasituationen. Justöverbeläggningen och oförmågan att differentierade intagna gör att det är svårt att skilja denarkotikafria från dem som har behov avnarkotika. Det är svårt att hålla anstalternanarkotikafria.Rymningar skall vi nog inte diskutera, GötheKnutson. Den borgerliga politiken har medfört flerrymningar än den socialdemokratiska. Men detberor också på att de intagna är placerade påanstalter där de inte borde vara.Anf. 42 () replik:Herr talman! Det är fortfarande en glidning i BirtheSörestedts anförande. Var det ensocialdemokratisk regering och ensocialdemokratisk justitieminister som satteslopandet av halvtidsfrigivningen i sjön?Att överbeläggningen är ett problem redovisasväldigt tydligt i regeringens proposition, ibudgetpropositionen, bilaga 3, samt ijustitieutskottets betänkande. Det fanns ju intetillräckligt med anstaltslogier när strafftidernaförlängdes, och när vi skärpte den politik som harvarit förfallen och alltför slapp.När det gäller rymningarna säger statistiken klartoch tydligt att det är vid de öppna anstalterna somrymningarna är fler. Det kallas ju avvikelser. Menrymningarna har inte ökat vid de slutna anstalterna.Denna statistik är redovisad iKriminalvårdsstyrelsen, där sittersåsom socialdemokratisk representant och där ävenjag har en plats numera.Åtskilligt i denna bild vill Socialdemokraternamörklägga. Allmänheten -- jag upprepar detta --har reagerat utomordentligt starkt mot slappheten.Det restaureringsarbete som den borgerligaregeringen har utfört under harallmänhetens stöd. Det märker man också, när manhör kritiken mot att det fortfarande förekommerrymningar. Men antalet rymningar nu är obetydligti relation till tidigare antal.Jag ber att få återkomma till de andra frågorna närtid gives. Jag vill dock än en gång hänvisa tillskriftens ord. Det talas i betänkandet om allt detarbete som pågår i utredningar och kommittéer.Detta beredningsarbete vill vi inte föregripa genombeslut i utskottet. När regeringens förslag ligger påbordet, behandlar vi dem. Då skall vi åstadkommadet bästa även på de punkter där gå längre.Anf. 43 () replik:Herr talman! Vad vill vi åstadkomma medkriminalpolitiken? Naturligtvis vill vi förebyggabrott. I det avseendet har inte heller GötheKnutson och hans parti lyckats särskilt väl. Härmåste insatser göras.