prot · GH0958 · 1994-02-10 00:00:00 — Det finns ju fler exempel än dem somjag valde att räkna upp i min första replik som kantjäna som grund för regeringen att föra ettresonemang om vad man det är för problem somfinns i skolan. Vi kan t.ex. ta den kraftigabetygsvariationen där många elever i framför alltförortsområden och utpräglad glesbygd aldrig fåren utbildning med betyg godkänt.Vi vet att det finns stora svårigheter för mångaelever att genomgå den treårigagymnasieutbildningen. Det är till förfång förrekryteringen till högskolan. Vi vet att dessa eleveraldrig kommer att göra klassresan. Det är tillförfång för etablissemanget framöver.Etablissemanget kommer aldrig att begåvas meddessa elevers erfarenheter. Det tror jag är negativtför etablissemanget.Det handlar inte bara om den fysiska arbetsmiljöni skolan, t.ex. lokaler och utrustning. Det handlarockså om den psykiska, fysiska och socialaarbetsmiljön. Vi vet att många familjer förändras . Vi vet att många elever har långa restider. Vivet att läxvolymen ökar för många elever. Sedanstår vi själva och diskuterar hur vi skall komma tillrätta med det stora övertidsuttaget. Jag känner entjej som heter . Hon är 12--. Hon har enarbetsdag -- läxorna inte inräknade -- på ungefär tiotimmar. Nog har vi uppgifter framför oss.Det är till detta vi behöver det politiskaanalyserande samtalet. Vi skall inte diskutera omvad vi har gjort och inte gjort.Anf. 200 (m):Fru talman! blir det litet rundgång ipolitiken. tar upp de problemsom många elever har att klara de treårigagymnasieutbildningarna. När vi i förnågot år sedan, när vi diskuterade förändringen avgymnasieskolan, hade samma bekymmer fick vimycket kritik för detta. Problemet finns likväl kvar,och jag är glad att inser attdet finns.Samtidigt vill jag säga att det nog är nödvändigtmed den gemensamma kärnan. Det är nödvändigtatt höja ribban inom yrkesinriktad utbildning närdet gäller teoretiskt kunnande. Där har nog jag fåttändra inställning något. De signaler som vi nu fårär ett underbetyg för skolan. Det är en utmaningför skolan att se till att man kan åstadkomma ensådan undervisning att alla elever kan få dekunskaper som de behöver i arbetslivet . Detmåste vi jobba mycket på.Jag är också mycket glad över det stöd som inläggetuppenbarligen är när det gäller de nya betygen. Vikommer inte att få dessa variationer framövereftersom det tydligare än kommer att finnaskriterier för betygen. Det är också utmärkt.När det gäller hemspråken vet ,precis som alla vi andra, att hemspråken kommeratt ha en annan mer naturlig plats i den nyagrundskolan inom ramen för elevernas egna val,inom ramen för skolans profilering, inom ramen förde främmande språken osv. Det tror jag är bra. Nuhar vi föreslagit att man skall begränsa rätten till sjuår. har man rätt att få hemspråksutbildning.Jag tycker inte att det är ett dåligt erbjudande. Detär viktigt att vi har det erbjudandet. Det handlarom investeringar i språkkunnande. Jag tycker inteatt man skall vara så negativ till den förändringensom uppenbarligen är.Anf. 201 HANS NYHAGE (m):Fru talman! beslutade riksdagenom nya läroplaner för ochgymnasieskolan. Även om besluten inte till alladelar var enhälliga -- särskilt när det gälldegrundskolan framfördes många reservationer -- vardet likväl en klar majoritet bakom samtliga beslut.Trots detta återkommer Socialdemokraterna redanhalvannan månad senare med en rad av de förslagsom just avslagit. Förslagen skall återbehandlas av samma utskottsledamöter ochunderställas samma riksdagsledamöter för beslutsom för någon månad sedan.