prot · GH09115 · 1994-06-01 00:00:00 — Man måste också titta pådagens system för att få en riktig diskussion.Jag ser med tillfredsställelse fram emot att vi i dagfår ett beslut i kammaren som slår fastansvarsfrågorna, kontrollmöjligheten ochrenodlingen av byggproduktlagen. Det skulle ge enbra grund för fortsatt diskussion.Beträffande enmansutredare vill jag säga att ävenbostadsfinansieringssystemet utreddes med hjälpav enmansutredare under tid, och vivet ju vilken kritik som har vidlått detta system.Min ambition har inte varit att jobba i slutna rum.Arbetet har varit avhängigt av en ömsesidigkommunikation och att inititativ tas från båda håll.Som vet har jag tagit initiativ tilldiskussioner innan propositionen skrevs.Anf. 14 () replik:Fru talman! är ett parti som inte är att litapå, vilket handläggningen av detta ärende tydligthar bevisat.Vi valde en gång att göra upp med om PBLför att få samstämmighet kring en så storlagstiftingsfråga. Men när kom iregeringsställning höll inte detta. Då hade manglömt och visste över huvud taget inte om attuppgörelsen hade träffats.När säger att hon har tagit initiativettill överläggningar före propositionsskrivandet.Detta är fel. Jag har vid ett flertal tillfällen gjortpåstötningar om att vi borde ha överläggningar,men det har inte kommit några reaktioner fråndepartementet.Nu kommer förmodligen detta lagförslag attpassera tack vare Ny demokratiskrumbuktande, som innebär att man kommer attrösta emot sin egen avslagsmotion. Tycker GörelThurdin att det är en bra fortsättning på med Socialdemokraterna 1986, att ninu med Ny demokratis vinglande hjälp får igenompropositionen i ?Görel Thurdin har föreslagit samråd med osssocialdemokrater när det gäller de två kommandepropositionerna, dvs. de två kommande delarna avPBL som egentligen borde ha kommit först. Jagkan förstå intresse av ensenareläggning, eftersom det kanske kommer attsitta en annan regering i kanslihuset. Då villCentern plötsligt vara med. Men när självsitter i kanslihuset är intresset inte alls lika stort. Ihela , om man så får kalla det, ärmänniskor som jobbar med dessa frågor är mycketförvånade över agerande.De detaljer som tog upp vill jagåterkomma till i en senare replik.Anf. 15 Statsrådet ():Fru talman! Det låter på som omplan- och bygglagen bara berörSocialdemokraterna och kanske Centerpartiet.Men för min del anser jag att den faktiskt rör helasvenska folket, alla partier och alla som ärengagerade i det politiska arbetet. Det har varitutgångspunkten för vårt arbete.En referensgrupp tillsattes ju i samband medutredningen, och självfallet är det viktigt att manfrån början kommer in i den och får uttrycka sinaåsikter. Jag vet inte hur aktiva ni har varit under detatt utredningen vuxit fram.Även jag är ute och träffar hela det s.k. , som säger, och jag möterinte den inställning som han påstår finns runt om ilandet. Jag möter många olika företrädare ochmånga olika yrkesgrupper som har med området attgöra. möter jag kritik, men då lyfter vi framsakfrågan och diskuterar den. Det är sällan de ärmissnöjda med den diskussion som vi har förtutifrån de förslag som har lagts fram.Jag är övertygad om att man ute i kommunernamed denna nyordning vad gäller t.ex. kontrollenkommer att kunna utveckla arbetet för dem somhåller på med bygglovsgranskning osv. Arbetet kan utvecklasutifrån de ökade miljökraven, t.ex. kravet på att viinte skall tillåta sjuka hus eftersom människor mårilla.Jag ser därför framför mig att denna förändringleder till utveckling, inte till avveckling. Den skaparockså större resurser för kontroll, eftersom de somblir kontrollerade nu får vara med och betalakontrollen. har ju kommunerna haftbegränsade resurser, vilket har gjort att kontrolleninte alltid har blivit hundraprocentig. På så sätt harvi fått de fel och brister som vi nu kan konstateraändå finns.Jag hoppas att vi får tillfälle att diskutera detfortsatta arbetet med att förändra plan- ochbygglagen, antingen det blir jag eller någon annansom kommer att ha ansvaret