prot · GH0956 · 1994-02-08 00:00:00 — Kommitténuppmanade däremot att försöka finnaalternativ till förvarstagandet. Jag har tagit initiativtill att skall verka för att andraförvarslokaler än häkten och arrester används.Invandrarverket har också presenterat förslag påalternativa förvarslokaler -- t.ex. ombyggdaförläggningar -- för polisen ochkriminalvårdsstyrelsen. De behandlar nu frågan.Jag utgår från att dessa myndigheter möjligtkommer att ta fram fler, bättre och humanareförvarslokaler.Jag utgår ifrån att den parlamentariska kommitténkommer att pröva frågan om det är lämpligt attändra utlänningslagens åldersgräns förförvarstagande av barn.Anf. 64 ():Fru talman! Bakgrunden till min fråga är framförallt ett fall av förvarstagande i , och jag vetatt det har upprört minst likamycket som det har upprört mig. Man har tagit enperson i förvar trots man inteär riktigt säker på hur gammal han är. Personen harhållits i förvar under förhållanden som är direktoacceptabla. Skall man uttrycka sig lika rått sompressen har gjort kan man säga att han har hållits iförvar i en av polisens fylleceller. Det är inteförsvarligt om vi talar om att vi har enflyktingpolitik, asylpolitik och kriminalpolitik somär anständig och human.Nu säger att åldersgränsen på 16 åri utlänningslagen inte strider mot FN:sbarnkonvention. Men den avviker åtminstone frånFN:s barnkonvention. 16-årsgränsen innebär dockatt man med stöd av lag kan ta barn i förvar -- barnsom är strax . Ett liknande förfarande ärinte möjligt om det rör sig om en jämnårigbrottsling. Strafflagen är betydligt strängare.FN:s kommitté för barnets rättigheter haruppmanat att söka finna alternativ tillförvarstagande. säger att manfrämst söker andra lokaler. Det finns även andraalternativ än andra lokaler. Det måste vara möjligtatt ta till anmälningsplikt och andra arrangemang iett sådant här sammanhang.Slutligen förutsätts den parlmentariska kommitténta upp frågan om åldersgränsen. Vilkettidsperspektiv har kommittén? Överväger BirgitFriggebo att ge kommittén tilläggsdirektiv?Anf. 65 Kulturminister ():Fru talman! utgångspunkt har varitFN:s barnkonvention. Det är utmärkt att vi harbarnkonventionen för att stämma av om manuppträder på ett värdigt sätt i vårt land och i andraländer. Det är också riktigt att den generellariktlinjen för är att barn ochungdomar skall anses som barn. Mensamtidigt tillåts många olika åldersgränser enligtbarnkonventionen, om de har stöd i lag.Jag kan t.ex. erinra om att straffbarhetsåldern iSverige är och inte 16. Det betyder att man iundantagsfall faktiskt kan sätta 15-åringar i häkte.Förfarandet strider inte mot barnkonventionen.Det utesluter naturligtvis inte att man kan diskuterafrågan och lämpligheten av att ha en 16- eller 18-årsgräns.Jag tycker att socialförsäkringsutskottet har pekatpå ett bra tillvägagångssätt, nämligen att den storainvandringsutredningen kan få behandla den härfrågan. Utredningen skall bli klar med sitt arbeteunder . Någon kan då fråga sig varför maninte kan bryta ut just den här frågan. På mångaolika håll vill man bryta ut frågor som man villbehandla med förtur. Kommitténs arbetssituationblir då orimlig. Enligt min uppfattning behöverkommittén inga tilläggsdirektiv. Den har fullmöjlighet att ta upp den här frågan. Jag utgår ifrånatt de parlamentariker som sitter i kommitténkommer att ta upp den här frågan.Anf. 66 ():Fru talman! Jag vill ta upp ett par frågor. 15-åringarkan visserligen sättas i häkte och t.o.m. dömas tillfängelse, men det är omgärdat av mycket strängarestriktioner. De restriktionerna är betydligthårdare än de som gäller för personer som inte harbegått något brott. Det skulle vara mycket vunnetom gränsen ändrades till , dvs. att vi ficksamma gräns som i FN:s barnkonvention.Dessa regler drabbar enskilda individer mycket,och får ett dåligt rykte när sådant härinträffar. Det finns därför skäl att ge dennakommitté ett tilläggsdirektiv om snabbehandling avden här frågan. Detta är inte något ovanligtförfarande i utredningssammanhang.Anf. 67 