prot · GI0911 · 1994-10-19 00:00:00 — Vadär det som gör nej-sägarna så rädda för att samarbetamed andra för att klara sysselsättningen i en värld därde ekonomiska krafterna är så starkt internationelltsammanflätade? Ensam är inte stark i denna värld.Spanien har försökt att komma till rätta med sinarbetslöshet för sig, sin för sig och Frankrikesin för sig. Ingen har lyckats. Varför skulle det varalättare för oss att lösa arbetslöshetens problem påegen hand? Vi vet alla hur misslyckades ibörjan av , och man lärde sig av den läxan.Men skulle , som är ett betydligt mindre land,vara bättre än på detta?Under trycket av lågkonjunkturen har insiktenkommit i EU att också arbetslösheten måstebekämpas med en gemensam politik. stårsysselsättningen på den gemensamma dagordningen.Sysselsättningen, , är inte underordnadinflationsbekämpningen i . Debehandlas likvärdigt där, och det tror jag att JohanLönnroth vet.Vitboken är det första steget. Man vill satsa på enaktiv arbetsmarknadspolitik ochkompetensutveckling. Det gäller också transporter,telekommunikationer och mycket annat som skaparjobb. EU har bara satsat 58miljarder på olika program till arbetsmarknadsstöd.Fram till 1998 kommer man att gå vidare med 135miljarder. Det handlar då om viktiga och konkretasaker som vi också brukar diskutera här i vårkammare.Det handlar om miljarder för att förbättrajämställdheten mellan kvinnor och män, att integreraungdomar på arbetsmarknaden, om vidareutbildningför dem som riskerar att fastna i arbetslöshet i gamlaindustrier, en ökad satsning på vidareutbildning ochkompetensutveckling. Det är också ett svar på vårasocialdemokratiska vänners krav i Europaparlamentet.Sverige kommer att få ta del av strukturfonderna omSverige blir medlem.De europeiska socialdemokraternas parti harutarbetat ett program om arbete i under AllanLarssons ledning - han kommer att tala om detsenare. Det är det första steget in i en gemensampolitik för att skapa sysselsättning.Varför skall inte delta i det samarbete sombyggs upp för att skapa jobb?Samarbete över gränserna för att skapa nya jobb äremellertid inte nog. Det är också ett måste för demsom har jobb. Om det inte fattas beslut som motverkarsocial dumpning, konkurrens mellan nationerna på detområdet, ställs länder och människor mot varandra.Länder med dålig arbetsrätt gynnas, andramissgynnas, företag flyttar ut - i det ökändaHooverfallet flyttades produktionen från tillSkottland - till länder där arbetsvillkoren är sämreoch företagen tjänar mer.EU-samarbetet handlar också om att motverkasocial dumpning. Det är vad det sociala protokollethandlar om. Jag undrar hur ett parti som kallar sig ettvänsterparti kan säga nej till det sociala protokolletoch i stället i realiteten bejaka en okontrolleradmarknad, där risken är stor att trygghet och hälsa iarbetslivet motverkas?Koncernfackliga avtal är viktiga för Europafacket.Kampen för sådana har pågått . fattat ett beslut om koncernfackligaavtal. Det är en stor framgång för det fackligasamarbetet i . Representanter för företagenskall sätta sig ner med facket och förhandla omkoncernavtal.Varför skall vi säga nej till samarbete övergränserna som ger resultat för löntagarna? På vilketsätt hade det varit bättre om varje enskild nation inomEU hade försökt driva frågan om koncernfackligaavtal mot de multinationella företagen?Vi har en lång väg tillbaka till full sysselsättning.EU-medlemskap löser inte automatiskt Sverigesproblem, men ett medlemskap förbättrarmöjligheterna att skapa jobb. Det ger oss chansen attgemensamt med våra grannländer skapa tryggare ochbättre samhällen.Samarbetet inom EU är naturligtvis inte allsokontroversiellt. Det är ofta alldeles för trögt, rätt såsegt. EU är inte någon perfekt beslutsapparat,tvärtom. Min kritik av EU är ofta att allt tar för långtid, det är litet segt och trögt. Man måste fråga sigvarför det är så. Jo, det är baksidan, allt det negativa.Det positiva är att EG är ett samarbetssystem där maninte kör över nationer, där inte stormakterna