prot · GH0958 · 1994-02-10 00:00:00 — Mankommer helt enkelt inte vidare innan manbemästrat nästa steg i kunskapsutvecklingen. Allaämnen är naturligtvis i sin tur beroende avläsutvecklingen och begreppsuppbyggnaden. Inteheller när det gäller detta problem når man måletgenom att ta till generella lösningar. I stället krävsindividuellt avpassade lösningar. Den enskildeeleven måste ges tid att ta ett steg i taget.I många år har lärare, och förmodligen också en delskolpolitiker, insett att undervisningen bordeindividualiseras i betydligt högre grad än vad somnu sker. Som lärare är det ofta en av de saker mankänner att man inte har lyckats med i denutsträckning man hade velat.Det har förvånat mig mycket att mina kolleger iutbildningsutsskottet i riksdagennästan inte med ett ord berört den oro och de svåraförhållanden som försvårar meningsfullundervisning på många håll. Det är som om denverklighet som finns innanför skolans väggar inteexisterade ens i tankevärlden i denna församling.Jag är övertygad om att den oro som finns är en avorsakerna till att många inte klarar av attgenomföra den individualisering som man vetskulle vara riktig. Det är helt enkelt för stökigt föratt inom klassens ram ägna sig åt en merindividualiserad undervisning. På många hållbedrivs ett beundransvärt arbete genom samarbetei lärarlag och utökade föräldrakontakter för att fåen bättre undervisnings- och inlärningsmiljö. Detåterstår mycket innan individualisering har blivit ennaturlig del av undervisningen.Kan de problem jag skisserat lösas genom enomorganisation av skolan? Kanske i viss mån. Mendet måste framför allt till inre förändringar.När det gäller svåra läsproblem är förmodligen enmycket tidig pedagogisk språklig träning av godo.Därför borde språklig utveckling vara av störreintresse långt innan barnet kommer till skolan ellert.o.m. förskolan.Skulle en generell förlängning av skolgången till tioår för alla kunna lösa de problem jag har tagit upp?Jag tror inte det. Jag tror i stället att en störreflexibilitet även när det gäller skolgångens längdskulle bidra till att minska de problem jag har tagitupp. Däremot skulle kanske en del elever skolgång, medan en del skulle säkert klarasig med färre än för att kunna fortsätta pågymnasiet.Anf. 225 ():Herr talman! När talade här för enstund sedan sade hon att om hon hade velat varaelak skulle hon ha sagt att Socialdemokraterna intebryr sig om barn och ungdomar. Sedan sade hon atthon inte ville vara elak. Det var tur det. Hade honvelat vara elak hade hon gjort sig skyldig till mer änen sak, nämligen en ren lögn.Nu har gått. Annars hade det varitintressant att få diskutera skolministerns syn på ensammanhållen grundskola. Vår utgångspunkt föratt hårt hålla fast vid kravet på en sammanhållengrundskola är just barns och ungdomars behov.Barn och ungdomar som sinsemellan är olika, harolika bakgrund och erfarenheter med sig till skolan,kan där lära sig att jobba tillsammans ochrespektera varandra. Det är det som de kommer attfå göra hela livet.Mot detta resonemang driver framför alltModeraterna krav som ligger näranäringspolitiken. Som utgångspunkt har deetableringsfriheten. Det är det som är vägledandeför regeringens politik i det avseendet.Vi Socialdemokrater vill värna alla barns rätt till enbra skola. Det skall vara en skola som har resurseratt se till alla barns behov. Vi motsätter oss mycketskarpt den tudelning som vi nu ser många tecken påi skolan. Jag menar inte i första hand de privataskolorna, utan jag menar faktiskt denresursknapphet som gör att den allmänna skolantvingas sätta barnen med speciella behov längst baki kön. Skolan kan inte se till varje barns behov.Utbildningsutskottet har haft två utfrågningar. Vihar fått bekräftat att det är eleverna med desärskilda behoven och de osynliga handikappensom får bära besparingsbördorna. Jag är väldigtförvånad över att inte ficksamma intryck av utfrågningarna. Det var det allratydligaste budskapet.Det är många samverkande åtgärder som får dessaeffekter. Det