prot · GH0954 · 1994-01-20 00:00:00 — Denna beredning har skettmot bakgrund av synpunkter som inkommit från ca100 olika remissinstanser, bland denna punkt kan vid det slutgiltiga avgörandet iregeringen delade meningar komma att föreligga.Dessa torde då kunna föras tillbaka på de delademeningar som kom till uttryck vid riksdagensställningstagande till avtalet med i maj1991.När olika intressen vägs mot varandra inom ramenför naturresurslagen är det inte onaturligt att dengrundläggande inställningen till betydelsen av detmed träffade avtalet kan leda till olikabedömningar i avvägningsfrågan.Regeringens agerande i denna fråga innebär ettfullföljande såväl av avtalet med som avvåra förpliktelser att göra noggrannast möjligamiljöprövning av förbindelsen.På sina håll har man ansett att det är onödigt avregeringen att kräva den ''översäkerhet'' som detkan anses innebära att be bedömaom den förändrade förbindelsen fullt ut uppfyllerde förutsättningar som angetts för nollösningen.Det hävdas då att ett snabbt igångsättande avanläggningsarbetena är ett viktigare intresse änabsolut säkerhet i miljöprövningen. Men med detstörre perspektivet är denna ''översäkerhet'' välmotiverad.En försening som -- under förutsättning attVattendomstolen ger sitt godkännande -- endastkommer att ha en marginell påverkan på tidsplanenskall vägas mot vikten av att med all dennoggrannhet vi förmår verkligen säkerställa att viinte gör ingrepp som riskerar att påverka hela denekologiska balansen i Östersjön.För den avvägningen vet jag att det finns storförståelse såväl i som i . Vidgårdagens möte i förklarade sig den danskestatsministern fullt till freds med den redovisning avdet svenska arbetet som där lämnades.Jag vill också nämna att vid mötet i även det fortsatta arbetet med attupprätta en gemensam regional miljöplan förÖresundsregionen. Jag informerade även om attden lämnatuppdrag till trafikverken att utarbeta en strategi förett miljöanpassat transportsystem iÖresundsregionen i enlighet med en tidigareöverenskommelse mellan den dansketrafikministern och den svenskekommunikationsministern.Anf. 25 ():Fru talman! har, med statsministerns egnaord, lyft politiken till den skapande statskonstensnivå. Vi har, enligt statsministern, den mestkompetenta regeringen . En del borgerligaledarskribenter menar att turerna kringÖresundsbron är ett uttryck för fiffighet, för''smartness'' och för politisk fingerfärdighet.Min uppfattning är att statsministerns ochregeringens alla undanmanövrer, bortförklaringaroch uppskjutna beslut kring är etttydligt och beklagansvärt exempel och tecken påregeringsmaktens förfall.Genom ett fifflande med beslutsprocessen, somskadar tilltron till politiken och respekten förregeringsmakten, har statsministern lyckats klamrasig fast vid regeringsmakten. Regeringen är slitenoch splittrad. Den orkar inte ta itu med den 14-procentiga arbetslösheten och den brant stigandestatsskulden. Den orkar bara ägna sig åt en sak,nämligen att försöka sitta kvar.Nu är vi i det märkliga läget att statsministerntänker tillåta miljöministern att reservera sig motett kommande beslut om . Det ärklart att min fråga är om statsministern skall tillåtaatt miljöministern sitter kvar, som hanfråntas ärendets fortsatta hantering. Skallregeringen ha en miljöminister som inte har ansvarför det som enligt är det största miljö-och planärende som någon svensk regering harhaft?Fyrpartiregeringen tänker dessutom begärasvenska folkets förtroende att regera underde kommande fyra åren. Brobygget kommer undermånga år att kräva nya ställningstaganden. Skallkommande centerstatsråd tillåtas attfortsättningsvis reservera sig? Skall också andrastatsråd få avsäga sig ärenden när de inte finner detpartitaktiskt motiverat att ta det ansvar som följerav att sitta i en regering och styra landet?Anf. 26 Statsminister ():Fru talman! Det senare var kanske mindre en frågaän ett polemiskt inlägg, men det slutade i alla fall ien fråga. Om jag får vara litet envis