prot · GH0957 · 1994-02-09 00:00:00 — Man drev upp utvecklingenutan någon som helst förankring i verkligheten.Johnny sade tidigare att vi inte skalldiskutera lönesättningar och den typen av frågor.Jag vill påstå att det inte hjälper hur mycket vidiskuterar och fattar beslut omarbetsmarknadspolitiken och om olika åtgärderriktade mot ungdomar och andra om vi inte igrunden ser över de regelsystem som skaparproblemen. Är man inte öppen för förändringar,har man inte heller någon möjlighet att skapagrunden för välstånd framöver.Det är klart att många tycker att jag ibland är litetpessimistisk. Men jag får väl buga och ta åt mig avJohnny uppfattning att jag är den storeoptimisten. Jag tror nämligen att vad i dagbehöver och vad många av de männsikor som gårutan jobb och längtar efter jobb behöver är ettoptimistiskt ledarskap. Får man bara höra ett antalpessimistiska politiker som tror att allt är så dåligtoch att det inte blir bättre, får man en väldigt litentilltro till det politiska systemet. Dessa männsikorbehöver ett politiskt ledarskap, och det ärförmodligen det som gör att allt fler nu ändå tyckeratt vi går mot bättre tider.Anf. 51 ():Herr talman! Svensk ekonomi och arbetsmarknadhar några dystra och jobbiga år bakom sig. Denförsämring som inleddes på den förra regeringenstid i skarven mellan har fortsattmed stor kraft. 80-talets spekulationsekonomikrävde sin tribut, och det var en av orsakerna tillnedgången i produktionen, tappademarknadsandelar, brist på investeringar i Sverigeoch till en begynnande och accelererandearbetslöshet. Allt fler varsel utfärdades och alltfärre jobb stod till förfogande. Denna negativautveckling har fortsatt in i nuvaranderegeringsperiod, och det är först under de senastemånaderna -- för att inte säga de senasteveckorna -- som den negativa trenden ser ut attkunna brytas. Men vi har fortfarande en situationmed en arbetslöshet som för oss liberaler är heltoacceptabel och som måste bekämpas med allamedel.Herr talman! Det är ändå hoppfullt att man ikammaren talar om arbetsmarknadspolitikeni och . Den bild som tydligttonar fram ger hopp. har antalet varsel gåttner till en tredjedel. Det är betydligt färre antalkonkurser. Den öppna arbetslösheten börjarminska. Det blir allt fler lediga jobb, och starta-eget-verksamheten har ökatmed 50 %.Orsakerna till detta är naturligtvis flera, menuthållighet i den ekonomiska politiken är ettnödvändigt inslag kombinerat med en aktivarbetsmarknadspolitik och en rad nya åtgärder somhar tillkommit bara . Det harredan nämnts här ungdomspraktik,arbetslivsutveckling och det senaste tillskottet iform av ett generellt arbetsmarknadsstöd. Detinnebär i det sistnämnda fallet att de somnyanställer under detta år får reduktion avarbetsgivaravgiften.Som så måste man konstatera attarbetsmarknadspolitiken inte ensam kan lösaproblemen. Det innebär att det krävs åtgärderinom snart varje politikerområde. Jag har tidigarei denna kammare sagt att en fungerandearbetsmarknad kräver ''tre ben'', nämligen: enaktiv arbetsmarknadspolitik, ett positivtnäringsklimat, sanerade och sunda statsfinanser.Framför allt gäller det att föra en ekonomisk politiksom lägger grunden för en stabil utveckling.Företag och människor som arbetar måste få enframtidstro. Då behövs det en ökad tillväxt -- sominte är detsamma som rovdrift -- så att vi kan värnavårt välfärdssystem. Målen för regeringensekonomiska politik är nya riktiga jobb ochtillförlitliga trygghetssystem.Grunden är lagd genom en rad strukturellareformer . Effekterna kommer attvisas i den stigande konjunkturen. För en stabiltillväxt krävs att hotet om en galopperandestatsskuld elimineras. I det långa perspektiveträcker det inte med AMS-jobb och AMS-insatser,utan det är riktiga jobb inom främst produktions-och tjänstesektorn som behövs.Vi kan också glädja oss åt att exportindustrin harframgångar, att industriproduktionen har ökat ochatt investeringarna visar en klar uppgång. Mendenna del av ekonomin är, som redan har sagts, förliten för att skapa en