prot · GI0929 · 1994-11-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:29Fredagen den 25 novemberKl 9.00 10.46Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 18 november.2 § Information från regeringen om åtgärdermot ekonomisk brottslighetAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! Kampen mot den ekonomiska brotts-ligheten har i regeringsförklaringen framhållits somett prioriterat område.Den ekonomiska brottsligheten snedvrider konkur-rensen och utgör ett hot mot en sund marknadseko-nomi. I hög grad är det enskilda som drabbas av den-na brottslighet, t.ex. genom att inte få betalt för ned-lagt arbete eller rent av genom att förlora sin anställ-ning när företag går omkull till följd av oegentligheteri affärsverksamhet. Men också samhället i sin helhetdrabbas i form av undandragna skatteintäkter - resur-ser som skulle ha behövts för angelägna allmännaändamål.Den ekonomiska brottsligheten luckrar upp af-färsmoralen och leder till att det allmännarättsmedvetandet i landet påverkas negativt.Brottslighet av detta slag har inte sällan sambandmed annan kriminalitet, t.ex. genom att pengar frånnarkotikahandel eller annan olaglig verksamhet tvät-tas och används i mer eller mindre ljusskygg affärs-verksamhet.Under de senaste åren har utvecklingen lett till attbekämpningen av ekonomisk brottslighet har fått ökadaktualitet. Den brottslighet som upptäckts inom fi-nansvärlden visar tydligt att krafttag måste till för attsäkerställa att något liknande inte upprepas i framti-den. På det internationella planet har det skett ensnabb ökning av inte minst den ekonomiska brottslig-heten i länder inom det forna , ochdenna brottslighet visar tendenser att sträckas ut tillländer i . Över huvud taget har den ökandeinternationaliseringen lett till att brottsbekämpningalltmer måste ske genom ett internationellt samarbete,och det påverkar givetvis också inriktningen avekobrottsbekämpningen. visar den rapportom den ekonomiska brottsligheten och rättssamhälletsom lagts fram av revisorer (/94.6) att dagens ekobrottsbekämpning är behäf-tad med åtskilliga brister.Fru talman! En effektiv ekobrottsbekämpningmåste spänna över åtskilliga områden. om skattekontroll, brottsutredning och andraåtgärder från myndigheterna, men också om reglernaför företagens styrelse och redovisning, om förfaran-det i samband med konkurser och andra civilrättsligafrågor. Det är därför nödvändigt att statsmakterna taroch behåller ett samlat grepp om bekämpningen avden ekonomiska brottsligheten.Regeringen avser att lägga fram en samlad strategiför samhällets åtgärder mot den ekonomiska brotts-ligheten. Målet är att kraftigt öka samhällets samladeinsatser när det gäller att förebygga och ingripa motekonomisk brottslighet. Jag räknar med att regeringeninför vårriksdagen skall kunna lägga fram ett samlatåtgärdsprogram. Redan nu vill jag emellertid redovisanågra viktiga inslag i den strategi som håller på attutarbetas.Skattekontrollen måste förstärkas. Under de senas-te åren har samhället avhänt sig flera viktiga instru-ment när det gäller att kontrollera och ingripa motekobrott genom att den s.k. skatteflyktslagen har upp-hävts och att möjligheterna att företa revision ochkontrollåtgärder har gjorts snävare. Myndigheternamåste ha verkningsfulla instrument till sitt förfogande.Lagstiftningen måste därför ge förutsättningar för eneffektiv skattekontroll och möjligheter att ingripa motskattebrott. Givetvis skall kontrollen ske i fullt rätts-säkra former och utan att den seriösa näringsverksam-heten hindras.Myndigheternas samverkan när det gäller exem-pelvis utredning av misstänkt ekobrottslighet måsteförbättras. Det handlar bl.a. om att effektivisera sam-arbetet mellan åklagare, polis, skattemyndigheter,kronofogdemyndigheter och tullmyndigheter. Snabbaåtgärder måste komma till stånd på såväl central somregional nivå. Arbetet mot ekobrottsligheten måsteprioriteras tydligare i myndighetsverksamheten.Myndigheternas kompetens i fråga om åtgärder motekonomisk brottslighet