vill jag hållamig till sakfrågan; jag råkar nämligen tycka att denär viktig.Det borde bekymra att denutformning av förbindelsen som hans regeringträffade avtal om icke fyller de miljökrav som viställer. Det är ett besvärande faktum, och jag tar påmig en del av detta själv, därför att jag röstade fördetta avtal. Det innebar att den utformning avförbindelsen som ni förhandlade fram intetillfredsställer de krav på nollösningen som måsteställas. Jag talar då om den moraliska, långsiktigaförpliktelsen gentemot den ekologiska balansen iÖstersjön.Det har lett till en situation där vi successivtförsöker miljöoptimera denna förbindelse, så attdet skall bli entydigt och klart för alla att ett ja tillbron också innebär ett ja till miljön. Jag vill inteacceptera en situation där ett ja till bron uppfattassom ett nej till miljön. Det kräver ett nogsamtarbete med att miljöoptimera denna förbindelse.Jag är då beredd att ta den ''översäkerhet'' som detinnebär att be verifieraslututformningen. Det ger mig den säkerhet somgör att jag kan säga att ja till bron är ja till miljön.Jag vet numera att den utformning av förbindelsensom undertecknade inte gjorde detmöjligt att säga det som jag som statsminister villkunna säga.Ingvar tar upp en icke ointressantkonstitutionell fråga, och den förtjänar en seriösdebatt. Jag försökte besvara den litet i slutet av mininformation. Instrumentet att anteckna avvikandemening till statsrådsprotokollet är ett allvarligtinstrument, bör användas endast ytterst sparsamtoch bör kunna motiveras på ett logiskt sätt i varjeenstaka fall.I det här fallet rör det sig om naturresurslagen.Ingvar känner till naturresurslagen likaväl som jag. Den handlar om att man väger olikaintressen mot varandra. Jag kan ta ett har ansett attLernacken där brofästet skall göras på den svenskasidan är ett riksintresse för naturvården. Man kandå säga att det finns andra riksintressen, t.ex.fullföljandet av avtalet med ochkommunikationsintresset. Det är ett fullt legitimtintresse, med hänsyn till den avvägning som görsinom naturresurslagen. Hur man väger det avgörsdock i ganska stor utsträckning av dengrundläggande inställning man har till avtalet medDanmark och den utformning som det fick.I och med att detta var en fråga som splittradedenna kammare , kan det föras fram tillolika avvägningar inom ramen förnaturresurslagen. Det är den logiska och den av migaccepterade grunden för att detta instrument i dettasammanhang skall kunna användas.Av en pressträff som tydligen hadei går kväll har jag förstått att han anser att fråganskall lösas, och bara kan lösas, genom att Centerndrivs ut ur regeringen. Jag skulle få sitta kvar avnågon anledning. Men skulle drivas ut urregeringen, därför att det på något sätt inte varrumsrent i den här hanteringen.Låt mig för det första säga att detta skorrar litet illamot bakgrund av att själv talar omsina breda regeringar över blockgränsen, därtydligen nu är exkommunicerat.För det andra är detta icke min filosofi. Min filosofiär inte bara att i fysisk bemärkelse bygga broar tillandra länder, utan min filosofi är också att försökabygga politiska broar mellan partier som kanskehar olika utgångspunkter. Man skall kunna finnavarandra utan att ställa till tumult och lösa problempå ett praktiskt och bra sätt och i detta fall medutgångspunkt från ett miljöengagemang, därCentern faktiskt har ett och annat att bidra med ivilken regering det än vara månde.Anf. 27 ():Fru talman! Statsministerns mångordighet kan intedölja regeringens erbarmliga hantering av dennafråga. Statsministern skall nog få diskuterasakfrågan . Han vet att vi har enmiljölagstiftning som av varje regering kräver attdenna fråga särskilt skall prövas efter det att ettprojekt föreligger. Vi, i en socialdemokratiskregering, hade med all säkerhet hamnat just på detförslag till nollösning som kom fram i slutskedet avbehandlingen. Problemet med regeringen är attden då inte orkade fatta beslut.Om inte tror på mig, skall jag återge