för det i framtiden.För min del vill jag än en gång säga att det är högstväsentligt att föra öppna diskussioner om detta.Det finns ingenting att dölja, och detta ärnaturligtvis ett sätt att försöka förbättraförutsättningarna för ett bra byggande i Sverige.Anf. 16 () replik:Fru talman! Utredningens referensgrupp, somGörel Thurdin pratade om, tillsattes efter mångapåstötningar från vår sida. var inteden som tog initiativet till att tillsätta den, utan hongjorde det först efter påtryckningar.Vi har varit aktiva i denna referensgrupp. Eftersomvi sällan får materialet utsänt så att vi har möjlighetatt läsa in det i förväg, har vi fått reagera spontant.Men vi har fört fram många åsikter i gruppen. Iremissomgången har det också visat sig att vårasynpunkter har delats av många människor; manhar dömt ut förslagen. Mycket av det som vi harpåtalat finns inte med i propositionen, eftersomförslagen blev så nedsablade i remissomgången.Man vågade helt enkelt inte ta med det.Men även mycket av det som står ipropositionen kritiserades kraftigt avremissinstanserna. I referensgruppen har vi ocksåpåpekat detta. Jag vill påstå att det inte på någotsätt har tagits hänsyn till vad vi har sagt ireferensgruppen. Man har i princip bararapporterat vad man har hållit på med och inte visatsig beredd att göra några ändringar.Jag vill också säga att inte ser ut somNorrlands inland, vilket utredaren tycks tro.Görel Thurdin sade i sitt första inlägg att det varbråttom med att genomföra vissa delar av förslaget.Men jag kan inte se att det är mer bråttom än kan avvakta det slutbetänkande som skallläggas fram --oktober och ha enriksdagsbehandling sent . Jag tror inte att detär mer bråttom än att vi skulle kunna klara det.Ändamålsenlighet och trevnad har fått en svagareställning i och med regeringens förslag än det hadei det gamla PBL-förslaget. Vi har alltså tagit del avalla dessa negativa remissvar för att kunna försökafå ändringar till stånd.Många oklarheter kvarstår, trots regeringensproposition, men mycket får sin lösning i ett senareskede när proposition nr 2 och kanske nr 3 kommer.Då kan det bli dags att ändra mycket av det som vinu står i begrepp att fatta beslut om, och det menarjag är fel. Det är förvirrande för svenska folket ochalla handläggare ute i kommunerna.Jag menar att kopplingen till översiktsplanen är denviktigaste frågan. Medborgarna skall kunna varamed när man gör en översiktsplan, kunna föra framsina synpunkter och få veta inom vilka områdenman kommer att ha bygglovsbefrielse enligtdetaljplanen. Det är medborgarnas enda möjlighetatt vara med och påverka ett sådant beslut. Nukommer man inte att få den möjligheten; dettakommer att införas utan att vara förankrat iöversiktsplanen.Hur de av ärendena som är småärenden skallbehandlas ges inget svar på i propositionen. GörelThurdin står här och talar om maximalt av allabygglovsärenden.Anf. 17 Statsrådet ():Fru talman! kom in på nästabetänkande och översiktsplaneringen. Jag villväldigt bestämt säga att en utredning inte är någotfärdigt förslag. Socialdemokraterna arbetade i storutsträckning enligt principen att en utredningklappade till och sedan skulle det bli på det sättet.Men så har det inte blivit i det här fallet. Vi harlyssnat på remissinstanserna och tagit bort just dedelar som har en stark koppling tillöversiktsplaneringen. Jag håller nämligen medRune om att den är en fantastiskt viktigprocess och att medborgarna redan där skall fåmöjlighet att delta. Det har nog funnits en ochannan brist i den hanteringen ute i kommunernaredan tidigare, med den befintliga plan- ochbygglagen.Men denna process försvåras inte på något sätt avden proposition som föreligger. Det ärfullständigt felaktigt att påstå något sådant. Jagtycker att det är viktigt att samtliga partier har sågemensamma ståndpunkter som möjligt när detgäller denna lagstiftning.I stundande valtider är det klart att man skallprofilera sig på ett eller annat sätt, och då måsteman hitta någonting att lyfta fram och kritiseraordentligt. Därför