prot · GH0990 · 1994-04-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:90Måndagen den 18 aprilKl. 12.00 -- 14.251 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 11 och 12 april.2 § AvsägelserTalmannen meddelade att (nyd)avsagt sig uppdraget att vara ledamot ikonstitutionsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Talmannen meddelade att (nyd)avsagt sig uppdraget att vara suppleant inäringsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.3 § Anmälan om kompletteringsval till vissautskottTalmannen meddelade att på grund av uppkomnavakanser hadedels Ny demokratis riksdagsgrupp anmält SimonLiliedahl som ledamot i efterHarriet , som suppleanti efter ochChrister Windén som suppleant i näringsutskottetefter ,dels Socialdemokratiska riksdagsgruppen anmältKarl som ledamot i skatteutskottet efterJan och som suppleant iskatteutskottet efter förklarade valda tillledamot i konstitutionsutskottetSimon Liliedahl (nyd)ledamot i skatteutskottetKarl ()suppleant i konstitutionsutskottetLars (nyd)suppleant i skatteutskottetKjell ()suppleant i näringsutskottetChrister Windén (nyd)4 § Svar på interpellation 1993/94:127 ommiljömärkningAnf. 1 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig vadregeringen kommer att göra för att påskynda ochförenkla miljömärkningen, om regeringen kommeratt vidta åtgärder för att öka det ekonomiskaincitamentet för konsumenter att handlamiljövänligt och vad regeringen kommer att göraför att substitutionsprincipen skall tillämpasstriktare på konsumtionsvaror.Fler och fler människor är beredda att lägga omsina vanor för att bidra till en bättre miljö, bl.a.genom att välja produkter som belastar miljön sålitet som möjligt.Härvid är miljömärkningen en viktig vägledning.Jag har av statsrådet , som iregeringen ansvarar för den positivamiljömärkningen, inhämtat följande om dennamiljömärkning.År 1989 beslutade , dvs.konsumentministrarna, om en gemensam positiv,frivillig nordisk miljömärkning. Genomregeringens och beslut samma årinrättades den svenska Miljömärkningsstyrelseninom SIS, iSverige, och en officiell miljömärkning infördes.Verksamheten regleras dels i ett avtal mellan statenoch SIS, dels genom riktlinjer av , vilka har fastställts av de nordiskakonsumentministrarna.I riktlinjerna anges att huvudmålen är att vägledakonsumenterna att välja de minst miljöbelastandeprodukterna, att stimulera produktutvecklingenmot sådana alternativ samt att utnyttjamarknadskrafterna som komplement tillmiljölagstiftningen. Enligt riktlinjerna skallprodukter som uppfyller vissa miljö- ochkvalitetskrav kunna tilldelas det nordiskamiljömärket Svanen. finns fler än 350svanmärkta produkter på den svenska marknaden.Om man ser till hela den nordiska marknaden ärantalet närmare 700. Systemet har med tidenkommit att bli framgångsrikt.Som påpekas av finns det ocksåandra system för miljömärkning, exempelvisSvenska Bra miljöval.Målsättningen är dock densamma, att erbjudakonsumenterna en möjlighet att aktivt påverkautvecklingen på miljöområdet.Miljömärkningssystemen fungerar somstyrinstrument i en marknadsekonomi. I sista handär det konsumenterna själva som avgör om de villhandla miljöanpassade varor. Genom sitt fria valkan konsumenterna alltså påskynda framväxten avännu fler miljöanpassade produkter.Det är viktigt att miljöanpassade varor placeras ochexponeras så att de är lätta att hitta i butikerna. Detfinns många exempel på hur detta görs på ettbra och begripligt sätt. Men det finns också mångadagligvarubutiker där det inte är så lätt att hitta demiljöanpassade alternativen. Här finns detutrymme för förbättringar inom handeln.Inom EU finns ettmiljömärkningssystem som regleras i enförordning, som kommer att ingå i tilläggsavtalettill . I samband med att systemet införsi kommer det att övervägas hurmiljömärkningssystemet inom EU skall förhålla sigtill det nordiska miljömärkningssystemet bl.a. ifråga om marknadsföring. Denna fråga utreds förnärvarande inom regeringskansliet.Information till konsumenterna och förstärktkemikaliekontroll är viktiga led i en miljöanpassadproduktutveckling och en kretsloppsanpassadsamhällsutveckling. Den offentliga upphandlingenär också betydelsefull för att driva på dennautveckling. Jag vill också peka på den betydelsesom införandet av producentansvar kommer att fåför att stimulera en miljöanpassadproduktutveckling, skapa incitament för minskadeavfallsmängder, ökad återvinning och slutnakretslopp.Kommunerna kan genom information ochrådgivning till handeln och till användare verka fören utveckling mot mer miljöanpassad produktion.