är många samverkande åtgärder somdrar åt fel håll. Det är framför allt besparingarna ikommunerna. Det är de orättvisa bidragssystemensom uppmuntrar bildandet av privata skolor. Det ärfråga om de ändringar i läroplanerna som nämnde.Visst är det väl så, , att det svideri hjärtat på en och annan lärare i de privataskolorna. Men jag kan garantera att det svider likamycket i hjärtat på lärare i en skola i ett mycketutsatt område i , där man på grund avjust de här reglerna har blivit av med en tredjedelav sina läare. Det svider kanske inte i första handför att de har mist sina jobb, utan för att de vet atteleverna behöver deras hjälp.Vi tycker att det är viktigt att slå vakt omlikvärdigheten i skolan. Det är omsorgen om allabarn och ungdomar som vägleder oss. Det ärskolpolitikens grundpelare. Det står i skollagensportalparagraf. Jag vill säga till det är en rad organisationer, inte bara någrasocialdemokratiska kommuner, som har pekat påde här riskerna. Det är en rad organisationer som iallra högsta grad har intressen i skolan: elevernasorganisationer, de fackliga organisationerna,föräldraorganisationer och våra utfrågningar.Mot denna bakgrund har vi föreslagit attSkolverkets utvärderingsprogram skallkompletteras med ett särskilt uppdrag och beskrivahur skolan uppfyller målet om en likvärdigutbildning. Det är bråttom med det. Dagens elevergår inte i repris. De barnen har ingen mer chans.Vi kan inte heller acceptera regeringens förslag omatt skära ned anslagen till invandrarbarnensundervisning med 120 miljoner. Det är ett dråpslag.En tredjedel av hemspråksundervisningen för denaktuella gruppen kommer att försvinna om dettagenomförs. Ni får förlåta mig, men detta verkarinte ha ett dugg med utbildningspolitik att göra. Jagtror faktiskt att detta blott och bart är frukten av enmycket sen sammankomst mellan ochWachtmeister. Det har ingenting med utbildning attgöra. Drag tillbaka detta och se till att vi får tänkaöver hur vi skall handskas med frågan så att inteinvandrarbarnen hamnar i skottgluggen; de tål intedet.Visst, , kan det på sina ställen gåatt lösa detta med B-språk och med fria val. Menför det krävs stora grupper och det drar in resurserfrån kommunerna.Till sist vill jag ställa en fråga till vi diskuterade särskolebarnens föräldrars rättatt välja skola och skolform för sina barn sadeIngrid att hon litade på att ett nej till vårtförslag, som skulle ha gett dem den rätten förnästan , var det bästa sättet att ge demden rätten. Litar fortfarande på attdet där nejet var det klokaste beslutet vid dettillfället?Anf. 226 ():Herr talman! Jag har svårt att förstå att EvaJohansson så engagerat kan göra spekulationer omvad som har förevarit i . Menvisst kan man fantisera över sådana här beslut närman befinner sig på oppositionssidan. Jag står fastvid att det med den nya organisationen finnsmöjligheter att tillgodose elevernas behov medhemspråk. De får läsa språket som hemspråk i sjuår och sedan som B-språk. De har möjlighet tilldetta genom hela skoltiden. Jag tycker inte att detär någon försämring. Under utfrågningen vi hade ihöstas hörde vi hur man inom vissa kommuner,exempelvis min närstående kommun i ,genom omorganisering tillgodosåg dessa eleversbehov av undervisning i svenska språket.När det gäller barn med särskilda behov sade jag tillEva och till auditoriet här att jag ocksåär oroad för det, även om man vid utfrågningensade att man genom avregleringen har möjlighet attsamverka med den sociala sektorn ochfritidssektorn. Man har större möjligheter atttillgodose de behov man tidigare täckte medspecialinsatser, t.ex. genom att skoldaghem flyttarin i skolan. Detta är något som jag tycker att vimåste vara uppmärksamma på. Men att de skulleställas sist i kön tror jag är en stor överdrift. , som var med på utfrågningen, säger har obetydligt fjärmat sig från basresurser på0,. Man kanske kan mäta upp det i någraprocentenheter.Det är absolut inte bra. Men vi befinner oss i ensvår situation. En förklaring till en del av dessaproblem kan