vältraröver de små, utan där varje land, varje grupperingskall ha med sin bit. Det är egentligen likt svenskkommunalpolitik. Det finns någonting gott i detta. Detär ett samarbete mellan länderna.Varför skulle vi ställa oss utanför? Tror viverkligen att vi ensamma är starkare i eninternationell situation där så gott som alla andraomkring oss bedömer att samarbete är viktigt, ocksåom det kan ta tid?Vi har i högsta ränta. Om vifick ner räntan på en genomsnittlig europeisk nivå,skulle budgetunderskottet här minska med 30 à 40miljoner kronor. Frågan till nej-sägarna, inte minst tillJohan som hänvisar till att man bör ta endiskussion om studier som handlar om analyser, är:Vad är det för politik som ni vill föra för attkompensera det faktum att får leva med enpermanent högre ränta i ett utanförskap? Den fråganmåste ni svara på. Om så gott som alla andrasamarbetar kring valutapolitik, hjälper varandragenom riksbankerna när det blir spekulation, är detsjälvklart att tendensen blir att vi får en högre ränta,att vi permanent kommer att få leva med högrekostnader, om inte någon mycket speciell politikgenomförs. Vad är det för politik? rimligen upp till bevis efter sitt inlägg.Österrikes exempel är intressant när det gällerfrågan hur företagen reagerar på ett EU-medlemskap.Förra året föll investeringarna med iÖsterrike. Allt pekade på att den nedåtgående trendenskulle fortsätta. Med ja till ett fulltmedlemskap i och den samlade ekonomiskaåterhämtningen har lett till en kraftig vändning. Istället för ett förutsett investeringsfall på ökar nuinvesteringarna . Det är till stor del en effektav att det österrikiska folket har sagt ett klart ja till ettmedlemskap.Säger vi nej till att skall få påverka,kommer inte svenska företag ochintresseorganisationer att vara overksamma ochhoppas att det ändå fattas bra beslut i . Dekommer att åka dit för att påverka och få gehör försina idéer. LRF och har redan kontori , bilindustrin likaså. Politiken däremot, somalltid varit ett redskap för de missgynnade i samhället,kommer att stanna inom gränser vid ett nej.Men det behövs en politisk motkraft till företag ochkapital som rör sig oberoende av nationsgränser.I politiken görs orättvisor synliga. Därför är det såviktigt att den finns med också på en europeisk nivå.På vilket sätt får de missgynnade grupperna det bättreav att inte finnas representerade på en EU-nivå? Påvilket sätt gynnas av att inte ha en politiskmotkraft på europeisk nivå?Nej-sidan talar om både och EU somnågot statiskt. Men världen förändras snabbt också iEU. Den snabba förändringen märkte människorna iDresden, , när muren föll. Dåförvandlades inte bara östra , utan också EGändrade karaktär. När människorna i harbestämt sig förändrar det villkoren i , men detförändrar också EU. Unionen får en 130 mil långgräns till . Om något decennium är det troligtatt polacker, tjecker, slovaker och ungrare ingår sommedlemmar i unionen. Om och blirmedlemmar och kan driva på, kan det också gällamänniskorna i de baltiska staterna.Vad vi med säkerhet kan säga är att EU kommeratt vara någonting annat än vad det är . Det somförändras kan också påverkas. Vårt val gäller om vivill vara med och förändra eller om vi vill ställa ossutanför. Att vara utanför betyder ingalunda att vi intekommer att förändras, utan att vi låter andrabestämma villkoren för förändringen.Många människor tänker ju att EU bara betyderförändringar och frågar sig: Kan vi inte i ställetfortsätta att ha det som vi hitintills har haft det? Mensanningen är ju att det inte blir som . Vi harförlorat 400 000 jobb i . Många avdessa jobb kommer inte tillbaka trots att tiderna blirbättre. För att vi skall återvinna full sysselsättningmåste det skapas också helt nya jobb. Slutsatsen blir:Att inte delta i förändringen betyder inte att det blirsom förr utan att fler blir arbetslösa. kanvälfärdssamhället förtvina.Till dem som tvekar om de skall rösta ja tillmedlemskap i därför att det innebär förändringsäger jag: I själva förändringen