Även om det som bekant nu råder en betydandeturbulens inom en av partigrupperna i riksdagenvore det ändå högst anmärkningsvärt, för att intesäga genant, för anseende om det beslutsom fattades bara några månadersenare skulle rivas upp av exakt sammabeslutsfattare. Så illa får det bara inte varabeträffande hållfastheten i gjordaställningstaganden.Rimligen borde även Socialdemokraterna varainförstådda med den bristande realismen ochsakligheten i att kunna få de upprepade förslagentillgodosedda. Det kan bara finnas en förklaringbakom detta agerande -- det är valår. Då gäller detju att profilera sig. Då betyder det fina talet omsamförstånd och kravet på arbetsro i skolornamindre.Fru talman! I den socialdemokratiskagruppmotionen görs allvarliga generellabeskyllningar om nedrustning och försämringar iform av besparingar inom grundskolan.Beskyllningarna slår med all kraft tillbaka påSocialdemokraterna själva. Med den tredje vägensekonomiska politik har de på ett mycket allvarligtsätt ytterligare förvärrat de svårigheter inom skildaområden som är en följd av lågkonjunkturen. Förden borgerliga regeringen har det varit ett absolutmåste att komma till rätta med det ekonomiskaförfall som Socialdemokraterna i regeringsställningställt till med.Detta har med nödvändighet inneburit besparingarockså på skolans område. Men därifrån tillöverorden i den socialdemokratiskagruppmotionen är steget långt. De s.k. entydigarapporter om allvarliga försämringar som hänvisastill i motionen måtte vara komna frånsocialdemokratiskt styrda kommuner. Där inbillarman sig möjligen att den ansvarslösa låt-gå-politiken alltjämt gäller i vårt land.Från många andra håll markeras en inställning ochframtidstro av ett helt annat slag. Där hälsar manmed glädje den förändringens vind som blåser mednuvarande skolpolitik och griper sig med stortillförsikt an att utveckla skolan.Verkligheten ser ju annorlunda ut än densvartmålning som finns i den socialdemokratiskamotionen. Socialdemokraterna kan uppenbarligeninte förlika sig med att det nu sker storaförändringar och förbättringar i den svenskaskolan. Vi har fått ett nytt generellt statsbidrag tillkommunerna, det statliga utjämningsbidraget, somkraftfullt ökar den kommunalasjälvbestämmanderätten på bl.a.utbildningsområdet. Men det passar inte in i densocialdemokratiska centralstyrningen.Systemet med skolpeng, som verkligen ger en rejälmöjlighet även för de ekonomisk sämst ställdaföräldrarna att välja skola för sina barn, fördömstotalt i motionen. Om de fristående skolorna, varsantal ökat mycket kraftigt sedan regimskiftet 1991,förs ett resonemang i motionen som verkligen gerdessa skolor anledning att känna oro inför blottatanken på ett nytt regimskifte efter årets val.Motionen andas hot mot de fristående skolornasekonomiska förutsättningar, mot derassjälvbestämmanderätt, mot deras profilering ochmot deras elevantal samt mot föräldrarnas ochelevernas valfrihet att välja skola.Fru talman! I avsnittet om läroplan iden socialdemokratiska gruppmotionen beklagarman sig över att regeringen inte tog till varamöjligheterna att skapa stor enighet kringläroplanen och det nya betygssystemet. att en bred parlamentarisk förankring hadekunnat skapa den fasthet och trygghet som arbeteti skolan förtjänar, och de konflikter som skapatshade kunnat undvikas.Förvisso kan det vara så. Vi har ju också i fullenighet fattat en rad beslut. I andra fall gick detinte. En bred parlamentarisk förankring på enbartsocialdemokratiska villkor betackar jag mig för.Nog klingar talet om fasthet och trygghet iskolarbetet en aning falskt från det partis sida somredan nu vill riva upp de i demokratisk ordningfattade besluten och som hotar med att definitivtgöra det efter valet vid ett eventuellt regimskifte.Vilket lugn skapas av sådana hotelser ute påskolorna?Socialdemokraterna ondgör sig åter över attskolans värdegrund beskrivs med uttrycket ''kristenetik och västerländsk humanism''. Att söka förnekavad som varit en realitet för hela vårt folk iårhundraden ter sig för mig någotanmärkningsvärt. Dessutom anfördesocialdemokraterna själva i sin partimotionrörande läroplan att skulleuttala att ett beslut om etik och västerländskhumanism inte fick innebära att verksamheten iskolan skall ha en konfessionell prägel. Vad finns det egentligen föranledning att bråka?Socialdemokraterna vill också riva upp beslutet ibetygsfrågan. Det är djupt allvarligt att man så