prot · GH09122 · 1994-06-10 00:00:00 — Jo, att slopagrundavdraget för inkomster är enskattehöjning som ger kommunerna 5 miljarderkronor, utan att man höjer marginaleffekterna överbrytpunkten. Det är en skattehöjning, ensolidaritetsskatt, för att värna välfärden. Höstens val är just ett solidaritetsval, ettval mellan solidaritet och växande klyftor. Jag ärövertygad om att det kommer att gå bra.Anf. 90 ():Herr talman! I onsdagens debatt försökte jagförmedla budskapet att på skattepolitikensområde är på rätt väg. Det är faktiskt så att vialdrig, under mina som politiskt aktiv, har haftså bra förutsättningar som för en industriellblomstring och ett förnyat välfärdsbygge ur ettskatteperspektiv.Bolagsbeskattningen är ytterst konkurrenskraftig.Det är inte längre någon skattemässig nackdel attförlägga verksamhet till -- tvärtom.När det gäller egenföretagarbeskattningen -- oftade allra minsta företagen -- har arbetet på att skaparättvisa skatteregler kommit en bra bit på väg.Vid start av nya företag med bibehållen anställninghar vi infört en kvittningsrätt.Straffbeskattningen på riskkapital i form av aktierhar tagits bort genom avskaffad dubbelbeskattningav aktieutdelningar.I dagens debatt har Socialdemokraterna hävdat attdet är en orättvis fördelningspolitik att sänkaskatten för företagen och aktieägare. Är det så?Nej, jag tror inte det. En skattepolitik som ärinriktad på att skapa förutsättningar för nya, riktigajobb kan aldrig vara dålig fördelningspolitik. Densämsta fördelningspolitiken upplever trots allt densom inte kan få något jobb.Jag gick i mitt onsdagsanförande hårt fram motVänsterpartiet, som vill höja skatterna påföretagen kraftigt. Jag gjorde det därför att jagupplever en sådan politik som ett hot mot vårframtid. Det är inte likgiltigt om vi erbjuder debästa, medelmåttiga eller rent av dåligaförutsättningar för företagande och fortsattvälståndsbygge.I själva verket är det livsavgörande. Det bestämmerfaktiskt vår framtid om är ett attraktivt landatt etablera olika verksamheter i eller om det är etttotalt ointressant land, ett land som sorteras bort iförsta sållningen när det gäller etablering avföretagsamhet.Genom skattereformen och genom den nuvaranderegeringens arbete för att undanröja de obalanseroch hinder för företagsamheten som vi inte klaradeav i reformen har vi nu ett läge som nära nog medautomatik leder till framgång och ökad välfärd. Detär av stor betydelse, talman! Inför en valrörelse kan det vara lättatt falla för frestelsen att gå till val på populism ochtaktik. Jag måste ändå säga några ord om denganska beklämmande föreställning på dessa temansom spelade upp här i dag.Detta har blivit något av en järnvägsdag. LarsBäckström talade om det blå tåget, och IanWachtmeister liknade vid enlokförare. Var det ett tåg som komtuffande med här så var det ett tomt godståg.Endast ett par vagnar var fullastade, och då medskattehöjningar för företagen. All annan last someventuellt skulle distribueras stod kvar igodsmagasinen, väl förseglad, väl fördold.Göran sade inte ett enda ord ombesparingar. I stället fick vi se en otrolig balansaktpå slak lina för att klara den omöjliga uppgiften attpåstå sig vilja sanera budgeten utan att redovisa enenda besparing. Det var ledsamt attuppleva den person som vill framstå som vårblivande landsfader offra ansvaret för landetsekonomi för att maximera röstvinsterna!Visst kan man, , välja att kritiseraatt aktieutdelningar inte längre dubbelbeskattas.Hur mycket har vi inte hört talas omde s.k. kupongklipparna, människor som framställssom onyttiga drönare i samhället. är snart halvabefolkningen sådana onyttiga drönare i samhälletsom sparar i aktier!Ställer man frågan till folk hur summan avaktieutdelningarna förhåller sig till exempelvislönesumman inom industrin kan man få mycketkonstiga svar. Ytterst få svarar rätt på den fråganeller kommer ens i närheten av rätt svar. Svaretutgör egentligen ett bra mått på hur massmediernahar försummat sin folkbildningsuppgift. Att