måste utvecklas.På något måste skatteprocessen ochbrottmålshanteringen ses över för att åstadkomma ensnabbare handläggning.Också företagens internkontroll bör kunna utveck-las. Här handlar det inte minst om att utveckla etikoch självkontroll inom näringslivet. Regeringen avseratt initiera en diskussion om dessa frågor med företrä-dare för näringslivet och de fackliga organisationerna.Av stor betydelse är utformningen av civilrättsligaregler om exempelvis ansvar för företags styrelse, omredovisning och om revisorernas roll. Detsammagäller reglerna i samband med konkurs, inte minstkonkursförvaltarens roll. Viss utredning i dessa äm-nen pågår redan inom kommittéväsendet. Regeringenavser att driva dessa frågor framåt genom utredningoch lagstiftningsåtgärder.På konkursområdet finns också mycket att vinnagenom att utveckla verksamheten inom ramen för delagregler som redan finns. Det gäller t.ex. samverkanmellan konkursförvaltaren och myndigheterna i sam-band med brottsutredning. Förslag med den inrikt-ningen har lagts fram i en rapport från Riksåklagarenoch , den s.k. Rubiconrapporten.Regeringen kommer att driva det utvecklingsarbetetvidare så att goda uppslag verkligen genomförs ipraktiken.Lagen om penningtvätt kommer att ses över. Bl.a.finns det skäl att överväga att utvidga tillämpningentill andra verksamheter än banker och finansinstitut.Likaså finns det skäl att gå vidare med att utveckla detstraffrättsliga regelsystemet och andra regler omsanktioner. Det gäller t.ex. regler om skattebrott ochbokföringsbrott, som redan är under översyn. Det kanockså finnas skäl att se över andra straffrättsliga reg-ler, t.ex. om företags straffansvar.På det internationella planet kommer regeringenbl.a. att driva frågor om bekämpning av ekonomiskbrottslighet inom ramen för EU:s rättsliga och inrikessamarbete. En viktig fråga i det sammanhanget, därSverige redan medverkar i EU-samarbetet, är att vä-sentligt förbättra skyddet mot fusk inom EU:s bi-dragssystem.Regeringen kommer också att initiera en ökadforskning när det gäller ekonomisk brottslighet. Underde har forskningen inom detta områdevarit mycket begränsad. En ökad forskning måstekomma till stånd för att belysa bl.a. orsaker till ochkonsekvenser av ekonomisk brottslighet. Forsknings-resultaten kan sedan bidra till underlaget för samhäl-lets fortsatta insatser mot den ekonomiska brottslighe-ten, såväl insatser från statsmakterna och myndighe-terna som åtgärder från näringslivet.Också i andra avseenden måste det ske en utveck-ling av styrning och uppföljning av samhällets insatsermot ekonomisk brottslighet. Ett viktigt inslag är att fåfram tidiga indikationer på nya former av ekobrotts-lighet, så att samhället snabbt kan sätta in motåtgärderoch inte tvingas att - som ofta varit fallet -ligga på efterhand i förhållande till brottsligheten. Idetta ligger också en ökad inriktning mot förebyggan-de arbete i bekämpningen av den ekonomiska brotts-ligheten.Regeringen kommer att ta initiativ till ett utveck-lingsarbete i den angivna riktningen när det gällerinriktning och uppföljning av samhällets insatser motekobrott. Inom regeringen är det en uppgift för migsom justitieminister att svara för samordning av rege-ringens åtgärder mot ekonomisk brottslighet. En sär-skild samordningsgrupp kommer att inrättas inomregeringskansliet för att medverka i arbetet. Rege-ringen avser också att redovisa läget vad gäller denekonomiska brottsligheten och åtgärderna mot den iform av en årlig rapport till riksdagen.Det är viktigt att alla berörda - näringsidkare, an-ställda, myndighetsföreträdare och människor i all-mänhet - har kunskap om den ekonomiska brottslig-heten och dess konsekvenser, vikten av att bekämpaden och samhällets åtgärder till det ändamålet. Rege-ringen kommer att låta genomföra en informa-tionskampanj med den inriktningen.Fru talman! Av det jag nu sagt framgår att rege-ringen är fast besluten att genom ett brett upplagtåtgärdsprogram väsentligt effektivisera samhälletskamp mot den ekonomiska