prot · GH0996 · 1994-04-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:96Tisdagen den 26 aprilKl. 14.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 20 april.2 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1993/94:130Till riksdagenBeträffande interpellation 1993/94:130 av BirgittaDahl om och får jagmeddela att jag inte kan besvara denna inomföreskrivna . Skälet härtill ärarbetsanhopning.Jag kommer att besvara interpellationen den 27maj 1994.Stockholm den 19 april 1994Bengt WesterbergInterpellationerna 1993/94:116, 128 och 125Till riksdagenBeträffande interpellation 1993/94:116 av PärGranstedt om rekommendationer av ESK:sparlamentarikerförsamling till dess ministerråd,interpellation 1993/94:128 om av SimonLiliedahl och 1993/94:125 om säkerhetsrådet avIngvar , får jag meddela att jag inte kanbesvara dessa inom föreskrivna . Skälethärtill är utlandsresor.Interpellation nr 116 och nr 125 kommer attbesvaras och interpellation nr 128 den 16maj.Stockholm den 20 april 1994Margaretha af UgglasInterpellation 1993/94:126Till riksdagenBeträffande interpellation 1993/94:126 avMargareta om ställd tillutrikesministern får jag meddela att jag inte kanbesvara denna inom föreskrivna fyra veckor.Interpellationen har överlämnats till mig den 18april. Jag kommer att besvara interpellationen den16 maj 1994.Stockholm den 20 april 1994Alf Svensson3 § Remissdebatt med anledning avkompletteringspropositionenAnf. 1 TALMANNEN:Jag föreslår att för denna debatt skall följanderegler gälla:I debatten deltar finansministern, ,och har rätt till tre inlägg om 15, 10 och6 minuter. Övriga deltagare har rätt till två inläggom 10 och 6 minuter.Kammaren godkände dessa debattregler.Anf. 2 Finansminister ():Fru talman! Det går bra i svensk ekonomi nu.Nyföretagandet ökar. Produktionen ochinvesteringarna i näringslivet växer. Hushållensoptimism slår nya rekord varje gång mätningargörs, och den privata konsumtionen ökar.Budgetunderskottet och lånebehovet sjunker.Möjligheterna är mycket stora att få en brautveckling för Sverige.Man börjar nu se återhämtningen i ekonomin allttydligare på område efter område. Ävensysselsättningen börjar öka. Så sent som i går komdet nya positiva signaler som visar att politiken gerresultat: konkurserna blir färre, och arbetslöshetensjunker.Sverige har en unik möjlighet. Regeringenspolitik har lagt en god grund för en ny period avtillväxt och nya jobb. Gjorda uppoffringar gerjobb.Regeringens politik attackerar nu dagens två storafördelningsproblem: statsskulden ocharbetslösheten.Jag skall först tala om statsskulden. Den måste slutaatt öka. Underskottet i de offentliga finansernamåste bort. Det är särskilt viktigt i dagensränteturbulens att den ekonomiska politiken hartillräckliga säkerhetsmarginaler. Därför läggerregeringen fram förslag om att utökasaneringsprogrammet med --från till drygt 100 miljarder.Dessutom tidigarelägger vi 10 miljarder till 1995 --beslut om dessa miljarder skulle ha fattats senare.Vi föreslår också en konkret besparing genombegränsningar i rätten att ta ut delpension. Denbesparingen på drygt 2 miljarder stöds avSocialdemokraterna.Socialdemokraterna har i detta sammanhang gjorten stor poäng av att man har bytt bort en tidigareöverenskommen besparing genom höjdpensionsålder mot denna besparing inomdelpensionen, dvs. de hoppar av en besparing på 6miljarder och ställer upp på en på 2 miljarder. Densortens byteshandel löser inga problem. Kort sagt: är skyldig mig 4miljarder kronor i besparingar, inte iskattehöjningar.Redan före förra årets beslut här i omsaneringsplanen, Nathalieplanen, hade regeringenförstärkt de offentliga finanserna med drygt 71miljarder kronor. Därefter har vi gjortförstärkningar med ytterligare 19 miljarder,inklusive delpensionen. Totalt handlar det ombudgetförstärkningar på 90 miljarder kronor.Merparten av besparingarna är minskade utgifter,men det finns också ökade inkomster, framför allt iform av miljöskatter.Budgetsaneringen är upplagd så, att vi först