prot · GH09122 · 1994-06-10 00:00:00 — De mänskliga tragedier som döljer sigbakom dessa siffror är svåra för att inte sägaomöjliga att till fullo förstå.Sifforna är den definitiva bekräftelsen påatt utvecklingen inte varlångsiktigt hållbar. Balansen i statsbudgeten i slutetav var skenbar och byggde på en kraftigöverhettning av ekonomin. För varje intjänadhundralapp spenderade hushållen 105 kronor.Vanligt sunt förnuft säger att en sådan utvecklinginte är hållbar.Bank- och fastighetskrisen och den därpå följandeskuldsaneringen i hushållen, som dessutomförstärktes av skattereformen, ledde till en minskadefterfrågan i ekonomin, vilket i kombination medden kraftig internationella lågkonjunkturen bidrogtill den minskade sysselsättningen.Herr talman! Det var i detta läge som regeringentillträdde . En rad åtgärder harvidtagits för att få stopp på det fria fallet i ekonominoch för att vända utvecklingen.Ett centralt mål för regeringens ekonomiska politikhar varit att skaffa nya, riktiga jobb. Men världenshögsta skattetryck, enorma budgetunderskott ochsnabbt ökande statsskuld har det varit heltnödvändigt att inrikta den ekonomiska politiken påatt skapa nya jobb i den privata sektorn. Sedan1950-talet har inte ett enda nytt jobb nettotillkommit i denna sektor.En av de mest centrala uppgifterna för att skapaförutsättningar för en ökad sysselsättning är attvaraktigt få ned räntan. Det är en absolutnödvändighet för att få i gång investeringarna,tillväxten och därmed de nya jobben.Ett dramatiskt omslag i realräntenivån inträffadeför . Från att ha varit negativ under1970-talet och har vi nu under1990-talet ett läge med historiskt sett mycket högrealränta. har vi sett hurarbetsmarknadsläget förändrats lika dramatiskt.Den negativa realräntan missgynnade sparandetoch gav upphov till den låneekonomi somkulminerade spekulations- ochinflationsekonomi. När omslaget till en hög positivrealränta kom sattes finans- ochfastighetsmarknaden i gungning genom den alltförhöga belåningsgraden på fastighetsmarknaden.Omslaget verkade också starkt hämmande på denekonomiska aktiviteten i den reala sektorn avnäringslivet och bidrog till en dramatisk försämringav statsfinanserna.Den höga realräntan fungerar som en broms förinvesteringar genom att det är färre möjligainvesteringar som så att säga passerarlönsamhetströskeln. Detta gäller för investeringar ireala tillgångar, avsedda att användas i produktion,dvs. byggnader, anläggningar, maskiner ochinventarier, transportmedel samt bostäder, men detgäller även investeringar i immateriella tillgångar,som forskning och utveckling och utbildning avpersonal.Därför finns ett negativt samband mellan realräntaoch sysselsättning. En sänkt realränta ökar denekonomiska aktiviteten i näringslivet genom ökadeinvesteringar, och detta skapar nya jobb, vilket i sintur bidrar till att minska statens budgetunderskott.En fortsatt kraftfull sanering av de offentligafinanserna är därför helt nödvändig för att skapaförtroende för den svenska ekonomin. Vi kannämligen inte besluta om den låga räntenivå vibehöver, men vi kan föra en politik som gör att viförtjänar den räntan.Herr talman! Vi kan nu konstatera att regeringenspolitik har börjat ge resultat. Antalet varselfortsätter att minska. Allt fler personer får arbete.Antalet platser som anmäls till arbetsförmedlingenfortsätter att öka.Precis som tidigare svarade IngelaThalén i sin replik är det inte så att antaletlångtidsarbetslösa ökar. Det är inte 133 000personer som är långtidsarbetslösa , det är94 000. En av underrubrikerna i det senastepressmeddelandet från Arbetsmarknadsstyrelsenär också ''Färre långtidsarbetslösa -- inte fler''.Trots detta är arbetslösheten naturligtvisfortfarande alarmerande hög -- att säga detta är intepå något sätt att ta till överord. lämnarockså som vi vet ca 100 000 ungdomar gymnasie-och högskolan. Det här kommer att ställa mycketstora krav på arbetsmarknadspolitiken under denärmaste månaderna.Herr talman! När trenden nu pekar mot en ökadsysselsättning är det viktigt att dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna successivtväxlas över från praktikplatser tillutbildningsplatser. De långtgåenderationaliseringarna inom främst industrin har gjortatt kapacitetstaket snabbt kan komma att nås ochatt flaskhalsar kan uppstå. Behovet av en välfungerande arbetsmarknadsutbildning, som i denpågågende konjunkturuppgången underlättarmatchningen av de arbetssökande och de nyajobben, är tydligt.Regeringens ambitioner att hålla nere den öppnaarbetslösheten och genom olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder förbättraarbetsmarknadens funktionssätt är lovvärt. Ävenkommande budgetår finns beredskap för en volympå i genomsnitt ca 400 000 platser per månad.Regeringens förslag är utformat som ett flexibeltoch justerbart åtgärdspaket, och det kan lättexpanderas. Det är bra i ett relativt osäkert läge.Som kristdemokrater hälsar vi med tillfredsställelseförslaget om överföring av medel till upprustningoch underhåll av framför allt länsvägar. De 2,8miljarder kronor som satsas på detta beräknasresultera i ca 13 000 årsarbeten, som demedverkar till en ökad trafiksäkerhet ochförbättrad miljö.Också den antagna regionalpolitiskapropositionen har stor betydelse försysselsättningsutvecklingen. De nya satsningarnapå det s.k. mikrostödet och på kvinnligtföretagande är särskilt positiva och kan tillsammansmed de gamla stödformerna ge hävstångseffekterav stor betydelse för att skapa sysselsättning i helaSverige.Herr talman! har alla partier talatom småföretagens betydelse för tillkomsten av denya jobben. I praktisk handling har dockSocialdemokraterna verkat i rakt motsatt riktning.I sina ekonomiska motioner förseslår manskattehöjningar på ca på företagoch på riskkapital som satsas i företag för att skapanya jobb. Detta motsvarar kostnaden för 45 000helårsjobb inom exempelvis industrin. Samtidigtlägger man fram förslag om investeringar m.m.,som nästan uteslutande skall finansieras inom denoffentliga sektorn. Enligt Finansdepartementetsberäkningar kommer detta att leda till att antaletsysselsatta totalt sett minskar.Vi kristdemokrater menar att ett gynnsamt klimatför småföretag och nyföretagande är av största viktinför kampen mot den höga arbetslösheten.Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för ettbättre företagsklimat. Vi tror dock att man måstegå vidare för att ytterligare förbättra klimatet försmåföretagen. Det handlar i stor utsträckning omatt långsiktigt skapa positiva attityder och gekunskap om företagande och företagandets villkor.Införande av företagarutbildning på gymnasienivåär en viktig komponent i detta och bör stimuleras.Herr talman! I debatten ställs ofta olika åtgärderför att öka sysselsättningen mot varandra. Vikristdemokrater är av den uppfattningen att detinte finns någon patentmedicin som ensam kan lösasysselsättningsproblemen. Dessa måste tvärtomangripas med en samlad strategi bestående av fleraolika delar, Jag har tidigare berört några av dessa --behovet av en sanering av statsfinanserna för attuppnå varaktigt lägre räntor, ett förbättrat klimatför små- och nyföretagande och en effektivarbetsmarknadspolitik som underlättarmatchningen av de nya jobben oh arbetskraften.Utöver detta måste långsiktigautvecklingskraft stärkas genom en fortsatt satsningpå utbyggnad och underhåll av infrastrukturen. Förden långsiktiga ekonomiska utvecklingen är detockså av största betydelse att utbildningsväsendet,särskilt den högre utbildningen, ges tillräckligaresurser. Det är nödvändigt om skall kunnamöta den internationella konkurrensen och för attfrämja framväxten av kvalificeradtjänsteproduktion. Ett EU-medlemskap är enligtvår uppfattning en mycket viktig faktor för attkapitalet skall söka sig till och stanna inom landet.Herr talman! De nuvarande mycket storaskattekilarna för arbete främjar inte framväxten avnya jobb. De medför att man måste arbeta två ochen halv dag för att t.ex. kunna betala enhantverkare för en dags arbete, så att han eller honfår ut samma inkomst som man själv