vadAlf sade : Regeringspartierna var,när regeringen tillträdde, överens om att bronskulle byggas om man klarade en nollösning förÖstersjön.Vattendomstolen har redan sagt att man gör det.Vad ni nu gör är bara att öda tid och kraft när niborde ge er i kast med andra stora miljöfrågor.Avrinningen av gödningsmedel och föroreningartill från floder och åar, reningen av Wislai och av S:t avloppsvatten.Lyssnar inte på de övriga partiledarna iriksdagen och i regeringen? Dessutom, ,eftersom var så väldigt mångordig: CarlBildt har alltså gett besked här om att vi skallha miljöministrar som sitter kvar i den borgerligaregeringen och som inte skall ha något inflytandepå den största av alla miljöfrågor som vi har attbehandla här i landet. Det är, fru talman,regeringsmaktens förfall.Anf. 28 Statsminister ():Fru talman! Jag trodde i och för sig att IngvarCarlssons poäng var att hade alltförstort inflytande på den här frågan, så stortinflytande att frågan bara kan lösas genom att mansparkar ut ur regeringen, vilket jagförstår var poängen med i går. Han får bestämma sig omproblemet i regeringen är att harför stort inflytande eller att han har för litetinflytande.Svaret på den fråga ställde vadgällde om jag lyssnar på är att det ärklart att jag lyssnar på , och . Det händerfaktiskt att de lyssnar på mig också. Så formar vigemensamt en politik som uppfattas som stark ochsom sakligt förankrad.Låt mig sedan bara notera, utan att vara alltförpolemisk, att bekräftar det somicke kan förnekas, nämligen att den utformning avförbindelsen som regering fattadebeslut om icke klarade de mycket hårda krav -- jagmedger det -- som ställs på en nollösning. Det ärnödvändigt att revidera och revidera,miljöoptimera och miljöoptimera för att klaradetta.Jag uppfattar så, att han anser attregeringen skall fatta ett reservationslöst ja-beslut utan att miljöoptimera ytterligare. Är det rättuppfattat? Detta är inte regeringens uppfattning.Vi ser möjligheten att konsortiet framtill gör den ytterligaremiljöoptimering som enligt min mening ärangelägen och att detta i så fall leder fram till detbeslut som är förenligt med avtalet med om den socialdemokratiskabeslutsrekommendationen är att kasta ut Centernur regeringen, ge ett villkorslöst ja och avstå frånöversäkerheten i miljöprövningen, så kan jag baranotera den ståndpunkten. Jag delar den inte och jagtror inte att den är försvarbar, därför att den öppnarjust för dem som vill säga att ett ja till bron är ettnej till miljön. Jag vill ha en politik där ja till bronockså är ja till miljön.Anf. 29 ():Fru talman! En regering skall regera, ,och en regering skall fatta beslut. harupprepade gånger själv sagt att ett beslut skullefattas . Han klarade inte denuppgiften. Försök inte här att med ordsniderierkomma bort från det faktum att haren annan uppfattning! Om man inte är överens börkonsekvensen vara att man får bilda en annanregering.Om fortfarande inte vill lyssna på vad jagsäger, vill jag återge vad en borgerlig ledarskribentskrev: Har en regering som regerar landeteller en cirkus för verbala trapetskonstnärer? Niomånader före valet tyder hanteringen av brofråganpå det . Det är alltså denna fyrklövercirkussom ämnar begära förnyat förtroende av väljarna iseptember. Arma land.Carl Bildt! Ligger det ändå inte någonting i vaddenna borgerliga ledarskribent tycker?Anf. 30 Statsminister ():Fru talman! På en rak fråga skall det vara ett raktsvar: Nej, det gör det inte. Vad det här handlar omär faktiskt att utnyttja de möjligheter till enmiljöoptimering av förbindelsen som faktiskt finns.Jag har inte på något sätt försökt att dölja attCenterpartiet har en avvikande mening.Centerpartiet har en avvikande mening i dengrundläggande frågan om utformningen av avtaletmed 1991. Så är det, och så kommer detatt förbli. Detta har den politiska hanteringen avdenna fråga att utgå från. Det accepterar jag, ochdet tror jag att också kommer attfå acceptera under den fortsatta politiskaprocessen. Det gäller också