sätteren ram. Det är den som vi nu ökar med 20 miljardertill . Sedan fyller videnna ram. har vi fyllt den med råge, ochdet tänker vi också fortsätta att göra. Den andradelen av saneringsprogrammet -- den som handlarom realt oförändrade utgifter för den offentligakonsumtionen -- uppfylls också med råge.Kommunerna visar sig vara duktigare än vi anade.Flertalet gånger har Socialdemokraterna röstat nejtill besparingarna eller hoppat av tidigareöverenskommelser, t.ex. i fråga ombostadssubventionerna. I några fall harSocialdemokraterna efteråt gjort helt om ochaccepterat besparingarna, t.ex. i fråga omersättningsnivån i a-kassan och i fråga omdelpensionen. Men han är trög och tung att dra medsig, talesmannen , och någon saneringsplanhar han över huvud taget inte lyckats presentera påhela . trodde i går, avpressmeddelandena att döma, tydligen inte attSocialdemokraterna alls skulle lyckas få bortunderskottet. Det mest konkreta som sades om hurdet skulle minskas var ungefär: Vi har gjort detförr -- vi skall göra på samma sätt igen.Detta bådar inte gott. Det var ju genomdevalvering, överhettning, stora prisökningar ochdet ruttna skattesystemet som underskottetminskades . Att stora prisökningar skullevara det bästa för att klara statsskulden och få framnya jobb är nog Socialdemokraterna mycketensamma om att tro.Effekten av regeringens politik, det utökadesaneringsprogrammet, är att den offentliga skuldenslutar att öka under 90-talet.Det är nödvändigt att få stopp på skuldökningen.Utan en sådan plan skyfflar man i praktiken överskulder och räntebetalningar på kommandegenerationer. De tvingas betala mer och mer i skattför sämre och sämre välfärd, och arbetslöshetenpermanentas. Jag tycker att det är orättfärdigt ochomoraliskt. Vår generation måste betala för sig.Den sämsta fördelningspolitiken av alla är att låtadem som ännu inte har rösträtt -- det genuintglömda -- ta över skuldbördan.Den andra stora fördelningsfrågan, fru talman,gäller orättvisan att vissa har jobb och andra inte.För att lösa det problemet krävs en så stor ökningav sysselsättningen att arbetslösheten halveras.Nära 450 000 nya jobb måste till. För att detta skallvara möjligt krävs det att tillväxten, efter denuppgång vi nu ser, i genomsnitt kan hållas på 4 %per år under andra . Detta är fulltmöjligt med regeringens politik.Vi har redan gjort en lång rad förändringar. Densvenska ekonomin fungerar mycket bättre nu äntidigare. Socialförsäkringarna har förändrats igrunden. Villkoren för framför allt de mindreföretagen har förbättrats radikalt, både vad gällerskatter och arbetsrätt. Kommuner och landstinghar genom det nya statsbidragssystemet kunnateffektivisera verksamheten så att man får bättrevaluta för skattepengarna.Arbetsmarknadspolitiken har inriktats på aktivaåtgärder och nya kostnadseffektiva former. Ett braförhandlingsresultat med den europeiska unionenhar uppnåtts. Mandatperioden förlängs, ochbudgetprocessen i stramas upp.Regeringens politik innebär att innovationer ochnyföretagande stöds och att utbildning, forskningoch annan infrastruktur som är nödvändig för attnäringslivet skall kunna växa kraftigt byggs ut.För att få fram dessa nya jobb är företagsklimatethelt centralt. Det betyder att inflationen måstehållas fortsatt låg. Lönebildningen måste fungerabra. Det är en förutsättning för uthållig tillväxt ochökad sysselsättning, liksom för en rättvis fördelningi det korta perspektivet. Det stora hotet mot jobbenligger i ett nej till EU och risken attSocialdemokraterna, om de fick chansen, skulleriva upp och försämra företagsklimatet förföretagen.Ett sådan hot är om man skulle försöka sig på attsanera de offentliga finanserna genom att nästanenbart höja skatter, egenavgifter ellerarbetsgivaravgifter. Detta vore att upprepa 70-talets stora misstag. Då höjdesarbetsgivaravgifterna undernågra år, och , dubbelt såmycket, under hela 70-talet.Detta ledde, som alla vet, till devalveringar,inflation, stora prisökningar och förlorade jobb.Det vore