prot · GH0973 · 1994-03-16 00:00:00 — Jag tycker nog att gördet ganska enkelt för sig -- jag vet inte om luftengick ur honom i den förra debatten.Rune påstår att jag, när jag citerar urbudgetpropositionen och ställer frågor omkringdet, själv svarar på mina frågor. Jag tror inte attRune har lyssnat på det jag har sagt. Jag harställt frågor, , och jag har inte funnitnågra svar på dem -- det var därför jag ställdefrågorna.Frågan är: Hur kan ni med öppna ögon gå in i denhär verksamheten och investera så mycket pengarpå järnvägssidan men inte medverka till att vi fårett realistiskt underhåll av dessa investeringar?Både regeringen och kommunikationsministernsäger ju att det är nödvändigt, och ni iutskottsmajoriteten säger detsamma.Sedan hänvisar ni till att det skall komma pengarfrån andra håll, bl.a. genom ett anslag som heterA 15 och som motsvarar 1,2 miljarder, ett anslagsom är framtaget för att något förbättra det svårasysselsättningsläge som vi har här i landet. Tänkerni använda de pengarna för att underhållajärnvägsnätet? Det var min fråga, och den fick jaginget svar på, säger också att man ibudgetpropositionen tar upp frågan om en banlagoch möjligheterna till lagstiftning. Problemet är,, att det liksom inte vill komma framnågot förslag från Kommunikationsdepartementet.Precis samma saker sades vid en debatt . Sedan skrevs budgetpropositionen ochlades på bord . Där stårsamma sak, att man snabbt skall återkomma. Nuhar vi snart slutet på mars månad, och samma saksägs , att man snabbt skall återkomma medförslag. Vad innebär det att ''snabbt återkommamed ett förslag'', , när det sägs i mittenpå november och precis samma sak sägs ? Är det att snabbt återkomma? Vi saknar jufortfarande de här förslagen.Anf. 37 () replik:Herr talman! Jag hoppas att inteuppfattade det som något slags oförskämdhet ellerointresse att jag var relativt kortfattad i talarstolen.Det jag sade var inte illa menat. Som jag sade är detnär det gäller pengarna, vilket alltså är den storafrågan, bara att öppet erkänna att vi iriksdagsmajoriteten på inte harkunnat plocka fram ytterligare medel, och därför ärdet inget vi kan göra.I de andra frågorna tyckte jag att vad som sägs i utskottsmajoritetens förslagi betänkandet. Jag kan då bara läsa innantill när detgäller t.ex. en banlagstiftning: ''I åretsbudgetproposition anger regeringen att förslag tilllagstiftning för byggande av järnvägar somtillgodoser moderna krav på en bredplaneringsprocess som är förankrad i kommunaloch regional planering och bland berörd allmänhetkommer att utarbetas''. Mot bakgrund av den textjag har läst är det ju inte särskilt underligt om mani den processen redan nu försöker förankra olikasaker.Jag skulle kunna åberopa vad en gång då han var statsminister: Det ärbetydligt fler beslut som har fattats alltför fort änsådana som har tagit litet tid. Jag tror att det ärviktigt att en sådan här fråga blir allsidigt belyst ochatt ett bra förslag sedan läggs fram i dennakammare.Anf. 38 () replik:Herr talman! avlutade med atthänvisa till och den taktik somanvändes när olika lösningar skullepresenteras. Tyvärr kom ju ordet långbänk in idiskussionerna då, och tydligen vill majoritetenåter ha in långbänken i diskussionen om eneventuell lag som reglerar möjligheten att byggajärnvägar i Sverige.Jag tror inte längre att ni menar allvar när ni sägeratt ni snabbt skall återkomma med förslag, isynnerhet som nu hänvisade till den''gamla tiden'' då varstatsminister. Då var det långbänk som gällde, ochtydligen är vi på väg åt det hållet igen.Ni i majoriteten säger att medel till underhållbehövs. Ni ger en viss summa, 2,8 miljarder, ochhänvisar till att det finns pengar i andra anslag. Jagvill i ärlighetens namn föreslå att ni anslår dessapengar som ett enda anslag i stället för att velaomkring och hänvisa till tre fyra olika anslag. Deskall ju dessutom användas till många olika saker.Det är inte rättvist vare sig mot verket,myndigheten som sådan, eller mot det järnvägsnätvi håller på att bygga upp.Anf. 39 () replik:Fru