har man valt detta medändamålsenligheten. Men den finns faktiskt finnskvar, även om begreppet användbarhet ocksåinnefattar funktionen och har en koppling tillsådant som sjuka hus och tillgänglighet.Jag är inte ett dugg orolig för den kommandeprocessen i samband med nästa proposition. Jag ärnämligen helt övertygad om att den kommer att blialldeles utmärkt att arbeta med, och kommunernakommer också att hinna jobba medkontrollsystemet. Så när den propositionen börjargälla finns det dessutom en beredskap ute ikommunerna för att börja hantera frågorna inomdetta område på rätt sätt.Anf. 18 i (nyd):Fru talman! Detta är ingen replik på GörelThurdins inlägg utan ett anförande.Surt, sade räven om rönnbären -- det börjar bli litetväl mycket av det från sida.Vi röstar inte emot utan för en egen reservation. Viförhandlade med Socialdemokraterna, och det varframför allt jag och . Det var ett braförhandlingsklimat, men någon överenskommelseslöts aldrig. Det är ju först när man har ettförhandlingsresultat att ta ställning till som mankan avgöra om man vill säga jag eller nej. Att sättasig i en förhandling är inte samma sak som attkomma överens.Så småningom bestämde vi oss för en egenreservation av de anledningar som jag har nämnttidigare. före justeringen i utskottetgjorde vi klart att vi tänkte lägga fram en egenreservation.Det hade varit intressant om Socialdemokraterna,som det inte är så lätt att få fram tillförhandlingsbordet, hade kunnat föra likakonstruktiva samtal om t.ex. ROT-satsningar. Dåskulle vi, tror jag, ha kommit fram till mycket brasaker -- och dessutom mycket tidigare.Anf. 19 ():Fru talman! i hade enkonstig beskrivning. Han vet mycket väl att vifaktiskt har varit överens om en gemensamreservation. Men efter ytterligare funderande frånDan sida ville han inte längre ha engemensam reservation med Socialdemokraterna. Istället började han ställa en massa konstiga kravsom skulle vara med.Jag förstod att inte ville vara med påen gemensam skrivning. Men eftersom vi varöverens om att yrka avslag hade vi väl kunnatformulera en sådan skrivning utan någon särskildmotivering. Då hade vi sluppit problemen i detavseendet. Inte ens detta ville varamed på. Motivet från hans sida är därmed mycketklart: Han vill inte stå för sin motion, utan han villrösta emot denna för att på det sättet hjälparegeringen att få igenom sin proposition.Anf. 20 i (nyd)replik:Fru talman! Det träffades faktiskt aldrig någonöverenskommelse. Det vet de samtal som och jag hade komvi så långt som vi kunde komma. Men det är klartatt man i en sådan här fråga måste ''backa hem''.Partiet tyckte inte att det var tillräckligt. Därförgick vi fram med en egen reservation. Jag förstårinte att det skulle vara något konstigt med det. Detär ju först vid justeringstillfället som så att säga enöverenskommelse träffas.Anf. 21 () replik:Fru talman! Låt oss hoppas att väljarna ikommande val hjälper oss så att vi till höstenslipper förhandla med i !Anf. 22 ():Fru talman! Jag har inget att tillägga i sak till detsom framförts från socialdemokratiskt håll av RuneEvensson.Jag var med när överenskommelsen träffades1985/86 och förhandlade då med Centerpartietgenom den nuvarande landshövdingen i ,. Vi var överens om att våga fatta ettbeslut i de här viktiga frågorna -- detta sedan ett partre statliga utredningar hade havererat när detgällde att komma fram till ett resultat. Vi vågadefatta ett beslut. Jag representerade regeringen ochregeringspartiet, och företräddeoppositionen.Vi hade olika utgångsläge. Men vi bestämde oss föratt våga. Vi tar det här, vi driver det här, sade vi.Det är riktigt, som framgått av debatten, att detfanns olika meningar i bostadsutskottet på den härpunkten -- ja, det fanns mycket starkt delademeningar i bostadsutskottet.Det är utmärkt att det nu har blivit en annanbedömning. Det är precis som det bör vara. Omman under hand kommer fram till att man kangodta den utveckling som är på gång, tycker jag attdet hedrar de politiker som står för den