prot · GI0944 · 1994-12-16 00:00:00 — Växande små och storaföretag är en förutsättning för en uthållig tillväxt ochen återgång till den tidigare sysselsättningsnivån.De förslag som är av en speciell betydelse för småoch medelstora företags förmåga att nyanställa bordeenligt den dåvarande regeringen kunna genomföras såatt förändringarna skulle kunna träda i kraft redan vidårsskiftet.Den socialdemokratiska regeringen föreslår nu enåtergång till vad som gällde före den 1 januari 1994.Som jag sade inledningsvis var de förändringarsom genomfördes måttliga. Något raserandeav den arbetsrättsliga lagstiftningen var det sannerli-gen inte fråga om.Folkpartiet liberalerna har medverkattill arbetsrättsliga reformer. Man skall kunna kännatrygghet och tillerkännas medinflytande - också iegenskap av anställd. Därför är lagen om anställ-ningsskydd och medbestämmandelagen viktiga ar-betsrättsliga lagar. Detta har inte hindrat oss från attse över hur denna lagstiftning har fungerat. Det äringet originellt med att av och till göra sådana av-stämningar. En sådan skedde 1982, då den dåvarandemittenregeringen i en proposition justerade LAS. Densocialdemokratiska oppositionen rasade häftigt motden justeringen, medan Moderata samlingspartiettyckte att det var en alltför försiktig förändring.Den dåvarande arbetsmarknadsministern, , fick och stöd iutskottet. Det visade sig vara tillräckligt för att detskulle bli en majoritet i kammaren för förslaget.Även om socialdemokraterna i den debatten hota-de med att riva upp förändringen vid ettregeringsskifte visade det sig att den reform somgenomfördes av LAS höll över alla de nio socialde-mokratiska regeringsåren, . Denjustering som skedde då var inte så uppseendeväckan-de, och den visade sig ha en god acceptans också avparterna.1993 års beslut innebar förändringar på någrapunkter. De mest uppmärksammade förändringarnagällde provanställningen, turordningsreglerna och ettupphävande av blockader mot enmansföretag. I prak-tiken har dessa förändringar visat sig vara gynnsam-ma, inte minst psykologiskt. Reformen med den för-längda provanställningen och möjligheten att merflexibelt disponera arbetsstyrkan vid neddragningarhar i allt väsentligt fungerat väl. Jag tror att månganyanställningar har blivit möjliga eftersom det pådessa punkter har blivit en större öppenhet.Det fanns flera skäl för fyrpartiregeringen att av-skaffa vetoreglerna. Ett skäl var att det skulle bliförenligt med EG:s upphandlingsdirektiv. I det sär-skilda yttrandet nr 1 säger vi att det är anmärknings-värt att den socialdemokratiska regeringen i proposi-tion 76 inte belyser frågan utan lägger fram förslagom att vetoregler skall återinföras utan att man anty-der några förestående komplikationer. Det är såmycket mer anmärkningsvärt med tanke på att man iproposition 102, som vi också behandlar, understrykervikten av att skall uppfylla sina åtagandenmed anledning av vissa andra EG-direktiv. Därför vardet viktigt att vi fick Lagrådets yttrande. Det varotvetydigt: Vetoreglerna är inte förenliga med vissaregler i upphandlingslagen.Vi är alltså, herr talman, kritiska till det sätt somutskottsmajoriteten har sökt lösa problemet på, dvs.genom ändringar i vetoreglerna. De föreslagna regler-na är motsägelsefulla. De innebär att arbetstagaror-ganisationen bara får åberopa vissa omständighetertill stöd för sin vetoförklaring när det är fråga om enoffentlig upphandling. Den reella innebörden är attden fackliga organisationen, ganska riskfritt, kanlägga in veto som står i strid med upphandlingslagenoch därvid medverka till att en offentlig upphandlinginte kommer till stånd. Det är inget tvivel om attmånga små arbetsgivare inte vill trotsa vetot, även omdet skulle vara felaktigt. Därför hävdar vi från denborgerliga oppositionen att den valda regleringen avvetoreglerna även i fortsättningen kommer att stridamot en del EG-direktiv.Kent frågade varför vi ville gå längre änvad EG-direktivet bjuder. Vi menar att det är rimligtmed en generell tillämpning