att finna former för attdetta skall komma till uttryck.Jag vill icke frånkänna rätten att företrädasin uppfattning. Jag vill ta vara på det positiva i attdriva miljöoptimeringen så långt det över huvudtaget går. Sedan kan man säga atttidsförskjutningen är oacceptabel och att varjevecka som går utan att betongarbetarna kommer igång är ett brott mot nationen -- om jag haruppfattat rätt -- och ett förfall förSverige. Detta är inte min uppfattning. Är det så attvi verkligen kan komma fram till att ett ja till bronär ett ja till miljön -- detta har egentligen bara enmarginell påverkan på tidsplanen, vilket också ärkonsortiets uppfattning -- så tror jag att vi har gjortbåde brofrågan och miljöfrågan en stor tjänst.Sedan tror jag inte att det är konstruktiv politik,vare sig parlamentariskt eller miljömässigt, att ettparti, bara för att det har en avvikande mening,skall drivas ut ur regeringen, att det inte skall fåvara med och att det inte kan ingå i svenskaregeringar vare sig nu eller längre fram -- om jag har förstått rätt --som denna bro byggs.Vi miljöoptimerar nu den förbindelse som borde hamiljöoptimerats av , av BirgittaDahl och av den regering som träffadeöverenskommelsen. Det gör vi. Det arbetetkommer vi att slutföra. Det är resultatet somräknas, vilket vi kommer att se.Anf. 31 ():Fru talman! Det är politiska dimridåer somstatsministern spelar upp här i kammaren. I Malmövar det dimma av andra skäl.Den 12 januari sade statsministern följande: Detfinns inga rimliga skäl att sända tillbakaÖresundsbroprojektet till . Hantillade att han inte heller ansåg att de nya miljökravsom tillförts projektet innebar att konsortiet måstekomma in med en nya ansökan.Det var statsministerns uppfattning den 12 januariatt regeringen skulle kunna fatta ett beslut vidregeringssammanträdet . Meneftersom hotade med att lämnaregeringen, kompromissade statsministern i dettaavseende.Regeringens hantering av Öresundsbrofrågan är ettstort politiskt misslyckande. Det handlar inte ommiljöprövning, utan det handlar om ett politisktspel där regeringstaburetterna tycks vara viktigareän sakfrågan.Det utlovades ett beslut . Det utlovades ettbesked , men det kom inget sådantbesked. Det utlovades sedan ett beslut den 13januari, men det kom inget besked då heller.Carl Bildt har fallit, utropar . Regeringens existens står på spel --det bekymrar mig kanske föga. Allvarligare är attframtiden för södra delen av står på speloch att internationella anseende allvarligthar tagit skada av regeringenshandlingsförlamning.I går träffade statsministern den danskestatsministern. Den danske statsministern tolkadedet man kom fram till under gårdagen så, att densvenska regeringen kommer att fatta beslut . Ett plus två är tre, sade den danskestatsministern.Jag är inte nöjd med statsministerns besked i dagom tidsplaneringen. Jag vill därför ställa någrakompletterande frågor till statsministern på denpunkten. Kommer regeringen verkligen att fattabeslut ? Med tanke på Centernsagerande och på att frågan fortfarande bereds avföreträdare för ett parti som gör allt för attförhindra ett brobygge, vill jag också fråga:Kommer regeringen efter ett nytt yttrande frånVattendomstolen med tillstyrkan att --jag betonar: -- fatta beslut därefter?Anf. 32 Statsminister ():Fru talman! På den senare frågan kan jag svara: Ja,det kommer vi att göra. Beredningsarbetet är iövrigt i stort sett avslutat. Det gäller framför alltNRL-ärenden. Det kan komma in ytterligare sakersom påverkar, men i allt väsentligt är arbetetavslutat. Det enda som återstår är slutverifieringenav slutlösningen av . Detta ledertill att det finns underlag för att då fatta beslut enligtNRL-ärendet och vattenlagsärendet, och dessagriper som bekant in i varandra.Jag kan inte riktigt begära att vara nöjd med mitt svar; det ingår inte riktigti rollspelet att han skall vara det. : Kommer beslutet ? Det ärmin absolut innerliga förhoppning, alldelessjälvklart. Jag kan emellertid inte diktera förVattendomstolen