att utmana ödet att nu göra detsamma.Man skulle då i praktiken säga åt hushållen ocharbetsmarknadens parter att det inte finns någonrealinkomstökning, det finns inget realtlöneutrymme att förhandla om.Det vore att beställa förhandlingar om inflation ochluft i lönekuverten. Tillväxten i ekonomin skullebrytas illa kvickt, mycket snabbare nu än . Statsskulden skulle fortsätta att öka ocharbetslösheten permanentas. Det vore en uselpolitik för framtiden. Regeringen tänker inte föraen sådan politik.Göran försöker nu framställaSocialdemokraterna som ansvarsfulla införstatsskuldsproblemet. Det är verkligen hög tid, ochjag välkomnar den tillnyktringen. Vi ser nu i denreviderade finansplanen att statens finansiellasparande förbättras mycket kraftigt med 85miljarder kronor 1993--1995.Men underskottet i t.ex. AP-fonden är stort ochväxande. Är beredd att spara påutgifterna så att underskottet i pensionssystemetminskar? Jag är det. Men vågarSocialdemokraterna det?Att få bort underskotten och halveraarbetslösheten är den framåtriktadefördelningspolitiken. För den som vill studera hurkrisens bördor har fördelats under dennamandatperiod kan jag rekommendera denfördelningspoltiska studie som finns som bilaga tillden reviderade finansplanen. Studien uppvisarflera intressanta resultat:-- Den ökade inkomstspridning som fanns , bl.a. till följd av de stora prisökningarna,överhettning och kasinoekonomin, bröts underperioden --1994.-- --1994 minskadeinkomstspridningen något. Detta alltså i motsats tillvad som skedde .-- Det är också tvärtemot vad många tycks trogruppen höginkomsttagare som har förlorat mestpå budgetsaneringen och den ekonomiskaneddragningen, både i absoluta tal och som andelav inkomsten.-- Pensionärernas ekonomiska standard hardäremot förbättrats. Det har bidragit till att hållaigen inkomstspridningen. Särskilt de pensionärersom bara har grundförmåner har fått ökad köpkraftgenom höjt pensionstillskott och KBT.Detta är en mycket talande beskrivning av denrättvisa fördelningspolitik som regeringen bedriver.Fru talman! Tempot i det arbete som krävs för attförändra och förnya är mycket högt.Mycket har också uträttats. Men missgrepp som hargjorts kan inte alla rättas till på treår. Arbetet måste drivas vidare.Regeringen ärvde en ekonomi i nästan fritt fall.Nedgångens effekter på tillväxt, jobben, detfinansiella systemet och de offentliga finansernablev mer dramatiska än vad snart sagt någonräknade med. Överhettningen drevfram en kris för industrin som gjort nästan varfjärde industriarbetare arbetslös. 80-taletsspekulationsboom drev fram en finanskris som harkostat statskassan 60 miljarder kronor.Röjningsarbetet efter detta misslyckade 80-tal ärtufft. Många djupgående brister i ekonomin har vinu åtgärdat. En utveckling mot ett ekonomisktstarkt är klart inom räckhåll. Men detförutsätter att regeringens strategi fullföljs.Det har sagts att regeringens vårbudget inteinnehåller så många konkreta sparförslag, att viinte skulle våga vara konkreta därför att det är vali höst. Ingenting kunde vara mer felaktigt.Är det något som denna regering har vågat göra ärdet att ta itu med statsfinanserna: Drygt 90miljarder kronor i förstärkningar av de offentligafinanserna på bara ! Detta talar sitt eget språk.Regeringen har mycket tydligt visat på en kraftbåde att få fram besparingsförslag och att få demgenom riksdagen.När vi nu föreslår att beslutar utökasaneringsprogrammet, och tidigarelägga besluten idetta, är det mycket konkreta löften. Man måste göra detta. Självfallet ärvalresultatet avgörande för hur det sedan går försvensk ekonomi. Vi talar om för svenska folket vadsom krävs för att nå målen och få ordning på landetsekonomi.Sverige har en unik och mycket stor chans. Låt ossinte förstöra eller försitta den.Anf. 3 ():Fru talman! När jag hörde föll ettcitat i minnet. berättade ju om deoerhörda framgångar regeringen har haft i denekonomiska politiken.Jag läser följande: ''Redan syns tecken på attpolitiken ger resultat. Tilltron