och att den är så viktigatt man inte bör hålla vissa delar av den offentligaverksamheten utanför. Dessutom är det svårt att dragränserna. Direktiven undantar för övrigt vissa delarav den offentliga verksamheten.Regeringen tar verkligen lätt på frågan om block-ader mot enmans- och familjeföretag. StatsrådetBlomberg säger att det i princip inte finns något pro-blem med en sådan blockadregel. Han hänvisar tillhuvudavtalet mellan LO och SAF. Det är bara det attByggnadsarbetareförbundet, inte har undertecknat detavtalet. Det är alltså dessa tre förbund som framförallt berörs av frågan om blockader. helt ha glömt de uppmärksammade fall somförekom . Då fick den förra soci-aldemokratiska regeringen brottas med den svårafrågan, då El-Ettan här i agerade mycketmärkligt. Det var ett ärende som blev så besvärandeför socialdemokraterna i regeringen att de hänvisadedet till . Men den dåva-rande regeringen erkände, trots allt, att man såg all-varligt på det som hade hänt och kunde hända närseriösa enmansföretagare väsentligen hindras från attverka på marknaden. Statsrådet är inte ikammaren . Därför får jag ställa min fråga tillutskottets talesman. Kommer den tidigare svartlist-ningen av ett antal företag att återigen bli ordningen,enligt socialdemokratisk modell? Den frågan kräversitt besked eftersom ni nu föreslår en nyordning frånnyår.Socialdemokraterna har inte minst i valrörelsenunder det här året, men också efteråt, fört någontingsom man skulle kunna kalla för en charmoffensiv motsmåföretagarna. Det är alldeles utmärkt att man påsocialdemokratiskt håll ägnar intresse åt småföreta-gens villkor och problem. Det är viktigt, eftersomsmåföretagarna har varit, är och kommer att vara denhävstång som gör att man kan bryta upp från ett svårtarbetsmarknadsläge, så att vi åter kommer in i ettexpansivt skede. Ingenting, herr talman, är viktigare idagens än att man minskar arbetslöshetengenom att åstadkomma nya arbetsplatser.Jag har tidigare i debatten påstått att den förändringsom den borgerliga regeringen införde detta år intevar så dramatisk. Vän av ordning kan naturligtvis sägaatt återgången inte heller blir så märkvärdig. Teore-tiskt sett stämmer en sådan iakttagelse. Men det äringet tvivel om att den psykologiska effekten är långtstörre. Många nyanställningar har skett, därför att detfinns - som jag uttryckte det - en större öppenhetsåväl vid nyanställning som vid förändringar. Menåtergången till det gamla systemet, där godtyckligaregler, vilkas effekt man inte alltid överblickar, kanförmodas ha den negativa psykologiska betydelsen attväldigt många småföretagare som står i beredskap attnyanställa rent av avstår från att göra det.Det är djupt olyckligt, för då missar många enchans i arbetslivet, och det kan också bli förödandeför möjligheter att återhämta sig.Det står dessutom i strid med vad denna regeringpåstår sig vilja, nämligen att värna om småföretag-samheten. Det kommer att uppfattas som att regering-en inte menar vad den säger när det gäller att slå vaktom och utveckla småföretagsamheten.Även om arbetslösheten är hög kan den nytillträd-da regeringen glädja sig åt en väsentligt förbättradkonjunktur med en väl fungerande arbesmarknad.Nyetablering av företag har underlättats, och möjlig-heten för ungdomar att få en chans i arbetslivet harväsentligt ökat. Det är därför viktigt att vi nu inteåtergår till byråkratiska och mera snäva system, somregeringen och Socialdemokraterna i utskottet föror-dat.Herr talman! står självfallet bakom allade reservationer där vi medverkat i utskottsbetänkan-det, men jag vill yrka bifall till tre viktiga reservatio-ner, nämligen 1, 2 och 5.Anf. 4 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja fråga som föranlett att ändra åsikt när detgäller offentligsektorn, från Arbetsrättskommitténsförslag fram till nu.Arbetsrättskommittén såg ju svårigheter att inbe-gripa den offentliga verksamheten i detta. Meningenmed EG-direktivet är att vi skall ta in i svensk lag-stiftning det som behöver göras, men