brottsligheten. Arbetet ärförvisso långsiktigt, men åtskilliga åtgärder bör kunnavidtas . Det är min förhoppning att dettaarbete så långt som möjligt skall kunna ske i bredparlamentarisk enighet.Anf. 2 BO ():Fru talman! Det gläder mig att den nya regeringennu uppenbarligen tänker fullfölja de insatser som vi,vi var i regeringsställning, tog initiativtill. Många översyner som vi har satt i gång kommeratt kunna resultera. Det är mycket positivt.Vi vet ju, som revisorer säger, att 80-talets slut innebar att kampen mot ekonomisk brotts-lighet avmattades. Vi fick den finanskris som följdeav spekulationsekonomin. Jag har ägnat arbeteåt att försöka reda upp både det ena och det andra.Det är några saker som jag skulle vilja fråga om.Det är självklart att skattemyndigheterna skall hatillräckliga instrument. Det var också mot den bak-grunden som jag, när det gällde den ökade rättssäker-heten, under utredningsarbetet såg till att förankraförändringarna irevisionsverksamhet etc. i Riksskatte-verket.En annan aspekt som också är väsentlig är resurs-frågan, inte minst momskontrollen. Kommer rege-ringen att fullfölja de ökade anslag som vi från dengamla regeringens sida gav till skärpt skattekontroll?Min andra fråga gäller tullen som är en viktig frå-ga. Jag hade en diskussion med om attutnyttja ungefär 500 tjänster av de 1 000 som så attsäga blir över när pappersarbetet minskar vid ett EU-medlemskap. Såvitt jag förstår är det bara 300 tjänstersom regeringen avser att ge kontrollfunktioner, vilketju urholkar möjligheterna. Har regeringen inte tänktsig att utnyttja det som Tullen menar är möjligt attgöra?Min tredje fråga: Vilka åtgärder tänker regeringenvidta för att kunna fortsätta att, enkelt uttryckt, jaga desom i finanskrisens spår lyckades slinka undan utantillgångar i men med stora tillgångar utom-lands?Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! Ja, , vi skall fortsätta detarbete som den förra regeringen i vissa delar initiera-de. Men det räcker inte till. Det är bl.a. detta somRiksdagens revisorer har konstaterat.Riksdagens revisorer får nog sägas ha gett under-betyg till den förra regeringen men även till tidigareregeringar. Det är bakgrunden till att jag nu försökerta ett samlat grepp i den här frågan för att kommavidare på ett sådant sätt att vi med tillfredsställelsekan säga att faktiskt nu med kraft i alla avse-enden tar upp kampen mot den ekonomiska brottslig-heten.När det gäller de finansiella frågorna i sambandmed detta arbete vill jag inte , mitt i det pågåendebudgetarbetet, tala om några siffror över huvud tagetutan återkommer till finansieringsfrågorna i budget-propositionen.I fråga om de internationella aspekterna lever vi jui en värld där människor fritt rör sig över gränser,vilket innebär att även den ekonomiska brottslighetengör det.I det intensifierade arbetet med att skapa samar-betsformer över gränserna ingår den ekonomiskabrottsligheten som en av de viktigaste pådrivandefaktorerna. För att kunna bekämpa internationell eko-nomisk brottslighet krävs ett mycket utvecklat samar-bete, och det sker nu inom EU:s ram. I detta samman-hang tror jag att det bl.a. kan ha betydelse att vi arbe-tar med att ta fram en konkurskonvention inom EU:sram. Den skall underlätta för olika länder att gå övergränserna i samband med konkurser för att komma åtpengar som finns på andra sidan gränsen.Anf. 4 BO ():Fru talman! Jag håller med om att finanskrisenvisst överraskade oss alla. Det vet vi båda utifrånolika aspekter på detta. Det finns mycket att göra. Viinledde en process, och det är bra att den drivs vidare.Jag har viss förståelse för att man inte i förväg ta-lar om budgetsiffror, men det kunde ändå vara intres-sant att få veta om man tänker fullfölja eller gå utöverden ram som vi har anslagit.På frågan om tullen fick jag inget svar alls. Det ärändå väsentligt att få veta om man tar till vara möjlig-heterna till en skärpt kontrollinsats på tullområdet pådet sätt som jag tänkte mig.Slutligen vill jag ställa en fråga som gäller de in-ternationella aspekterna. Kan man utgå från att rege-ringen kommer att fullfölja arbetet med att, trots in-ternationella komplikationer, låta dem som är bosattai och och som fått ett antal miljoner isamband med bankkrisen få känna sig så otrygga somde verkligen bör göra?Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! Det är ett ganska omfattande arbetesom ligger framför oss.I den strategi som jag antydde i mitt tidigare anfö-rande ingår en rad olika typer av åtgärder. Det vorefel av mig att här försöka plocka ut några av dessadetaljer och säga att det är exakt så här vi tänker görai den här delen, för det har litet grand att göra medhelheten. Vi skall nu verkligen försöka få till stånd ettarbete som bedrivs på ett sätt som ger resultat. Därförtror jag att jag bör akta mig för att låsa mig för vissaav detaljfrågorna i det här sammanhanget. Men jagåterkommer till dem.De ekonomiska ramarna hänger ihop med var re-surserna behövs, var de befintliga resurserna räckeroch var nya resurser behövs. Det enda som jag skullevilja säga i detaljfrågan för att litet grand balanseradet som jag tidigare sade är nämligen att vi naturligt-vis skall återställa de möjligheter som skattemyndig-heten måste ha för att bedriva den kontroll som denborgerliga regeringen avskaffade.Anf. 6 ():Fru talman! I allt väsentligt vill även jag instämmai att den redogörelse som justitieministern har lämnatför planerade åtgärder på detta område verkar positiv.Jag är nöjd med att regeringen tycks ha för avsikt attbygga vidare på den goda grund som den borgerligaregeringen lade när det gäller kampen mot den eko-nomiska brottsligheten.Problemet är bara att jag tycker mig känna igenmånga av dessa stolta proklamationer ifrån 80-talet,då Socialdemokraterna talade mycket om sin ambitionatt bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Men vadman faktiskt gjorde var att man genom en strypt till-försel av resurser underminerade Polisens möjligheteratt leva upp till de stolta proklamationerna i regerings-förklaringar och i andra sammanhang.När den borgerliga regeringen tillträdde var unge-fär var tionde polismanstjänst vakant, vilket natur-ligtvis hade förödande effekter även på kampen motden ekonomiska brottsligheten.Med tanke på de skarpa besparingsförslag som vinu kan förvänta i budgetpropositionen voredet mycket intressant att få höra om justitieministernvågar utlova att Polisen, åklagarna och rättsväsendet iövrigt kommer att få de resurser som krävs för attleva upp till de här orden.Jag har just gått och undrat om det skulle kommaåterställare även på detta område. Regeringen avser tydligen att återinföra skatte-pliktsklausulen.I den allmänna debatten är det ju inte många somskiljer mellan skattebrott och skatteplikt, men detborde en justitieminister göra.Anf. 7 Justitieminister ():Fru talman! Till vill jag säga:ja, vi bygger vidare. Men den goda grunden vill jaginte säga så mycket om, utan vi får väl se hur bygget iframtiden blir. I det arbete som vi nu begår tittar vibl.a. Jag är rädd för att vi kommer attfinna att det är mycket som fattas även i grunden.Men som jag sade är det inte bara den borgerligaregeringen under de tre förgångna åren som har för-summat en del på området. Försummelserna går ännulängre tillbaka i tiden. Jag tror att det helt enkelthandlar om att det har tagit tid för oss att inse denfulla vidden av och allvaret i problemen med denekonomiska brottsligheten. Visserligen har socialde-mokratiska regeringar alltid ansett att frågan om kampmot ekonomisk brottslighet skall prioriteras. Man harinsett en hel del av konsekvenserna.Men jag tror faktiskt att vi som land fortfarandehar mycket kvar när det gäller att inse hur allvarligdenna fråga faktiskt är. Det som vi nu skall lägga uppett arbete för är dels insikten, dels att hantera proble-met och att faktiskt åstadkomma resultat.När det gäller Polisens resurser vill jag bara erinraom att det var under tidigare socialdemokratiska re-geringar som särskilda medel gavs till Polisen