återvänder tillSverige som företagarnation. börjar åter bliett konkurrenskraftigt produktionsland med enexportledd tillväxt.'' Det sade ikompletteringspropositionen 1992. Vi har alltsåhört detta förut, . Det blir inte merimponerande för att det upprepas.Anne säger att det har sagts attpropositionen inte innehåller några konkretaförslag. Det var ett understatement. Det har dånatfrån ledarsidor, från finansanalytiker, från politiskopposition, från intresseföreträdare och från allahåll: Det är ett tomt dokument. Det är kraftlöst.Anne eget närstående liv- och husorganDagens Nyheter kallar det för Detofullbordade. Det är inte mina ord. Det är ord fråndem har backat denna regering i vått och torrt.Att sedan för retorikens skullbehöver bygga upp sin framställning med enexempelsamling som vid närmare granskning visarsig vara lika tom som propositionen är på konkretaförslag tillhör debatten och spelet, trist nog.Vi saknar i denna proposition framför allt konkretaförslag mot arbetslösheten. Det verkar som attregeringen tycker att arbetslösheten är underkontroll. Visserligen lägger regeringen fram förslagom att satsa ytterligare pengar i inlandpå skogsbilvägnätet, och det är bra.Men om de 250 000 ungdomar, i huvudsak istorstadsområden, som just nu håller på att få sinframtid förstörd sägs inget. Där finns inte någraförslag. Där är det tomt.Det hänvisas till en fördelningspolitisk studie. Ja,den är intressant. Den kan kompletteras med eninsikt om att det inte är löntagarna som har fåttnågon köpkraftsförstärkning av den nuvaranderegeringen, oavsett om löntagarna har högainkomster. Det är bara en enda grupp som har gåttfri i systemskifte. Det är demänniskor som äger stora kapital. Man håller inteihop en nation omkring en statsskuldssanering ochen vändning av ekonomin om detta inte byggs på enrättvis fördelningspolitik. Det har den härregeringen inte förstått. Därav den misstro hosfolket som möter varje gång honsäger att hon har läget under kontroll.Om inte tror på vad jag säger utanavfärdar mig med att jag ingenting begriper -- detfår vi snart höra från talarstolen -- kan hon ändockvända sig till dem som skall låna ut pengar tillhennes underskott. gör där en objektivbedömning. Vi befinner oss i en situation dåräntorna stiger kraftigt. Det gör de internationellt,säger regeringen. Det är sant. Ovanpå deninternationella uppgången finns ytterligare enuppgång, som utgörs av den räntedifferens vi har tyska D-marken. Det är ett direkt uttryck föromvärldens förtroende för våra förutsättningar atthantera den ekonomiska politiken. Det AnneWibble här står och berömmer sig av, uppfattasfaktiskt av dem som lånar ut pengar som tomt prat.Därför stiger räntorna i mer änräntorna i omvärlden.Anne har försatt iden ekonomisk-politiska situationen att när vi lånarupp pengar så kommer vi snart att få betala likamycket för våra lån som gör. Det säger detmesta om tillståndet i landet. Det säger det mestasom facit ekonomisk politik med AnneWibble som ansvarig finansminister.Varför får betala den riskpremien?Jo, därför att hon saknar politisk trovärdighet. Honoch den regering som hon sitter i byggde sin politikpå att man kunde stödja sig på Ny demokrati. Detkorthuset har rasat samman. Det finns inte längrenågon parlamentarisk majoritet för den sittanderegeringen. En regering i den situationen är intetrovärdig när den går fram med tal om olika typerav sparprogram.Det är inte nog med att regeringen har problemmed att åstadkomma majoritet i kammaren.Regeringens strategi har havererat. Inomregeringen har förlorat iställning och finansministern i status. Det är intebara här i kammaren som finansministern ärövergiven av sina regeringskolleger. Om man läserhennes bok, finner man att hon klagar bittert överde moderata statsrådens oförmåga och ovilja attfölja budgeten. Den finansminister som går ut ochgråtmilt klagar över att hon inte klararfackministrarna vid budgetgranskningen ärförbrukad. Bakom den typen avtillkortakommanden ligger naturligtvis