ändradeuppfattningen.1985/86 trodde jag att den riktning i PBL-frågornasom då grundlades skulle hålla väldigt . Jag ärsåledes naturligtvis litet ledsen över att beslut nuskall fattas utan Socialdemokraterna.Statsrådet säger att det snart är val och att det gälleratt samla poäng osv. Jag tycker att det litet grand ärett slag under bältet. De poäng som samlas i enfråga av den här omfattningen gäller i så fall i likahög grad för regeringen. Och vi vet ju inte omregeringen sitter kvar efter valet. Vi vet heller ännuinte om det blir en socialdemokratisk regering.Personligen vill jag gärna säga att jag hoppas attden fina och föredömliga samverkan som fanns imitten av 80-talet och som ledde fram till PBL-reformen överlever den kommande valrörelsensamt att det blir möjligt för ochSocialdemokraterna att även i fortsättningen hittaviktiga lösningar i PBL-frågorna. Det är det endasom jag för dagen ville ha sagt till riksdagensprotokoll.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 7 §. )7 § Ändringar i hyresförhandlingslagenm.m.Föredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU21 Ändringar ihyresförhandlingslagen m.m. (prop. 1993/94:199och 1993/94:239).Anf. 23 ():Fru talman! I den annons som satt in medanledning av veckans arbete står det att vi nu skallbehandla frågan om hyresförhandlingslagen -- ommöjligheten för flera organisationer atthyresförhandla, som förändringen beskrevs. Det ärnaturligtvis rätt. Det låter inte särskilt dramatisktatt diskutera det. Men med ett par exempel skullejag vilja beskriva vad det som vi därutöver nu haratt ta ställning till handlar om.Det första exemplet har jag hämtat från min egentrappuppgång. Jag bor på fjärde våningen i ett husutan hiss. Under mig bor det en äldre dam, somheter . Jagmisstänker att hon gärna skulle viljaflytta ner till bottenvåningen -- även för envältränad riksdagsman börjar det bli jobbigt att gåi alla trappor.I dag är det här komplikationsfritt. vet vilkenhyra som gäller för lägenheterna i hela huset. Detär samma hyra för lägenhet på tredjevåningen som det är för lägenheten på förstavåningen.Vår fastighetsägare har i likhet med väldigt mångaandra en intern kö som man kan anmäla sig till.Också för fastighetsägaren är det här okomplicerat.Han vet att den hyra som bestämts gällerlägenheten alldeles oavsett vem som bor i den. Omdet blir en ny hyresgäst spelar det ingen roll förfastighetsägaren ekonomiskt. Därför är det mycketsom talar för att min granne, om en lägenhetpå bottenvåningen skulle bli ledig, får denna. Men det här kommer inte attvara en självklarhet i framtiden.Det förslag som ligger på bordinnebär ökade möjligheter för fastighetsägarna atthyra ut tomma lägenheter till den som bjuder högst.Det betyder att det nu plötsligt blir intressant förfastighetsägaren att fundera på om det möjligtvisfinns någon annan än som vill ha lägenheteni fråga. Skulle det då visa sig att t.ex. grannenovanför eller någon annan från ett annatområde i stan dyker upp och som är beredd attbetala säg eller mer förlägenheten, finns det inte längre något som hindrarfastighetsägaren att träffa en uppgörelse med denhär personen.Jag misstänker, på goda grunder, att detta kanskeinte få så stor betydelse nu när vi har många tommalägenheter. Men i en situation där konjunkturenförhoppningsvis vänder kommer detta att kunnainnebära att hyresnivåerna pressas uppåt. Det är förändring, vilket har påpekats av mångaremissinstanser. Det här påverkar självklartvillkoren för dem som av olika skäl vill flytta. Meni första hand påverkar det villkoren för alla demsom står utanför bostadsmarknaden och somi morgon vill ha tag i en lägenhet. För dem som intehar mycket pengar minskar valfriheten omföreliggande förslag går igenom.Det är sant att det föreslås en rad kontrollreglersom skall förhindra att människor kommer i kläm.Min fastighetsägare kan ju träffa enöverenskommelse med någon annan än --med någon som har betalat låt oss säga 500 kronormer. vill att regler införs som göratt man i efterhand kan förhandla ner