för attinrätta särskilda tjänster för att bekämpa ekonomiskbrottslighet.När det gäller återställare måste vi se till att demyndigheter som skall ta upp kampen mot den eko-nomiska brottsligheten och som skall föra den vidaremåste ha tillgång till de redskap som är nödvändigaför att göra det på ett effektivt sätt.Anf. 8 ():Fru talman! Tyvärr måste jag polemisera motjustitieministern. Det var faktiskt ,under den förra regeringsperioden, som man börjadebygga upp Polisens ekorotlar.Jag vill återgå till detta med skatteflyktsklausulen.Anser justitieministern att det är försvarbart att i etträttsamhälle lagstifta mot transaktioner som den en-skilde då transaktionen genomförs intekan överblicka de rättsliga konsekvenserna av? Ärdetta ett medel i kampen mot ekonomisk brottsligheteller är det bara en eftergift åt den allmänna opinio-nen? Vore det inte bättre att nu kraftsamla mot sådanaförfaranden som faktiskt uttryckligen är kriminalise-rade?Anf. 9 Justitieminister ():Fru talman! När det gäller resurserna till den eko-nomiska polisen är det sant att det hela började i slutetav 70-talet. Men resurserna var helt otillräckliga.Senare insåg vi att det måste till heltandra resurser, och det var den socialdemokratiskaregeringen som såg till att de togs fram. Vi inser nuatt dessa inte heller är tillräckliga. Det behövs betyd-ligt mera resurser, men de skall vi ta ur de befintligaresurserna, samordna dem och göra dem effektiva.Christel och jag brukar tala om efter-gifter till den allmänna opinionen. att man skall lyssna på den allmänna opinionen.Det skall man göra även på det här området. Jag för-sökte att markera i mitt anförande att ekonomiskbrottslighet inte bara handlar om bekämpa det somdirekt är brott utan det handlar också om att förebyggabrottslig verksamhet. Vi måste ta ett bredare grepp.Här handlar det bl.a. om den typ av verksamhet somligger i utkanterna och som kan leda till ekonomiskbrottslighet, men som under alla förhållanden kaninnebära stor skada för samhället.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1994/95:20 omÄDEL-reformenAnf. 10 Socialminister ():Fru talman! My har frågat mig om vilkaåtgärder jag tänker vidta för atta) alla sjukhemsboende skall få tillgång till god ochtillräcklig rehabilitering,b) säkerställa tillgången av en för varje sjukhem me-dicinskt ansvarig läkare med geriatrisk kompetenssamtc) stimulera till förbättringar av den palliativa vårdensom ges på våra sjukhem.Frågorna utgår från senaste upp-följningsrapport av ÄDEL-reformen och knyter delvisan till My fråga om vården för demenssjukavid sjukhemmen som jag besvarade tisdagen den 15november.Jag vill än en gång slå fast att ÄDEL-reformen,som bl.a. innebar att kommunerna fick ansvaret försjukhemmen, i stort blivit en framgång. Den pågåendefemåriga utvärderingen av , som görs av Soci-alstyrelsen, innebär att vi får tillgång till en mycketvärdefull kunskapsbank inom ett välfärdsområde somregeringen prioriterar högt - vården och omsorgen föräldre.Denna kunskapsbank visar att vi har mycket attkänna oss nöjda med, inte minst i europeisk och annaninternationell jämförelse. De flesta äldre ger ocksåvården och omsorgen ett gott betyg.Uppföljningen ger oss ett bra underlag för att ta itumed de brister som fortfarande finns kvar inom äldre-omsorgen. Det är en självklar konsekvens av rege-ringens deklaration i årets regeringsförklaring vadgäller vård och omsorg för äldre.När det gäller sjukhemmen förtjänar det dock attpåpekas att i sin senaste konstaterat att dessa i allmänhet är en välfungerande länk i äldreomsorgskedjan.Sjukhemmens innehåll och funktion måste bedö-mas i relation till övriga delar i denna kedja. Låt migge ett exempel.De allt kortare vårdtiderna inom akutsjukvårdenoch även inom geriatriken innebär att sjukhemmenoch övriga särskilda boendeformer allt oftare får taemot personer som behöver rehabiliteringsinsatser,medicinsk tillsyn eller som befinner sig i slutstadietav sitt liv. Även en väl fungerande hemvård krävertillgång till växelvård