prot · GH0956 · 1994-02-08 00:00:00 — Vi har nämligen satt upp ett målför Sjöfartsverkets prissättning som går ut på attpriserna inte får höjas utöver de allmänna pris-och löneökningarna. Det är den överordnademålsättningen för avgiftspolitik.Om den nya mätmetoden skulle få sådana konsekvenser att intäkter drastisktökar, får man självfallet se över avgifterna.Anf. 140 ():Herr talman! Det sista var löftesrikt, eftersomSjöfartsverkets intäkter härigenom självfalletkommer att ökas. Om regeringens mål är att verkets avgifter får öka högst i takt med löneindexoch allmän kostnadsutveckling, tycker jag att detär bra, men ett genomförande av den nya mätmetoden skulle drastiskt öka intäkternaoch också kostnaderna i verksamheten på ett sättsom enligt mitt sätt att se inte är förenligt med dettransportpolitiska målet att främja sjöfarten på deinre vattenvägarna.Det vore mycket bra om vi efter denna frågestund kunde vara överens om att denna sjöfart ärviktig och om att de tekniska skeppsmätningsreglerna inte får leda till en felaktig konkurrenssituation.Anf. 141 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag tror att ochjag är helt överens om att det för svensk sjöfart,och inte minst för den kommersiella sjöfart sombedrivs på våra inre vattenvägar, där framför alltMälaren och är intressanta, är viktigt attvi upprätthåller en konkurrenskraft och inte tar utsådana statliga avgifter att sjöfarten slås ut. En sådan inställning har regeringen visat i sin politik exempelvis när det gäller . Detsamma har gällt vid upprustningen av farleden ini och vid den utbyggnad och förbättringsom nu genomförs av kanal.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1993/94:333 om gåvor till statsanställda med tjänstAnf. 142 Finansminister ():Herr talman! i har frågat civilminister vilka åtgärderhon är beredd att medverka till i syfte att öka valfriheten avseende gåvor till statsanställda med 30års tjänst.Arbetet inom regeringen är så fördelat att detär jag som skall svara på frågan.Sten fråga utgår från ett beskedsom erhållit av regeringen på sinhemställan att jubilarer skall kunna välja ett presentkort motsvarande värdet på den klocka, medalj eller konstglas som erhålls av arbetsgivarenstaten tjänst.Enligt förordningen (1974:225) om utmärkelsen ''För nit och redlighet i rikets tjänst'' består utmärkelsen av ett ur, ett signerat konstglas eller enmedalj efter den belönades önskan.De krav som bör ställas på utmärkelsen är attföremålen skall:-- uppfattas som en personlig gåva-- ha ett bestående värde-- ha en unik design-- vara av hög kvalitet-- helst vara tillverkade i -- vara neutrala till den statliga verksamheten-- vara försedda med inskription.Regeringen har haft att ta ställning till ett antal förslag om utökning av sortimentet, bl.a. en veckas ledighetutan löneavdrag och en cykel. Samtliga framställningar har avslagits.Jag finner ingen anledning att vidta någon förändring.Anf. 143 i (m):Herr talman! Jag tackar för svaret på min fråga.De fyra i regeringen ingående partierna har ju valfrihet som ett av sina främsta ''försäljningsargument'', men jag noterar av detta svar att denna tillviss del är begränsad. Anledningen till att manställer en fråga i är att man vill ha svarpå något som man inte vet, men det nu lämnadebeskedet är inget svar. Det ges ingen förklaringtill att tingens nuvarande ordning skall behållas.Jag noterar att en ordning som kan tillämpas ikommuner och i privata företag tydligen fungerar,men att staten som arbetsgivare inte tillåter en enskild jubilar att utöver de tre fastställda alternativen bestämma en viss form av gåva som skullevara speciell för honom eller henne. Vad är orsaken till att statsrådet inte vill vidta någon förändring?Poängen med att belöna en jubilar för, som detheter, nit och redlighet i rikets tjänst är att jubilaren skall känna att arbetsgivaren är tacksam föratt han eller hon gjort ett gott arbete. Varför dågöra personen i fråga ledsen genom att inte tillåtavederbörande att