allmän uppgång. Vi behöverdessutom nyföretagande, både inomproduktionssektorn och inom tjänstesektorn.Detta förutsätter ett positivt företags- ochföretagarklimat. Regeringens åtgärder för attförbättra klimatet för i synnerhet de mindreföretagen innebär att skatter har sänkts, attarbetsrätten har modifierats och att försörjningenav riskkapital har underlättats.Tyvärr måste man av och till konstatera attregeringens förslag ofta möter ett politisktmotstånd från den socialdemokratiskaoppositionen. På ett sätt är det kanske inteöverraskande. Socialdemokraterna har ju entradition där man inte sällan har haft en ''snål''inställning till småföretag och småföretagande.Detta har för övrigt också omvittnats avsocialdemokraterna själva. Socialdemokraternavill gärna ha företag, men de är inte lika benägnaatt ge människor som är beredda att ta risker ochatt slita hårt ett utbyte av sina insatser och rent avkunna bli framgångsrika.Ett problem för industriutvecklingen i är attvi har halkat efter när det gäller produktion sombygger på forskning och utveckling. Det ärangeläget att , som är ett väl utvecklatindustriland, satsar mer på FoU-intensiv industri,vars produktion dessutom är mindre känslig förkonjunktursvängningar. Produkterna är i regelockså positiva från miljösynpunkt. För jobb ochvälfärd i är det därför angeläget med enökad produktion av FoU-intensiva produkter. Föratt åstadkomma detta krävs en mer aktiv statliginnovationspolitik. Bl.a. behövs ökade möjligheterför innovatörer att få stöd när nya produkter skallutvecklas och introduceras på marknaden. I detsammanhanget förväntar vi oss förslag frånregeringen till i vår. Genom bättre klimatför småföretag i allmänhet och FoU-intensivproduktion i synnerhet bör det vara möjligt attklara utmaningen att återföra till fullsysselsättning under detta decennium, men dåkrävs det också att en del andra förutsättningaruppfylls. En viktig sådan är att blir medlemi den europeiska gemenskapen, EU.För jobbens skull är det vidare viktigt att ytterligarefå ner räntorna. Därför måste saneringen avstatsfinanserna fortsätta med stor kraft.För jobbens skull är det också viktigt att satsa påutbildning och kompetens, på skolan, på den högreutbildningen och forskningen. Det gick en långperiod -- rent av -- då det inteskedde någon utbyggnad av de högre studierna iSverige. har den högre utbildningens volymökat mycket kraftigt , och medlöntagarfondspengar görs satsningar påforskningen.Herr talman! Det finns enligt min mening enfelaktig uppfattning om att nedrustning av denoffentliga sektorn skulle göra det lättare att få framfler jobb. Andra hänger sig åt ensidiga rop på storaskattesänkningar. Men detta skulle leda till intebara kvalitetsförsämringar inom barnomsorg,äldrevård, handikappades möjligheter,sjukvårdens funktion och en fungerande skola.Därtill kommer det faktum att många som förlorarsin offentliga, betalda service inte skulle få såmycket av skattelättnaden. Inte heller skulle detvara någon lösning att spekulera i sänkta lönerinom den sociala tjänstesektorn.Det finns också här ekonomer som tycker att desom arbetar inom offentlig sektor är lågproduktiva,därför att deras arbetsuppgifter på en ren marknadinte värderas så högt, och att de därför borde fåmindre betalt. Men också marknaden kan brista iförmåga att värdera arbetsuppgifter rättvist. Desom får del av sociala tjänster, t.ex. sjuka, äldre ochhandikappade har ofta låg köpkraft, särskilt iförhållande till vad tjänsterna kostar. Därför kan deinte betala för dem. Utifrån liberalautgångspunkter är marknaden å ena sida förträfflig.Men den har å andra sidan sin begränsning.Marknaden måste ges ramar så att det blir en socialtstyrd marknadsekonomi.Visst kan kvinnor få arbete inom privat sektor, menmer än hälften av förvärvsarbetandekvinnor finns inom den offentliga sektorn. Mer äntvå tredjedelar av dem som arbetar där är kvinnor.Det är ingen tvekan om att en väl utbyggd offentligsektor har sociala värden som inte går att bortsefrån. Den har alltså en