inte att gå läng-re.Det skulle vara intressant att få reda på varför manfrån sida nu har ändrat uppfattning i för-hållande till vad man hade , då vi på denborgerliga sidan var helt överens om att inte gå läng-re.Anf. 5 () replik:Herr talman! Jag tycker att inte skallförläsa sig på ett utredningsbetänkande, för det har viockså att bedöma. EG-direktivet talade också omsvårigheter att dra gränserna.Jag kan dela förvåning - i hans fallöver och i mitt fall över Moderata sam-lingspartiet - för också från moderat håll har man sagtsig ha ambitionen att få enhetlighet. Det går inte atthantera om man inte har en generell tillämpning.Anf. 6 () replik:Herr talman! Den enhetlighet som vi från moderatsida tar fram är att följa EG-direktivet. Vi har sammauppfattning nu som , dvs. att man enbart skallinföra EG-direktivet.Elver säger att vi skall ha en enhetlighet -mot vad då? Eftersom man har en uppfattning i junioch en annan , måste jag uttrycka denna förvåningoch fråga vad det är som föranlett libera-lerna att så ändra uppfattning.Detta innebär att vi kan få vissa svårigheter att ra-tionalisera inom den offentliga verksamheten. Detfanns över huvud taget inte med i diksussionerna omEG-direktivet. Man sade att det fanns stora svårighe-ter att gå så långt som regeringen föreslår, och attdetta skulle krångla till saken ytterligare.Anf. 7 ():Herr talman! Jag vill först markera min storaglädje över att nu har möjlighet att återstäl-la genom att avskaffa alla de försämringar som denborgerliga regeringen genomförde under förra man-datperioden inom arbetsrättens område.Den borgerliga regeringen tillsatte en kommittésom arbetade med att ta fram förslag som harett gemensamt: de riktade en udd mot arbetstagarna,mot deras trygghet, rättigheter och möjligheter tillinflytande i arbetslivet. Det var en ideologisk lag-stiftning, och den genomfördes i stark konfrontationmed alla löntagare, med de fackliga organi-sationerna, med och med Socialdemo-kraterna. Det var ett beställningsverk från Sverigesarbetsgivare som de borgerliga partierna snällt ochlydigt transporterade genom riksdagen.Jag blir därför väldigt förvånad när jag fårhöra samma borgerliga partier tala om konfrontation.Den inleddes ju 1991. Det var då man började kon-frontationspolitiken. Så förvånas inte över att viåterställer till ett mera normalt läge.De borgerliga försämringarna genomfördes undertäckmanteln att de skulle skapa fler jobb. Jag hörfortfarande dessa argument här i kammaren i dag.Jag har i hävdat, och jaghävdar fortfarande, att man skapar inga nya jobbgenom att göra det enklare för arbetsgivaren att ersät-ta en person med en annan. Det var nämligen det mangjorde när man ändrade regelverket.Det är, som sagt, med stor tillfredsställelse somVänsterpartiet är en del av den majoritet somåterställer arbetsrätten. Men det räcker inte med attåterställa. Arbetsrätten måste också förnyas och an-passas till den arbetsmarknad som råder , så attden täcker hela arbetsmarknaden och alla anställ-ningsformer.En sak i anförande håller jag medom delvis, och det var beskrivningen av den arbets-marknad vi har, nämligen att den arbetsrätt vi har ärföråldrad. Men när det gäller inriktningen av den nyaarbetsrätten är jag inte helt säker på att jag och BörjeHörnlund är överens. Min syn är att arbetsrätten skallutökas så att den ökar arbetstagarnas inflytande påarbetsplatsen och i arbetslivet, som dengaranterar yttrandefrihet och trygghet i anställningen.Jag vill här lyfta fram några av de frågor därVänsterpartiet kräver en snabb lagstiftning.Under de senaste åren har många förlorat sina ar-beten bara för att de använt sig av sin medborgerligarätt att yttra sig fritt. Där krävs en lagstiftning somgaranterar yttrandefriheten på arbetsplatsen och iarbetslivet.Detta gäller också 39 § i LAS som ger en arbets-givare, som har ålagts av Arbetsdomstolen att återtaen uppsagd eller avskedad arbetstagare, rätt att köpaut arbetstagaren. Det är fullständigt orimliga förhål-landen som innebär att vi låter makt