inom vissa ramar själv få väljaden gåva som han eller hon uppfattar som mestattraktiv? Ett svar på den frågan skulle varaganska klädsamt.Anf. 144 Finansminister ():Herr talman! i och jagär överens åtminstone om en sak, nämligen attvalfrihet är mycket bra. Det handlar emellertid idet här fallet om en gåva för lång och plikttrogenstatlig tjänst. Det är ju, som antagligen vet, relativt ovanligt att man beställervilka gåvor man vill ha. Jag tycker därför att liknelsen med valfrihet i övrigt är mindre tillämplig.Det har skett en förändring av dessa regler , nämligen när folkpartiregeringen lade till alternativet konstglas.Därefter har inga förändringar skett. Det viktigaste skälet härtill är naturligtvis, som mycket väl förstår, att det handlar om engåva som skall ha ett bestående värde och somminner om något mycket förnämligt, nämligenom att en person har arbetat i statlig tjänst.Jag tycker faktiskt att det skulle vara ganskasynd om många, av kanske slumpmässiga ellertillfälliga skäl, skulle välja att i stället motta ettpresentkort eller liknande. Då har man efterganska ingenting kvar. Det är därförbättre med en minnesgåva av föreskrivet slag,med inskription och allt.Anf. 145 i (m):Herr talman! Det är bra med valfrihet, men detär ännu bättre om den tillämpas i praktiken, ochdet tycker jag inte sker i detta fall. Jag brukar iförväg få veta vad min dotter vill ha i julklapp, ochjag får rätta mig efter det och ge henne vad honvill ha. Detsamma kunde gälla i detta fall. Harman gjort en insats för sin arbetsgivare och för detskall erhålla någon form av belöning, tycker jagatt belöningsmottagarens uppfattning inte heltskall nonchaleras.Jag vill till slut ställa en fråga till statsrådet: statsrådet skälet kan vara till att anställdainom kommuner, inom landsting och inom privataföretag, som vi ibland i numera försöker efterlikna vad gäller effektiviteten, kan tillåtasina jubilarer att själva få välja gåva? Jag tänker idetta sammanhang kanske i och för sig inte på encykel eller en semesterresa, men skulle önska ettlitet bredare sortiment än vad som gäller förstatligt anställda.Anf. 146 Finansminister ():Herr talman! Jag beklagar, ,men ni måste ha väldigt trist på era julhelger ochfödelsedagar om de enda gåvor som ges är de somhar beställts. Jag tycker faktiskt att det är ganskatrevligt att ha några saker som inte är beställda.Låt mig för nämna några exempel på det som har föreslagits. Utöver en cykeloch en veckas ledighet utan löneavdrag har det föreslagits pengar för tårta, telefon i ädelträ och enlång rad andra saker.Man kan säkert i varje enskilt fall finna godaskäl för att en jubilar önskar sig just denna sak.Detta är något ganska fint -- en utmärkelse för nitoch redlighet i rikets tjänst som man får efter 30år i statlig tjänst eller något tidigare om man pensioneras. Poängen med detta är faktiskt just de saker som jag nämnde i det första svaret, nämligenatt det är en personlig gåva av bestående värdeförsedd med inskription och flera andra minnesegenskaper från arbetsgivaren, staten, till den anställde.Anf. 147 i (m):Herr talman! Jag tror inte att en gåva skulle blimindre personlig om man skulle utöka sortimentet till fem eller sex saker. får man ju trotsallt välja mellan tre olika. En telefon i ädelträmed en inskription skulle väl inte vara den sämstaav gåvor. Jag tror nog att statsrådet framöver börtänka på om inte sortimentet kan utökas. Precissom kommuner, landsting och företag kan statendå ta litet större hänsyn till jubilaren. Det är trotsallt han eller hon som framöver skall förvalta ochkänna för den gåva han eller hon har fått för nitoch redlighet i rikets tjänst.Anf. 148 Finansminister ():Herr talman! Det gläder mig att i nu har lämnat förslaget om presentkort. Det har ju föga minnesvärde. I övrigt tyckerjag att de presenter som finns att välja mellan ärväl utformade och utsedda.Anf. 149 i (m):Herr talman! Det är väl bättre om mottagarenoch givaren är någorlunda överens. Det är ju tråkigt att få en