positiv jämställdhetssidasom vi är angelägna om att slå vakt om och hävda.I en lågkonjunktur som visserligen är i vikande,men som vi får leva med under ännu mångamånader, är det viktigt att vi rustar oss för en starkkonjunktur där utbildad arbetskraft kommer attefterfrågas. erfarenheter från s.k.flaskhalsar manar oss till att stimulera såväl ungasom människor i långt kommen vuxen ålder attkomplettera och fortbilda både sin allmännakompetens och särskilda yrkesutbildning. Detgäller att kunna möta framtidens teknik medförnyade kunskaper.När det gäller arbetsmarknadspolitikens allmännainriktning, att hävda arbetslinjen, gäller det attmetodiskt fullfölja den linje som riksdagenbeslutade om och att regeringen i alltväsentligt följer upp i årets budgetproposition.Herr talman! Detaljer kan självfallet behövajusteras. Men den allmänna färdriktningen, attarbete, sparande och nyföretagande måste varagrunden för framtidens arbetsmarknad, är detviktigt att hävda.Det finns inga genvägar för att uppnå välfärd ochgod livsmiljö. Lägets allvar kräver att vi somparlamentariker tar ett gemensamt ansvar för engod framtida arbetsmarknad.Anf. 52 () replik:Herr talman! Jag blev glad när jag hörde ElverJonsson säga att vi skulle diskutera . Men somvanligt halkade tillbaka till 80-taletigen.Låt mig säga något om 80-talet. När vi lämnade 80-talet och gick in gjorde vi det som detenda land i som inte hade någonungdomsarbetslöshet. Hur ser det ut ? I det faktiskt 90 000 ungdomar som är öppetarbetslösa. Det finns ungefär lika många sombefinner sig i arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Ändå säger att 80-talet inte var så brasom 90-talet har blivit. Jag kan inte förstå hur mankan tolka det som sämre att alla ungdomar har jobbän en ungdomsarbetslöshet som ligger på 180 000.När det gäller försämringarna i arbetsrätten sägerElver att man måste anpassa den för attungdomarna skall kunna få jobb i företagen. Detskulle vara intressant att få reda på omElver statistiskt kan bevisa att försämradtrygghet och försämringar i arbetsrätten ger flerarbetstillfällen. Tvärtom har signalerna redankommit efter vad som hände . Jag kanta som exempel. Där har 700 fastaarbetstillfällen omvandlats till objektsanställningari enlighet med den lagstiftning som för närvarandefinns. Har den gett några fler arbetstillfällen? Nej,tvärtom har den ökat otryggheten. Det kommerinte att bli fler arbetstillfällen genom attarbetsrätten försämras.Jag instämmer i att utbildningens omfattning harökat . Men på vilkas initiativ har denhela tiden ökat? Vi socialdemokrater har hela tidenlagt fram förslag om utbildning ochkompetenshöjande åtgärder. Varenda gång ändafram har ni röstat ner dessa. Dåantog ni hela det paket som vi förhandlade om medarbetsmarknadsminister ,som vi här diskuterade a-kassan. Då somförst accepterade ni och insåg att utbildning faktisktger arbetstillfällen även i framtiden.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag får rätta på enpunkt. Han vill låta kammaren förstå att det, närnuvarande regering tog över, inte fanns någonungdomsarbetslöshet. Men visst fanns det det. Dethar vi haft , så jag tror attJohnny får läsa på den statistiken om igen.Däremot är det riktigt att den har ökat kraftigt.Den har ökat alldeles för våldsamt. Men det manändå skall hålla nuvarande regering räkning för äratt den nu har tagit tag i situationen. Symtomatisktär att Socialdemokraterna var så häpna över att detkom ett ganska radikalt förslag, nämligenungdomspraktiken. I början varSocialdemokraterna starkt kritiska mot det. harman ställt upp på det. Men kom inte och säg att detvar Socialdemokraterna som gick i spetsen för att vifrämst skulle bekämpa ungdomsarbetslösheten.När det gäller arbetsrätten skall jag deklarera attjag hör till dem som också har en modifierad syn påden. Jag tycker att man från fackligt håll överdrivermöjligheterna att klara arbetena med en mycketlångtgående arbetsrättslagstiftning. En sådan har vihaft, men den garanterade ju inte arbeten. Detenda som kan garantera arbeten är ettnäringsklimat som gör att nya arbetstillfällenkommer till och att det finns arbeten som är säkraoch trygga.