debåda summorna är ungefär lika stora är ingetovanligt svar. Många svarar så.Det är alltså lätt att förespegla människor att derasstandard kan höjas kraftigt om aktieutdelningarnaåter straffbeskattas. Så enkelt är det nu inte.Aktieutdelningarna i har genom årentraditionellt legat på 1,5--2,av lönerna. Gjordeman en direkt skatteväxling och växlade utdelningmot höjda löner skulle timlönen inom industrinkunna höjas med . Det finns inteens en chans att komma upp till en femtioöring. Omman tog med även de offentliganställda skulle detröra sig om en 25-öring mer för den somhar turen att ha en så hög lön som . i timmen.Men priset i form av minskat intresse för produktivtsparande -- sparande som ger jobb -- skulle bli högt.Jag ser att min taletid rinner i väg här.Även när det gäller förmögenhetsskatten kan manföra ett liknande resonemang. Det rör sig omytterst blygsamma belopp.Socialdemokraterna hotar nu att riva upp beslutetom slopad förmögenhetsskatt. Den gamladepartementspromemorian som föreslog 1 %förmögenhetsskatt även på arbetande kapital äråter aktuell. Men ingen svensk blir rikare av detta.Tvärtom -- det skadar bara viljan att investera iSverige. Resultatet blir färre jobb här i landet.Återinförd förmögenhetsskatt i företagenmotverkar i många företag nya satsningar mer änsocialdemokraternas förslag tilldirektavskrivningar stimulerar.Årets val står med andra ord mellan en politik somger nya jobb och skapar resurser för förnyad välfärdoch en ofruktsam demonstrationspolitik somskadar välståndsbildande krafter. Det är därför somjag -- även om jag själv lämnar -- kommeratt arbeta för att landets finansminister skall hetaAnne även efter valet i höst.Till sist vill jag passa på tillfället att rikta ett tack tillriksdagens underbara personal på alla nivåer ochtill alla de vänner jag har fått här i . Dethar varit en underbar upplevelse att arbetatillsammans med er i denna fina miljö och i dennakamratliga anda.Anf. 91 () replik:Herr talman! Jag måste få citera ur Folkpartietsmotion 1991, Rättvisa åt det glömda . Detstår så här: Våra resurser är begränsade. De friskaoch starka måste vara med och bära bördorna förde handikappade och de sjuka. De måste vara medom att avstå från vissa fördelar för att vi skall få rådatt hjälpa dem som behöver stöd. Detta är ensolidaritetsprincip som tyvärr ofta kommer påskam.Så stod det, herr talman, i partimotionvårriksdagen 1991. Jag vill be vad ni då stod för.Jag är faktiskt orolig för det som händer iSverige, . Jag är orolig för attklyftorna i vårt land ökar. Motsättningarna mellanoss som har ett jobb och dem som är arbetslösaskärps. Motsättningarna skärps mellan delöntagare och pensionärer som fått sänkt skatt ochsämre standard och de hushåll som har fått storaförmögenheter. Det blir inget bra land att leva i,har jag trott att liberalernaskulle stå på de här människornas sida -- det glömdaSverige, de sjuka och svaga. Men visa då det någongång!Moderaterna har fått ta över och styr helt och hålletskattepolitiken, och har glömt det svagaSverige. Det har människorna ute i samhälletuppfattat, . SCB säger att nio av tiohushållstyper har förlorat på regeringens politik.Har inte begripit detta?Anf. 92 () replik:Herr talman! Jo, vi har förvisso begripit detta. Menvi har förstått en sak till, nämligen att vi måste höjavåra inkomster, att vi måste skapa de resurser sombehövs för att vi skall kunna hjälpa alla dessagrupper, alla dem som har det svårt. Det går inte pånågot annat sätt.Eller kan , som så indigneratangriper den här politiken, tala om för mig vad manskulle ha gjort med de där tioöringarna som mankan tjäna in på att ha en förmögenhetsskatt eller påatt höja andra skatter? Hur i all världen skall mankunna ge dessa grupper någonting genom att tasådana belopp? Inte ens om vi höjde det totalaskatteuttaget i -- och dåmenar jag alla skatter rakt av, vilket naturligtvisockså skulle drabba de anställda och dem som hardet svårt -- skulle vi kunna lösa detta. Inte ens dåskulle pengarna