Åtskilliga kommuner har också distribueratmiljökataloger till hushållen med syfte att gevägledning vid valet av t.ex. konsumentprodukterför rengöring och tvätt.I proposition 1993/94:163, Riktlinjer för en fortsattkretsloppsanpassning av samhället -- åtgärder föratt minska riskerna med kemikaliehanteringen,framhåller regeringen att Kemikalieinspektionensväglednings- och informationsarbete riktat tilllokala miljömyndigheter behöver ökas. Vidarepekar regeringen på att inspektionen bör ta initiativtill att också små företag får tillgång till stöd ochvägledning vad gäller substitutionsprincipenstillämpning.För att åstadkomma en kretsloppsanpassning iform av ökat hänsynstagande till miljön vidproduktens utformning, ökad återanvändning ochåtervinning etc. krävs också en långsiktig strategioch ett brett beslutsunderlag. Den av regeringeninrättade Kretsloppsdelegationen (Dir. 1993:67)har bl.a. till uppgift att ta fram förslag till en strategiför hur arbetet med en kretsloppsanpassning avvarusektorn skall bedrivas. Som exempel kannämnas att delegationen tillregeringen överlämnade ett förslag omproducentansvar för däck.Sammanfattningsvis kan jag alltså konstatera attregeringen gjort och gör mycket för att underlättaför konsumenterna att välja mer miljövänligaprodukter. Vi har för avsikt att fullfölja dessaambitioner.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka miljöminister för svaret på min interpellation. Jag villredan från början säga att jag är överraskad översvaret. Jag är överraskad över att man frånregeringens sida uppfattar att man gjort så mycketpå miljöområdet. förefaller vara sånöjd.Som konsument som gärna vill handla miljövänligtkänner jag mig inte särskilt nöjd. Jag tycker att detär mycket svårt för konsumenten att handlamiljövänligt. En konsument som vill handlamiljövänligt t.ex. tvättmedel, diskmedel ellermatvaror har ändå svårt att skilja ut i hela den floraav miljömärkning som finns -- Svanen, Falken ellerBra miljöval. Jag hade god lust att från talarstolenrada upp alla de olika miljömärkta produkterna föratt illustrera hur svårt det kan vara att fatta ett brabeslut. Jag avstod dock av praktiska skäl och avhänsyn till fru talmannen.Jag vill alltså poängtera hur svårt valet är. Jag villskicka med en hälsning till från eninvandrarklass som sitter på åhörarläktaren ochsom jag talade med. En invandrare med någotsämre språkkunskaper än vi andra ställs inför enbetydligt svårare situation när det gäller att väljarätt.Det som görs är långt ifrån tillräckligt. Väldigtmycket hänger på om en enskild butik eller kedjahar valt att profilera sig miljömässigt. Långt ifrånalla har gjort det, men det vore önskvärt medbetydligt flera.Fru talman! Jag vill i samband med frågan ommiljömärkning lyfta fram märket Svanen, somallmänt uppfattas som det mest tillförlitliga påområdet. Märkningen är också en kostnadsfrågaför producenten. Det kostar att skaffa sigmiljömärkningen Svanen, vilket gör att mindreföretag inte anser sig kunna välja det utan saluförsig på annat sätt, trots att deras produkter välmotsvarar de krav som ställs för miljömärkningenSvanen.Så min fråga i det sammanhanget är: Hur sermiljöministern egentligen på den här frågan? I enproposition som har avlämnats och somgäller EG-märkning och uppföljning av , proposition 203, sägs att man skall både haEG-märkning och tillåta av olika märkningari . Hur blir det i förlängningen förkonsumenten? Hur skall man kunna underlätta förkonsumenten? Jag