present som man inte har önskat sig.Om man får en present som man vill ha kan denbli ett fint minne. Om man på det viset tillfredsställer mottagaren tror jag att man har nått en brabit på vägen när det gäller t.ex. personalpolitikinom företag, kommuner och staten.Anf. 150 Finansminister ():Herr talman! Jag vill inte på något sätt göra migtill tolk för alla de hundratusentals människorsom får dessa gåvor. Men efter en liten tid sompensionerade tror jag att en mycket stor andel ärmycket glada över att det just är en minnessak.Den kräver inte extra utrustning som t.ex. en cykel gör. De är glada över att det just är ett ur, ettkonstglas eller en medalj som de kan ta fram ochtitta på då och då för att uppleva att arbetsgivaren, staten, hade en hög uppskattning av de insatser de gjorde. Jag tror att den egenskapen hos degåvor som vi nu använder är väl värd att behålla.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1993/94:311 om arbetsskadebegreppetAnf. 151 Statsrådet ():Herr talman! har frågat vilka åtgärder jag har vidtagit för att följa beslut beträffande färdolycksfall och arbetsskadeförsäkringen. har hänvisat till beslut av med anledning av socialförsäkringsutskottets betänkande 1992/93:SfU8.I nämnda betänkande behandlade socialförsäkringsutskottet regeringens proposition 1992/93:30om ändring av begreppet arbetsskada. I propositionen hade det föredragande statsrådet, dvs. jagsjälv, uttalat att det bl.a. fanns anledning att överväga om färdolycksfallen skulle bibehållas inomramen för arbetsskadeförsäkringen samt att avsikten var att i det fortsatta arbetet med att reformera försäkringen ta initiativ till en ändring medsikte på att undanta dessa skador från det särskilda skyddet i lagen om arbetsskadeförsäkring.Med anledning av en motion, vari begärdes etttillkännagivande om att färdolycksfallen skulleutmönstras ur arbetsskadeförsäkringen, uttaladeutskottet att det i och för sig hade förståelse förmotionärernas synpunkter, allra helst som de somdrabbas av ett färdolycksfall får anses ha ett fullgott skydd genom den allmänna sjukförsäkringenoch trafikförsäkringen. Utskottet ville dock inteförorda att färdolycksfallen togs ur försäkringenmen ansåg det mycket angeläget att denna frågabehandlades med förtur av den kommande beredningen. Utskottet avstyrkte bifall till motionen idenna del, vilket också blev mening.Därefter har regeringen tillsatt en beredning --Sjuk- och arbetsskadeberedningen (1993:07) --som har till uppgift att lämna förslag till en ny ordning för lagfästa ersättningar vid sjukdom och arbetsskada. Beredningen skall bl.a. göra en bredgenomlysning av hittillsvarande försäkringar försjukdom och arbetsskada. Beredningens arbeteskall vara slutfört den 31 december 1994.Jag utgår från att beredningen kommer att behandla frågan om färdolycksfallen, och min avsiktär att se till att frågan inte glöms bort. I avvaktanpå beredningens betänkande är jag inte nu bereddatt företa någon åtgärd.Anf. 152 (nyd):Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Jag måste fråga angående terminologin här.Riksdagen fattade det här beslutet , dvs. för ungefär 15 månader sedan.Riksdagen skrev också att det skulle behandlasmed förtur i den kommande Sjuk- och arbetsskadeberedningen. Den skall redovisa detta . Det innebär att 25månader går innan betänkandet kommer till regeringen. Därefter är det för en remissomgång.Regeringen kan därför komma att lägga en proposition i ärendet först ungefär . Denhär skrivningen om förtur finns dessutom inte ensmed i beredningens direktiv.Vad innebär det då när utskotten i andra sammanhang skriver att de förutsätter skyndsam behandling, vilket de också har gjort när det gällerett arbetsskadebegrepp? Vad lägger statsrådet förvärdering i när säger ''med förtur'' närdet dessutom inte finns med i direktiven?Anf. 153 Statsrådet ():Herr talman! Den beredning vi nu talar omkom att tillsättas något senare än vad som kundeförutses när utskottet behandlade den här frågan.Jag tror för