exakt hur man där skall hanteraärendet.När detta material kommer in till regeringenkommer det att gå till Vattendomstolen.Vattendomstolen kommer då att göra enbedömning av hur man tror att manbehöver, och vi sätter ut . Den preliminärabedömning som har redovisatunder hand är att det kan ta i storleksordningen tvåmånader, men det finns ingen absolut garanti idetta.Samtidigt ligger det i hela min filosofi att viverkligen skall göra slutverifieringen, och jag ärinte beredd att avbryta Vattendomstolensprövning. Om är beredd att göradet, är det hans sak, men jag är det inte. Denpreliminära bedömning som har redovisats underhand är alltså att det kommer att ta istorleksordningen . Vi kommer då attmed god marginal befinna oss på denna sida avsommaren -- under förutsättning att ingetoförutsett inträffar, under förutsättning att det inteplötsligt visar sig att det finns återståendemiljöproblem, som säkert ellerIngvar är beredd att köra över, men somvi i regeringen måste ge en seriös behandling.Lars-Erik citerade också något uttalande avmig om att skicka tillbaka ärendet tillVattendomstolen. Det uttalandet står jag självfalletför. Det som då var aktuellt var ju att det fanns desom helt underkände yttrandeav och ville ge Vattendomstolenbakläxa. Men icke så! Detta kommer icke att ske,och det är inte det som det är fråga om. Det fannsde som talade om en ny ansökan från konsortiet.Icke så! Det är inte det som är aktuellt.Vattendomstolens grundläggande yttrande frånden ligger fast. ber vi omkompletterande information från konsortiet på enpunkt, och vi ber att yttra sigenbart på denna punkt. Det är inget heltäckandenytt yttrande enligt vattenlagen som det handlarom. Det handlar bara om att utnyttjaVattendomstolens kompetens på denna enstakapunkt. Det är inte fråga om något underkännande,inget tillbakasändande, ingen ny ansökan.Anf. 33 ():Fru talman! Jag lyssnade till statsministern i endebatt härförleden då han citerade och sade:Ja är ja, och nej är nej, och vad därutöver är är avondo. Jag konstaterar att det har förekommitväldigt mycket av ondo i statsministerns retorikunder . Beskeden har, i den månde har varit besked, varit mycket motstridande.Jag vill nu koncentrerar mig på frågan om ennollösning beträffande vattengenomströmningen.Jag kan först konstatera att denna nollösning fannsmed i beslut . Det är såledesingenting som den nuvarande borgerliga regeringenhar hittat på. Det avtal som jag undertecknadeförutsatte att förändringar i den tekniskautformningen beträffande halvön, den konstgjordaön och muddringarna skedde så att miljökraven,inklusive nollösningen, kunde uppfyllas. Detprojekt vi talade om 1991 är alltså samma projektsom det vi talar om . Statsministern skall inteförsöka göra gällande att det är något nytt projekt,utan de revideringar som görs förutsattes av densocialdemokratiska regeringen men måste ske efterden lagstadgade prövningen.Statsministern åkte till och kom hem medett besked om att vi nu är framme vid den punktdå vi kan säga att detta är en lösning och att dennalösning är noll, och med noll menas i detta fall noll.Det var det besked vi lyssnade till vid årsskiftet.Vattendomstolen gav besked omatt nollösningen kunde åstadkommas.Nu vill jag fråga: Litar inte regeringen längre påVattendomstolens tidigare yttrande? Litarstatsministern inte längre på den danskaregeringens försäkran om att den på den danskasidan är beredd att uppfylla kraven på ennollösning? Varför återigen dessa turer, onödigtidsutdräkt och tvetalan?Anf. 34 Statsminister ():Fru talman! Låt mig först bekräfta att nollösningensjälvfallet fanns med i beslut i maj 1991.Så var det. Men det är värt att notera att det var iriksdagen som nollösningen kom med. Det fannsinte i avtalet, och det kom inte från den dåvaranderegeringen.