inte vara något annat än den ekonomisom socialdemokraterna satt oss i, som det fleragånger sagts.Anf. 227 () replik:Herr talman! Jag tror inte att vare sig talmanneneller någon annan person i har kunnat ungåatt märka att den borgerliga fyrpartiregeringenanser sig ha råd att sänka skatterna med 25miljarder kronor för de välbesuttna. Så kom inteoch säg att det inte finns pengar! Det måste i ställetfinnas andra skäl till att regeringen lägger kraftigabesparingskrav på skolan.Ni ändrar inte enbart reglerna och ger skolorna enmöjlighet att handskas friare med sina resurser närdet gäller hemspråket, , utan nitar också resurserna från kommunerna. Det är detallvarliga i situationen.Vi socialdemokrater är beredda att se överregelverket. Det kan i enskilda fall finnas skäl tillatt styra om resurserna, inte minst för att geinvandrarelever en bättre grund i det svenskaspråket. Men det skall vi inte förhindra genom attta resurserna ifrån kommunerna. Då blir det intenågon sådan undervisning. Det är alltså detallvarliga.Precis som påpekar gav de härutfrågningarna som vi har haft, speciellt den förstai höstas som handlade om kommunerna syn påutvecklingen i skolan, vid handen att man gärna villbehålla den frihet som decentraliseringen givit. Tilldenna decentralisering har både ochSocialdemokraterna bidragit.Men det som oroar mig är de entydiga beskeden omatt de svaga eleverna drabbas av resursknappheteni skolan. Det borde oroa även dem som fattarbesluten. Det är bråttom att få reda på hursituationen verkligen är. Barnen går som sagt inte irepris.Anf. 228 ()replik:Herr talman! Jag förstår att utifrånsina utgångspunkter är mycket upprörd av detta.Jag finner det också besvärligt att de svaga elevernafår stå tillbaka. Men jag håller absolut inte med omatt de står sist i kön.Jag har läst skolplaner från mina närliggandekommuner. I samtliga skolplaner tas just upp att desvagpresterande elevernas behov måste tillgodoses,precis som det stod i LGR 80 en gång i tiden.Vi har den beslutsordningen att skolplaner skallgodkännas av fullmäktige och att besluten skallfattas nära människorna. Det här är en fråga förkommunerna, och vi skall ge dem förtroendet att setill att de i sina kommuner får en organisation ochutbildning som är rättvis och rättfärdig. Jag harstort förtroende för kommunpolitikerna på denpunkten.Anf. 229 () replik:Herr talman! Jag är mycket upprörd över det somjag fått reda på genom utfrågningarna. Jag är ocksåmycket upprörd över det som jag får veta när jagbesöker skolor. Det som händer försämrarnämligen skolan. Det går stick i stäv med det somregeringen har deklarerat i regeringsdeklarationeroch i andra dokument. Regeringen skall ju skapaEuropas bästa skola. Regeringen talar med kluventunga; det är inte bra.Jag är också upprörd över att det är så störtomöjligt att få någon företrädare förregeringspartierna att erkänna att mycket allvarligaförsämringar i vår skola är på gång. Enförutsättning för att kunna göra någonting bra är juatt man skaffar sig en verklighetsuppfattning. Denskall då ha med verkligheten att göra.Det vi fick höra var att barnen blir fler ivarje klass, grupptimmarna blir färre,speciallärarresurserna blir färre och elevvårdendras ned. Vilka är det, , somdrabbas av detta? Jo, det är de elever som mår bästi en klass med inte fullt så många barn. Läraren hardå möjlighet att se dem. Det är de barn som i vissamoment mår bra av en mycket litenundervisningsgrupp, där de kan få mycket hjälp.Det är de barn som behöver speciallärarens allakunskaper och resurser och som behöver enkurator, en psykolog, en syo-konsulent osv. för attklara sina studier. Det är de barnens sämresituation i skolan som gör mig upprörd.Anf. 230 ()replik:Herr talman! Jo, det är sant, , att detsker neddragningar i kommuner, och främstnaturligtvis i kommuner som har usel ekonomi. Närdet då sker neddragningar i kommuner med uselekonomi drabbas framför allt de verksamheter somär personalkrävande och som kostar mycketpengar. Det är skolan och socialvården. Jag