min del att det inte har varit någonnackdel för beredningen av ärendet som sådant.Då menar jag huvudfrågan och inte den fråga somArne tar upp i dag.Jag tänker närmast på att det i samband meddet s.k. krispaket 1 förutsattes att etthuvudalternativ i den beredningen skulle vara atthela sjuk- och arbetsskadeförsäkringen togs överav arbetsmarknadens parter. När beredningen välkom i gång visade det sig att vi kunde enas om tillläggsdirektiv till beredningen som innebar att detalternativet inte längre var ett huvudalternativutan ett bland de olika alternativen. Summan avdet hela är att beredningen kom i gång senare änvad man då kunde förutse.När det sedan gäller skyndsam behandling ellerförtur har den här beredningen fått mycket korttid på sig med tanke på de stora frågor den har attarbeta med. Därför är det sannolikt att den frågasom engagerat sig i kommer att behandlas i samband med att hela ärendet behandlas. Det blir som sagt vid utgången av det här året.Anf. 154 (nyd):Herr talman! Det innebär alltså att det inte spelar någon roll vilka beslut man fattar här i . Statsrådet menar att det inte spelar någonroll om vi säger att det skall behandlas med förtureller att det förutsätter en skyndsam hantering.Här har man dessutom skrivit att det är angelägetatt denna fråga behandlas med förtur av den kommande beredningen. säger statsrådet att detingår bland alternativen.För mig innebär detta en viss skillnad. Jag anseratt det är en viss gradering. Jag upplever att någotsom skall behandlas med förtur skall behandlasförst. Skall jag tyda detta som att skyndsamt ellermed förtur är ungefär samma sak?Anf. 155 Statsrådet ():Herr talman! missuppfattade migpå en punkt. När jag talade om alternativen talade jag om de tre alternativ som behandlar helautredningen. Det har inte något att göra med frågan om huruvida färdolycksfallen skall vara medeller inte. Färdolycksfallen kan ju hanteras påenahanda sätt i de tre olika alternativen. Jag uttryckte mig tydligen något oklart, eftersom ArneJansson missuppfattade mig på den punkten.Det jag försökte säga när det gäller den frågasom nu vill diskutera var att om enberedning får en på sig att arbetatorde den väl därmed också i huvudsak uppfylladet som har önskat när man har talatom förtur. Det är en annan sak att behandla ensak med förtur i en beredning som pågår i mångaår än i en beredning som pågår en mycket kort tid.Anf. 156 (nyd):Herr talman! Jag kan inte frångå detta. Det innebär att är en acceptabel tidsrymd när har skrivit att ett ärende skall behandlasmed förtur. är alltså en acceptabel tidsperiod när det gäller arbetsskadebegreppet och färdolycksfallen?Anf. 157 Statsrådet ():Herr talman! Att skulle vara en acceptabel tidsperiod i största allmänhet får väl stå förArne , eftersom det är han som säger det.Jag har konstaterat att vi tillsatteen utredning eller en beredning som totalt får 15--16 månader på sig för sina uppgifter. Att inom ramen för den tidsperioden också bestämma attvissa uppgifter skall behandlas tidigare än andrahar jag i det här fallet inte bedömt som rimligt. Ioch med att de behandlas med den snabbhet somhela utredningsplanen innebär tycker jag att manhar uppfyllt det som jag förmodar låg bakom detsom önskade sig.Bakom klagomål ligger väl snarare det faktum att han för sin motion inte fick något bifall. Det har jag tvingats påminna om i samband med svaret.Anf. 158 (nyd):Herr talman! Jag tror att statsrådet inte lyssnade riktigt. Jag vill ha en definition av vilken värdering man här lägger i begreppet förtur ellerskyndsamt. Jag tycker nämligen att regeringenhar visat en viss form av ohörsamhet. Inte ens itilläggsdirektiven står det någonting om att färdolycksfallen skall behandlas med förtur.Anf. 159 Statsrådet ():Herr talman! Jag gör vad förmodligen får bli ettsista försök från min sida att för talaom hur jag ser på den här frågan. Sedan får jagväl frånträda debatten om det inte lyckas.Jag har sagt att vi har tillsatt enberedning som har arbetat i 15 månaders tid.Detta är för att vara en statlig utredning enmycket . Därför synes det mig som om deönskemål som har funnits om skyndsam eller förturshantering väl tillgodoses inom ramen fördenna utredning som håller på att arbeta i 15 månader.Sedan kan jag väl inte hindra frånatt i talarstolen gång på gång upprepa att det . Jag får väl ge vika även på den punkten.Om vill säga så får han välgöra det.