Även om det är riktigt att det är samma projekt iden meningen att det gäller en bro över till enkonstgjord ö och därefter en sänktunnel över tillAmager -- så långt är det samma projekt -- är detnästan bara i det hänseendet som det är sammaprojekt. Det har genomgått miljöoptimering eftermiljöoptimering efter miljöoptimering. följer denna fråga noggrant, och det ärbra. Därför har han säkert läst Vattendomstolensyttrande, där det uttryckligen sägs att KM 4.2,och ochBirgitta Dahls bro, icke klarar kraven på ennollösning. Så är det, och det kan icke förnekas. Viskall då utnyttja möjligheterna att få bästa möjligalösning.Georg frågar sedan om jag inte litar påVattendomstolen. Jo, alldeles självklart litar jag påVattendomstolen. Om regeringen inte litade på denkompetens som faktiskt har idenna fråga, skulle vi ju över huvud taget intevända oss till i det här ärendet.Om man hade varit beredd att bortse frånöversäkerheten hade det naturligtvis varit möjligtatt gå direkt till beslut. Det håller jag med om. Dethade inte kunnat framställas som olagligt. Men jagtycker att det är rätt att utnyttja möjligheten tillöversäkerhet i miljöprövningen. Jag använderuttrycket ''översäkerhet''. Det är fråga om enöversäkerhet. Jag anser att detta inte bara ärmotiverat mot bakgrund av de delade meningarsom finns i denna kammare och i opinionen -- jagnoterar att det socialdemokratiska partietsmiljötalesman har uttalat sig emot bron helt ochhållet -- utan att det också handlar om hänsyn tillÖstersjöns miljö. Översäkerheten är motiverad.Jag litar på kompetens, yttrandeoch omdöme när det gäller att göraslutverifieringen av den frånnollösningsutgångspunkt starkt förändradeförbindelse som är aktuell.Anf. 35 ():Fru talman! När regeringen tillträdde förelåginte bara besluten om miljöprövning enligtnaturresurslag, vattenlag och annat, utan sedan1986 hade det successivt ställts krav beträffandevattengenomströmning, trafikmiljö och helaregionens utveckling. Miljöprojekt nordvästraSkåne hade lagt fram en rad program somomfattade trafiksystemet i hela regionen,vattengenomströmningen och Citytunneln.Det tog , fram till dess attregeringskrisen stod för dörren, innan regeringenBildt brydde sig om de frågorna, och då virvlade deom varandra i luften. Varför tog det två och etthalvt år innan regeringen började arbeta med defrågorna?I pressmeddelandet från och ocksåhär säger statsministern och regeringen attförutsatt att konsortiet enligt Vattendomstolensbedömning har visat att förutsättningarna kanuppfyllas kommer regeringen att besluta attprojektet är tillåtligt.Statsministern har här sagt: Avgörandet i dennafråga ligger självfallet hos Vattendomstolen.Då vill jag fråga statsministern: det attregeringen i realiteten har överlåtit det slutligabeslutet i ärendet på i ?Betyder det att regeringen nu ger uttryck för enåsikt i ärendet, och hur överensstämmer det med 7kap. 3 § regeringsformen, som säger attregeringsärende avgörs av regeringen vidregeringssammanträde?Anf. 36 Statsminister ():Fru talman! Jag är ledsen att behöva upprepa attinte heller kan springa från detfaktum att , ochGeorg bro icke klarade de krav på ennollösning som ställs av Vattendomstolen.Om ni hade kört rakt fram, hade ni fått nejbeträffande er bro. Vad hade ni då gjort? Möjligenhade ni kastat ut någon från regeringen. Men dethade inte hjälpt. Ni hade faktiskt fått förändrautformningen. Jag tycker nog att en viss ödmjukhetockså från er sida kunde vara klädsam inför dennaprocess.Sedan är det en felaktig beskrivning som ges när detsägs att det tog innan regeringen ägnade sigåt denna fråga. Så var det inte alls. Först och främstär det ju så att den formella hanteringen iregeringen inleds först när hela remissmaterialethar kommit in. Det tog än vi hade räknatmed. Anledningen till att det tog var justvad jag har sagt: Det var nödvändigt attmiljöoptimera hårdare än vad man hade klart försig när det ursprungliga avtalet ingicks. Det innebaratt behandling av ärendet togmer än halvåret längre än som var planerat. Detmedförde att det var först framemot slutet avhösten som det fanns anledning att mera formelltbörja med detta.Det hindrar inte att mycket arbete har gjorts.