Å andra sidan bör sägas att det på arbetsgivarhålloch även bland politiska företrädare här ikammaren finns de som tror att en massa jobbskulle skapas om man bara fick bort arbetsrätten.Det ligger mycket stora överdrifter i sådanapåståenden. Låt oss ha en arbetsrättslagstiftningsom hittar balanspunkten mellan trygghet ochsmidighet.Anf. 54 () replik:Herr talman! Om nu ungdomspraktiken har gettdet goda resultat som tydligen villåberopa, varför har man då inte i verkligheten levtupp till de mål som har lagt fast? Jagåterkommer till detta, för vi var överens i dennakammare om att målet skulle vara 103 000ungdomspraktikplatser. Resultatet blev 49 000.Kan man då säga att det var varit ett brainstrument? Jag håller med om att vi kritiseradeungdomspraktiken när den infördes. Vi gjorde detur aspekten att ungdomarna gjordes rättslösa.Denna kammare beslutade om enundantagslagstiftning som inte har skett sedanbeslutet om Åkarpslagen. Detta vände vi oss emot.Vi kunde inte acceptera detta frånsocialdemokratisk sida. Vi accepterar fortfarandeinte att våra ungdomar har gjorts rättslösa, utan vitycker att de skall betraktas som alla andraanställda ute i det verkliga livet.Jag vill återkomma till frågan om utbildning ochkompetens, för den hänger också samman med dearbetsmarknadspolitiska målen som här har lagtsfast. Vi trodde att arbetsmarknadsutbildningenskulle ge 58 000 platser. Den har i stället gett 44 000platser. Jo, därför att , deandra borgerliga partierna och Ny demokrati drevigenom en sänkning av ersättningsnivån till 65 %för arbetsmarknadsutbildning för dem som varyngre än . Där har vi resultatet som gör att viinte kan nå upp till målet. pratar ElverJonsson om hur viktigt det är med utbildning ochatt stärka sin kompetens. Men ni har ju självahandlat rakt emot detta.När det gäller den offentliga sektorn höll ElverJonsson ett lovtal i sitt inledningsanförande om hurviktig den är. Det ställer jag upp på. Jag håller fulltoch fast med om hur viktig den offentliga sektorn ärbåde för jämställdhetsprincipen och för kvinnorna.Men varför ställde ni er då inte bakom vårt förslagden om att inte skicka ut ytterligare20 000, av vilka är tjejer, i arbetslöshet? Dettahar vi återkommit till i vår motion.Efter uttalande och efter BengtWesterbergs stora uttalande om att maninte skulle öka arbetslösheten inom den offentligasektorn förväntar jag mig att ochBengt ställer upp på det förslag som vihar lagt.Anf. 55 () replik:Herr talman! Det är viktigt att påminna om attungdomspraktiken inte skall vara någon ersättningför de riktiga jobb som skall komma i fråga.Det är en sistahandsåtgärd och skall inte vara någonform av gratis arbetskraft. Tänk bortungdomspraktiken, och kärasocialdemokrater, och vi hade haft en förskräckligsituation från socialpolitisk synpunkt.Det är angeläget att framhålla att nya riktiga jobbmåste komma till. Det förutsätter ett positivtnäringsklimat och sunda statsfinanser, som bl.a.kan möjliggöra låg ränta och dämpad inflation.Jag tackar för att det råder samstämmighet om denoffentliga sektorns värden. Men så ställer JohnnyAhlqvist den retoriska frågan: Varför ställde ni inteupp på våra förslag? Ja, det görs oerhört mycket föratt just komma ifrån den svåra situationen att det ien lågkonjunktur avskedas människor, t.ex. påsjukvårdsområdet. Där satsas pengar, vilketinnebär att Arbetsmarknadsverket vialänsarbetsnämnderna träffar avtal omkompetenshöjande insatser, som medför att mankan undanröja varsel och uppsägningar inomsjukvården.Vi tycker att det är angeläget att så sker. Men detär viktigt att man inte ''låser in'' en arbetsgrupp påför höga tal utan klarar strukturförändringen ochen kompetenshöjning. På den punkten känner jagatt arbetsmarknadsutskottet och är nogså överens.Anf. 56 HANS () replik:Herr talman! talade mycket omallmänna spörsmål, men eftersom han är viceordförande i