ligger din chans attvara med och skapa ett samhälle som du känner igen,ett samhälle där alla har jobb, de sjuka får vård,miljön räddas och där det finns en rimlig grad avekonomisk rättvisa.Herr talman! Avslutningsvis vill jag medanledning av den debatt som har förts om att följafolkomröstningsresultatet säga följande. Det beslutsom det svenska folket fattar den 13 novemberkommer att gälla för överskådlig tid. Den propositionsom nu ligger på bord kommer att bliföremål för omröstning i utskott. Den kommer att bliföremål för omröstning här i kammaren. Visocialdemokrater har utfäst oss, senast vid vårpartikongress, att fullt ut följa folkomröstningensresultat här i . Vid övervikt av ja över nejröstar vi ja i . Vid övervikt av nej över jaröstar vi nej. Jag utgår från att övriga partier -har gjort det - är beredda att göramotsvarande deklarationer.Anf. 8 () replik:Herr talman! sade att det ärviktigt att man målar en tydlig bild av den europeiskaunionen. Jag är gärna med på det. Men då bör ocksåkravet ställas att måla en tydlig bild av det som äralternativet till medlemskapet, dvs. Därtvingas jag konstatera att både är mycket försiktiga, gränsandetill alldeles ovilliga, att diskutera vad de faktiskt villsjälva.Det intrycket förstärks när jag tar del av demotioner som och nu harväckt med anledning av den förra regeringensproposition. I motion står inte ett endaord om vad man vill själv. I motion stårnågra få ord om vad man vill själv. Där finns ocksåEES-avtalet med. Man konstaterar mycket riktigt attdetta , som man förordar för , är ettavtal som innebär att vi förlorarsjälvbestämmanderätten på viktiga områden. EU-reglerna skall ju gälla också i EES-länderna.Skillnaden är bara det att vi inte är med och fattarbesluten.Man räknar upp en lång rad olika saker där vikommer att få underkasta ossutanförskapsalternativet. Så säger man att vi därförskall genomföra en seriös omförhandling av . Min fråga till och är: Om detta misslyckas, om ni inte fårtill stånd omförhandlingen av ert alternativ, vilkaslutsatser drar ni då? Är ni då beredda att acceptera attdet bara är medlemskapet som ger inflytande, ellerkommer ni då att vilja riva upp ? Vikräver en klar bild av utanförskapets konsekvenser.Det har ni en skyldighet att ge.Så till det andra huvudargumentet. Det första är,menar jag, inflytandet - detta att vi måste vara medoch fatta de beslut som rör regler, lagar ochförordningar som gäller i . De gäller jualldeles oavsett om det är EU eller EES. Det ärinflytandet som gör skillnaden.Det andra huvudargumentet alltså är enligt minmening freden. ironiserade litet överatt jag i något sammanhang åberopat , dvs. den generation efter två förödandevärldskrig som och sade: Aldrig mera krig. Bara samverkan kanrädda oss från detta barbari. Och så räckte tyskar ochfransmän varandra handen över gravfälten i Verdun.Winston fick finna sig i attäven fick överge imperiet och gå in förden europeiska samverkan. Detta är historia, men detär också en levande realitet i dag.För mig är brutaliteten i Bosnien ett långt störreeuropeiskt problem än byråkratin i . Kan litetmer av byråkrati i ge oss litet mindre avbrutalitet i Bosnien, är jag väl beredd att köpa ochförsvara den byråkratin. Våldet, oförsonligheten ochhatet har nämligen inte försvunnit från vårt Europa.Därför måste vi fortsätta att räcka varandra handenoch bygga den samverkan utan vilken vi aldrig kanvara säkra på att vi kan hålla brutaliteten borta.Detta gör vi i , och det är ett mönster förvärlden. Det står inte emot världen. Res runt i världeni dag och se hur man i , ochSödra nu bygger en regional samverkan efterdetta mönster! Lyssna på debatten i ,där man säger: har vi äntligen lyckats få freden.Nu räcker vi varandra handen. kanske vi iMellersta Östern kan bygga en union efter deneropeiska modellen, för då kan vi i Mellersta Östernfå den fred som har blivit möjlig i Europa.Att förkasta samarbete och unionssträvanden ärinte bara att förringa fredsmöjligheterna i utanockså att beröva världen