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1993/94:65 till arbetsmarknadsutskottetMotionerna1993/94:Sk32 och Sk33 till skatteutskottet1993/94:K33 till konstitutionsutskottet1993/94:Jo16--Jo21 till jordbruksutskottet1993/94:K13--K27 till konstitutionsutskottet1993/94:So39 till socialutskottet1993/94:Sf23 till socialförsäkringsutskottet1993/94:K28--K32 till konstitutionsutskottet1993/94:N16 till näringsutskottet25 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1993/94:124 Ny lag om Allmänna arvsfonden1993/94:136 Riktlinjer för ett nytt tillståndssystemför import, export, tillverkning och partihandelmed alkoholdrycker1993/94:137 Godkännande av en överenskommelse mellan på fisketsområde2 224 motioner avlämnade under allmänna motionstiden(En förteckning över motionerna tillhandahållsprenumeranterna med detta protokoll. Övriga erhåller förteckning som bilaga till kammarens föredragningslista . )med anledning av prop. 1993/94:86 Finansieringav vissa väginvesteringar i länm.m.1993/94:T30 av ()1993/94:T31 av ()1993/94:T32 av och (c,fp)1993/94:T33 av m.fl. (v)1993/94:T34 av m.fl. (m)1993/94:T35 av m.fl. (nyd)med anledning av prop. 1993/94:93 Förändrat ersättningssystem för vuxentandvård1993/94:Sf24 av och tredjevice talman ()1993/94:Sf25 av m.fl. (v)1993/94:Sf26 av m.fl. (s)1993/94:Sf27 av m.fl. (s)1993/94:Sf28 av ()1993/94:Sf29 av m.fl. (nyd)med anledning av prop. 1993/94:112 Disciplinförseelser av krigsmän m.m.1993/94:Ju16 av och ()1993/94:Ju17 av m.fl. (s)1993/94:Ju18 av ()1993/94:Ju19 av m.fl. (v)1993/94:Ju20 av ()med anledning av prop. 1993/94:119 Kompensation för viss dieseloljeskatt1993/94:Sk34 av ()26 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 27 januari1993/94:84 av () till statsrådet om Europaunionen:Det finns i en stark opinion mot ettsvenskt medlemskap i . Motståndet är betydande även i övriga . Detär framför allt unionskonstruktionen med alltförlångtgående inskränkningar i självbestämmanderätten som är grunden för den kritiska inställningen.Europaunionen är, enligt , enoformlig byråkratisk apparat, som det är mycketsvårt att reformera, inte minst för de små länderna.Splittringen och handlingsförlamningen växerockså inom Europaunionen. Det är möjligt attEuropaunionen inte kommer att förverkliga deorealistiska målsättningar som ligger till grund förMaastrichtavtalet.De förhandlingar som pågår om svenskt medlemskap synes inte leda till att kan uppnånågra bindande undantag av betydelse i likhetmed vad andra länder, främst , uppnått.Sverige kommer av allt att döma inte att förframtiden få bindande undantag från beträffande:--rätten att föra en alliansfri politik i fred syftandetill neutralitet i krig,--rätten att stå utanför valutaunionen, där EU:scentralbank får en styrande och dominerandefunktion,--rätten att oinskränkt upprätthålla den svenskaoffentlighetsprincipen, som är grundläggande förvår demokrati,--rätten att upprätthålla en självständig och kvalificerad miljö- regionalpolitik,--rätten att upprätthålla en arbetsrätts- och välfärdslagstiftning, som värnar om löntagarna, arbetslösa, kvinnor och flyktingar.En rad riksdagsmotioner har väckts, bl.a. socialdemokratiska om ett sort antal förhandlingskrav, bl.a. om regionalpolitiskt stöd och aktionsprogram mot massarbetslösheten, som av allt attdöma inte kommer att tillgodoses i någon störreoch väsentlig utsträckning.En EU-anslutning medför mycket stora medlemsavgifter och minskade svenska skatteintäkter. Sammanlagt fordrar detta ett finansieringsbehov med ca per år.Det är välkänt att ja-sidan i praktiken förfogaröver resurser som