och avlastningsplatser, dagvårdoch rehabilitering, bl.a. vid sjukhem.Våren 1994 genomförde regiona-la tillsynsenheter besök och intervjuer vid sammanlagt189 enheter för särskilt boende, inklusive sjukhem.Totalt berördes ca 10 000 boende.Det visade sig bl.a. att nästan alla boende hade nå-gon form av stadigvarande läkarkontakt. Den kom-munala sjukvården ansåg sig vidare få kontakt medläkare när det behövdes, och man förefaller utnyttjaden resursen på ett adekvat sätt. Endast 8 av totalt 4300 boende vid sjukhem bedömdes vara i behov avmer kvalificerad medicinsk vård än den som gavs vidsjukhemmet. Behovet är större i andra typer av boen-deenheter, t.ex. i ålderdomshemmen.Men - och detta är allvarligt - vid vissa sjukhemfinns det påtagliga kvalitetsbrister. Det gäller framförallt tillgången till kvalificerade rehabiliteringsinsatseroch geriatrisk specialistkompetens. När det gäller vårdi livets slutskede konstateras att det är en svårvårduppgift med många medicinska och etiska aspek-ter.Kommuner och landsting har här ett gemensamtansvar. Det krävs nära samverkan för att komma tillrätta med de samlade problemen. Jag anser att detfinns goda förutsättningar för breda och konstruktivasamförståndslösningar i landets kommuner och lands-ting.Jag vill påminna om att det finnsföreskrifter om att sjukvårdshuvudmännen är skyldigaatt se till att det finns ett system för att säkra kvalite-ten i hälso- och sjukvården. Den skyldigheten gälleräven den kommunala hälso- och sjukvården. Riksda-gen beslutade att avsätta 50 miljonerkronor för att utveckla kvaliteten och säkerheten i denkommunala hälso- och sjukvården, inte minst vidsjukhemmen.Frågan om vård och rehabilitering för äldre upp-märksammas också i de s.k. Dagmarförhandlingarnaför . Det pågår även en diskussion mellanSocialdepartementet och om vilkainitiativ som kan tas för att tillsammans med de bådahuvudmännen utveckla vården, omsorgen och reha-biliteringen för äldre i vårt land. Konkreta åtgärderbehövs som utgår från lokala bedömningar av pro-blem och resurser.Anf. 11 MY ():Fru talman! Först vill jag tacka för svaret.Låt oss enas om det som socialminister slår fastoch som också sägs i rapporten, att ÄDEL-reformentill stor del har slagit väl ut. Låt oss också slå fast attvi kan vara överens om att vår äldreomsorg i mångastycken står sig mycket gott i internationella samman-hang. Det har sin grund i bl.a. den förnämliga forsk-ning som vi har i vårt land, både på gerontologins ochpå geriatrikens områden. Jag vill också påstå att de-mensforskningen i vårt land är världsledande. Tilldetta har vi en mycket bra personal. Detta tycker jagatt vi skall vara stolta över.Det som är vårt gemensamma ansvar är att vå-ga se de brister som faktiskt finns och att försökakomma till rätta med dem på ett konstruktivt sätt. Häranser jag att den tredje av utvärde-ringar är till stor hjälp.Jag har försökt att fokusera mina frågor kringsjukhemsvården, där inte bara jag själv utan ocksåSocialstyrelsen har funnit brister, vilka finns redovi-sade i den förra utvärderingen och i den utvärderingsom vi nu talar om. Det gäller rehabilitering av deäldre på sjukhemmen, avsaknad av kontinuerlig geri-atrisk läkarkontakt med helhetsansvar för ett heltsjukhem och slutligen när det gäller den palliativavården, dvs. vården i livets slutskede.Jag vill börja med de två första frågeställningarnaoch lämnar den tredje till ett senare inlägg.En orsak till bristerna är den otillräckliga tillgång-en till kvalificerade rehabiliteringsinsatser. Som soci-alministern säger beror detta delvis på den kortarevårdtiden på sjukhusen, vilket ökar behovet av reha-bilitering på sjukhemmen för den som är gammal ochsjuk. Litet tillspetsat skulle man kunna säga att densom är gammal och sjuk tillåts egentligen - bl.a.av ekonomiska skäl - att få vara sjuk bara i fem dagarpå sjukhus. Sedan blir man hyresgäst på ett sjukhem.Där är resurserna för den avancerade sjukvård ochrehabilitering som krävs ofta för små i förhållande tillde behov som finns.