räcka till att komma i balans!Därför är det viktigast att satsa den begränsadedelen av skatterna på stimulanser för att få i gångproduktionen, för att ge människor jobb -- riktigajobb, inte AMS-jobb -- så att på nytt kanblomstra och bli en nation med en beståendevälfärd, en välfärd som vi har råd att betala för.Anf. 93 () replik:Herr talman! Jag vet att älskar atttala om företagsskatter. Han är mycket duktig pådet.Det var en bra debatt . Då förklarade på ett förträffligt sätt för vi såg på företagsbeskattningen. säger att bolagsskatten inte ärkonkurrenskraftig. Det är faktist fel. Jag tyckte attdet framgick av onsdagens debatt. Den är inte likakonkurrenskraftig som 1991. Det är ettfaktum. Det värsta är kanske de ostabila räntornaoch de ständiga ändringarna när det gällerföretagsbeskattningen. Man vet inte vilkaspelregler som gäller. Detta reddes ut på ett bra sätti onsdags.Jag vet inte om var här ochlyssnade på Bo G Jenevall. Han läste med glädje uren artikel i . Han sade att detvar som att läsa något som var taget urnydemokraternas program. Det sade han i dennakammare för ungefär tre kvart sedan. Jag undrarhur ställer sig till det. Håller KjellJohansson med om att detta är taget urnydemokraternas program? Jag skall läsa detprogrammet noga efter denna debatt. Med dettavill jag fråga om han ställer upp pådet s.k. Wibblepaketet.Eftersom detta är min sista debatt med KjellJohansson vill jag tacka honom och trätori utskottet.Anf. 94 () replik:Herr talman! måste ha hört fel.Jag har inte sagt att bolagsskatten inte ärkonkurrenskraftig. Jag sade att i fråga omföretagsamhet inte under de somjag har arbetat aktivt har haft bättre förutsättningarnär det gäller de rena skatteaspekterna; det varåtminstone det budskap som jag ville förmedla.Detta är oerhört värdefullt. Det ger en grund attbygga vidare på.Anita säger att man inte vet vilkaspelregler som gäller. Det vet man. Den störstaosäkerheten i fråga om vilka spelregler som skallgälla är att näringslivet och företagarna inte vet vadsom kommer att hända om Socialdemokraternaskulle råka vinna valet . Det är precis som jagsade tidigare. Det tåg som komtuffande med här innehöll bara skramlandetomma vagnar, och lasten till svenska folket varundanställd.Anita ! Försök inte få mig att tro på denkritik som riktade mot regeringen.Den var grovt omoralisk. Han anklagaderegeringen för att inte ta sig an budgetsaneringen.Dessutom nämnde han inte en enda besparing, inteen enda åtgärd. Kom inte och påstå att man kanlyckas med en sådan politik! Det går inte. Man kanbara lyckas genom hårt arbete ute i företagen. Detarbetet har vi lagt en bra grund för i vårt utskott;när jag nu slutar i är jag glad över att vihar gjort detta. Om vi hade lyckats lika bra i någraandra utskott hade det verkligen kunnat gå bra förSverige.Tack för ett trevligt samarbete,även med skattereformen! Det varett mycket bra och givande arbete till gagn förSverige. Men, som sagt, det fanns några blottor.Dem har vi rättat till. Jag hoppas att ni fortsättermed det arbetet.Anf. 95 () replik:Herr talman! sade att det behövstillväxt i ekonomin. Vi är ense om det. 300 000 nya jobb i den privata sektornger 60 miljarder i sanering. Det räcker inte. säger att det behövs besparingar. Detsäger jag också.Jag skall citera ur vår partimotion:''För att långsiktigt få statsfinanserna i bättre balanskrävs det besparingar. Det gäller framför alltbesparingar på inkomstöverföringarna till företag,organisationer och hushåll. ''Det står vidare att det är riktigt att utformabesparingar på ett sådant sätt att systemet får enskarpare fördelningspolitisk profil och att det t.ex.gäller det framtida pensionssystemet ochbostadssubventionerna.Vi redovisar i motionen 13 miljarder i besparingar.Det handlar om försvaret, vårdnadsbidraget, vägar,, kriminalvården,sjukförsäkringen, jordbruksstödet,finansfullmakten, utbildningschecken och denstatliga administrationen. Summan blir 13miljarder. och ger 1 miljard. Det bliralltså 14 miljarder. Det