talman! Jag håller inte med om att vi är uteefter någon form av långbänk, något som ju i vissasammanhang fått en negativ klang. Men i likhetmed tror jag att det är viktigt attvi tar den tid som behövs för att få fram ett braförslag.Självfallet får man alltid tillbaka saker och ting somman säger här i kammaren . JarlLander angriper nu mig för att jag erkänner attpengar behövs utan att plocka fram dem. Det ärprecis samma sak -- fast tvärtom -- som jag angrepGeorg för, dvs. att ni ni satti regering tillbakavisade alla behov av nyajärnvägar. Det behövdes helt enkelt inte!Vi i den här regeringen har i stället sagt att vi äröverens om att vissa saker behövs. Men en regeringhar inte samma möjligheter attplocka fram pengar som oppositionen, vilket jagtycker är naturligt. Detta är skillnaden, JarlLander!Men blir jag alltså angripen för att jag ärligt stårupp och säger att vi är överens om att detta är någotsom behövs. Jag tycker att det är bra att vi äröverens, därför att då görs allt för att skaffa frampengarna. När ni var i majoritet tillbakavisade nivarje sådan här sak och sade att det bara varöverbud.Vi säger inte att det är överbud från er sida i frågaom behovet. Däremot kan vi inte godta ert sätt attfinansiera det hela, och vi har inget eget sätt attkomma med. Därför menar vi att de pengar somfinns måste räcka just . Sedan får vi försökaarbeta framåt, och det är därför som vi också haranvisat ytterligare anslag, vilket vi återkommer till.Anf. 40 (nyd):Fru talman! Jag hade strukit mig från talarlistanmen var tvungen att anmäla mig igen, eftersom jagmåste få säga något till föreslogs att skulle skäras ned med5 . Jag skulle vara den förste atttillstyrka en nedskärning av Banverketsadministration och med 5 miljonervardera, om inte villkoret tyvärr hade varit attpengarna skulle spenderas på annat håll. Därförkunde jag inte tillstyrka nedskärningen. Annarsskulle jag gärna ställa upp.Jag stöder den borgerliga majoritetens förslag närdet gäller drift och vidmakthållande av statligajärnvägar o.d.Min tanke är att kommissionen och densamordnade infrastrukturplaneringen naturligtvisskall innebära att vi kan frigöra stora mängderkapital. Jag antar att detta är vad ävenSocialdemokraterna avser när de nu vill tillsättaden här kommissionen. Jag har väl intemissuppfattat den saken?Om vi gör en gemensam infrastrukturplaneringkommer det att visa sig att vi håller på att investeraoss fördärvade både här och där. Bl.a. skall vi lägga7,på Bothniabanan och 13miljarder på götalandsbana.Med kommissionens hjälp kommer vi att se attmassor av pengar kan frigöras här. Dem kan visedan lägga på att vidmakthålla redan byggdajärnvägar. Har jag förstått detta medkommissionen rätt?Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )9 § betänkande1993/94:TU14 Sjöfart (prop. 1993/94:100 delvis).Anf. 41 ():Fru talman! Det vi ser som det positiva inslaget ibudgetpropositionens avdelning om sjöfart, är attregeringen nu ger upp sin halvårslångaframförhållning när det gäller sjöfartspolitiken.Den har varit regeringens kännetecken alltsedanregeringstillträdet 1991.Vi socialdemokrater har hävdat attsjöfartspolitiken, sedd från det politiskainflytandets sida, måste ges en betydligt merlångsiktig inriktning med tanke på de dyrainvesteringar som fartygsnäringen innebär.I och med innehållet i årets budgetproposition harvårt tidigare påpekande om mer långsiktighet tillviss del blivit tillgodosett; regeringen har gåttfrån halvårslång till årslång framsynthet när detgäller sjöfarten. Men det räcker inte! Man måste sesjöfarten i ett betydligt längre tidsperspektiv omden skall kunna utvecklas. Sjöfartsnäringen har ju,med de rätta signalerna från regering och riksdag,goda möjligheter att utvecklas.Vår egen export och import fraktas till i någondel på vatten. Med detta stora egenbehov har viockså möjligheter att ta hem internationellafartygstransporter mellan andra länder. Svensksjöfartsnäring kan alltså, om de rätta signalerna gesfrån samhället, bidra betydligt mer till