villomyndigförklara föräldrarna och eleverna att dessainte ens skall kunna få en skriftlig information, somkan ha en betygsliknande form, när de själva begärdet. Den bristande tilltron till lärares och föräldrarsgoda omdöme i sammanhanget äranmärkningsvärd och avslöjande.Fru talman! Det finns givetvis åtskilligt mycket meratt andra om bristerna och inkonsekvensen i densocialdemokratiska skolpolitiken. Tiden medger nuinte detta. Låt mig bara fastslå att beslut har fattatsom två läroplaner som båda skapar förutsättningarför en undervisning och utbildning av hög kvalitet ivåra ungdomsskolor. Det vore djupt allvarligt omdessa beslut skulle rivas upp och våra elever återutsättas för en skolpolitik av socialdemokratisktmärke.Anf. 202 ()replik:Fru talman! Det finns många ute i skolorna i dagsom skulle önska att de ''utsattes'' försocialdemokratisk skolpolitik igen. Det är bara attgöra besök ute i verkligheten, Hans Nyhage, för attfå det bekräftat.Jag blir något förvånad över att Hans Nyhagebannar oss socialdemokrater för att vi markerar attvi står fast vid våra ståndpunkter vad gällerläroplanen också denna vår. Han gör det genom attsäga att skolan kräver arbetsro. Följaktligen skallsocialdemokraterna inte tala om vad de tycker.Det är en något underlig inställning. Läroplanenhar ännu icke trätt i kraft. Det är nu under vårensom vi fortfarande har möjligheter att få er i denborgerliga majoriteten att anta flera av våraargument. Det var så bråttom . Helaprocessen är ett uttryck för en väldig brådska. Denborgerliga majoriteten tror tydligen inte att denskall bestå efter valet. Det gör i och för sig inte jagheller. Det måste vara skälet till att det är såbråttom med allting.Vi hann inte prata oss samman på en mängdområden där jag tror att vi skulle kunna göra det.Därför gör vi ett nytt försök.Det är en annan sak när läroplanen väl är i kraft ochman har börjat arbeta med den. Då skallnaturligtvis inte hela läroplanen rivas upp -- det ärinte vår avsikt. Då får man följa hur utfallet avläroplanen blir i verkligheten, och så får man ändrapå de punkter där vi kan se att det går snett.Att Hans Nyhage bara vågar nämna begreppet''etik'' efter de diskussioner som förts i dagi medierna! Vi diskuterade inte frågan. Jag tog inteupp den , men däremot är det tydligen fullkalabalik inom regeringen.Anf. 203 HANS NYHAGE (m) replik:Fru talman! Jag kan garantera jag har mycket nära kontakter med skolan. Jaghar den alldeles inpå livet, vågar jag påstå, genommitt äktenskap. Jag vet nog ganska mycket omförhållandena ute på skolorna. Jag kan inte medden bästa vilja i världen uppfatta att man påskolorna skulle trakta efter att återgå till denskolpolitik som har gällt.Ingen ifrågasätter att socialdemokraterna står fastvid sina förslag . Detta är ensjälvklarhet. Men varför upprepa dem bara någramånader efteråt, när det alldeles uppenbart är så attera förslag står fast? De är en gång avslagna. Varförlåta samma människor behandla samma förslag ochavslå dem igen? Jag finner inte det särskiltkonstruktivt.Vi hade måhända bråttom . Det var mycketatt göra. Men jag vågar påstå att utskottet hade enmycket seriös behandling av frågorna. Jag vill gärnatillägga att den verkligen skedde i en mycket godanda. Vi arbetade seriöst med dem, och jag menaratt vi kom fram till de beslut som det gick attkomma fram till. Vi blev inte eniga överallt, menjag kan inte inse att enigheten är ett sortssjälvändamål. Också jag tycker att det är viktigt attnå fram till enighet, men vi får finna oss i att vi gårpå olika beslut när våra åsikter skiljer sig. Jagupprepar att jag inte kan acceptera en enighetenbart på socialdemokratiska villkor.Jag vill väldigt gärna fråga socialdemokraterna omvad exakt det är de vill riva upp. Det vore bra omvi fick ett besked om detta före valet.Vad den kristna etiken anbelangar kan jag säga attjag inte begriper de upprörda känslor och deresonemang som förekommit i frågan. För mig ärdet en fullkomlig självklarhet att vi har anledningatt känna stor