skall vara en jämnfördelning mellan skattehöjningar och besparingar.Anser att det går att sanerastatsfinanserna utan skattehöjningar? Jag anserinte att det är möjligt. Därför föreslår jagskattehöjningar trots att jag vet att det inte är såuppskattat. Jag tror att hushåll tålskattehöjningar. De orkar med det för barnens ochframtida generationers skull. Men om de samtidigtser att vissa grupper -- aktieägare och företagare --bara får skattesänkningar tror jag att de vägrar attvara med. Samhällssolidariteten brister om någrafår åka första klass i det blå tåget och andra bara fårsitta i godsvagnarna där det är kallt och blåsigt. Dåfungerar det inte längre. Det måste finnas ett mått.Jag tror inte att det kan vara lika för alla, men detkan inte finnas hur många klasser som helst, ochföretagare kan inte få fribiljetter.Anf. 96 () replik:Herr talman! Jag skall försöka fatta mig kort. Dettaär en repris på den debatt som vi hade i onsdags.Lars kan egentligen läsa svaren iprotokollet. De finns där.Lars nämnde en massa områden, t.ex.jordbruket. Jag beklagar att vi inte har fått hanteradessa områden i skatteutskottet. Då hade vimöjligen kunnat komma fram till något vettigt ävennär det gäller dessa frågor.Däremot tror jag inte att det går att sanera Sverigesekonomi med skattehöjningar på enorma beloppsom gör till en nation förföretagande.Det är ingen mening med att vi diskuterar det här.Vi har debatterat detta åtminstone tio gånger ikammaren, och vi kommer inte överens.Jag tror inte heller att det är nyttigt att man spridermissuppfattningar när man talar om aktieägare osv.Jag försökte i talarstolen att tala om detta medaktieutdelningen. Man kan tänka sig en man somhar en lön på . Om han skulle hafått ta del av aktieutdelningen skulle han få någratioöringar extra. Jag tror att han därför tycker attdet är en för honom fantastiskt bra affär attaktieägarna ställer upp med kapital och har startatden arbetsplats där han jobbar -- allt detta i ställetför några extra tioöringar. Han kommer inte attförebrå kupongklipparen.Anf. 97 () replik:Herr talman! säger att det inte ärnågon idé att vi debatterar eftersom vi inteövertygar varandra. Det gör vi inte, men det är välinte enbart därför som vi debatterar? Det gör viockså för att klarlägga politiska skiljelinjer förväljarna.Jag har sagt att jag vill spara, att jag vill ha tillväxt.Vi är överens, men det finns en skillnad. vill inte ha skattehöjningar för att sanerastatsfinanserna. Jag säger att det inte går att sanerastatsfinanserna utan skattehöjningar. Jag har det enkla, raka och sannabudskapet, enligt min analys.Anne tycks till en viss del vara överens medmig, men hon kommer med glidningar. Iverkligheten tror jag att vi är mer överens, men avideologiska skäl vill hon inte erkänna att det behövsrejäla skattehöjningar. Nathalieplanen har hittillsmestadels inneburit skattehöjningar.Kjell ! Jag känner många företagare. Detfinns många aktiesparare som är villiga att bidra tillatt sanera landets finanser. De vet att det behövs.De är inte sådana homo economicus att de bara sertill sitt eget. Många företagare har förmågan att setill helheten och allas bästa och är villiga att bidra.Jag rör mig i många sociala skikt bland mina vännerfrån det kvarter i där jag växte upp.Många av mina vänner har det tämligen smått.Många är arbetslösa. Men många av dem är villigaatt bidra genom att betala mer i skatt för att klarasjukvården.Jag har också sett andra miljöer i , där manhar det mycket gott. Jag åkte båt ochsåg hur de hade det i sina villor vid stränderna. Jagbesöker ibland familjer i villakvarter,där man har det mycket bra. Många av dem harstora aktieinnehav, och många äger företag. Mångaav dem är inte så egoistiska som utan är t.o.m. villiga att bidra till saneringen avdet här landets finanser. Det är vårt budskap införvalet! Vi behöver sammanhållning i landet -- intevidgade klassklyftor.Vi behöver skattehöjningar -- vi klarar oss inte utansådana. Men lyssna inte bara på och de