Kulturmininister BIRGITFRIGGEBO (fp):Fru talman! Detta skulle leda till att vi ständigt fickge nya direktiv till utredningen, som redan harmycket vida direktiv och därmed alla möjligheteratt ta upp även denna fråga. Jag utgår också från kommer att göra det.Just detta enskilda fall har varit uppe till prövningbåde i kammarrätt och i regeringsrätt, och detkommer att ske ytterligare en prövning. Dessa fallär ändå omgärdade av ganska hårda restriktioner,och det skall till synnerliga skäl för att man skallkunna fortsätta att ta barn i förvar. Åldern spelarnaturligtvis här en roll. Som sägerråder det tveksamhet om vilken ålder just den härpersonen har. Sannolikt skulle reglerna för vuxnaegentligen vara tillämpliga på just den härpersonen.Anf. 68 ():Fru talman! Jag vill avsluta den här debatten medatt konstatera att jag inte delar av behovet om tilläggsdirektiv.Självfallet kan man inte ge tilläggsdirektiv för alladetaljer, men frågan om hur vi behandlar barn haren sådan tyngd och får sådana konsekvenser för huromvärlden ser på att den bör behandlasmed förtur och snabbt föranleda ett delbetänkandemed förslag om lagändring. Detta är inte någonovanlig praxis.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1993/94:334 omboendemiljön vid Malmens flygplats i . 69 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig om jagavser att ta några initiativ för att boendemiljön intillMalmens flygplats i skall har den 30september 1993 fattat beslut angående tillståndenligt miljöskyddslagen till verksamhet vidMalmens flygplats. Detta beslut har överklagats avnärboende och ligger för avgörande hosregeringen. Som väl känner till kanjag inte föregripa denna prövning.Jag är medveten om att buller ofta är ett problem ivår boendemiljö. Regeringen arbetar förnärvarande med en proposition om en samladhandlingsplan mot buller, i vilken även buller frånmilitär flygverksamhet kommer att behandlas.Bullerpropositionen kommer att föreläggasriksdagen under våren 1994.Anf. 70 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret. Detta är ettgammalt problem. I har man diskuteratdet under många år.När man ursprungligen flyttade arméflyget tillMalmslätt tog den dåvarande regeringen initiativtill att verksamheten skulle prövas . Bara det ärett tecken på att man redan då, med dåvarandeaktiviteter, ansåg detta vara ett problem. I och medJAS-planets tillkomst har detta bullerproblemsedan trappats upp.Det undergräver förtroendet för plan- och bygglagoch miljöskyddslag om folk som läser dem intefinner att de tillämpas på det sätt som en lekmanrimligen tycker att de borde tillämpas.JAS-planet intar en särställning iflygbullersammanhang. När man utökarprovningen av planet kommer bullret att öka förtiotusentals människor boende runt våraflygplatser. Situationen i är ett exempelpå det.Karlsborgs kommun har erbjudit en lösning,nämligen att man där kan ta emot den härflygverksamheten. Där är en flygflottilj underavveckling. Det skulle alltså finnas godamöjligheter att genomföra provningen där.Provningen skulle också kunna ske över ,där bullerskadorna skulle bli mindre.Det skulle vara bra om miljöministern kunde lättalitet på förlåten och säga någonting om huruvidaden kommande propositionen innehåller förslagsom skulle göra sådan här verksamhet omöjlig iframtiden.Anf. 71 Miljöminister ():Fru talman! Jag instämmer i att detta kan innebäraproblem. Detta har tyvärr också det gamlaproblemets karakteristika, dvs. att miljön pressasfrån två olika håll. Det är någon sorts salamimetod.Miljön pressas från flygverksamheten, som iblandtrappas upp. Det har dock inte skett i frågaom JAS, eftersom det av kända skäl har varit enbegränsad provningsverksamhet. Miljön pressasockså av bebyggelseplaneringen. Man haruppenbarligen inte i tillräcklig utsträckning tagithänsyn till de närboendes situation.Dessa motstående intressen har ställts motvarandra, och det har varit svårt att hanterasituationen. Den bilden håller jag alltså med om.Problemet är de fall då situationen redan äretablerad, då det är