respekt för etik ochvästerländsk humanism. Så har det varit genomåren och så tycker jag faktiskt att det skall förbli.Faktum är att socialdemokraterna hade ettalternativ i partimotionen som gick ut på att detskulle skrivas in i läroplanen att skolan skall varaickekonfessionell. Det gjorde vi.Anf. 204 ()replik:Fru talman! Om etik har funnits med underalla år kan man fråga sig varför det skall skrivas ini lärplanen just . Varför skall denna etikettklistras på och ställa till så pass många problem förså många just nu? Det är bara av partipolitiska skäl.Det har ingenting med skolverkligheten att göra.Varför vill vi gärna få ett förnyat resonemang omläroplansfrågor? Jo, helt enkelt därför att det är såväldigt många som efterlyser de gamla bredamajoriteterna i läroplanssammanhang och vill attde skall återuppstå. De majoriteterna har ju sällaninnehållit moderater. Det har varitSocialdemokraterna, har uppmärksammats i många kommentarertill läroplansbeslutet att det är svårt när Centernoch nu har kommit in i högerfållan ochi högerregeringen.Jag vill också kommentera frågan om skolpeng.Det var alldeles tydligt att Hans Nyhage inte harförstått varför vi är så emot den.Skolpeng är ju en viss summa pengar -- lika för allabarn. Det blir så fel, eftersom vi vet att barn ärolika. Om barn är olika måste de också faktiskt fåen resurstilldelning som stämmer med derasspeciella behov. har aldrig förstått attlika behandling ofta leder till ojämlikhet. Dessvärre har detta varit ett genomgående tema hosModeraterna, och det finns fortfarande där.I de socialdemokratiskt styrda kommunerna harman inte skolpeng. Man försöker också att hållaemot den resursnedskärning som blir resultatet avregeringens politik. I socialdemokratiskt styrdakommuner är man mycket stolt över sin skola.Anf. 205 HANS NYHAGE (m) replik:Fru talman! Det är för mig fortfarande obegripligtatt förstå vilka de katastrofala följderna av att mananför att det i skolans värdegrund också ligger enrespekt för de kristna värdena och denvästerländska humanismen. Jag förstår inte vad detär som är så djupt allvarligt i detta.Jag upprepar att vi har kunnat hantera det genomalla år . Varför denna turbulens nu i dettasammanhang? Jag förstår det inte.Det är alldeles uppenbart att skolpengen skaparmöjligheter att åstadkomma den valfrihetens skolasom såvitt jag förstår även socialdemokraternaställer sig bakom i sitt allmänna resonemang.Därför blir det så svårt när man i ena ögonblicketställer sig bakom valfrihetens skola men i nästaanför en rad skäl och åtgärder som försvårar dennavalfrihet. Hela resonemanget om friskolor i densocialdemokratiska motionen går inte ut på annatän att försvåra deras existens och försämra derasmöjligheter. Därmed försvårar man också förmålsmännen och eleverna att välja skola.Jag avvisar å det bestämdaste påståendet om att vigenom vårt resonemang om skolpengen skullerycka undan grunderna för att de elever medsärskilda behov skall kunna få den hjälp debehöver.Anf. 206 () replik:Fru talman! Till Hans Nyhage vill jag säga att om vifår något inflytande efter höstens val så kommer viatt medverka till att vissa skolpolitiska beslutkorrigeras lugnt och sakta utom på en punkt; dettamed etik.Före jul kom en mycket intressant ungdomsbok ut,som heter värld. Jag kan rekommenderaden, Hans Nyhage. Jag läser den för mina tvådöttrar, och vi har kommit fram till Sokrateslärjunge . Det tar sin tid, eftersom vi harmycket att resonera om på vägen: etik, moraliskaspörsmål och annat. Och detta var ändå längesedan, eller hur?Jag känner oro, och det är därför jag vill föra endebatt här. Jag känner mig orolig när vi säger att vivill satsa på språk, att det är nödvändigt i en alltmerinternationaliserad värld. För besöker jaghögstadieskolor inom och frågar: Vadhar ni för litteratur för undervisningen i franska?Har ni tidningar som ungdomarna kan få läsa? Nej,sådant har vi inte råd med längre, blir svaret.Vi i vill inte påstå att det är nattöverallt, men skymning håller det nog på