mestutpräglade hökarna på näringslivets sida. När dehade 60 à i skatt, sade de att om de hade bara50 % i skatt, så skulle de vara nöjda. Så blev skatten50 %, och då sade de att om skatten blev bara30 %, så skulle de vara nöjda. När skatten blev30 %, ville de att den skulle vara . Året därpåsade de: ''Om skatten blir kanske vi kanklara oss.'' Det är som när aptiten växer medan manäter.Vi får prata med företagarna ute på fältet ochförklara att landet har svåra ekonomiska problemoch att vi vill att alla skall hjälpa till. Det är vårtbudskap.Vi har föreslagit den jättelika, gigantiska summanav 3 miljarder, som vi vill ha in från näringslivetgenom höjning av energiskatterna. Det är intemycket, men det behövs för att sanerastatsfinanserna.Anf. 98 () replik:Herr talman! Jag vet inte om väljarna blir klokareav att lyssna på långautläggningar. Skillnaden mellan oss är -- om vi nuskall ge väljare någon upplysning -- att vi, i motsatstill er, inte vill höja skatterna på företagandet. Vitror inte på den metoden. Både ochSocialdemokraterna tror att ett direktavdrag vidinvesteringarna kommer att stimuleraföretagandet. Men om ni accepterar att enkostnadslättnad för företagarna stimulerarinvesteringarna, måste ni väl också acceptera att enkostnadshöjning har den motsatta effekten.Man kan då heller inte tro att det går att få utnågonting av de otroligt kraftiga skattehöjningarsom vill lägga på företagen. Man fårheller inte människor intresserade av att göra någotextra, om man, som gör, diskuteraren höjning av marginalskatterna till 60 à . Detgår inte att hålla på så här. Den politiken har viprovat i , och den har visat sig vara totaltoanvändbar.Även jag har träffat en och annan företagare.Parallellt med mitt arbete i har jag jobbatfackligt ganska intensivt i väldigt mångasmåföretagarorganisationer. om att han träffar företagare. Även om detär litet svårt för mig att anföra det som ettargument, vill jag ändå säga att det väl måstetillmätas någon betydelse att jag på Företagarnaskongress fick deras nyinstiftadeguldmedalj för de insatser jag gjort.Förlåt detta skryt på slutet!Anf. 99 ():Herr talman! Vi är valdaombud för folk. Det är svenska folketsvilja vi skall företräda, med de politiska nyansersom respektive partis ideologi och programmotiverar.Svenska folket har en urgammal rätt att sig självtbeskatta. Som riksdagsledamöter representerar videnna folkets rätt. Vårt uppdrag är bl.a. att beslutaom rättvisa och tillräckliga skatter, som kanfinansiera den gemensamma sektor som svenskafolket vill ha.Det stora budgetunderskottet är, som mångatidigare har sagt, ett mycket stort och svårlöstproblem. kan vi konstatera att vi nu harett överskott i bytesbalansen. Det betyder att vitotalt sett producerar mer i än vikonsumerar. Vi behöver inte längre låna i utlandetför att kunna betala för oss.Hur stort blir då överskottet i våra affärer medutlandet? Prognosen lyder på 30 à 40 miljarder förår 1994 och på betydligt mer för . Enbetydligt snabbare ökning avindustriinvesteringarna än vad prognosen visarkommer att minska överskottet i bytesbalansen,men bygger vi upp vårproduktionskapacitet, något som stärker vårbetalningsförmåga.Varför stiger då räntorna när som nation förförsta gången kan betala för sig? Vikan ju faktiskt totalt sett amortera på vårautlandslån.Jag har självfallet inga säkra svar på dessa frågor,men jag kan som många andra redovisa mer ellermindre kvalificerade gissningar. I samband medförsvaret av kronan togs det upp stora lån iutlandet. Dessa användes och börjanav 1994 till att finansiera budgetunderskottet.Upplåningen på den svenska marknaden var underden tiden mycket begränsad. När de tidigareutlandslånen utnyttjades, steg statensupplåningsbehov mycket snabbt.Det tycks inte funnits beredskap för detta på densvenska marknaden, och när detta sammanföll medräntehöjningar i , blev effekten vida större änvad någon hade förutsett.