anser att regeringen måste görabetydligt mera än vad man gör för att underlätta förkonsumenten.Fru talman! Min andra fråga handlar omekonomiska incitament. Men jag tycker inte att jagfår något svar på den punkten. När det gäller vissaprodukter, speciellt livsmedel, är de miljövänligaalternativen fortfarande överlag dyrare. DagensNyheter gjorde en undersökning ochjämförde produkter. Man konstaterade då att detkostar att vara miljövänlig. Vi som vill varadrivande i dessa frågor måste ju se till att demiljövänliga alternativen blir billigare, elleråtminsitone inte dyrare, för konsumenten, så attkonsumenten inte av kostnadsskäl avstår från dessaalternativ.Jag vill hänvisa till motion på dethär området. Vi anser att man mycket väl kan läggaen miljöskatt på produkter som inte uppfyllerkraven som man underlättar för deprodukter som är miljövänligt anpassade. I dagsker det väldigt litet på detta område. Skillnaden ärinte alls tillräcklig.När det gäller kostnaderna fördyrar ju dessaförpackningar, som är onödiga,produkterna ytterligare. Det är ju upp till denenskilde handlaren att ta emot återlämnadeförpackningar, men det sker långt ifrån på alla håll.Det görs över huvud taget inte särskilt mycket föratt minska antalet onödiga förpackningar.Fru talman! vill jag ta upp frågan omutbytesprincipen eller substitutionsprincipen, somdet heter på ett finare språk. Svaret är väldigtluddigt också på den punkten. Jag anser att maninte har kommit särskilt långt, trots att det finns enlagstiftning om kemikalieprodukter, men den föjsinte upp. Det som miljöministern säger i svaretleder inte heller särskilt långt.Jag vill avsluta mitt inlägg med att fråga: Är det intestatens och de politiska organens uppgift att varapådrivande på detta område? Det kan väl inte varaenbart konsumentens ansvar att, i enlighet medmarknadsekonomin, se till att göra ett bra val? Harinte också vi andra ett övergripande politiskt ansvaratt främja miljövänliga produkter?Anf. 3 Miljöminister ():Fru talman! Svaret var inte avsett att spegla någonallmän tillfredsställdhet med sakernas tillstånd. I såfall är det en felaktig tolkning. Det är naturligtvisviktigt att se utvecklingen som en process därmycket händer och än mer måste hända.Det är möjligt att vi också har litet olika ideologiskautgångspunkter för resonemangen. Jag är denförste att erkänna att varumarknaden ärsvåröverskådlig. Det ligger i sakens natur att det ärså. Vi har många varor på vår ibland litetöverflödsbetonade marknad. Det är klart att dettaockså påverkar valet av metoder för att kunnahantera denna flora av utbud. Den säkraste vägenatt gå är då marknadsvägen och att skapaförutsättningar för att konsumenten skall kunnavälja. När det gäller miljömärkningen innebärdetta mer information och så tillförlitliginformation som möjligt och att utvecklasystemet. Detta är så att säga den positivamiljömärkningsdelen. Den andra delen är den merlångsiktiga strukturpåverkande politiken somregeringen bedriver. Jag har redan nämntkretsloppsanpassningen. Vi har börjat medförpackningsområdet. När olika lagar inte fungerarpå ett tillfredsställande sätt, får man efter handutveckla dem. Det arbetet har vi bedrivit också närdet gäller substitutionsprincipen ellerutbytesprincipen, och den återkommer vi till i bl.a.miljöbalken.Det är att ge en felaktig bild att säga att det intehänder någonting. Det händer väldigt mycket pådet här området. Då är nästa fråga om vi skall väljanågra andra strategier. Det verkar nästan på EvaZetterberg som om hon företräder någon annanmodell, dvs. ett mer förenhetligat system. För migär det självklart att de olikamiljömärkningssystemen skall kunna existera vidsidan av varandra. De skall kunna konkurreragenom sin tillförlitlighet. Det är till sistkonsumenterna själva som med utgångspunkt frånsina erfarenheter har möjlighet att välja.Konkurrenter kommer också att granska varandrasuppgifter. På det sättet får man en positivutveckling. Men, som sagt, det kan råda litet olikauppfattningar om hur detta skall