att bli ialla fall. Då måste vi diskutera de problemen,tycker jag. Det är vårt ansvar som aktivautbildningspolitiker på riksnivå att göra det, om vivill hävda likvärdighetsprincipen, att skolan skallvara jämställd och att barn är olika och därmedockså skall ha olika typer av resursinsatser.Anf. 207 HANS NYHAGE (m) replik:Fru talman! Jag mottog med glädje BjörnSamuelsons yttrande om att eventuellaförändringar skall komma lungt och sansat. Hur brajag än tycker om -- och det gör jagverkligen -- skulle jag kanske kunna tillåta mig attsäga att det vore bäst om ett totalt lugn frånVänsterpartiets sida infann sig efter årets val.Björn inlägg gav mig inte någotbegrepp om vad det var som var så allvarligt medden kristna etiken och den västerländskahumanismen.Om det är så illa som sade, vilketjag tvivlar på, dvs. att man inte ens har råd attskaffa det material som kan behövas i form avtidningar på t.ex. språkområdet, så bevisar det barahur illa det har gått med ekonomin i vårt land pågrund av den politik som har förts.Förutsättningarna för att få tillbaka möjligheternaför skolan att skaffa material och de hjälpmedelsom behövs är ju att vi får en politik som ökarinkomsterna i vårt samhälle. Det är den politikensom den borgerliga regeringen verkligen arbetarför, och jag måste säga att det syns ljus i mörkret.Anf. 208 () replik:Fru talman! Jag menar allvar när jagrekommenderar boken värld till HansNyhage, särskilt efter hans replikvända. Lugn är ettrelativt begrepp, och det inträder nog egentligenaldrig.Jag vet att vi måste spara och att det ekonomiskaläget är allvarligt. Det är därför vi har finansieratalla våra förslag på skolans område fullt ut inomramen för vår ekonomiska politik. harpolitiken en profil. Vi säger nämligen att det ärviktigt att vi satsar på ungdomsskolan och vidtaråtgärder med konkret innehåll, med substans. Därsnuddar vi vid den kristna etiken igen. Den innebäratt vi stegvis skulle kunna komma till rätta medt.ex. den sociala snedrekryteringen.Etik och moral handlar också om innehåll. Vi kanresonera kring varför det skulle vara särskiltbråttom med etik och västerländskhumanism. Vi var så rädda för en regeringskris ihöstas. Men när julefriden inföll uppenbarade sigockså sanningen -- att det var inte så farligt. Därförhar jag väckt en motion om att frågan kanske börprövas igen. Annars kan vi alltid skriva: bl.a.kristen etik och västerländsk humanism.Anf. 209 HANS NYHAGE (m) replik:Fru talman! För det första: Jag lovar att jag skallläsa den ifrågavarande boken. För det andra: Vadtjänar det till att hävda att föreslagna kostnader påskolans område är finansierade, när man totalt settför en politik som minskar möjligheterna för landetatt skapa de inkomster som är nödvändiga för attlandet skall kunna föras framåt över huvud taget?Anf. 210 ():Fru talman! Jag har en kommentar och en fråga tillLena Hjelm-Wallén.Jag tror att de svepande uttalanden omöverkompensationer av friskolor som då och dåkommer från socialdemokraterna och frånLena svider i hjärtat på elever,föräldrar och lärare i ,, finska skolor och estniska skolorrunt om i landet. Inte minst tror jag att det svider ilärarnas hjärtan i och med att de plötsligt, med detnya bidragssystem som vi har skapat, har fåttvettiga löner, vilket de inte hade tidigare.Socialdemokraterna har i sin argumentation talatom att riva upp möjligheten att införa betyg frånårskurs ett. Om inte kansliet i betänkandet hadeskrivit in vad denna skriftliga information skullekunna innebära -- vad skulle dåSocialdemokraterna ha att riva upp ? I såfall vore vi ju överens. Jag har fortfarande mycketsvårt att förstå detta.Jag hade tänkt ägna åt attkommentera ett par saker om gymnasieskolan i dagutifrån de synpunkter vi hade 1991, närpropositionen Växa med kunskaper lades fram ochden nya gymnasieskolan skapades av en majoritet iriksdagen. Vår kritik rörde i huvudsak någrapunkter som är något aktuella.Jag vill inte hålla ett anförande på temat: Vad vardet vi sade? Jag gör detta för att