svårt att ändra förhållandena.Vid fortsatt rationalisering eller nedläggning avmilitär flygverksamhet måste man, som jag ser det,ta hänsyn till den situation som råder när det bl.a.gäller buller. Det borde också vara en klarrestriktion vid utveckling av flygverksamhet.Jag uttalar mig nu generellt. Jag bara konstateraratt försvarsmakten och miljön finns särskiltbehandlade i det utredningsmaterial som vi fickunder andra hälften av 1993 och som förnärvarande behandlas. Det är självklart att dessafrågor måste komma upp. När det gäller detaktuella fallet, som jag alltså inte kan kommenterasärskilt mycket, är det många som har klagat. 72 ():Fru talman! Jag förstår att det kan vara svårt attformulera sig på ett sådant sätt att den prövningsom regeringen skall göra inte föregrips.När man började med dessa flygningar handladedet om vanliga flygplan som hade en viss bullernivå.Sedan ansöktes det om ungefär 40 flygrörelser permånad med JAS-planet. Det är det somdiskussionen nu bl.a. gäller. Enligt de uppgiftersom jag har förbereder Fortifikationsförvaltningennu en ny ansökan om ungefär 230 flygrörelser permånad.Den första ansökan används som en murbräcka föratt man skall komma vidare och utvidgaverksamheten. finns det ettregionalpolitiskt problem i området som i viss månskulle kunna lösas om denna flygverksamhetlokaliserades till Karlsborg.Jag hoppas att den kommande propositioneninnehåller förslag som förhindrar den här typen avsuccessiv utveckling.Anf. 73 Miljöminister ():Fru talman! Ärendet finns hos departementet, somsagt. Det är remitterat. Inga remissvar har kommitin . Det är läget i det aktuella fallet, som BengtHurtig tar upp. Jag kan därför inte ytterligarekommentera det.Det är naturligtvis ett memento för sökandemyndigheter, i det här falletFortifikationsförvaltningen, om det redan frånbörjan finns ett påtagligt problem på en flygplats.Då bör man vara försiktig när man kommer mednya ansökningar som gäller samma flygplats.Jag kan tillägga att all flygverksamhet med JAS intesker vid Malmens flygplats. Där sker en del avverksamheten. En annan del sker vid egetflygfält som ligger från Malmensflygfält. Det är klart att man ibland måste ta hänsyntill de alternativa möjligheter som finns när manskall hantera den här sortens utveckling.Anf. 74 ():Fru talman! använder somargument att det redan är så mycket på buller har vant sig vid det och att det därför kan ökasytterligare. Den argumentationen måste vi sompolitiker försöka att motverka.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1993/94:309 om ytterligaremedel till stödområden i länAnf. 75 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen är beredd att öka tilldelningen avregionalpolitiska medel för län.Jag besvarade en liknande fråga här i . Det gällde då i första handKalmar län, men jag nämnde också den ansökanfrån i som GeorgAndersson nu hänvisar till. Jag sade då attregeringen har kvar att fördelatill länsstyrelserna för regionalautvecklingsinsatser. När dessa medel fördelaskommer behovet av ytterligare medel förföretagsinriktade åtgärder att väga tungt.Möjligheten att ta till vara tillväxten i landets olikadelar måste utnyttjas.Jag sade då också att departementet höll på attundersöka medelsläget i samtliga län, framför alltvad gäller efterfrågan på näringslivsinriktademedel. Denna inventering är nu genomförd, ochjag räknar med att regeringen kommeratt fatta beslut om hur resterande medel på anslagetskall fördelas.Anf. 76 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret. Det är viktigtatt komma ihåg bakgrunden till frågan.Bakgrunden är att arbetsmarknadsministern ochregeringen har beslutat om en utvidgning avstödområdet till att omfatta ett par kommuner iVästerbotten. Man har även beslutat om vissautvidgningar i andra delar av landet.Nu har denna utvidgning av stödområdetnaturligtvis lett till att behovet av pengar har ökat.Västerbottens länsstyrelse begärde i början avdecember att man skulle få 80 miljoner extratilldelning för att tillgodose det behov somutökningen -- som regeringen faktiskt hade beslutatom -- gav anledning till.Nu får jag veta att det finns ochatt beloppet skall delas upp på flera län. Vilka ländet gäller framgår inte riktigt. Hur mycket som kankomma att falla på är höljt i dunkel.Jag vet inte om arbetsmarknadsministern kanavslöja något mera om detta.Det faktiska läget var att mani hade ansökningar som redan dåkrävde en utökning med . Dåhade av budgetåret gått. Motdenna bakgrund bedömde man att det sammanlagtskulle behövas ytterligare 80 miljoner kronor.Om nu skall dela dessa 32miljoner kronor med län och andra län, kanman dess värre konstatera att utökningen avstödområdet inte var så mycket värd som det gavintryck av, eftersom det uppenbarligen inte gespengar till välmotiverade projekt iSkellefteåregionen och kanske Robertsfors.Jag vill gärna ha förtydliganden på de punkter somjag här har tagit upp.Anf. 77 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Länsanslaget till ärrätt stort. Det delas upp i projektstöd, direktföretagsstöd, glesbygdsstöd, stöd till lanthandelsamt företagsstöd. Jag skulle tro att ocksåVästerbotten har förmåga till viss omprioritering.Detsamma gäller de stora pengar som sammantagethanteras av . Det kan finnasskäl att fundera över om just denna del behöverytterligare påspädning. Vad jag talar om är att detav det beslutade beloppet finns 32 miljonerkronor kvar för senare fördelning. Det sker nu ensamordning av vart dessa pengar skall gå. Mer kanjag inte säga.Anf. 78 ():Fru talman! Jag kan ha förståelse för detta. Dåhoppas jag att talet om att man ''kommeratt fatta beslut'' också innebär ''''.När det gäller möjligheten till omfördelning kan jagnotera att det enligt de uppgifter som jag har frånlänsstyrelsen i inte finns överskott pånågon av de nämnda budgetposterna, utan det ärunderskott på alla. Det finns således ingenting attomfördela för att förstärka någon del.Det talas i svaret om att man skall prioritera i detena fallet ''företagsinriktade åtgärder'' och i detandra fallet ''näringslivsinriktade åtgärder''. Jaggissar att man menar samma sak. Men vilka anslagär det fråga om? Är det lokaliseringsbidrag ochutvecklingsbidrag? Räknas glesbygdsinsatser tilldet som är näringslivsinriktat?Anf. 79 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! För mig är småföretagsstödet ochglesbygdsstödet alltid prioriterade åtgärdertillsammans med stödet till tillverkande företag.Anf. 80 ():Fru talman! Med denna tolkning är ju alla delposterföretags- och näringslivsinriktade. Jag förstår dåinte markeringen av vilka delar som skallprioriteras. Men mot bakgrund av att det finnsbehov av ökade insatser på alla dessa områden villjag avslutningsvis konstatera att de totalt 32miljoner kronor som finns att fördela dess värre gerett ganska ringa tillskott till . Det hadenog funnits skäl för arbetsmarknadsministern att seöver denna sak. En utökning av stödområdetskedde , och det har gått snart ett årsedan dess. Det har funnits skäl förarbetsmarknadsministern att återkomma i god tidför att tillgodose behovet av ökade resurser och föratt hålla det löfte som regeringens beslut innebar.Anf. 81 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Vi kan se på hanteringav länsanslaget. En mycket liten del av anslagetgick till projekt. Sedan släpptes medlen fria, och dåhar projekten tagit över hälften av den miljard somgår till länsanslagen. Projektmedlen är inte direktföretagsinriktade, utan man hittar många olikaprojekt, speciellt i detta läge när näringslivet villväxa.I den regionalpolitiska propositionen som skallföreläggas kommer jag att se överlänsanslagens storlek både på mycket kort och pålång sikt.Anf. 82 ():Fru talman! Men den regionalpolitiskapropositionen gäller inte innevarande budgetår.Den framställning som vi nu diskuterar tillgodosesinte i någon del av den kommande propositionen.Anf. 83 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Det kan diskuteras. Det går ju att haolika delar i en proposition.