hanteras. Jag troralltså att det är viktigt att man så långt möjligtfullföljer marknadsvägen, skapar den bästa möjligainformationssituation för den enskildekonsumenten och sätter pris på miljön genom olikaekonomiska styrmedel. Detta görs på en radområden, även om vi har ägnat oss åt det som ärmöjligt att hantera på ett generellt sätt. I svaretnämner jag inte de allra största förändringarna somöver huvud taget har skett inomden svenska konsumentekonomin, t.ex. hur manhandlar bensin, hur man handlar dieselolja. Underett och ett halvt à har efterfrågestrukturenförädrats totalt genom ekonomiska styrmedel pådessa områden, som är oerhört betydelsefulla förmiljön.När det gäller förpackningar känner EvaZetterberg till kretsloppspropositionensintentioner, vilka jag också berörde i mitt svar. Manfår inte glömma bort den delen. Det är klart att detgäller att gå vidare. Det finns också eninternationell koppling som är viktig att hantera.Europeiska unionen har inte kommit lika långt somvi. Det gäller här liksom på miljöområdet i övrigtatt inte falla till föga, utan det gäller att gå vidaremed de system som vi har. MiljömärkningssystemetSvanen har då fördelen att vara ett nordiskt system.Det är en mycket bra förebild för den europeiskamiljömärkningen framöver.Jag skall erkänna att det finns problem på detområdet, som kräver vissa ekonomiska insatser föratt få ett kvalificerat system med lincensiering ochallt att fungera. Det har inneburitavgiftsfinansiering. Det kan leda till endiskriminering av de små på marknaden, deterkänner jag. Men detta är bara inledningen.Systemet får naturligtvis anpassas efter hand somdet växer ut. När jag började i det här jobbet vardet bara tre produkter som var miljömärkta. ärman uppe i drygt 350 produkter. Utvecklingen gåralltså ganska snabbt.Anf. 4 ():Fru talman! Jag är glad över att inteanser att det har gjorts tillräckligt på området. Hansäger sig inte heller vara nöjd med tillståndet närdet gäller miljömärkning och arbetet med att fåtillvaron mer miljöanpassad. Som tillstod är det mycket mer som måste hända.Det hela är svåröverskådligt för oss konsumenter.Den saken är klar.Jag delar uppfattningen att man skall skapa positivaförutsättningar för marknaden att själv agera. Menjag tror att det behövs betydligt större insatser frånriksdag, kommuner, landsting och andra för atttvinga fram dessa förändringar.Olof kommenterade som kostarbetydligt mer. Det är självfallet bra att vi har fåttfram så många mer produkter medkvalitetsmärkning. Men jag vidhåller att det skaparproblem för konsumenten att det finns så mångaolika sorters märkning. Därför vore det klart bättreatt ha Svanen eller ett annat märke som riktmärkeför konsumenterna, och att det inte skall kosta såmycket mer för den enskilda producenten. Det ärinte priset som skall göra att man avhåller sig frånatt föra fram en produkt.Fru talman! Jag tycker fortfarande att frågan om deekonomiska incitamenten inte är tillräckligt belyst.Från sida har vi lagt fram förslagom att miljövänliga produkter skall få en lägreskattesats och att de skall gynnas på ett helt annatsätt än . Det är utan tvivel så, att människoravstår från att köpa Kravmärkta livsmedel ochannat därför att man anser att det blir för dyrt. Detkan väl knappast vara en önskvärd effekt.Till frågan om vad kommunerna gör vill jag säga attdet görs ett förnämligt arbete, där man med listoroch på annat sätt för ut information i en delkommuner. Men långt ifrån alla gör detta arbete.Jag tänker exempelvis på de kommuner som harpåbörjat ett återvinningsarbete. besöktejag Reprisen i , där man gör ett förnämligtarbete. I min egen stadsdel harman precis kommit i gång med ett miljöcentrum.Men verksamheten bygger väldigt mycket påprojektanställningar, ALU-anställningar och attarbetslösa tar hand om detta. Det är inget somingår som reguljärt arbete i kommunen. Jag menaratt man måste få kommunerna att ställa upp på etthelt annat sätt för att nå ett bra resultat. Jag vill tillmiljöministern överlämna ett exemplar