har.Beskattningen bör så snabbt som möjligtomfördelas inom ramen för nuvarande skattetryck,från arbetskraft till miljöbelastande utsläpp,begränsade naturresurser och energi. Det är förmiljöns och jobbens skull dags för en nyskattereform med en omfattande skatteväxling.De nuvarande skattekilarna för arbete försvårarinte minst tillkomsten av jobb inom den privatahushållssektorn. Marknaden för den typ av tjänstersom kan utföras i egenregi är i stort sett utplånad.Kds förslag om ett införande av en s.k. u-skattesedel skulle kortsiktigt kunna skapa mångaungdomsjobb inom hushållssektorn.U-skattesedeln skulle självfallet inte lösa allaproblem för ungdomar på arbetsmarknaden. Men,som även skriver i sin senaste bok,sänkt skatt på vissa tjänster skulle kunna lindraproblemen.Herr talman! En viktig målsättning förkristdemokratisk ekonomisk politik är att skapanya jobb och därmed öka sysselsättningen. ärdetta den i särklass viktigaste fördelningspolitiskauppgiften. Regeringens politik har samma syfte.Jag yrkar därför bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande.I detta anförande instämde ,och (alla kds).Anf. 135 () replik:Herr talman! Det var ett våldsamt anförande somRose-Marie Frebran höll. Jag vill bara kommenteraen punkt. Det gäller långtidsarbetslösheten.Långtidsarbetslösheten har ökat mycket kraftigt irelativa tal. var av alla arbetslösalångtidsarbetslösa. Det skall jämföras med förraåret, då av de arbetslösa varlångtidsarbetslösa.Man skall inte alltid bry sig om relativa tal. Menman skall sätta detta i relation till de övrigaförändringarna på arbetsmarknaden, nämligen attantalet sysselsatta minskar, att andelen iarbetskraften har förändrats mycket dramatisktunder de gångna fyra åren, att de latentarbetssökande har ökat med nästan 60 000 jämförtmed och att de undersysselsatta harökat med 38 000 personer.När man för ihop hela denna bild är den fråga jagtidigare ställde, och som jag aldrig fick något svarpå, fortfarande mycket relevant. Hur avser man attanvända de medel som man enligtutskottsskrivningen säger sig vilja använda för attöka volymerna, eftersom det finns särskildanledning att göra detta?Man kan inte bara, som det gjordes i det tidigareanförandet, avfärda detta med dramatiska gesteroch säga att antalet personer har minskat från enmånad till en annan. Detta är mycket oroväckande.Det är, som jag sade i en tidigare replik, en av desvåra frågorna i anslutning till''flaskhalsproblematiken'' som vi ser framför oss.Den kan man definitivt inte bortse från i anslutningtill det höga arbetslöshetstalet.Anf. 136 ()replik:Herr talman! Om har rätt iprocentsatsen för april månad, dvs. att då varlångtidsarbetslösa, har vi sett en dramatiskförbättring. De långtidsarbetslösas antal var imaj månad. Tillåt mig att tvivla på siffran för april.Hur avser man nu att använda de pengar som maninte uttryckligen säger vad de skall gå till? Vibifaller att finansfullmakten får utökas med ettbetydande antal kronor. Hur avser man att användadessa medel? Om det var klart i dagens läge,behövde de inte föras till finansfullmakten. Dåkunde de anslås till specifikt angivna åtgärder.Finessen med detta är ju att det skall finnasflexibilitet. Regeringen skall kunna ta tillfinansfullmakten. Den skall kunna göra saker närden upptäcker vad man bör göra. Det är fråga omåtgärder som får en kraftig sysselsättningseffekt.Det är sådana åtgärder man vill ta till när manupptäcker vad man behöver göra. Det kan man intesäga i förväg.Anf. 137 () replik:Herr talman! Man skall åstadkomma en flexibilitet,säger . Men min fråga kvarstår.Omfattar inte den flexibiliteten 130 000 ungdomarsom nu går ut ur universitet, högskolor ochgymnasieskolor?Omfattar inte flexibiliteten de långtidsarbetslösa,som inte får adekvat hjälp för att stärka sinställning? De måste få möjligheten att komma in iarbetslivet, som jag påpekade i mittinledningsanförande. Faktum är att det finnsljusningar på arbetsmarknaden inom industrin.Varför vill inte regeringspartierna tillåta dessapersoner att omfattas