hyran. Men,handen på hjärtat: Hur många är det i detta landsom träffar en uppgörelse med en fastighetsägare,som kommer överens om en hyra och som är välmedvetna om att de bjuder mer än andra sökandeoch som sedan ställer till bråk och vill förhandla nersin hyra strax efter inflyttningen? Jag tror inte attdet är fråga om särskilt många.Detta var den ena förändringen. Den andraförändringen, som vi socialdemokrater tycker är avstor principiell betydelse, handlar om vad somhänder med alla de hyresgäster som inte är med inågon organisation och som med detta förslagriskerar att -- eller kanske vill -- ställas utanför dekollektiva förhandlingarna. gäller de hyrorsom man kommer fram till i kollektivaförhandlingar för alla lägenheter, oavsett omhyresgästerna är medlemmar i någonhyresgästförening eller inte. Så kommer det inte attsjälvklart vara i framtiden.För dem som verkligen vill förhandla om sin hyra,för dem som är aktiva och som vill ta ansvar ochengagera sig i sitt boende, är detta okomplicerat.För dem kommer det här att innebära en störrefrihet. Men problemet med de förändringar somföreslås är att människor mer eller mindreomedvetet kan hamna utanför det kollektivasystemet, t.ex. därför att de i samband medinflyttningen inte tillräckligt väl bevakar sinarättigheter eller inte känner till vilka regler somgäller.Om många hamnar utanför det kollektiva systemetskulle fastighetsägarna också bliskyldiga att förhandla med alla dessa, och dettabekymrar regeringen. Den föreslår därför för attundvika trassel, krångel och byråkrati att det införsen regel om att den som tiger samtycker.Fastighetsägaren skall alltså inte, som det går till , vara skyldig att ta kontakt med dem som stårutanför det kollektiva systemet för att tala omvilken hyreshöjning han vill ta ut och därefterförhandla.För att fastighetsägaren skall slippa byråkrati införman alltså en regel som får till följd att det räckermed att fastighetsägaren skickar ett meddelandeom höjd hyra till min granne , som har ställtsig utanför eller har råkat hamna vid sidan av detkollektiva förhandlingssystemet. Då måste Annasjälv protestera för att en förhandling skall kommatill stånd.Jag tror inte att man behöver vara särskiltmisstänksam för att komma fram till att dettakommer att försätta många människor i enbesvärlig situation. Det gäller t.ex. självklart demsom av olika skäl missar brevet, de som är likaslarviga som jag med att gå igenom posten. Men detgäller inte bara slarvputtarna utan också andra: desom av olika skäl inte vågar eller vill ta en konfliktmed fastighetsägaren eller som på grund avspråksvårigheter inte förstår innehållet ibudskapet. För alla dessa innebär de förändringarsom föreslås i betänkandet en kraftig försämring avtryggheten.Nu frågar sig förstås vän av ordning: Ville interegeringen ursprungligen ha mycket störreförändringar? Planerade man inte t.o.m. att införamarknadshyror, att bryta upp detbruksvärdessystem som finns på hyresmarknaden?Har inte i själva verket de borgerliga ledamöternai bostadsutskottet egentligen genomfört en ganskaheroisk insats, när de har lyckats förmå regeringenatt ta tillbaka en hel del förslag? Det gällersjälvfallet inte bara de borgerligautskottsledamöterna utan också alla dem somutanför det här huset har protesterat motregeringens ursprungliga planer. Är intedramatiken nu borta?Jag vill gärna ge de borgerliga ledamöterna och allaandra en eloge för att man tvingat regeringen attbacka. Det är synd att regeringsföreträdaren inte ärhär, så att jag hade kunnat säga detta i ReidunnLauréns närvaro.Det är bra att man har gjort den här insatsen. Mennär jag har hört de borgerliga slå sig för bröstet ochbeskriva sina insatser har jag kommit att tänka påen sketch av och , som slutar med skall åka till och dricka kaffe. I den härsketchen beklagar sig över att hanhar fått en spik i foten. Då säger i foten! Det är ju löjligt! Då högg man huvudena av folk somom de varit brödskivor -- tjoff, tjoff, tjoff! Och dukommer och klagar över en spik i