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1993/94:314 om skadeståndvid brott mot de arbetsrättsliga lagarnaAnf. 84 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig närjag avser att uppfylla önskemål om attskyndsamt förelägga en proposition omskadestånd vid brott mot de arbetsrättsliga lagarna.Regeringen valde att lägga en propositionpå de delar av förslag som viansåg vara av speciell betydelse för små ochmedelstora företags förmåga att nyanställa.Arbetsrättskommittén fortsätter nu sitt arbete ochkommer att lägga sitt slutbetänkande.Detta kommer att ta upp återstående delar avmedbestämmandelagen samt vissa andraarbetsrättsliga lagar. Regeringen anser det vara avvikt att man får en helhetsbild av hur kommittén serpå den arbetsrättsliga lagstiftningen innan man gårfram med förslag till ytterligare förändringar.När det sedan gäller frågan om skadestånd vid brottmot de arbetsrättsliga lagarna vill jag särskiltframhålla vad Arbetsdomstolen framförde i sittremissyttrande över förslag.Arbetsdomstolen ansåg att kommitténsöverväganden och förslag om allmänt skadestånd istort sett överensstämde med gällande praxis viddomstolen. I detta ligger att allmänt skadestånd iprincip ej utdöms om lagbrottet framstår somursäktligt samt att man vid utdömandet av sådantskadestånd tar hänsyn till arbetsgivarensekonomiska svårigheter. utgår alltsådomstolen från en helhetsbedömning och med enmålsättning att resultatet, för exempelvissmåföretag, i det enskilda fallet skall vara rimligtoch rättvist. Jag noterar med tillfredsställelse attArbetsdomstolen tillämpar en sådan praxis.Anf. 85 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag noterar attarbetsmarknadsministern hänvisar tillArbetsdomstolens remissyttrande överArbetsrättskommitténs betänkande och attArbetsdomstolen anser att man någorlunda följerden rekommendation eller det synsätt som vi harförordat.Detta är inte helt riktigt.Arbetsmarknadsministerns slutsats saknar en viktigbit, som jag anser vara oerhört viktig försmåföretagen. I kommittén talar vi om att manutöver ursäktligheten också skall beakta denskadeståndsskyldiges avsikter med och motiv försitt handlande. Detta tycks, enligt vad jag harkunnat se, inte finnas med i dagens dömande iArbetsdomstolen.När vi behandlade propositionen omde arbetsrättsliga lagarnas förändring, behandladesäven en kds-motion, som just tog uppskadeståndsfrågan. Utskottet ansåg attskadeståndsfrågan är så angelägen att regeringenskyndsamt bör återkomma till i dennadel. hänvisade man till att ministern avseratt återkomma i ett helhetssammanhang. Försmåföretagens del är skadeståndsfrågan väldigtviktig. Jag vill faktiskt trycka på att det bör kommaen särproposition om detta. Inte bara det allmännautan också det ekonomiska skadeståndet bör tasupp till behandling.Jag skulle kunna gå vidare och ta fram exempel frånArbetsdomstolens dömande, där etthandelsföretag med ett par anställda får en dom påsig som nästan knäcker företaget genom de reglersom gäller. Ändå var ägarens avsikt definitivtinte att bryta mot några regler.Jag vädjar till arbetsmarknadsministern attverkligen ta denna sak under nytt övervägande ochåterkomma med en särproposition.Anf. 86 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Arbetsdomstolen säger sig i sittremissvar tillämpa en praxis där man verkligentittar på vad företaget har syftat till, vad det har rådmed och den ekonomiska situationen.Harald talar om hur det kan bli ipraktiken. I en del fall kanske man inte förstårvarandra. Det är kanske inte uppenbart att brottethar begåtts i oförstånd osv. Detta är rätt svårt attfånga i en lagstiftning.Jag är övertygad om att det är av stort värde omman kan ta ett samlat grepp på återstående frågor.Om kommittén kommer med ett slutbetänkande ivår bör det vara möjligt att behandla de återståendefrågorna under första halvan av nästa riksdagsår.Anf. 87 ():Herr talman! Jag är medveten om att AD tarhänsyn till bärkraft och ursäktlighet. Det förnekarjag inte. Men dagens lagstiftning medger inte tar stor eller ens någon hänsyn till just motivenbakom ett händelseförlopp. De är, helt riktigt,svåra att fånga. Det är just dessa motiv som är såviktiga för småföretagen.Jag har förståelse för att ministern vill ha ett samlatgrepp om resten. Men kommittén återkommer intemed fler förslag beträffande skadestånd ochsanktioner. De frågorna är färdigbehandlade ikommitténs betänkande.Utifrån mina erfarenheter av småföretag -- minasamtal och undersökningar -- är skadeståndsfråganså pass viktig att jag än en gång vädjar till ministernatt ta en funderare när det gäller att komma med ensärproposition om detta under vårriksdagen.