av denna s.k. flexibilitet?Flexibilitet är definitivt inte detsamma somkortsiktig ad hoc-politik. Regeringens politik ochutskottsmajoritetens politik har de gångna åren justvarit en ad hoc-politik, dvs. tillfällighetspolitik.Det är bl.a. detta som har bidragit till att vifortfarande har 13 à arbetslösa. Regeringensäger i sin proposition att vi kommer att fortsättaatt ha 13 à arbetslösa 1994 och 1995, och inte tänker sig någon ljusning förrän långt in islutet av detta århundrade. Ändå håller man innemedel. Varför vill man inte använda medlen fördessa sammanlagt 260 000 personer?Anf. 138 ()replik:Herr talman! Man kommer naturligtvis att användamedlen när de behövs. Vi vet att alla de medel somär anslagna för innevarande budgetår inte har tagitsi anspråk och inte kommer att tas i anspråk t.o.m.den sista juni. Redan där kommer det alltså attfinnas överskjutande medel, och över 25 miljarderanslås.Givetvis kan det i slutet av kommande budgetårvisa sig att det kan behövas mer medel. Det kanockså under budgetåret visa sig att manbehöver sätta in en åtgärd som man inte hadeplanerat tidigare.Ingela får alla möjligheter att diskutera dettavidare med den i regeringen ansvarige på dettaområde, . 139 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Dentråkiga, nedbrytande och dyra arbetslösheten gårinte att diskutera om man börjar tideräkningen den10 april, som och andrasocialdemokrater mycket gärna gör.Hösten 1991 arbetade hälften av våra anställda iföretag som gick med förlust. Då uppdagades ocksåatt våra banker och finansieringsinstitut varkonkursfärdiga eller i det närmaste konkursfärdiga.Svensk industri utökade fram till regeringsskiftet antalet jobb med30 000 -- i utlandet. Men i vårt land minskadeantalet industrijobb med 86 000 mellan 1990--1991.Tänk om det hade förts en politik som hade gjortatt ett par hundratusen industrijobb kommit till iSverige, i stället för denna mycket kraftigaminskning!Varslen nådde rekordnivåer, 9 000 vissamånader 1991. Många av de varslade blevarbetslösa först efter regeringsskiftet. Skedde feletnär de varslades eller när uppsägningstiden gick ut?Konkurserna blev jättemånga och jättestora.Kommunerna gick under större delen av 80-talet och --1991 medmångmiljardförluster. 1992 och 1993 har de haftjättelika överskott.1990--1991 trodde av befolkningen attdet skulle bli bra på jobbsidan. har cirkahälften av invånarna framtidshopp.Investeringarna i industrin minskade rekordartat.Sverige var prissatt på världsmarknaden.Bytesbalansen, affärerna med utlandet, visade 30--i förlust per år.Vem regerade då, ? ställer jag tvåpolitiskt mycket allvarliga frågor: Anser IngelaThalén att det är korrekt att mot denna bakgrundanklaga denna regering för den arbetslöshet somföljde på grund av det som jag har redogjortför? Känns det riktigt bra?Det andra är en följdfråga. Jag har många gångerläst i tidningarna: har ordnat detsom har hänt sedan regeringsskiftet. Men om detvarslades 9 000 personer en höstmånad 1991 och deblev arbetslösa somarbetsmarknadsminister -- är det då verkligen rätt,, att så förenkla den politiska debattenatt man påstår sådana saker?Jag tror inte att de LO-broschyrer som redovisarsådant och de ledande företrädare i dennakammare som säger sådant bidrar till att vi kan tade breda tag som egentligen behövs för att vi skallkunna ta oss ur en ganska besvärlig situation.Jag vill gå vidare till nuläget. Vi måste med stortillfredsställelse notera att vi aldrig har haft ensådan konkurrenskraft i vårt land som . Dettairriterar vissa socialdemokrater. De säger att detberor på kronans fall. Men mer än hälften avförbättringen beror på produktivitetsökningar ochsänkta arbetsgivaravgifter. Kronans fall bidrogockså.I fjol hade vi en produktionsförbättring inäringslivet på . Det är litetbesvärligt att vara arbetsmarknadsminister då. Menvi kan se på bytesbalansen, som från stora förlusternu kommer att gå 30--40 miljarder plus och sedangå ytterligare plus. Det behöver vi. De 300 störstaindustriföretagen tänker öka investeringarna