foten!Jag inser risken, herr talman, att om man nubeklagar sig över detta förslag, kommer deborgerliga kollegerna i bostadsutskottet att säga:Men det är väl ändå inte så allvarligt. Kom ihåg vadalternativet är!Jag tycker att en sådan jämförelse är litet felaktig.Visst hade regeringen ursprungligen planer på attom inte halshugga så åtminstone stympabruksvärdessystemet rejält, men det kan aldrigvara ett försvar för att man nu inför förändringarsom innebär en allvarlig begränsning av trygghetenför många och som innebär ett rejält kliv motmarknadshyressättning för många lägenheter. Denspiken i foten för en rättvis och solidariskhyressättning kan aldrig motiveras med att detskulle kunna vara ännu värre.Avslutningsvis, herr talman: säger alltså nej tilldet här förslaget av ideologiska skäl. Det betyderinte att vi motsätter oss förändring av nuvarandelagstiftning. Vi har i vår motion pekat på en delpunkter där vi tycker att den har brister. Vi tyckeratt det är en besvärande omständighet att denetablerade hyresgäströrelsen i stort sett är ensam.Vi tycker att det vore bra om det kunde bli flerorganisationer. Vi tycker att det i och för sig vorebra om man kunde öka de enskildas möjligheter attförhandla själva, men vad vi vill och betonar är attvi vill behålla den grundtrygghet som ligger inuvarande system, där de kollektivaförhandlingarna sätter ett tak för hur höga hyrorman kan ta ut.Eftersom vi inte tycker att de föreslagnaförändringarna kan ligga till grund för en förändradlagstiftning, yrkar vi avslag på propositionen, dvs.bifall till reservation nr 1. Skulle detta yrkande avnågot för mig outgrundligt skäl falla, har visynpunkter på den praktiska utformningen av denlagstiftning som föreslås. Det finns nämligeninte bara ideologiska utan också rent praktiskainvändningar. Om de föreslagna reglerna gårigenom, kommer det att bli svårt för den enskildeatt veta vilka regler som gäller. Det kommer att blikrångligt både för fastighetsägare och förhyresgäster. Därför har vi en rad förslag som skulleförenkla och förtydliga lagstiftningen, om man trotsallt driver igenom den.Jag stödjer naturligtvis alla de reservationer därdessa förslag framförs men nöjer mig med att yrkabifall till reservationerna 2, 8 och 10.Betänkandet innehåller också en rad andra viktigafrågor, som senare kommer attgå in på.Anf. 24 i (nyd):Herr talman! Vad är en rättvis hyra? Om det kanman tvista . Hyresmarknaden är inte likmånga andra marknader. Bostadshus är t.ex. inteså lätta att flytta. Ofta är efterfrågan stor därmarktillgången är liten. Ett annat problem är dentid det tar att möta en ökad efterfrågan. Det finnsockså många andra olikheter.Jag har dessutom aldrig förstått innebörden ibegreppet allmännyttan. Man borde kanske göraen studie där hyresgästerna i ges tillfälleatt tala om hur nyttig deras allmännytta har varit.Regeringen konstaterar i propositionen att deallmännyttiga bostadsföretagen ochhyresgästorganisationerna börjat fästa större viktvid lägesfaktorn än vad som skett tidigare. Äventillgång och efterfrågan på hyresbostäder anses hafått större betydelse vid hyresförhandlingarna.Enligt utskottets bedömning finns det tecken somtyder på att utvecklingen är på väg åt rätt håll. Detlåter ju vackert, men det faktum att hyrorna inyproduktionen i mindre centralt belägna områdenär för höga i förhållandet till efterfrågan kvarstår.Det förekommer djupa orättvisor. Gör man enstudie i kronor och ören, finner man att det fagratalet faller rätt platt till marken.Det är ju ett faktum att det är väldigt orättvist attmänniskor som bor i relativt nyproduceradebostäder i förorter skall få betala så höga hyror.Hyressättningen speglar på ett undermåligt sättefterfrågan, och de faktorer som folk verkligenvärdesätter i sin bostad kommer långt ner.Här måste tas krafttag, för det är väldigt mångamänniskor som betalar alltför höga hyror i ettplanekonomiskt system. Jag vet att intebyggdes . En hel del har gjorts och är påväg åt rätt håll, och en del gör vi också, mendet räcker inte.