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1993/94:322 omsysselsättningen i kommunAnf. 88 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig omvilka konkreta initiativ jag avser att vidta ianledning av den aviserade nedläggningen av ABNya Karlstadplattan.Regeringens övergripande målsättning är attgenom bl.a. uppbyggnad av en god infrastrukturoch goda allmänna förutsättningar för näringslivetskapa en ekonomisk tillväxt i hela landet. I dagensläge på arbetsmarknaden är det verkligen angelägetatt förutsättningarna för både nya och befintligaföretag är så goda som möjligt.Som väl känner till kan regeringeninte gå in i företagens beslut. Det kan heller inte blital om något som helst statsstöd när tillverkandeföretag flyttar sin verksamhet.Jag utgår från att företaget i det uppkomna läget taransvar och i samarbete med de anställda, kommunoch länsmyndigheter aktivt medverkar till bästamöjliga lösning. Jag förutsätter också attlänsstyrelsen och länsarbetsnämnden tar direktakontakter med företagsledningen och gör denlokala bedömning som läget kräver.Anf. 89 ():Herr talman! Jag får tacka statsrådet för svaret påmin framställda fråga. Jag är inte speciellt mycketklokare efter att ha tagit del av svaret, eftersom detär till intet förpliktigande.Anledningen till att jag ställde frågan är attKarlstadplattan hastigt och lustigt, utan någon somhelst förvarning, aviserade varsel och nedläggningav spånplattefabriken i i samband medsemestern. hademan anställt folk. Så kom man på att just dennakoncern, som går bra och som dominerarmarknaden med -- det är vad Persson-Invest gör när det gäller spånplattor i detta land --skulle centraliseras, läggas ned och flytta till Laxå.Herr talman! Jag är medveten om att staten intekan gå in i företaget direkt. Men det finns också ettmoraliskt ansvar. I detta fall har det varit olikaägare . Samhället -- staten -- harpumpat in avsevärda medel i form av lån ochbidrag. En uppföljning via moraliskt förpliktandeuttalanden från statrådets sida hade varittillfredsställande. Det hade också kunnat ge en vissavsedd signal till företagsledningen om att den harfått si och så mycket och måste känna sitt ansvar.Det är detta, herr talman, som jag tror att deanställda vid efterlyser. På så sättskulle man mer eller mindre tvinga företaget attkomma med någon form av ersättningsjobb inombiomassahanteringen. De anställda känner sigmisshandlade. De har trott på företaget.Herr talman! Jag skulle gärna vilja ha ettförtydligande av det som sades sist. Är statsrådetberedd att ge ett mer konkret svar som är moralisktförpliktande när det gäller den framtidahanteringen av ärendet?Anf. 90 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! och har enligtsina instruktioner att följa upp att de regler som hargällt för givna stöd följs, såväl under ett företagsdrift som under dess nedläggning. Vi har t.ex. haftstora återkrav på och . Det har ocksåfunnits ett antal mindre ärenden, men de märks juinte så ofta i debatten.Jag håller med . Allra bäst är detom man, t.ex. på bioenergins område, kan nyttjabefintliga resurser och komma tillbaka i någon formav nystart. I sådana lägen är det i första handlänsstyrelsen som är beredd att ställa upp på endiskussion. Min dörr brukar också alltid vara öppeni olika företagsärenden -- inte minst när det gällerbioenergiutveckling.Anf. 91 ():Herr talman! Jag tolkar statsrådets uttalanden somatt han ger ett moraliskt stöd till de anställda.