vi är uppriktigtbekymrade över en del av de rapporter somkommer från gymnasieskolan. De saker som jagtänker kommentera utgår från ett individperspektivpå eleverna.En sak var och statsrådet inne på, och den handlar om en gemensamreferensgrupp för alla vad gäller kärnämnena.Detta bygger på en i princip mycket välmenandeidé. Men oavsett hur stora krav vi ställer pågymnasieskolan finns det några elever somtenderar att falla igenom och som inte kan fågodkänt i vissa kärnämnen. Då får man enutslagning. Det syns tecken på en sådan utslagningute i gymnasieskolan, och man är bekymrad överdet. Lärarna som ser detta mår inte bra.Jag tror att vi tillsammans måste diskutera hur viskall lösa detta. Jag har inga konkreta förslag, ochjag tycker inte att vi skall genomföra någradrastiska förändringar. Men vi måste hålladiskussionen levande sinsemellan. Jag tror att vialla delar bekymret för de elever som är svagast ochsom tenderar att råka illa ut.Det handlar alltså inte om att försöka skapa någraA- eller B-lag, men om vi inte gör någonting ochhittar en framkomlig väg så skapas det A- och B-lagav sig självt. De svagaste eleverna kommer att slåsut i och med att de får för höga krav på sig.Det handlar om att lyckas i livet och få ett gottsjälvförtroende. Det är otroligt viktigt för oss alla,i synnerhet för tonåringar. Därför måsteindividualiseringen av studierna vara något centraltför oss när vi diskuterar gymnasiepolitik.De specialutformade programmen fyller enfunktion, men jag är också litet bekymrad över deindividuella programmen. Det finns tendenser i dagtill att de blir ett tillhåll för misslyckade elever, mende skall absolut inte få den stämpeln. Deindividuella programmen skall kunna användassom en aktiv, strategisk resurs, som man kantillämpa på vissa elever som har specifika önskemålpå vissa områden men kanske inte klarar denationella kraven på andra.Om vi bara drar ned kraven eller omfattningen pånågon enstaka kurs i ett nationellt program så gåreleven per definition på ett individuellt program.Jag tycker att vi skall ha den flexibiliteten. Denskall finnas utifrån ett individperspektiv. Man fåralltså inte placera elever som är allmänt skoltröttasom en grupp någonstans och kalla det för ettindividuellt program. Man måste utifrån lusten attlära och lärandets kultur, som var inne på och som måste genomsyra skolan,ta reda på vad alla elever skulle vilja göra.Jag tror också att det är väldigt viktigt att vi i dennya gymnasieskolan, eftersom den innebär ettganska omfattande trendbrott, och en helt nyutbildning, försöker genomföra det som vi har talatom så kolossalt länge, nämligen att eleven måstevara huvudpersonen.Eleven måste vara subjektet i hela skolan, och inteminst i gymnasieskolan. Det framgår bl.a avriksdagens revisorers rapport att eleven fortfarandeär ett objekt som behandlas medkunskapsinformation från kateder. Detta är inteförenligt med en modern gymnasieskola. Detkräver ett förändrat arbets- och synsätt. Elevernamåste lära sig en helt annan typ av studieteknik,lärarna måste lära sig hur man bedriver individuellstudievägledning och tar ansvar för elevernas årligaval.Jag tror att man i den kompetensutveckling somkommunerna skall bedriva i dekompetensutvecklingsplaner som skall göras, skallta hänsyn till att inte enbart ägna all tid åtämnesfördjupning och ämnesprövning. Det måsteockså ske en pedagogisk utveckling. Som vi ocksåsignalerar i årets budgetproposition måste statenengagera sig i kompetensutvecklingen. På siktkommer det att bli alltmer nödvändigt.Anf. 211 ()replik:Fru talman! vet mycket väl vadsom spräckte den betygskompromiss som vi var sånära att göra. Moderatstämman, och uttalandenadär om hur man skulle lura oss socialdemokrater,var det som kom emellan.Jag är ledsen om det uppfattas som om jag ärnegativ mot alla privata skolor. Det är inte alls minmening, och jag sade också att privata skolor kanvara bra och dåliga. I mitt huvudanförande sade jagdessutom att flertalet privata skoloröverkompenseras.