avVänsterpartiets uppföljning av omsolidaritet med kommande generationer. Deninnehåller en del mer konkreta tips.Anf. 5 Miljöminister ():Fru talman! Jag skall gärna gå vidare med de frågorsom jag berörde i mitt inlägg och som EvaZetterberg åter tar upp.Jag tror att vi har något olika utgångspunkt när detgäller om vi skall kunna tillåta en mångfald påområdet för att stimulera konkurrerande former avmiljömärkning. Det verkar så. Jag vet inte säkert,men erkänner attmiljömärkningssystemet Svanen är ett ambitiöstsystem. Det är officiellt sanktionerat, finansieratvia offentliga budgetar och dessutom nordiskt. Detär klart att det ger ett försteg när det gällerambitioner och möjligen också för konsumenternasuppfattning. Men därmed vill jag inte säga att allaandra miljömärkningssystem inte uppfyller kraven.Det görs utmordentligt viktiga insatser, som jagnämnde i frågesvaret, av exempelvis , Bra miljöval, KF:s serieÄnglamark eller vad man nu vill nämna. Det ärviktigt att alla butikskedjor -- ICA, ochKF -- engagerar sig i detta arbete och svarar för sininformation. Det gör man också genom omfattandebroschyrproduktioner -- jag har också gott omsådana broschyrer -- som är till för att underlätta ikonsumentens valsituation i den enskilda butiken.Även om vi måste ställa störst krav på Svanen somsystem skall vi inte utan vidare klassa ner de andrasystem som finns. Jag vill nämna att ett av skälentill att vi har höjt anslaget till exempelvisNaturskyddsföreningen under föregåendebudgetår är dess viktiga arbete medmiljömärkning. Det ger Naturskyddsföreningenmöjlighet att utveckla systemet till att bli ännubättre.I fråga om ekonomiska incitament är det klart hamnar i en avvägning när detgäller hur krångligt man får göra systemet. EvaZetterberg vill inte ha krångel när det gällermiljömärkningen och inte för många blommor somblommar vid sidan av varandra. Men det blirbetydande problem om man använderdifferentierade skattesatser. Det är ju det som hargjort frågan om differentiering avmervärdesskatten så kontroversiell. Där har väl vistått på samma sida om barrikaderna och av bl.a.miljöskäl lyckats få en skattedifferentiering medutgångspunkt från vilken sorts vara eller tjänst dethandlar om, dvs. lägre matmoms och lägre skatt påpersontransporter -- det är i alla fall av miljöskälnär det gäller persontransporterna. Men att tilldetta lägga ytterligare ett kriterium är naturligtvisutomordentligt svårt. Systemet blir inte enklare pådet sättet. Vad man hoppas är att konsumenternasval skall leda till så stor efterfrågan attproduktionen förbilligas, som statenhjälper till att skapa förutsättningar. Det är ju föratt lyfta fram det som är miljömässigt rätt och brasom vi satsar särskilda statliga pengar på ekologiskodling och den typen av verksamhet, dvs. dettaförutsättningsskapande arbete som kan vara mergenerellt till sin karaktär som staten är särskiltlämpad att ägna sig åt.Kommunerna har en stor uppgift, vilket jag ochregeringen understrukit i samband med enproposition om Agenda-21-arbetet liksomuppföljningen av beträffandevilken vi också har lagt fram en proposition. Jag villbara helt kort hänvisa till de uppgifter som vi anseratt kommunerna är särskilt lämpade att hantera.Det finns kommuner som har visat framfötterna närdet gäller både listning av produkter och att försökafå bort sådant som är direkt skadligt för avlopp etc.för att på det sättet bidra till att kommuninvånarnainformeras. Det är ett utmärkt arbete som jaghoppas kommer att breddas framöver.När det gäller frågan om substitutionsprincipen villjag hänvisa till den proposition om kemiskaprodukter som regeringen har lagt fram.Utan möjlighet att hinna gå in på några detaljer idenna vill jag ändå säga att vi kommer att breddatillämpningen av subsitutionsprincipen, så att denockså kan tillämpas för att ersätta användning avkemikalier med andra metoder som innebär attkemikalier inte behöver användas. Att på det sättetförebygga och att substitutionsprincipen inte längrebara är kopplad till kemikalier utan