och pengar gåföre rätt. Det är inte värdigt det svenska samhället.Vi har också sektorn med anställda i entreprenad-företag, konsultfirmor, firmor för uthyrning av arbets-kraft, där det helt saknas rättigheter och infly-tande för arbetstagarna i förhållande till sin dagligaarbetsledning. Där finns ett behov av att vidga arbets-tagarbegreppet; eller också måste vi se över dessaanställningsformer.Det saknas också skrivningar och regler om allasrätt och möjligheter till kompetensutveckling. Detta ärett mycket stort problem. kan det innebära attvi får en tudelad arbetsmarknad, där A-laget består avdem som arbetsgivaren bestämmer sig för att satsa på,medan B-laget är de som snabbt sorteras bort ur ar-betslivet, för de får ingen del av kompetensutveck-lingen och kan inte längre svara mot arbetslivets krav.Detta är en rättvisefråga och en fördelningspolitiskfråga. Det är också en samhällsekonomisk fråga, fördet är samhället som sedan måste ansvara för demsom sorteras bort ur arbetslivet.Det krävs också en lagstiftning som ger deltidsar-betande förtursrätt till anställningar med fler arbets-timmar. Jag är mycket förvånad över att vi inte harfått majoritet i utskottet för den skrivningen i Väns-terpartiets motion. Jag är mycket förvånad särskiltmed tanke på att arbetsmarknadsminister sade att han skulle ordna detta så snart hanfick majoritet i . Den majoriteten får han omSocialdemokraterna ställer upp på vår motion.Det krävs också en lag som motverkar den lö-nediskriminering som finns mellan män ochkvinnor. Det krävs en lag, en förordning, som mot-verkar den diskriminering som föräldralediga i dagutsätts för vid upprättande av avtalsturlistor. Det kanlösas genom att den centrala arbetstagarorganisatio-nen alltid måste godkänna den typen av listor.Ja, det finns fler frågor som måste behandlas närdet gäller att fördjupa demokratin i arbetslivet och gestörre inflytande för arbetstagarna. Det är i det härsammanhanget tråkigt och bedrövligt att regeringenhar begränsat den utlovade översynen av arbetsrättentill att tillsätta en utredning som får till uppgift attpröva hur avtalslösningar på bästa sätt kan underlättasituationen.Att försöka få till stånd samförståndslösningar är ioch för sig vällovligt. Men kollektivavtalen täckerbara delar av arbetsmarknaden. Hur skall man avtal-svägen kunna utvidga arbetstagarbegreppet så att dettäcker in alla löntagare? Hur skall man avtalsvägensnabbt avveckla löneskillnader mellan män och kvin-nor? Vi vet ju alla att samtliga arbetsgivarorganisatio-ner och samtliga fackliga organisationer har sagt sigverka för detta . De har haft möjlighet attbesvara dessa frågor avtalsvägen. Men det har intehänt någonting. Löneklyftorna har ökat. Dessutom vetvi alla att kollektivavtalen inte täcker in hela arbets-marknaden.Hur skall problemen för deltidsarbetslösa lösas närarbetsmarknadens parter säger sig ha jobbat medproblemen? De säger att de har arbetat med proble-men . Trots det är 150 000 fortfarandeofrivilligt deltidsarbetslösa.Nej, här och på andra områden krävs tydliga sig-naler i form av en lagstiftning som täcker in helaarbetsmarknaden och alla anställningsformer. Detförvånar mig att Socialdemokraterna visar ett så dåligtintresse när det gäller att värna och utveckla skyddetoch inflytandet för löntagare. Parterna har ialla tider haft möjlighet att träffa avtal. Problemet äratt arbetsgivarna ytterst sällan i sådana avtal åtar sigförpliktelser som går längre än vad lagen anger.Lagstiftning är därför enda sättet att komma åt deallvarliga problem lyfter fram i sinmotion. Ovanpå denna lagstiftning skall vi naturligtvisvärna och utveckla kollektivavtalen och samarbete,samverkan, mellan parterna.Några ord om överlåtelsedirektivet. Vi i Vänster-partiet säger bättre sent än aldrig. Lagstiftningen bor-de ha trätt i kraft redan när trädde i kraft,vilket har påtalat ett antal gånger underde gångna åren.Det som är mindre bra i det förslag vi nu behand-lar är att man inte vill ta steget fullt ut och leva upptill