tyckerinte att det skulle vara en särskilt trevlig uppgift attvara kommunpolitiker i dessa kommuner, därföratt det måste vara fruktansvärt svårt att göraprioriteringar. Det är självklart att man inte, somdet står i en dikt, slaktar med glad själ. Det härbereder säkert våra kolleger på kommunplanetmånga svåra bekymmer.Jag tror också att det är viktigt att vi inte barafokuserar skolproblemen enbart på pengabrist. Visatsar nämligen fortfarande kolossalt mycketpengar på och gymnasieskolan iSverige.Eva sade i sitt anförande att det främstär utifrån näringsfrihets- ochetableringsfrihetsbegrepp som vi skapar friskolor.Det är inte alls så. De skapas utifrån ett behov. Detfinns föräldrar som vill att deras barn skall varaelever i friskolor. Många friskolor har långaköer. Men de skulle väl helst tas bort, då de intestämmer med det fyrkantiga system som EvaJohansson förespråkar.Jag skall försöka att tala med om vadhon eventuellt har haft för sig, men jag tror inte attjag kommer att få ett positivt besked i fråga om attdet skulle vara en konspiration mellan henne ochWachtmeister som har resulterat i förslaget tillreducering av hemspråkskostnaderna.Anf. 231 () replik:Herr talman! Det är ju ännu värre om det härförslaget är någonting som de fyraregeringspartierna har hittat på. Jag trodde att detvar Ny demokrati som hade gjort det, därför i det partiet är kapabel till det. Jag hoppadesatt regeringspartierna inte var det. Men prata medWibble om det! Det kan vara bra.Privata skolor skapas därför att det är ett brasätt att garantera barn mer resurser för skolgång.Jag undrar inte över att föräldrar gör sådana val --det skulle vara konstigt annars. Men det måste ändåvara viktigt för oss som politiker och som ansvarigaför alla barn och deras behov av en bra skola att setill att resurserna fördelas rättvist.Skolpengssystemet, som fördelar lika mångakronor till alla barn, är inte rättvist. Det är det somnu håller på att genomföras i så många kommuner.Det måste inte nödvändigtvis vara så attförändringarna i skolan görs därför attkommunerna har dålig ekonomi. På många ställenär det beslut om att förändra resursfördelningensom ligger bakom. Så är det i många avkranskommunerna i , som jag känner vältill. Där har man tagit pengar från de skolor somtidigare har fått litet och gett till deskolor som har fått mindre. Det har man gjort i ettsystem där man har bedömt behovet. Det är väl inteatt undra på om människor upplever attskolpengssystemet är grymt orättvist. Det är detfaktiskt.Anf. 232 ()replik:Herr talman! Jag vill bara göra några kommentarer.Det skolpengssystem som beskriverinnebär att man lägger alla resurser i en pott ochinte behåller någonting centralt för t.ex. elever medbehov av särskilt stöd och andraförstärkningsresurser. Jag tycker inte heller att detskolpengssystemet är särskilt bra -- om det inteinförs i kolossalt stor skala, där det finnshundratusentals invånare i ett område. Vi är alltsåöverens om att det här kan slå mycket snett, ochdärför är det bra att man behållerförstärkningsresursen.Ett av de exempel som jag tidigare hänvisade tillvad gäller kommuner med usel ekonomi varGöteborg. Jag skulle vilja fråga har usel ekonomi? Dendåliga ekonomin har ju inte uppstått bara därför attSverige råkade få en borgerlig regering, utan den ärnaturligtvis följden av en lång kedja av händelser.Också andra kommuner, som varsocialdemokratiskt styrda, har ekonomiskaproblem. Det är alltså inte regeringen som harförorsakat de kommunala problemen i budgetarna.Jag sade tidigare att det sved i hjärtat på de läraresom hörde generalisering vadgäller överkompensation till friskolor. Den svedanberor på att de plötsligt, efter tilldelningen av 85 %av de resurser som går till kommunerna, kan få enanständig lön. Jag tror inte ens att dem den. Om man hade behållit detgamla systemet skulle de ha levt kvar i ett slagslärarproletariat, bara därför att de arbetar ifristående skolor. Det är inte rättvist.Anf. 233 () replik:Herr talman! kan vara lugn! Detär ingen