med30 %. Framtidstron stiger rakt uppåt i våra små ochmedelstora företag. Vi har gått om våra europeiskagrannländer.Framtidstro är viktigt; då börjar man våga investeraför framtiden, vilket vi och de anställda behöver.Hushållens framtidstro har inte varit så hög sedanman började mäta den . Den låg på enbottennotering innan ni socialdemokrater lämnadeöver. Hushållen förstod läget.Konkurserna minskar dramatiskt totalt sett, både istorlek och antal. När det var som värst fick vi in 1miljard till lönegarantin medan det gick ut 6miljarder. Nästa budgetår kommer budgeten förlönegarantin att gå plus minus noll. Det är också ettbevis på tillfrisknande.Vi upplever nu en näringslivsledd, exportleddexpansion. Det behöver vi. På den punkten ärIngela och jag tydligen överens om målet,dock icke om medlen. Vi behöver denna expansioneftersom näringslivsdelen är för liten för att orkamed vår stora offentliga sektor. Den måste heltenkelt bli väsenligt större och gå före.Vi kan nämligen inte fortsätta att låna oss fram närdet gäller vård, omsorg, skola och utbildning. Detgår inte att skjuta hur mycket som helst påkommande generationer.Också berörde den kommunalasektorn. Antalet arbetstimmar i den kommunalasektorn har minskat -- intemer. En del av de jobben har hamnat i den privatasektorn i och med att man köper tjänster i en annanomfattning , både i socialistiskt och borgerligtstyrda kommuner.Antalet anställda i kommunerna har dock minskatmed . Jo, på grundav den ökade närvaron, eller den alltför storafrånvaron glada år. Men volymenarbete som utförs -- med hög kvalitet -- är i stort settoförändrad.Herr talman! Vi har problem med statens budgetoch med Arbetsmarknadsfonden, som vidiskuterade i går. Dessa saker gör att räntan pressasuppåt. Men i det fallet kan verkligen intesocialdemokraterna slå sig för bröstet, eftersomderas alternativ har präglats av störreunderskott och mera lån. Det är inte hållbart.Det är oroande att räntan har stigit på desenaste fyra månaderna. Det är utomordentligtallvarligt. Här behövs egentligen gemensammaförtroendeskapande åtgärder, om vi är måna om attinte bryta den starka uppgång som är på gång.Vår väg är smal, men den är framkomlig, om viljanfinns.Låt oss nu se framåt. säger att utländskaföretag nu vill investera i igen. Attitydenhar svängt totalt, säger man i sitt pressmeddelande;dvs. den har sedan s-tiden svängt totalt. Då varSverige inte ett intressant investeringsland.Utländska företag skydde oss. Svenska företagordnade jobben utomlands. Det var det stora feleti den socialdemokratiska politiken, som har letttill den arbetsmarknad som vi har.Också svenska storföretag har ändrat attityd. Detar nu i stor omfattning hem de jobb som de flyttadeut . Det är bra, ochjag välkomnar det verkligen. De planerar också föratt investera i , och det är helt nödvändigt.Den privata tjänstesektorn, som tillhörnäringslivet, genomgår nu en positiv utveckling,och även det är bra. Jag har redan nämntsmåföretagens stora framtidstro. Man ser det ocksåpå starta-eget-frekvensen. --startade900 personer eget företag viaarbetsmarknadsåtgärder. blir det ca 17 000personer som startar eget. Vi behöver nyaentreprenörer, men låt oss då behålla rimligavillkor, så att det blir lika intressant att sätta inpengarna i ett eget företag som att sätta dem påbanken!Jag har kommit in på skattefrågorna, som ärviktiga. Om har en miljon och sätterin den på banken, beskattas avkastningen med30 %. Hade hon varit egen företagare ihandelsbolag, hade hon fått betala iskatt, och då skall hon också ta risker. Vi får intetillväxt i näringslivet om vi behandlar dem som tarrisker på det sättet.Nu har vi chansen, och framhåller just detförhållandet att vi har utformatföretagsbeskattningen med hänsyn till deninternationella nivån som en tung anledning till attde utländska företagen när de skall välja attinvestera i nu ser på . Det skulle vara att gå emot våra ungdomarsintressen.Socialdemokraterna bör tänka på detta när de nuförledande enkelt diskuterar det här ute på fältet,där