direktivets intentioner, nämligen att skydda arbets-tagaren från försämrade villkor under hela övergång-sperioden, dvs. I stället väljer man att skapa enventil, där arbetsgivaren kan förändra villkoren i defall gällande kollektivavtal löper ut eller sedan ett nyttkollektivavtal börjat gälla. har i sinmotion och reservation tagit fasta på direktivets me-ning och innebörd, nämligen att inga undantag börgöras under ettårsregeln.Jag måste också kommentera litet grand ElverJonssons inlägg om synen på blockad. Problemet närdet gäller lagstiftning mot rätten att utverka blockadär att då skulle riksdag ta sig rätten och frihe-ten att lagstiftningsvägen förbjuda stridsåtgärder. Jagtycker att det är märkligt att just , sombrukar säga sig värna yttrandefriheten och friheter ialla former, inte inser detta.Herr talman! Jag skall avsluta med att yrka bifalltill reservationer 3 och 10.Anf. 8 () replik:Herr talman! Jag får väl dämpa i fråga om stridsåtgärder. Hon är så förvå-nad över att vi inte vill vara med om en blockad ochförvägrar då de fackliga organisationerna att tillgripastridsåtgärder.Det vill vi inte alls! Men har tydli-gen förväxlat oss med möjligen som villha ett allmänt blockadförbud. Vi har begränsat dettatill enmansföretagen. Det är en principiellt oerhörtviktig skillnad.Ingrid säger att den borgerliga regering-ens förslag som beslutades av är en udd motarbetstagarna. Det är ett beställningsverk av . Det är det faktiskt inte. Vis-serligen klagade man från fackligt håll och från densocialistiska oppositionen när förslaget genomfördes.Men den största kritik jag hörde kom från . De ansåg att förslaget intevar mycket att komma med. Det var inte några förhål-landen som förändrades. Det intressanta är att veten-skapsmännen säger att det har skett en förskjutning tillsmåföretagarnas fördel, men förändringen har varitytterst begränsad.Ingrid talar om sin glädje över att detkommer en återställare. Men det blir litet knepigt fören gammal att tala om denna glädje. Histo-riskt sett har ni inte velat ha något regelsystem.Jag ställer då följande fråga till ni gjort rent hus med vpk:s gamla uppfattning,som inte för så länge sedan presenterades i dennakammaren, då man inte ville att det skulle vara någonsanktion vid t.ex. olagliga stridsåtgärder? Har ni gjortupp med er själva i denna fråga, dvs. att ni accepterarpåföljder vid olaga stridsåtgärd?Anf. 9 () replik:Herr talman! Vi kan börja med frågan om begrän-sad blockad. Det är ingen skillnad om man vill för-bjuda stridsåtgärder mot enmansföretag eller andraföretag. Man vill delta i ett förbud mot stridsåtgärder.I finns det en gammal tradition attstridsåtgärder är tillåtna så länge de inte har avtalatsbort. Det gör löntagare i kollektivavtal. Desäljer stridsåtgärden för arbetsfred.Folkpartiets representant säger i reservationen ochfrån talarstolen att riksdag skall lagstifta borträtten att tillgripa stridsåtgärder. Det är vad Folkpar-tiet säger. Sedan är det enligt min mening ointressantom principfrågan riktar sig mot enmansföretag ellerstörre företag.Sedan var det en kommentar om beställningsverkfrån SAF. När man läser det program som SAF pre-senterade inför valet och de direktiv som denborgerliga regeringen sedan förelade kan man pricka av punkt efter punktpå krav på ändringar i arbetsrätten från SAF:s sida.Det kallas visst bingo när alla numren faller in.Jag har själv ägnat mig och det, och jag kan redovisapunkt efter punkt. Man missade ingenting. Att sedaninte samtliga punkter genomfördes berodde enligt minmening på att den socialdemokratiska regeringen ladener . Den hade långtgåendeförslag när det gällde rätten till inflytande, rätten tilltolkningsföreträde till förtroendemannalagen, rättentill centrala förhandlingar och när det gällde allt somSAF hade beställt av den dåvarande borgerliga rege-ringen.Jag förstår inte riktigt frågan om sanktioner vidolaglig strejk. Men jag får väl återkomma.Anf. 10 () replik:Herr talman! Det som avslutademed föranleder mig att använda en klassisk replik: Gåhem och läs historia! Det är inte så länge sedan somden presenterades här med emfas från kommunistisktoch vänsterpartistiskt håll. Det har vi hört genom allaår. Det vore intressant om vi framöver kunde få endeklaration från om att man nu hargjort rent hus med de gamla tankarna, att det aldrigskulle kunna tillgripas någon sanktion mot olovligastridsåtgärder från t.ex. fackligt håll.Ingrid framhärdar med att säga att det varett beställningsjobb från Svenska Arbetsgivareföre-ningen. Det är ett felaktigt påstående. Det som sedanhände var att framför allt och hade gjort principiella utlöparesom också den dåvarande fyrpartiregeringen tog fastapå. Man gick inte på förslag.Ingrid spekulerade om vad som hadekunnat hända . Det saknar all grund närhon säger att det var fråga om långtgående föränd-ringar om vi hade gjort det som Arbetsrättskommitténinitialt var inne på. Jag får använda somvittne. Varken eller följer alltsom har varit inne på.Anf. 11 () replik:Herr talman! Till att börja med lovar jag att ta delav historien. Men jag kan redan nu lugna med att vi naturligtvis inte anser att man aldrigkan tillgripa sanktioner mot olaga stridsåtgärder. Jagvill i det här fallet betona ordet aldrig. Alla typer avkonflikter måste ju bedömas från fall till fall. Jaghoppas att och jag i det avseendet harsamma uppfattning.Man lagstiftade inte utifrån Arbetsrättskommitténsförsta betänkande, som var mycket mer långtgåendeän det som senare blev lag. Jag är väl medveten omatt både och hade en avgöranderoll i det sammanhanget. Men man sade också att manskulle återkomma till den resterande delen av betän-kandet. uttalade att detta var inte vad genomföra, utan man sade att man avsåg attåterkomma. Detta plus att man i det fortsatta arbetet iArbetsrättskommittén i stor enighet mellan moderater,centerpartister, kds, folkpartister och nydemokraterfortsatte att leverera förslag utifrån SAF:s programoch krav omsatta till direktiv för Arbetsrättskommit-tén gör att jag fortfarande hävdar att detta var ettbeställningsverk. Den borgerliga fyrpartiregeringenvar mycket aktiv när det gällde att leverera.Anf. 12 () replik:Herr talman! När man hör undrarman om man är . de försämringar som regeringen vill genom-föra som förbättringar. Men inte nog med det, hon villgå ännu längre. Lever inte i ? Hörhon inte vad dagens företagare säger? Provanställ-ningstidens ökning från har letttill att fler arbetare har fått jobb, att fler ungdomar ochinvandrare har fått jobb genom att man har gett möj-lighet att se vad dessa människorgår för. Detta upplevs som positivt av företagarna ochdärmed minskas arbetslösheten. Det måste väl varaäven åsikt att det är bra om arbetslös-heten kan minskas.Lyssna på de människor som talar om hur situa-tionen verkligen är i stället för att av ideologiskt nitsäga att vi skall återkalla och ytterligare försämra.Om man frågar företagarna i om vad detycker är viktigt, så säger de samfällt att det viktigasteär att inte återställa arbetsrätten till vad den var tidiga-re. Det skulle innebära en oerhörd försämring.Det är företagen, och framför allt småföretagen,som skapar arbetstillfällen. Då är det viktigt att vilyssnar på dessa om det är så att vi vill ha ner arbets-lösheten. Men det vill kanske inte vill kanske av ideologiskt nit hellre gå åt detandra hållet. Det förvånar mig oerhört att man vill gåännu längre. Inte nog med att man vill genomföra deförsämringar som den socialdemokratiska regeringenföreslår utan man vill gå ännu längre åt det gamlabakåtsträvande hållet. Var finns visionerna, IngridBurman? Se inte bara problemen, utan ha också litetvisioner om den nya tid som vi skall leva i!Anf. 13 () replik:Herr talman! Jag vill lugna med attjag lever i nuet.Kent påstår att den förlängda provanställ-ningsperioden skulle göra att man anställde fler ung-domare och invandrare. Själv tycker jag att en pro-vanställning borde räcka mycket välför en arbetsgivare att bestämma sig om den personsom han har provanställt duger eller inte duger.