ökadeexportinkomster.Fru talman! Till betänkandet har visocialdemokrater fogat fem reservationer.Bl.a. pekar vi i reservation 1 på behovet av attåterställa den samförståndslösning som harfunnits inom den internordiska färjetrafiken. Denär nu på väg att upplösas för att statligasubventioner till den nordiska färjetrafiken skallkunna undvikas.Det norska beslutade i december 1993att införa ett statligt rederistöd på , liknande det svenska rederistödet.Enligt uppgift skulle man från norsk sida ha föravsikt att låta det statliga rederistödet omfatta intebara fjärrtrafiken utan även norska färjor som gåri nordisk trafik. Om ett sådant stöd införs skullekonkurrensen inom den nordiska färjetrafikensnedvridas.Nu har jag hört att kommunikationsministernskrivit till den norske utrikeshandelsministern ochpåpekat detta. Jag har inte sett brevet, men jaghoppas att kommunikationsministern krävde ettsnabbt och klart besked om att även verkarför att den nordiska färjetrafiken skall varakostnadsneutral, utan statliga subventioner, och attde regler som gällde skall gälla ocksåi fortsättningen.I reservation 2 tar vi upp kustsjöfarten, som skullekunna utvecklas betydligt mer, till gagn för miljöoch energibesparing. Vi har i vårt land 270 milkuststräcka, och då är inte de insjöar där man ocksåkan bedriva fartygstrafik inräknade.Våra frakter består mestadels av tunga ochskrymmande varor som malm, stål, trämassa ocholja. Ett normalstort lastfartyg på kanersätta 630 lastbilar med släp. Ur energisynpunktförbrukar samma fartyg 0,12 kWh pertonkilometer. Ett godståg använder 0,29 kWh ochen lastbil med släp 0,55 kWh per tonkilometer.Vi skulle med ett effektivt kustpendelsystem kunnaspara energi som vi skulle få bättretrafikmiljö i form av minskade utsläpp och ökadframkomlighet på våra vägar.Vi anser att regeringen bör ta initiativ till ett sådantutvecklingsprojekt som ökar kustsjöfarten, men idetta måste det också ingå effektivare och bättreanpassade hamnanläggningar.Sjöfarten borde också, mer än den har gjort,ingå i den övriga infrastruktursatsningen. Vibehöver, som vi skriver i vår motion, en nationellplan som omfattar hela kommunikationssystemet.Fru talman! 1993 var ett mörkt år inom sjöfarten.Då inträffade alltför många stora och svårasjöfartskatastrofer. Tankfartyg orsakade storaoljekatastrofer, vilka medförde miljöskador somkanske aldrig kan återställas. Fartygskatastrofernatog också många människors liv. Därför måstesjösäkerheten och miljön alltid uppmärksammasoch förbättras. Även bränsle och motorer måsteförbättras så att utsläppen minimeras.Fartygsskroven måste göras så säkra att tankfartygförhindras att gå läck.Detta är kostnadskrävande, men det går attstimulera de redare som satsar på säkerhet ochmiljö och att bestraffa dem som är försumliga. Mankan ha ett differentierat hamn- ochfarledsavgiftssystem med lägre avgifter för fartygmed minskade avgasutsläpp och säkrare skrov.Liknande system skulle också kunna införas iförsäkringssystemet.I vår reservation nr 3 pekar vi på flera åtgärder somskulle kunna stimulera redarna till att anskaffasäkrare och miljövänligare fartyg.Ett annat problem är bärgning av strandade ochsjunkna fartyg. Man borde, som vi påpekar ireservation nr 4, se över reglerna om ansvar förbärgning men också olycksberedskapen.Det uppstår inte sällan tvister om vem som skallbekosta räddningsinsatser och omhändertagandeav havererade fartyg vid haverier. Därför bordeman se över reglerna och utarbeta klarareansvarsregler så att onödiga tidsfördröjningar kanundvikas.Fru talman! är regeringen snabb. Det varden när det gällde att avskaffa båtregistret. Mensärskilt klokt var det nog inte.I och med det obligatoriska båtregistretsavskaffande har man försvårat för Polisen ochTullverket att få fast lagöverträdare. Det kan intevara överensstämmande med rättssäkerheten attlagöverträdare lättare kan komma undan om debefinner sig i en båt. Då saknas möjligheter attidentifiera lagöverträdare.Vi anser att båtregistret ger polis- ochtullmyndigheter bättre