en fredsmodell som världenfaktiskt behöver.Anf. 9 () replik:Herr talman! Jag noterar att , ivarje fall inte , velat besvara mina frågorangående den socialdemokratiska attacken på med EUlikvärdiga konkurrensförhållanden för svensktjordbruk. Men det kommer kanske ett besked senare.Under tiden kan jag tala om att påden här punkten, trots sin nej-attityd i Europafrågornahar en betydligt mera nyanserad syn på verkligheten.Staten skall inte skära i de delfinansieradeprogrammen, heter det i ett avsnitt av med anledning av EU-propositionen:"och övriga skogsbygder drabbas, ommiljöersättningar/LFA minskar. Även de miljömässigtbästa lantbruken i alla regioner drabbas generellt.Dessa stöd får inte minska om vi menar allvar medvår regionalpolitik och strävan efter ett mer ekologisktlantbruk. "Jag har försökt granska också Miljöpartietsfunderingar på detta område. Men där är klarhetenbetydligt mindre. Något ställningstagande i fråga omdelfinansieringens omfattning går det inte att få fram.Men det kanske vi kan få fram här i debatten viaMarianne Samuelsson.Jag tar gärna upp några av de frågor som hardiskuterats här och går vidare genom att utvecklamiljöområdet.Det påstås ofta från anhängare av att inteblir medlem i EU att miljön offras på EU-anpassningens altare. Det finns skäl att reda ut vadsom är korrekt och inte korrekt i de påståendena.När vi förhandlade om avtalet klargjorde vi atthögsta tillämpade ambitionsnivå skulle gälla. Det blevockså resultatet i förhandlingarna, med ett endaundantag - som kan hanteras på hemmaplan. Detgäller då de svenska bilavgasreglerna. Jag förutsätteratt regeringen kommer att hantera den saken.När det gäller den högsta tillämpadeambitionsnivån är det hela ömsesidigt. När EU liggerhögre, höjer vi. Det har vi accepterat. Och när viligger högre, behöver vi inte sänka. Därefter följergenomgången av tekniskt ganska kompliceradeområden - t.ex. kemikaliehanteringens område, där vihar fått en övergångstid på fyra år.Det är i och för sig formellt korrekt att det inteligger någon permanent förpliktelse för EU i detta,utan detta förutsätter naturligtvis inflytande ochmöjligheter. Det är ju därför som vi mycket klart harhänvisat till de högre ambitionsnivåer som EU självtredovisat i samband med sitt femtemiljöhandlingsprogram och dessutom hänvisningartill klimatomständigheter som kan innebära att manockså i fortsättningen tillåts ha olika regler, bl.a.beroende på olika klimat.En annan sak som är svår att utreda ärmiljögarantin. Det är självklart att det inte är engaranti i ordets egentliga mening, utan det är enprövningsmöjlighet i . Så långt har nej-sidan rätt. Men det innebär inte att man för den skullomedelbart skall slänga yxan i sjön. Vi har frånsvensk sida ställt upp och bidragit med vårsakkunskap, speciellt när det gäller PCB-förbudet.Den frågan är, som bekant, inte avgjord.Avslutningsvis: Våra stora problem påmiljöområdet är de dumheter som vi själva påhemmaplan hittar på: Öresundsbrobeslut, ovilja attrespektera kärnkraftsomröstningen, Dennispaket m.m.Men där skall vi inte skylla på EU.Anf. 10 ()replik:Herr talman! Några kommentarer till det somJohan och sade.Johan påstod att EU bygger upp högremurar mot omvärlden. Det är naturligtvis inteavsikten att EU skall bygga upp högre murar. I denmån det händer något i förhållande till omvärlden ärdet snarare att murarna minskas för att så småningomförsvinna.Teko kan tas som ett intressant exempel. Det ärriktigt att det svenska medlemskapet gör att vi intekan ha kvar ett system med slopade importkvoter,utan dem får vi återinföra - visserligen så att importenkan fortsätta i samma utsträckning som , men ändå.Det är naturligtvis ett steg tillbaka. Men i GATT-överenskommelsen ligger att de här murarna kommeratt försvinna i slutet av det här årtiondet gentemotÖsteuropa och i början av nästa sekel gentemot restenav världen. Det är ett steg framåt, och det innebärminskade murar - inte ökade murar.Det är intressant att just nudiskuterar EU på den punkten. EU:s