omvärldensbedömning av den svenska ekonomin ochutvecklingen när det gäller vårt lånebehov.För oppositionen skulle det vara tacksamt att ströytterligare salt i såren. Jag har dock följandekonkreta erbjudande till . Justnu sitter några sakutskott i den här ochsprätter i väg , som är det sistasom finns kvar av de gamla löntagarfondspengarna.Vi har principiellt hävdat att de pengarna skall förastill pensionssystemet. Regeringen har avvisat det.Den med pengar notoriskt slarvigautbildningsministern har fått de 8 miljarderna likten julaftonsgåva att dela ut. Det höjer denoffentliga konsumtionen med iett läge då omvärlden kräver att vi skall spara. Viville att pengarna skulle föras till pensionssystemet.Jag erbjuder en uppgörelse. Dratillbaka förslaget om att pengarna skall läggas ut påstiftelser av olika slag. Tag dessa 8 miljarder kronoroch stoppa in dem i det stora budgetunderskottet.Minska på så sätt den offentliga konsumtionen,förbättra budgetsaldot, minska statsskulden ochsänk statsskuldsräntorna. Vi går ifrån vårståndpunkt. Ni kan gå ifrån er ståndpunkt. Jag ärövertygad om att det skulle imponera på omvärldenoch faktiskt ge ett bättre rykte.Jag vet att har svårt för förslag somkommer från socialdemokratin. Avvisa inte dettaförslag reflexmässigt! Jag vädjar till finansministernatt ta en ordentlig funderare på möjligheterna attpå detta sätt snabbt stoppa en riksdagsbehandlingsom leder till att den offentliga konsumtionen ökari ett läge då den rimligen borde minska. Om ryktettalar sant är det här en av de poster där AnneWibble har fått vika sig i det internaregeringsarbetet, men det kan vi lämna åt sidan . Det här är alltså vårt erbjudande tillfinansministern och den borgerliga majoriteten.Läget är allvarligt. Räntorna är höga.Bostadsräntorna höjs . Det är en bekräftelsepå kritiken. Hur många svenskar skall få gå från husoch hem och hur många bostadsrättsföreningarskall gå i konkurs innan vi tar oss samman ochbörjar samverka konkret om sådant som faktisktlångsiktigt stärker vår kreditvärdighet gentemotomgivningen?Anne , det här är ett erbjudande. Ta emotdet och avvisa det inte reflexmässigt som vanligt.Det är säkert inte bra för tilltron till det här landetom vi inte ens i detta läge kan samla oss till attminska konsumtionen, när det är så lätt att göradet.(Applåder)Anf. 4 (nyd):Fru talman! Ärade radiolyssnare!Fru talman! Denna remissdebatt har tillkommit föratt vi skall debattera regeringenskompletteringsproposition. Men vad skall viegentligen debattera? Den innehåller juingenting -- bara löften om stora besparingar från1995 till 1999. Hur kan regeringen uttala sig om vadsom skall göras under nästa mandatperiod? Varfinns handlingskraften, förutom att man slår vaktom en liten, kapitalstark grupps privilegier?Fru talman! Egentligen skulle jag vilja föreslå attdenna debatt bordläggs och återupptas näroppositionen har lagt fram sina förslag.Regeringen skriver att målen ligger fast. Man kanfråga sig vart de har lett. är fortfarande ikris. Statsskulden fortsätter att skena, ochbudgetunderskottet är trots en viss förbättringfortfarande katastrofalt stort. Arbetslösheten harbitit sig fast kring -- och där riskerar den attförbli. Det märks att det är valår . Finansplanenär skrämmande innehållslös. Det betyder attdagsaktuella besparingar i budgeten nästan lysermed sin frånvaro. Vi i Ny demokrati har hittatfuttiga 130 miljoner nästa budgetår i besparingfrämst på delpensionen. Vi har också noterat attArbetsmarknadsdepartementets budget har skuritsned med 2,4 miljarder. Det är väl ett tecken på attregeringen inser att det inte hjälper att hälla pengaröver AMS. I övrigt skjuts besparingarna påframtiden -- till 1995 och framåt. Vem regerar då?Regeringen har inget handgripligt recept för hurarbetslösheten skall hävas. Jag anser att regeringenförsöker lösa problemen genom önsketänkande.Vem mer än regeringen tror att under fleraår kommer att ha en ekonomisk tillväxt på ?När hade vi det senast? Jag tror det var på 