förutsättningar attupprätthålla ordning och kontroll till sjöss -- inteminst när det gäller att beivra fartöverträdare. Detunderlättar också arbetet med att återfinnadrivande och stulna båtar. Därför anser vi attbåtregistret skall återinföras.Slutligen, fru talman, vill jag yrka bifall till desocialdemokratiska reservationer som har fogats tillbetänkandet.Anf. 42 ():Fru talman! Det är roligt att sjöfarten harintresserat så många som sju talare. Jag tror att detär första gången -- i alla fall sedan jag kom med iutskottet -- som så många har varit intresserade avatt tala om sjöfartspolitiken.I dag har det mer eller mindre gjorts entillbakablick på historiska beslut. Det har talats om1988 års trafikpolitiska beslut. Jag skall faktisktcitera ur den motion som jag har väckt i sambandmed sjöfartspolitiken; den går faktiskt tillbakaända till 1980:''fastställde inom ramen för ettsjöfartspolitiskt program vissa allmänna riktlinjerför sjöfartspolitiken. Programmet sägs bl.a. ha sommål att skapa förutsättningar för att landetsutrikeshandel skall kunna bedrivas på ett effektivtsätt till lägsta kostnad för samhället. Det sägs ocksåskapa förutsättningar för att man skall kunna tryggalandets transportförsörjning i politiska ochekonomiska krissituationer.Nu har det gått programmet antogsav . På praktiskt taget alla områden därprogrammet uttryckt målsättningar kan mankonstatera en kraftig försämring av situationen förden svenska handelsflottan. ''Fru talman! Om trafikpolitiska beslutskriver man i utskottsbetänkande på s. 21 bl.a.:''trafikpolitiska beslut innebar emellertidett fastslående av principen att staten inte skallingripa i företagens val av transportlösningar inomramen för en samhällsekonomiskt grundadprissättning av trafiken. Kundernas krav måsteinom den ramen få styras av de fördelar som olikatransportalternativ kan erbjuda. Utskottet är inteberett att förorda en omprövning av nämnda beslutoch avstyrker därför samtliga nu aktuellamotionsyrkanden. ''Detta är egentligen motsägelsefullt. Samhället harett övergripande ansvar förkommunikationssektorn. Det har bl.a. företrädareför de borgerliga partierna uttryckt tidigare i dag.Men i det här fallet gäller det inte. Statenssatsningar på järnvägar och vägar är också ett led iatt styra politiken . Men i fråga omsjöfarten gäller det inte. Det är ett märkligt synsätt.Håkan nämnde att sjöfarten borde ingåi en helhetssyn över de olika transportslagen. Dåskall man också ge förutsättningar för dessverksamhet.Jag kan berömma regeringen för att det nu äntligenhar satsats på sjöfarten. På såsätt har regeringen sett till att det finnsförutsättningar för att driva sjöfarten under ett heltverksamhetsår. Då slipper man den ryckighet somhar varit. Näringen har inte vetat vilka spelreglersom har gällt.Det skall bli intressant att höra talesmännen fråntrafikutskottet. Det finns olika uppfattningar. Vissaledamöter i trafikutskottet säger alltid att bidrag ärav ondo. ger vi bidrag till sjöfarten. Om intedetta bidragssystem fanns för sjöfarten skulle densvenska handelsflottan inte se ut som den gör i dag.Jag tror att samtliga andra riksdagspartier äröverens om att en samordning av trafikslagen, därsjöfarten ingår, måste fortsätta i denriktningen att det ger samordningsvinster.Något som också är positivt, som det skrivs om ibetänkandet på s. 18, är att det tillsätts enparlamentariskt sammansatt utredning för att manskall komma vidare med detta.Det är något nytt att man från utskottets sidaförsöker se över vad som gagnar sjöfartspolitikenoch att man på lång sikt kanske också ser till attnärsjötrafiken kommer i ett annat läge. Som jag serdet har kust- och närsjötrafiken missgynnats tillförmån för andra trafikslag. En samordning av detre trafikslagen -- järnväg, väg och sjöfart -- skullekunna bidra till en positiv utveckling för detta land.I kommer man med all sannolikhet att ökasjöfarten på den tunga lastbilstrafikens bekostnad.Om vi inte är med på det tror jag att vi kommer påefterkälken. Därför är det bra om man kan få tillstånd en utredning.