politik påminnerju mycket om det som var politik -åtminstone , då vi i fattadebeslut om att ta bort importrestriktionerna. Då gickVänsterpartiet, jag tror som enda parti här i ,emot detta. har man plötsligt anslutit sig och sagtatt det här är ett fel med EU. Jag tycker inte att detargumentet bär särskilt långt.Marianne fortsätter att upprepa attden lagstiftande makten inte längre kommer att finnasi om vi väljer att bli medlem i EU. KanMarianne verkligen på fullt allvar menaatt de olika EU-medlemsländernas parlament intelängre spelar någon som helst roll, att det danskaFolketinget inte längre ägnar sig åtlagstiftningsarbete? Det är ett fullständigt grotesktpåstående, tycker jag. Jag tror inte att någraparlamentariker ute i skulle vara beredda attinstämma i att de inte längre spelar någon roll.Marianne påstår i praktiken att dettyska förbundsdagsvalet inte var ettriktigt val, att det skulle vara ett betydelselöst val sominte spelar någon som helst roll. Det är naturligtvis enhelt orimlig ståndpunkt som hon förfäktar.Marianne nämnde ocksåutrikespolitiken och påstod att inte skullekunna inta en viss ståndpunkt i Förenta nationerna.Det är inte sant att det är så. På det utrikespolitiskaområdet gäller enhällighet. Länderna är skyldiga attdiskutera och att försöka nå fram till enhälligaståndpunkter. Det är naturligtvis en stor fördel omman kan göra det, därför att sedan kan EU, förnärvarande , agera enhälligt. Man kan hastörre möjligheter att nå framgång i andrainternationella sammanhang.Om enighet inte uppnås, om länderna inte enas omen gemensam utrikespolitik, står det naturligtvisSverige fritt att framföra ståndpunkter i t.ex. Förentanationerna. Det gör dagens EU-medlemsländer vidupprepade tillfällen både där och i andrainternationella sammanhang.Sedan tycker jag ändå att det här med miljön ärintressant. Vi vet ju att ett stort problem när det gällerinternationell miljöpolitik är att det ofta, när mansamlas i stora sammanhang, stannar vid deklarationer,allmänna målsättningar. Sedan händer det inte särskiltmycket mera. EU skiljer sig där från andrainternationella organisationer, därför att man i EU kanfatta majoritetsbeslut. Jag tycker att man skulle kunnagöra det i ännu större utsträckning än man hitintillskunnat göra. Men man kan ändå fatta majoritetsbeslut.Då vill jag fråga om hontycker att det är rimligt att behålla en ordning ivärlden som innebär att man inte någonsin kan fattamajoritetsbeslut i viktiga miljöpolitiska frågor. Är detrimligt att det land som vill göra de minsta insatsernai det här internationella samarbetet alltid skallbestämma takten? Eller kan man inte se det som fördel för miljön att vi faktiskt har fått till stånden ordning i som gör att man kan fattamajoritetsbeslut på det här området? Och skulle detinte vara en poäng om EU också kunde fatta beslutom att införa eller höja koldioxidavgiften? Då skullevi kunna göra det i också. Jag tycker att detskulle vara utomordentligt bra för miljön.Anf. 11 () replik):Herr talman! För , som inte anser att detfinns någon skillnad när det gäller EES och EU, ifråga om att måste följa lagstiftningen skullejag vilja läsa upp något ur skrift om EU. EG:s rättsligasystem bygger på två viktiga principer: omedelbarverkan och EG-rättens företräde. Principen om EG-rättens företräde innebär att när det blir konfliktmellan EG-rätten och nationella lagar och regler ärdet EG-rätten som gäller. Det gäller alla slags lagar iett land, även grundlagar, oavsett om de nationellareglerna har tillkommit före eller efter en viss EG-regel.Jag vill också hänvisa till EES-propositionen från1992. I betänkande står:Utskottet har i föregående avsnitt slagit fast att inte innebär att vi på något EES-organöverlåter befogenheten att besluta om föreskrifter somskall tillämpas här i landet.Det finns en mycket betydelsefull skillnad mellanEU och EES i det här avseendet. Det finns exempelpå att eller EES-länderna har stoppatolika direktiv från EU. När det gäller arbetstiderstoppade . När det