arbetsmarknadsutskottet, finns detanledning att få besked om hur han ser på detfaktum att vi har en rekordhög arbetslöshet, enrekordhög långtidsarbetslöshet, en rekordhögungdomsarbetslöshet och allt fler människor medutomnordiskt medborgarskap i ren arbetslöshet.Samtidigt finns det kvar av de av riksdagenanvisade medlen. har ettöverskott av medel. Vi från oppositionen har sagtatt det kommer att bli på detta sätt, eftersomregelsystemen har försämrat drivkraften att få inmänniskor i vettig verksamhet. Man sänkte stödettill företagsutbildning.När det gäller utbildningsvikariat finns en låsning,som gör att dessa kan stoppas om inte någonändring sker. Det ser inte ut att bli någon ändringenligt budgetpropositionen. Vi visste att det skullebli så här framför allt på utbildningssidan när detgäller studiefinansieringen ochutbildningsbidragen. när arbetslösheten är långthögre än , har vi vid januaris slut tappatungefär av arbetsmarknadsutbildningen. Istället har vi oerhört stora volymer av det som ElverJonsson själv säger -- med all rätt, eftersom det ärriksdagens beslut -- skulle vara en''sistahandsåtgärd'' och som inte håller den kvalitetsom man har anledning att förvänta, nämligenALU och ungdomspraktik. Hur ser detta och på att ROT-initiativen från AMS ännuinte har fått något positivt svar sombyggarbetslösheten på många håll ligger över50 %?Anf. 57 () replik:Herr talman! undrade vart denrekordhöga arbetslösheten hade tagit vägen i mittanförande. Men jag påtalade den och framhöll attden från liberala utgångspunkter är heltoacceptabel. Vi kan också konstatera att inte baraSverige känner av arbetslösheten. har idecennier haft tvåsiffriga öppna arbetslöshetstal.Norge, där man brukar vara lika duktig som vi iSverige på att ha en låg arbetslöshet, hänger oss ihälarna när det gäller den öppna arbetslösheten --för att inte tala om våra stackars finska vänner somhar öppen arbetslöshet och där denvinnande presidentkandidaten uttalade att Sverigeför en arbetsmarknadspolitik som man gärna bordeta till i för att klara situationen.Vi kan konstatera att det finns ett helt batteri medinsatser, och jag tycker, , att vimed den minskande arbetslöshet som avtecknasvid horisonten är på väg i rätt riktning. Det gälleratt backa upp dessa insatser och ge dem genomslagmed full kraft.Hans Andersson frågade, också det retoriskt,varför ROT-verksamheten inte får genomslag. Jagtror att det beror på det somarbetsmarknadsministern nämnde. Så länge viställer nya pengar i utsikt, avvaktar man alldeles förlänge. Det är oerhört gynnsamt att man ikommunerna gör de upprustningar som vi allaönskar, men vi skall vara försiktiga med att aviseranya medel. Det har en förlamande inverkan påigångsättandet.Anf. 58 HANS () replik:Herr talman! Jag drar då slutsatsen att ElverJonsson såsom vice ordförande iarbetsmarknadsutskottet inte tycker att det är enegendomlig situation att anslagna pengar liggerkvar och skvalpar utan att kunna användasberoende på regelsystem och annat somäven prioriterade grupper har en rekordartadarbetslöshet. Detta är, menar jag, en gränslöscynism och en osedvanlig politisk impotens, som tarsig uttryck i denna passivitet.Jag tror nog att de liberala utgångspunkter somElver talade om tar sig andra uttryck. Jagförsökte i mitt huvudanförande ta upp en del av defrågorna. Finansplanen är full av åsikter om viktenav att avreglera arbetsmarknaden, att utnyttjaförsämringarna av arbetsrätten och att, genom attförsämra trygghetssystemet t.ex. påarbetslöshetsförsäkringen, se till att människor blirtvingade att böja knä ännu mer för att få sitt arbete.Elver står i själva verket bakom det somuttrycks i denna liberala finansplan, nämligen attskattereformerna skall fortsätta på det sätt somman har inlett. Kommunerna skall även ifortsättningen få sin ekonomi försämrad. Därmedkommer vi helt enkelt att få en fortsatt utslagning ikommunerna, vilket kommer att drabba välfärden.Då blir det, såvitt jag förstår, inga riktiga jobb inomomsorg och vård utan möjligtvis på sin höjd AMS-initiativ för att senarelägga uppsägningar. Liberalautgångspunkter -- ja, men en ruskigt cynisk politikav vice ordföranden i arbetsmarknadsutskottet.Anf. 59 () replik:Herr talman! Det må tycka. Menom läser igenom mitt anförande ilugn och ro, kommer nog också han fram till att detfinns sådant som en vänsterpartist kan ställa sigbakom.Hans Andersson påstod att det skulle ske en allmänavreglering av arbetsrätten, men det är inte sant.Den modifierade förändring som skedde efter ett riksdagsbeslut har mångaarbetsrättsspecialister sagt var ytterst marginell.Det handlar inte om att skrota arbetsrätten utan omatt justera den och göra den hanterlig för bådaparter.Jag tycker att skall erinra sig sitteget uttalande i sitt huvudanförande, då han medstatsmannapatos sade att det inte är lätt att kommaåt arbetslösheten. Om den insikten torde vi varaöverens. Därför krävs det ett gemensamtparlamentariskt ansvarstagande för en svårsituation. Men en klar ljusning är i sikte.Anf. 60 ():Herr talman! Det råder inget tvivel om attarbetslösheten är ett av våra största problem i dag.Debatten här i kammaren visar också att det råderen bred samstämmighet om vikten av att få flermänniskor i arbete. Frågan är inte om utan hur vipå bästa sätt skall klara av den gigantiska uppgiftenatt få bortemot en halv miljon människor i riktigajobb.Regeringen slår i finansplanen fast detta som ett avde centrala målen . Föratt nå delmålet en halverad arbetslöshet fram till1998 krävs en hög, ja t.o.m. mycket hög och stabilutveckling.Förutsättningarna för detta har skapats:skattereformen, den förändradeföretagsbeskattningen, förbättrade villkor försmåföretagande, avskaffande av offentligamonopol, satsningar på forskning och utbildningsamt århundradets största satsning på infrastruktur.Alla dessa insatser är var och en på sitt sättinvesteringar som utgör en god grund för framtidennu när konjunkturen har vänt. Kds har varit med iden process som har lett fram till förverkligandet avdessa förutsättningar.En av de viktigaste enskilda faktorerna för enförbättrad sysselsättning är att investeringarnaökar. Bruttoinvesteringarna i näringslivet är nu påväg uppåt och beräknas öka med närmare 9 %under 1994. En viktig förutsättning för att varaktigtfå upp investeringarna på en högre nivå är atträntorna kan hållas nere. Av den anledningen ärdet av största vikt att regeringens saneringsprogramfullföljs. Räntenedgången under det senaste åretinnebär en stimulans av ekonomin med ca 55-60miljarder under den kommande tvåårsperioden.De här sambanden känner väl till. I densenaste rapporten, som kom , fick viveta att vårt saneringsprogram trots detta borde havarit dubbelt så kraftfullt, dvs. borde ha uppgått till150 miljarder kronor.Herr talman! Om förslagen i socialdemokraternasekonomiska motion genomförs riskerar vi med storsannolikhet att få en motsatt effekt, vi får i ställethöjda räntor. Även om man nu plötsligt släpptkravet på en ofinansierad momssänkning lämnarman ifrån sig ett förslag som innebär en ytterligareunderbalansering av statens budget och dessutomytterligare ofinansierade utgifter för andra delar avden offentliga sektorn.Ekonomer från IMU och dömer ut dennaform av expansiv finanspolitik som oansvarig redannär budgetunderskottet bara är av BNP. Vårtbudgetunderskott är av BNP!De jobb socialdemokraterna anser sig skapakommer nästan uteslutande i den offentligasektorn. kritiserar man regeringen för attde offentliga utgifternas andel av BNP vuxit tillöver . Min fråga till blir: Varfinns logiken i detta?Vidare vill socialdemokraterna finansiera sinaförslag med tämligen omfattande skattehöjningar.Bl.a. vill man återinföra dubbelbeskattningen påaktieutdelningar, dvs. placera i denexklusiva, men föga smickrande, lilla grupp sombeskattar avkastningen på kapital som satsas iföretag hårdare än avkastningen på passivtbanksparande. Såvitt jag har förstått är allaansvarsmedvetna ekonomer överens om att justaktiutdelningar är det mest riskvilliga kapital somvi har ute i näringslivet.Johnny !