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till minmeningsyttring avseende mom. 19. Jag stårdessutom bakom meningsyttringen när det gällerde övriga tre momenten.Anf. 43 TOM ():Fru talman! Det är glädjande att konstatera attutskottet praktiskt taget är helt enigt i sin syn påsjöfartsfrågorna.Man skräms nästan av enigheten. Den borgerligaregeringen får t.o.m. beröm av . anförande nyssändrade inte heller den grundläggande enigheten.De socialdemokratiska reservationerna innebäringen ändrad målsättning för sjöfartspolitiken. Detär snarare mer när det gäller detaljfrågor om hurarbetet skall bedrivas som man har reserverat sig.Vi har i utskottet enats om behovet av en nyparlamentarisk utredning för att se över denframtida sjöfartspolitiken. Vi tror att en sådanutredning är nödvändig, inte minst i ett nordisktperspektiv och i ett Europaperspektiv. finnsdet ingen gemensam europeisk sjöfartspolitik, menen sådan måste komma till stånd. konkurrerarnästan samtliga europeiska länder inbördes medolika former av skattefrihet för sjöfarten -- en ilängden ohållbar utveckling. Jag har svårt att tro attens kan tycka att det här är enbra lösning.Den glidande regeltolkning som skett inom dennordiska färjetrafiken är en del av detta problemoch måste självfallet behandlas av utredningen ochpå kort sikt även av regeringen. Därför krävs detinte heller något speciellt påpekande till regeringenom detta. Ärendet är redan under behandling.Utskottet har också en gemensamgrunduppfattning om behovet av kustsjöfartensutveckling, men ansvaret för denna utvecklingmåste ligga på näringen själv. Staten har småmöjligheter att bedöma vad som är utvecklingsbart,och staten skall därför ej heller ha ansvaret förutveckling av fartyg och hamnanläggningar.Måhända har och Karl-ErikPersson en större tro på statlig reglering ochkontroll än vad vi från regeringspartihåll har idenna fråga. Aktuellt utredningsmaterial gällandekustsjöfarten finns redan tillgängligt i det s.k.Ostkustpendelprojektet. Men det måste ocksåfinnas ett intresse både från redare och lastägare fören sådan utveckling. Staten kan inte förutsättas lösasådana problem.Även när det gäller säkerhets- och miljöfrågor finnsi grunden en stor samsyn. Från majoritetens sidavill vi dock konstatera att det bedrivs ettomfattande och energiskt arbete av Sjöfartsverket.Det har för övrigt redovisats mycket ingående tillutskottet. Vi är därför helt övertygade om att någraytterligare påpekanden från sida inte ärnödvändiga. Utvecklingen går även här åt rätt håll.är det gäller reservation 4 är jag osäker på vadreservanterna egentligen menar. Att höjaberedskapen för omfattande tungbärgningsutrustning kostar mycket pengar, oerhörtmycket pengar, och ger en väldigtbegränsad nytta. Förlisningar må vara aldrig såspektakulära i TV-reportage, men sammantagethar andra former av miljöpåverkan genom vanligaoch ofta diffusa utsläpp långt större betydelse. Enriktig prioritering av miljöarbetet bör därför i förstahand omfatta andra åtgärder än beredskapshållningav tung bärgningsutrustning.Beträffande farleden till har Ny demokratiförenat sig med Socialdemokraterna och i utskottetfått majoritet för en begäran om en tidsplan fördenna utbyggnad. Eftersom frågan är underberedning vore det fel att nu göra ett påpekandefrån . Detta framgår av reservation 5, somjag alltså yrkar bifall till.Vänsterpartiet har en något motsägelsefullmeningsyttring. Å ena sidan förespråkar manvarmt en utökad kustsjöfart, å andra sidan vill maninte inrätta Rödkobbsleden. Det är kanske denbästa säkerhetshöjande åtgärd vi kan göra inågon svensk farled. Man vill också flyttaoljehamnen från till ochlösa transportfrågan med en ökande biltrafik pålandsvägarna över . Resonemanget ärbåde ologiskt och inkonsekvent och stämmer dåligtmed de vackra orden om sjöfartens miljöfördelarsom finns i flera motioner från Vänsterpartiet.Vänstern återkommer också till sitt gamlalotsningskrav. Har man något belägg för att dettager någon högre