Ändå har vi ett sparandeöverskott i , mendet består i hög grad av amorteringar på lån. Dessapengar är ofta inte direkt tillgängliga för alternativplacering. Bankerna drar ner sin lånestock för attskapa marginaler till gällandekapitaltäckningskrav. Börsutvecklingen har varitklart positiv, och borttagandet avdubbelbeskattningen ökar också intresset förplacering i aktier. Detta har medverkat till en vissknapphet på kapital för placering i obligationer,och räntorna har stigit. Staten behöver trotssparandeöverskott låna i utlandet, och det ingerinte förtroende.Det budgetunderskott som finansieras med svenskalån innebär, som alla vet, att statens kostnader förräntor alltid blir en ränteintäkt hos någon svensk,som staten beskattar för denna kapitalinkomst.Den i placerade statsskulden utgör i förstahand ett svårlöst fördelningsproblem och påverkaregentligen inte nationens totala soliditet.Minskade kostnader, högre skatter och störreproduktion är de tre vägar vi kan utnyttja för att fåbalans i statens affärer. Samtliga tre möjlighetermåste utnyttjas optimalt om vi skall nå balans inomrimlig tid.Det är en svår uppgift att forma de skatter som bådeger mer intäkter, stimulerar produktion ochnyföretagande och därmed ger ökad sysselsättning.Detta är vad vi måste åstadkomma på ett trovärdigtsätt.Det går inte utan breda lösningar. Opposition ochregering måste här förenas om en gemensam grundsom marknaden tror på. Vi måste sluta med att talaom att riva upp produktions- ochsysselsättningsfrämjande skattelättnader. Detskapar ingen rättvisa att fler förblir arbetslösa.Herr talman! Det borde vara ett gemensamtintresse för alla som sätter bästa främst attmedverka i en bred uppgörelse om grunden för denkommande ekonomiska politiken och därmed geden regering som skall tillträda ett vettigtutgångsläge för att få statens ekonomii balans. Ett normalt ansvarstagande och en likanaturlig självbevarelsedrift borde få alla att delta idetta.Eftersom detta blir mitt sista inlägg i enkammardebatt vill jag passa på att rikta ett varmttack till alla som arbetar här i , ett tack förbriljanta arbetsinsatser, ett tack för god service ochett tack för gott kamratskap.Anf. 100 () replik:Fru talman! Anledningen till att jag är besviken , litet rädd och skrämd är attCentern har gått ifrån fördelningspolitiken.Bo Lundgren och jag hade förmånen att arbetatillsammans i den stora skatteutredningen. Där ficki alla fall jag en känsla av att , somrepresenterade , slogs för de svaga ochskulle se till att vi fick högre marginalskatt osv. Varthar det tagit vägen, , sedan ni kom iregeringsställning? Jag sade i mitt anförande attmittenpartierna lagt sig platt för moderater och BoLundgren. Det är beklämmande.Ivar säger att det måste bli breda lösningar.Det tycker jag också. Men de breda lösningarnamåste vara för de många människorna, IvarFranzén, inte för ett fåtal rika aktieägare ochförmögenhetsägare. Det är inte dem jag värnar om.Jag tycker att ni i , när ni fått nyktra tilllitet, borde börja tänka om när det gällerskattepolitiken. Det lät så att viskulle ha med oss.Olof sade i valrörelsen att ett krav frånCentern var att det skulle införas skattesänkningarför dem som tjänar . Vart har dettagit vägen?Centerledaren framhöll med stor skärpa att det inteskulle bli tal om att ändra i social trygghet. Manskulle sätta rättvisan främst. Men det har inte skett,, . Det är därförsom vi kritiserar er så hårt. Men kankanske påverka , så att ni gårtillbaka till att tänka litet mer fördelningspolitiskt.Anf. 101 () replik:Fru talman! vet mycket väl att detinte stämmer med sanningen att lagt sigplatt för moderater eller folkpartister. Centerningår i regeringen och arbetar aktivt där. Centernhar i icke oväsentliga delar fått igenom sin politik.Vi är stolta över vårt jobb som helhet.Det är inte heller sant att inte de som tjänar mervarit med och betalat. Jag skall nämna två exempelsom direkt berör sådana. Grundavdraget gäller intelängre för den statliga beskattningen. Man har tagitbort den 2-procentiga extra uppräkningen vidbrytpunkten, för att ta ett par exempel.