1950-talet.Regeringen har också scenarier för Sverigesekonomi om den ekonomiska tillväxten blir 3 %eller . Blir den går det inte längre förkommande regering att ägna sig åt smärtlindring,utan då måste roten till det onda åtgärdas.Sverige har en av västvärldens största statsskulder.Det har lett till att omvärlden inte längre harförtroende för . Räntorna stiger, Sverigetvingas låna dyrare utomlands, ochinvesteringarna, som är livsviktiga för framtidensjobb, är de lägsta på länge.Sverige har inte råd att införa fler ofinansieradereformer. Vi har inte råd att införa ettvårdnadsbidrag som skulle kosta skattebetalarna3,7 miljarder och 70 miljoner iadministration. Vi har redan världens i särklassdyraste familjepolitik, som kostar oss nästan 90miljarder.Ny demokrati har ett eget förslag till familjepolitik,som innebär att alla pengar som går tillföräldraförsäkring, barnbidrag och kommunalbarnomsorg läggs i en påse och fördelas tillbarnfamiljer som vårdnadsbidrag och barnbidrag.Vårdnadsbidraget ligger maximalt på . imånaden, det är skattefritt ochpensionsgrundande. Barnbidraget skulle bli 1 000kr. Men vi vill inte ge bidragtill dem som inte behöver, och därför sker ennedtrappning av barnbidraget vid en årsinkomst på320 , och tjänar man över en halv miljonanser vi att man inte behöver något bidrag.Vårt vårdnadsbidrag är rättvist och ger valfrihet iordets rätta bemärkelse. harnu räknat på förslaget och kommit fram till att detskulle spara 20 miljarder till statskassan. Här,finansministern, finns alltså en besparing på 20miljarder att göra.Finansministern jagar ju 20 miljarder extra tillregeringens saneringsprogram och tror sig få framdessa pengar genom en besparing i bl.a. det nyapensionssystemet. Den tänkta finansieringentäcker dock inte förmånerna. Detta har framgått avanalyser i tidningarna. Jag ber därför att fårekommendera en ny familjepolitik, som skulle gede önskade slantarna.Regeringens goda politik, som finansministerntalar om, har gjorts möjlig genom att Ny demokratihar stött regeringen. Vi finner också våra egnaförslag i budgeten, bl.a. 500 miljoner till stöd förinnovationer, vilket ger nya jobb.Det finns utgifter i budgeten som vi inte villgodkänna. Där finns ett tilläggsanslag på en halvmiljard extra därför att regeringen beviljade 20 000kosovoalbaner uppehållstillstånd i . Trorverkligen finansministern att en halv miljardräcker?Regeringen tar till brösttoner när man säger attbostadspolitiken har reformerats i grunden.Sanningen är att regeringen inte har någonbostadspolitik alls, inte ens ett ansvarigt statsråd.Regeringen säger också litet övermaga att desociala försäkringssystemen har förändrats igrunden. Vanligt folk skulle säga att regeringen harpetat litet i marginalen.Det finns en intressant post i budgeten som kallasför TUB:en. Det betyder tillkommande utgifter ibudgeten. Vad har finansminsistern gömt iTUB:en? Det står netto minus 21 miljarder. Vad ärdet för besparingar som inte är redovisade? Detskulle jag gärna vilja veta.Varför har regeringen inte gjort några besparingari organisationsbidragen? Varför rör ni inteorganisationsbidragen, när ni vet att det fuskas?T.o.m. era egna ungdomsförbund har ju skott sig påskattebetalarna. Ändå gör ni inget. Här finns storabesparingar att hämta. När tänker regeringen göranågot åt organisationsbidragen?Arbetslösheten är den största anledningen tillstatsskulden och budgetunderskottet. Det gäller attskapa förutsättningar för riktiga investeringar ochriktiga jobb. Arbetslösheten visar att regeringenhar misslyckats. Den kraftiga ökning av exportensom regeringen lyfter fram är i huvudsak en följd avatt kronan sjunkit i värde med . Det har inteblivit så många nya jobb. De ökade investeringarnabehöver inte heller innebära nya jobb här i ,vilket regeringen tycks förutsätta. Det talas omhöga bruttoinvesteringar i näringslivet. Vilkauppgifter stödjer sig finansministern på?Den låga privata konsumtionen är nog det störstahindret för att vi skall få fart på alla hjulen.