säkerhet? Kan något enda haveri som kanhänföras till avsaknaden av lots?Slutligen, fru talman, vill Socialdemokraterna, somvanligt, återinföra båtregistret. Den frågan hartidigare ingående debatterats här. Jag kan barakonstatera att registret nu är placerat hosförsäkringsbolagen där det kan göra nytta.Båtägarna har ansvaret för registreringen.Kostnaden är nu mycket lägre än när registretfördes i statlig regi. Genom att registret nu intelängre är någon offentlig handling så slipper viockså funderingar hos kommunala politiker om skall införa en planering avfritidsbåtslivet baserad på registeruppgifter. När det gäller invändningarna ifråntull och sjöpolis är det bara att konstatera attregistret, med den utformning det tidigare hade,inte var juridiskt hållbart vid t.ex. åtal omfartmissbruk. Vi slipper förhoppningsvis ocksåvidare funderingar på båtskatt.Därmed, herr talman, ber jag få yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet med denändring som ett bifall av reservation 5 innebär ochavslag på övriga reservationer ochmeningsyttringen.Anf. 44 () replik:Fru talman! Tom ondgör sig över att hanfår beröm ifrån . Jag tycker att han istället skall glädja sig över detta. Vi berömde juinte utskottet för hela betänkandet. I det här falletkanske ordspråket om att även en blind höna någongång finner ett korn passar. Det skulle varafantastiskt om det på sjöfartspolitikens områdealltid skulle bli konfrontationer med företrädare förregeringspartierna. Försöker Tom slå inpå linjen att, på Kommunikationsdepartementetsområde, regeringspartierna alltid skall vara påkollisionskurs med de övriga partierna? Det ärbekymmersamt om det är så.Vi har här diskuterat olika trafikslag. Vi har talatom att vi i stort sett är överens. Men Tom Heymanondgör sig över att vi berömmer vissa delar. Jagtycker att det är mycket konstigt. Det skall bliintressant att se om representant, somsnart skall tala, tycker likadant.När vi diskuterar sjöfartspolitik brukar moderatenTom ha en egen linje, medan företrädareför de övriga partierna i den borgerligafyrpartiregeringen har en annan syn. Det är välmera bekymmersamt än att Tom fårberöm från mig för vissa delar i utskottetsbetänkande?Tom ondgör sig också över att vi vill flyttaen del av hanteringen av farligt gods frånStockholms innerstad till andra städer. Hanförutsätter automatiskt att transporterna måste skemed lastbilstrafik. Detta är ytterligare ett exempelpå den inskränkthet som Tom har visat påandra områden. Om det inte pasar honom så måsteall trafik ske med lastbil. Det står ingenting imotionen om att transporten skall ske med lastbil.Det är också en tolkning som får stå för TomHeyman.Anf. 45 TOM () replik:Fru talman! Det är klart att man blir glad när manfår beröm, men det känns mycket ovant att fåberöm från tar upp frågan om Nynäshamnoch säger att oljan inte skall transporteras medlastbil. Men hur skall den då transporteras? Skallman lagra oljan i ?Mellan och går en länsvägav ganska dålig standard. Däremellan går också enenkelspårig järnväg som är hårt belastad medpendeltrafik. Det finns inte så stora möjligheter,annat än med väsentliga investeringar, att flyttaoljehamnen till om man inte vill ha enökad belastning på den vägen.Anf. 46 () replik:Fru talman! är det samma visa igen. Enligt TomHeyman finns det bara ett alterntiv, och det ärtransport på väg. Vi har här talat om gigantiska nyasatsningar på bl.a. järnväg. Det är inget som sägeratt man inte kan göra så fortsättningsvis. Jag harinte sagt att transporterna skall ske med lastbil. Jaghar inte heller sagt att transporterna behöver skemed järnväg.Det vore bra om man kunde få en diskussion kringvilka förutsättningar det finns att flytta hanteringenav farligt gods från . Det ärdetta som det handlar om. Farligt gods lagras välinte nu i och andra hamnar och fårligga kvar där för evigt, eller är det så? Jag förståratt godset transporteras med lastbil. Är det såmycket bättre än att göra en satsning någonannanstans? Måste man dra in allting i våra störrestäder?