här i kammaren som förespråkar det gamlasystemet, som han kallar det. Vad vi förespråkar nuär ett rättvist resursfördelningssystem mellanfristående skolor och kommunala skolor, därelevernas behov och inte huvudmannaskapet skallstyra.Jag vet inte varför har dåligekonomi. Det kan finnas olika anledningar till det.Det kanske går att reda ut det med göteborgarna.Jag har tittat en hel del på de kommuner som liggeri närheten av mitt valdistrikt. kommunfördelar per capita av sinaskolresurser. , som jag nämnde förutoch där det här fick ett så otroligt stort utslag,fördelar . Den modell som kammaren har lagtfast för bidragen till de fristående skolorna har dealltså tagit över i ett skolpengssystem. Det får helthorribla konsekvenser.Var tycker nu att det är rimligtatt lägga gränserna för de skillnader som får finnas,om det nödvändigtvis skall slås fast en procentsats?Jag tycker att vi med varm hand kan överlämna dehär besluten till kommunerna. De har vana,erfarenhet och kunskap när det gäller att fördelaresurser mellan skolor. Det har kommunerna hållitpå med i , och det kan de klarasenare också. Jag tycker att vi kan lägga detansvaret och det förtroendet på dem.Ni har sagt nej till detta . BeatriceAsk sade tidigare att vi hade ändrat vårt förslag frångång till gång, men det har vi inte gjort. Vi stårfortfarande fast vid det förslag som vi ursprungligenlade fram.Anf. 234 () replik:Herr talman! tog upp betydelsen aven likvärdig skola. Jag var inne på att det kan varaannat än ekonomiska resurser som gör att en skolainte utfaller likvärdigt för olika barn. Det ärnämligen så att alla inte behöver lika på sig.Jag håller med om att alla inte heller behöver likastora resurser. Men så som skolan har varitorganiserad hitintills, har alla gått lika många år.Man har förväntats klara av läsinlärningen pålågstadiet på ungefär . Den som inte hargjort det har vandrat vidare, men har ingalundavarit färdig med denna grund. Detta har sedan visatsig i ett mycket dåligt skolresultat.Det var därför som jag i mitt inlägg var inne pådetta, att jag inte tror att vi åstadkommer någonförändring på den här punkten om vi förlängerskolan med för alla. Därför skulle jag vilja seen flexibilitet när det gäller skoltidens längd.Jag är, precis som , bekymrad överatt en del skolor får för litet resurser. I Göteborghar det bl.a. varit så att stödresursen, som man harbehållit för att dela ut i olika delar av staden, komalldeles för sent när det nya systemet hade införts.Det var helt fel, och jag beklagar det djupt. Detinnebar att en del skolor inte alls hade tillräckligtför att kunna ge det stöd som vissa elever behövde.Jag har sedan hört att vissa av dessa skolor harklagat högljutt. har de mycket pengar, men dehar inte kunnat anställa speciallärare. Det varen förfärlig miss, som jag inte förstår att man kundegöra. Vi har klagat på detta, och vi har bett att manskall utreda det och se till att det inte upprepas. Vihar också sagt att det över huvud taget ärnödvändigt att se över det sätt på vilket resursernatill skolan fördelas.Anf. 235 () replik:Herr talman! Det är viktigt att barn och ungdomarfår använda den tid de behöver för inlärning. Jagtycker inte att vi skall ha en skola där det förväntasatt alla barn vid ett visst tillfälle skall ha nått likalångt. Det är bl.a. mot den bakgrunden som jagmotsätter mig en tidig betygssättning och ettprovsystem som just framkallar dessa förväntningarpå barn och ungdomar. Det skulle vara intressantatt höra kommentarer på denpunkten.Jag vill också återkomma till frågan om rätten förföräldrarna till särskolebarnen att välja skola försina barn. Var det bästa sättet attsnabbt komma fram till ett beslut om detta att säganej till det förslag till ny lag som låg på riksdagensbord ?Anf. 236 () replik:Herr talman! anser att olika barnbehöver olika . Då kanske är beredd att fundera på om alla barnbehöver en förlängning av skoltiden till . Detkanske inte behövs lika för alla barn innande kan börja gymnasiet. Detta är verkligen någotsom vi