är överlägsna nej-sidans. Det ärdärför av stor betydelse att de båda sidorna garanteras lika ekonomiska resurser från samhället liksom lika utrymme i TV och radio.Beredskapen i händelse av ett svenskt nej ifolkomröstningen är otillräcklig. Anmärkningsvärt är att de s.k. konsekvensutredningarna inteskall gå på remiss.I anledning härav får jag ställa följande frågortill statsrådet . Vilka bindande undantag från kan uppnå?2. Hur planerar regeringen att finansiera medlemsavgifter i EU och skattebortfall i händelse avEU-medlemskap?3. Kommer regeringen att godta ett nej i folkomröstningen, eller kommer den i händelse avfortsatt regeringsinnehav att fortsätta att agera förEU-medlemskap?4. Kommer ja- och nej-sidan att garanteras likaekonomiska anslag?5. Kommer regeringen att verka för att ja- ochnej-sidan får likvärdigt utrymme i radio och TV?6. Vilka åtgärder planerar regeringen vid ettnej till EU?7. Är regeringen beredd att låta de s.k. konsekvensutredningarna bli föremål för sedvanlig remissbehandling?den 2 februari1993/94:85 av () till kommunikationsministern om timmertransporter på järnväg istället för landsväg:Med anledning av beslut om nedläggning av virkesterminaler i och så befarar jag att miljön starkt kommer att försämras.Jag menar att det måste vara helt fel ur såvälmiljö- och trafikmiljö- som trafiksäkerhetssynpunkt att lägga ner dessa virkesterminaler som föreslagits, nämligen , , , , Tallhed och Sveg.Det tillkommande lastbilstrafikarbetet vid enomläggning av timmertransporterna, ca 2,4 miljoner fordons-km/år, beräknas ge en ökad miljöbelastning av ca NOx/år (2 400 000 x0,000015). Den minskade tågtrafiken med diesellok ger en minskad miljöbelastning av ca 5 tonNOx/år (170 000 x 0,000030). Sammantaget bliravgasökningen till följd av omläggningen av timmertransporterna ca NOx/år.Den ökade lastbilstrafiken och den minskadetågtrafiken ger dessutom luftföroreningar i formav CO2-utsläpp med netto /år.Samhällskostnaden av NOx uppskattastill /år och av CO2 tillknappt /år. Sammantaget skulle luftföroreningarna från den ökande lastbilstrafiken/minskade tågtrafiken orsaka en samhällskostnad av ca1,3 mkr.Samhällskostnaderna av de tillkommande personskadeolyckorna uppskattas till ca /åroch de därutöver tillkommande s.k. egendomsolyckorna med ca /år. Sammantaget skulleden ökade lastbilstrafiken ge upphov till en ökadsamhällskostnad av ca 2,8 mkr.Den trafikökning som uppkommer av att timmertransporterna flyttas ut på vägarna ökar behovet av vägunderhåll. Kostnaden för det ökadevägunderhållet uppskattas till /år.Däremot minskas banunderhållskostnadernamed om banan mellan ochMalung läggs ner.Samhällskostnaderna totalt ökar alltså med 4,8mkr/år, och det kan ju inte vara acceptabelt.Andra negativa effekter av att lägga ner trätågen är:-- ökat trafikbuller,-- ökat avgasutsläpp,-- ökade olycksrisker,-- ökade barriäreffekter samt-- minskad framkomlighet.De platser där den ökade tunga trafiken i förstahand kan orsaka olägenheter bedöms vara:-- genomfart genom centrala (plus 14 600lastbilar),-- genomfart genom centrala (plus 8 030lastbilar),-- genomfart genom (plus 11 315 lastbilar).Härutöver kan den ökade lastbilstrafiken lokaltorsaka olägenheter i ett antal mindre orter, vilkainte närmare beskrivs här.Den tunga trafiken ökar i de aktuella orternamed 5--och i med 9 %.Detta tillsammans med den befintliga stora turisttrafiken gör situationen mycket svår då nu Trätåg beslutat att lägga över trafiken på landsväg.Mot bakgrund av ovanstående vill jag frågakommunikationsministern följande:Är det trafikpolitiskt riktigt att på detta sättstyra över godstrafiken från järnväg till landsväg?Vilka åtgärder avser kommunikationsministernatt vidta för att återföra timmertransporterna tilljärnväg?den 4 februari1993/94:86 av () till miljöministern om handel med returglas:Handeln med engångsglas tenderar att öka iomfattning. Vissa bedömare anser att vi i Sverigeriskerar att hamna på efterkälken om vi inte i tiduppmärksammar problemet.