gäller sakförsäkringarstoppade . Det är möjligt att påverka.Vi är nu beredda att pröva . Viär fortfarande kritiska mot delar av det, men vi harfått stryk här i . accepterar vi att det ärEES-avtalet som gäller. På samma sätt förutsätter jagatt accepterar att vi nu har allmän rösträtt idet här landet, trots att hans parti gjorde allt vad detkunde för att stoppa den allmänna rösträtten och denlika rösträtten för kvinnor och män när minapartikamrater 1916-1917 motionerade om det.Olof har rätt i fråga om vad vi har sagtom Norrlandsstödet. Vad vi däremot är starkamotståndare till är det oerhört generösa stödet somframför allt gynnar rika spannmålsodlare i ochi norra . Jag skulle vilja fråga OlofJohansson hur han tror att det skall vara möjligt attföra den tuffa ekonomiska politik som vi alla här äröverens om, om vi skall mer än fördubbladet totala jordbruksstödet i landet.Bengt har fel om Vänsterpartietsställningstagande. När multifiberavtalet avvecklades1991 röstade vi för. Vi var också förjordbruksavregleringen 1990. Angående det somBengt sade om storföretagaren i det förrainlägget skulle vilja säga: Om alla de större partiernasledare, om alla landets ledarskribenter och om allaföreträdare för storfinansen säger att det är enekonomisk katastrof om vi inte kommer med i EU, ärdet klart att en och annan amerikansk placerare avpensionsfonder kan påverkas av det så att räntan stigerlitet kortsiktigt ett tag.Men långsiktigt är det de reala ekonomiskafaktorerna som avgör det här. Jag har fullt förtroende,, för att vi skall klara av det här omdet blir ett nej. Då vilar också ansvaret på er, MatsHellström! Det gäller att ni tillsammans med oss ärberedda att göra en deklaration om att vi om det blirett nej gemensamt skall arbeta för ett realistisktekonomiskt program som skall klara frånmassarbetslösheten.Jag skulle vilja veta om är bereddatt vara mer konstruktiv inför ett eventuellt nej, påsamma sätt som vi tydligt har visat att vi, om det blirett ja, är beredda att arbeta konstruktivt inom ramenför den europeiska unionen.Anf. 12 ()replik:Herr talman! Som sagt är det fascinerandei den här debatten att de båda huvudmotståndarna somfanns för drygt en månad sedan i valdebatterna - detborgerliga alternativet kontra Socialdemokraterna -nu är absolut rörande överens om hela den kommandepolitiken. Det är ju så mycket av den kommandepolitiken som ryms i medlemskapet.Jag skall försöka svara på en del av alla de frågorsom nu haglar från alla håll över oss som tycker somfolket gör i den här frågan. Det finns fortfarande enmajoritet av svenskar som tycker exakt somMiljöpartiets och företrädare iriksdagen. Tyvärr speglas inte människors åsikt i denhär kammaren utan här har man tagit en annanställning.Vi tycker nämligen att faktiskt har detförfärligt bra. Internationellt sett har vi ett bra läge. Vihar en bra ekonomi. Vi har en bra miljö. Vi har godaförutsättningar att klara oss i ett internationelltsamarbete som bl.a. självfallet bygger på att vi kan harätten att upprätta våra egna handelsavtal.Jag är mycket förvånad över att man nu accepteraratt ingå i den gemensamma handelspolitiken därSverige faktiskt har kritiserat EU, bl.a. iGATT. får vi höra här att EU:s politik är så braoch att man kommer att värna om den i . Ja, detmåste man självfallet göra. kommer inte attha en egen röst i och kunna kritisera EU,eftersom man skall tala med en röst.Det är precis det som står i artikel J 2. så här: Medlemsstaterna skall sörja för att derasnationella politik är i överensstämmelse med degemensamma ståndpunkterna. Medlemsstaterna skallsamordna sitt agerande inom internationellaorganisationer och på internationella konferenser. Deskall hävda de gemensamma ståndpunkterna i dessaforum. Inom internationella organisationer och påinternationella konferenser där inte samtligamedlemsstater deltar skall de medlemsstater somdeltar hävda de gemensamma ståndpunkterna.Det är intressant. har alltså inte sagtnågonting om att man tänker hävda en egenutrikespolitik.