skulle behöva fundera på.Jag tycker för min del att skolstarten ifortsättningen skulle variera mer än den gör . Viskulle behöva intagningar vid olika tider ,kanske under ett läsår. Jag vet attdet finns organisatoriska problem med detta, mendet vore en verklig utmaning att försöka lösa deorganisatoriska problemen och se om vi kunde fåen verkligt individualiserad skola. Det skulle jagkalla en likvärdig skola.När det gäller den fråga om särskolebarn som EvaJohansson tog upp vill jag tala om att jag har precissamma uppfattning som jag hade vid den tidpunktdå detta diskuterades. Jag är besviken över attregeringen inte har kommit till skott, att den intehar kommit med ett förslag när det gäller detta.Det var bl.a. jag som motionerade i den här frågan.Det förslag som låg här kom från mig. Jag ärbesviken över att det inte har blivit ett bättreresultat, att regeringen inte har tagit initiativ till attutöka valfriheten till att gälla alla föräldrar.Anf. 237 () replik:Herr talman! Vad bra att det finns en motion ocksåtill årets . kan komma översin besvikelse genom att stödja den. Då kan vi --visserligen med försening -- få ett beslutunder det här året som ger särskolebarnensföräldrar samma självklara rätt att välja skola ochskolform för sina barn som alla andra föräldrar har.Jag förstår besvikelsen. Det beslut som fattades försnart var en ren undanmanöver. IngridNäslund borde ha kunnat se att det var det, att detinte var så mycket allvar bakom beslutet. Denreferensgrupp som skulle tillsättas har inte gjortnågonting. Jag kan försäkra att föräldrarna till dehandikappade barnen är grymt besvikna. Det ärinte bara som är det.Anf. 238 HANS NYHAGE (m) replik:Herr talman! Vad är det för mening med attgeneralisera på det sätt som gör?Vad är det för mening med att måla allt som sker ivåra skolor svart?Detta är inte sant. gör sig skyldig tillfruktansvärda anklagelser mot alla som arbetar iskolorna och mot dem som arbetar medskolpolitiken i vårt land. Det är utomordentligtallvarligt.Man lägger ned ett enastående arbete för attutveckla våra skolor för våra barns bästa. Vare sigkommunutfrågningen eller utfrågningen om dyslexigav den entydiga bild som här målarupp. Det fanns tvärtom oerhört mycket positivt ibåda utfrågningarna.Herr talman! Att besparingar sätter sina spår är välinte underligt. Det gäller att komma till rätta medsvårigheterna i stället för att generellt måla allt isvart.Att vara så totalt fixerad av antalet kronor ärförödande. Det satsas alltjämt oerhört mycketmedel på de svenska skolorna och den svenskaundervisningen. Det satsas mycket mer än i mångaandra länder. Varför görs då besparingar? Ingenkan väl vara okunnig om att vi har drabbats av eninternationell lågkonjunktur som har satt mycketallvarliga spår även i vårt land. Ingen kan väl varaokunnig om att det har förts en politik då vi levdeöver våra tillgångar. När det inte längre går för sigmåste man göra besparingar. Det är det som skernu.Herr talman! Det är också nödvändigt att det försen politik som ser till att vi återfår resurserna i dethär landet. Den politiken för den borgerligaregeringen.Anf. 239 () replik:Herr talman! Beskyllningarna har jag inte riktatmot någon som arbetar i skolan. Personer i det härrummet borde ta åt sig den kritiken.Beskyllningarna vill jag rikta mot regeringen. Denhar visserligen regerat under en lågkonjunktur,men den har själv i hög utsträckning spätt pålågkonjunkturen och medverkat till att resursernatotalt sett har blivit knappare i vårt samhälle. Detär klart att det då inte heller finns några resurser attfördela till skolan.Beskyllningarna riktar jag mot politiker som barasitter och ser på när lärare och andra anställda inomomsorgen och vården i kommunerna sparkas ut iarbetslöshet. De får ersättning frånarbetslöshetskassan i stället för att vara kvar på sinajobb, där de så väl behövs. Eleverna i skolanbehöver dem. Det är skillnad, beroende på vemman har lyssnat på.Hans Nyhage! Läs utskriften från utfrågningenigen! Det gavs en svidande kritik.