många har det jobbigt och detta kan sticka iögonen. Jag vill fråga: Varför avskaffade densocialdemokratiska regeringen i Norgedubbelbeskattningen före ? Det är enganska viktig fråga. I och med attsocialdemokraterna avreglerade kronan måste viha ungefär samma betingelser som man har ute iEuropa i övrigt. Man kan tycka vad som helst omkronans värde, att det skall sänkas eller höjas, menden måste ligga ungefär där den ligger, om vi skallkunna fortsätta att utveckla vårt land.Det är alltså alldeles fel väg att, somsocialdemokraterna vill, ta stora pengar frånföretag och investerare för att göda AMS-verksamheten. Först och främst harArbetsmarknadsverket enligt samtligalänsarbetsdirektörer och AMS-ledningen alla depengar som det behöver. Då skall vi inte ta medelfrån företagsamheten genom att beskatta denhårdare och föra över dem till AMS, där deegentligen inte behövs.En näringslivsledd uppgång är kanske allraviktigast för de offentliga jobben. Får vi intestabilitet i ekonomin hotas skola, vård och omsorg,och det får inte ske. Vi måste nu våga låtanäringslivet gå före i expansionen.Låt mig vidare ta upp en liten skrift somsocialdemokraterna har utgivit och som handlar omungdomar. Man har där ryckt loss ett citat av Bildt.Jag har hört honom säga detsamma många gånger.Bildt kan försvara sig själv, men jag tycker inte attdetta är hederligt gjort. Man har gått till väga påsamma sätt som den som rycker loss ett uttalandesom man har hittat i någon tidning, så att det ger ettlögnaktigt intryck. Men vill man driva politik på detsättet må man göra det.Man säger i boken, som skall delas ut tillungdomarna, att man vill slopa ungdomspraktikenoch ALU. Men ni har med detta i ert budgetförslagför nästa budgetår. Ni har där med meraungdomspraktik än vad regeringen föreslår. Niföreslår 50 000 platser i ungdomspraktik och 40 000platser i ungdomsintroduktion. Detta skall inledasmed fyra månaders ungdomspraktik och därefteranställning med lönebidrag. Det är alltså egentligenmer än vad regeringen föreslår. Sedan går ni ut ochsäger: , ni ger ju gratis arbetskraft! Menså är det inte. Det är ni som vill ge den gratis.Ni är inte riktigt korrekta i er bok och i era förslaghär i . Jag tycker att ni gör rätt iriksdagen. De här stora åtgärderna kan vi inteavskaffa när så många står utanför den ordinariearbetsmarknaden, men uppgifterna i boken är intekorrekta.Beträffande ungdomsintroduktionen finns nu ettantal förslag om 40 000 platser. Jag frågadelänsarbetsdirektörerna och AMS-ledningen ocksåom detta. De trodde att det fanns drygt 25 000platser. Era förslag är litet ihåliga. Kommer ni ihåggymnasieskolan? Ni skulle ha 50 000 platser ochsläppte allting fritt. Det blev bara 25 000. Ni är brapå att stapla förslag, men innehållet är svagt.Därmed är inte sagt att ni inte vill väl, men ni väljeren del felaktiga metoder.Vi kommer att få en sommartopp iarbetslösheten. har man inte haft dessasommartoppar, men gickarbetslösheten upp på detta sätt, och går denrakt upp. Arbetsförmedlingarna ochyrkesvägledningarna säger till ungdomarna: Ni vetinte om ni kommer in på utbildning . Gåför säkerhets skull och anmäl er hosarbetsförmedlingen! Där kommer man att resoneramed er osv.Detta är bakgrunden till dessa stora toppar. Mendet är ingen tvekan om att utvecklingen nu raktigenom går åt rätt håll. Det stora hotet mot våraungdomar är att vi i den äldre generationenfortsätter att hejdlöst låna till en välfärd som vi intesjälva producerar och skickar över notan för den tilldem som i stor utsträckning bärarbetslöshetsbördan i dag.Dra inte över pengarna från företag och investeraretill AMS! Det är en hiskligt felaktig politik framförallt i en uppåtgående konjunktur, men den är överhuvud taget alltid felaktig.Jag vill inför avslutningen av denna mandatperiodsäga att jag är övertygad om att samtliga i dennakammare så snabbt som möjligt vill komma tillbakatill en fullgod och normal arbetsmarknad. Detgäller bara att välja de rätta instrumenten för detta.(Applåder)Anf. 140 () replik:Herr talman!