tillaktsamhetsreglerna i den nya betyderatt regelsystemet, när beredningsarbetet är färdigt,kan kopplas till många fler områden som harpåverkan på vår gemensamma miljö.Anf. 6 ():Fru talman! Nej, , jag är inte för en''enfald'' utan för en mångfald på de flestaområden. Jag tror att det påmiljömärkningsområdet är bra att man utvecklatolika metoder och att det är bra att ha konkurrenspå området. Men jag menar att man, när man somkonsument står i affären, ändå behöver någon formav standardisering så att man kan se om ett märkestår för bra miljömärkning, vilket jag håller medom att exempelvis Falken, Bra miljöval,Änglamark osv. Det bör framgå att alla dessaprodukter fyller samma krav. Det var just utifrånproblemen med Svanen, som kostar mer och sominte alla producenter kan använda, som jag tog uppfrågan. Man kan mycket väl tillåta olika systemmen ändå ha ett enhetligt omdöme, så attkonsumenter som inte kan tränga in i alla detaljerom vad respektive miljömärkning står för kankänna att de gör ett bra miljöval. Det är viktigt attdetta underlättas.Fru talman! Beträffande ekonomiska incitament ärproblemet, trots satsningen på ekologisk odling ochen del andra försöksverksamheter, att det är ganskablygsamma summor som satsas.Resultatet är att de som odlar ekologiskt ännu intekan konkurrera prismässigt. Miljöministern vet jumycket väl att det ställer till problem förkonsumenter som inte har fått så mycketinformation. Därför hävdar att manbör göra miljövänliga produkter mer attraktivaäven prismässigt. De borde gynnas prismässigt, ochdet borde vara en mycket angelägen uppgift.Så till frågan om att utbytesprincipen inte bara skallgälla kemikalier. Det är bra att man frånregeringens sida vill driva det hårdare. Det ärmycket angeläget, men problemet är att denlagstiftning som finns när det gällerkemikalier inte följs upp. Det är av vikt att följaupp lagstiftningen när det gäller både kemikalieroch andra produkter.Fru talman! Jag vill avsluta med en förhoppning omatt regeringen skall titta närmare på alla dessafrågor. Det finns mycket stora behov av attunderlätta miljövalet för konsumenten.Anf. 7 Miljöminister ():Fru talman! Det gläder mig naturligtvis att vi harkunnat komma varandra närmare eller i den härdebatten i varje fall har klarat ut en delmissförstånd. Om jag förstår rätt ärhon mer intresserad av förenhetligande avkriterievalet i de olika miljömärkningssystemen änav att bara ha ett enda eller ett fåtalmiljömärkningssystem.Det är naturligtvis viktigt att vi från den statligasidan hjälper till med de resurser som krävs för attdet skall gå att vara ambitiös när det gällerkriterieval. Där har våra myndigheter en viktiguppgift. Kemikalieinspektionen är ett typexempelpå just den sortens myndighet som måste kunnabistå kommunerna med råd och dåd för att ge denrätta kunskapsgrunden. Det är på samma sätt medNaturvårdsverket och dess relation tillkommunerna. Det finns ett myndighetsansvar pådet här området. Vi måste centralt se till att skapabästa möjliga förutsättningar för kommunerna menockså för konsumenterna. Vi inskärper detta när vibetonar just den inriktningen i samband med t.ex.uppföljningen av och i den senastekemikaliepropositionen.Däremot är det mycket svårt att meddifferentierade skatter möta den mångfacetterademarknad som vi vill påverka. Det tror jag att viegentligen är överens om. Miljömärkningssystemetklarar mycket, men det är mer av ettinformationssystem som överlämnar tillkonsumenten att själv välja.Miljömärkningssystemen och ett förenhetligatkriterieval skall skapa trovärdighet för vad som ärmiljövänligt.Det är naturligtvis betydligt svårare om man skallgå in på den mycket differentieradevarumarknaden. Vi har valt att göradifferentieringar på områden, t.ex. pådrivmedelsmarknaden, som är mycketbetydelsefulla ur miljösynpunkt. Där har vi gått inmed kraft och påverkat marknaden där det har varitmöjligt, utan en massa skattebyråkratiskt krångel.Den typen av strävan finns från statens sida. Det ärklart att vi skall gå vidare på den vägen.