prot · GI0928 · 1994-11-23 00:00:00 — Därtill kommerhonungsproduktionen som ger ett nyttigt ochhögvärdigt livsmedel.Den stora nedgången av antalet bisamhällen från94 500 som invintrats till 60 1992 kanförväntas bli ännu större på grund av spridningen avdet fruktade varroakvalstret i landet.År 1987 upptäcktes varroa på , och det harförsports att samtliga bin skulle hainfekterats. Biodlingen på ön har starkt decimerats påsex år.På fastlandet har varroa konstaterats påflera håll i - , Helsingborgstrakten,, Ljungbytrakten och södra . Nuhotas övriga av bisjukdomen om inte merkraftfulla åtgärder vidtas.Infekterade bin kan inte av egen kraft nå ,som ju har naturliga vattengränser. Därför måsteinförsel av bin ha skett. Man kan i juridisk meningbeteckna det som varusmuggling. Det är beklagligt attinte någon utredning företagits om på vilket sättinfektionen kom in i landet. Trots att inga kraftfullaförsök företagits i syfte att slå ut infektionen harspridningen ännu begränsad omfattning på fastlandet.Då behandladefrågan gav berörd myndighet beskedet att bekämpninggenom utslagning av infekterade bisamhällen inteskulle räcka för utrotning. Alternativet blev då i ställetatt söka hålla tillbaka infektionen med hjälp avbekämpningsmedel. Man gav med andra ord uppkampen. Det är första gången svenska myndigheterkastat in handduken i kampen mot en farsot hoshusdjur.Ännu finns dock aktiva biodlare som försökerkomma till rätta med varroa. En ny metod baserad pågamla erfarenheter som man vunnit genombekämpning av annan bisjukdom har prövats ochprövas med lovande resultat. Den innebär i korthetfrysning eller annan destruktion av det biyngel påvilket varroan reproducerar sig, så länge som varroafinns. Metoden befriar bin från kvalster utan attbisamhället avdödas. Temporär destruktion av yngelmedför att bisamhället tillfälligt försvagas, varförårets honungsskörd uteblir. Dock får bisamhället fullstyrka samma år.Jag har i motion Jo515 velat få i gång ettpilotprojekt med denna nya metod i ett fullskaleförsökmed en jämförelse av avdödade bin i ett annat försökenligt tidigare använda metoder. Detta skall göras justför att utröna möjligheterna att få bukt med varroa.Kostnaderna skulle täckas inom ramen för det anslagför bekämpning av smittosamma husdjurssjukdomar.Jag ville också att man skulle skärpa kontrollennär det gäller införsel av bin. Det skulle vara mycketstor restriktivitet för vandring med bin inominfekterade zoner, som t.ex. i zon 1, så länge detfinns infektion i området.Om man tidigare definierat bin som husdjur - somhar nämnts här i debatten, och som jag också tog upp imotionen - skulle också av allt att döma kampen motvarroa varit betydligt lättare och betydligtframgångsrikare. Då hade man verkligen angripitproblemet. har man lämnat det därhän och gått inför att använda bekämpningsmedel, med de problemdet i sig har.Stora biologiska och ekonomiska värden står alltsåpå spel om inte varroahotet kan stoppas. Att kunnaminska användningen av i bekämpningen insattakemikalier är också mycket positivt, inte minst medtanke på produktionen av den rena naturproduktenhonung.Fru talman! I reservation nr 3 slås fast i etttillkännagivande att regeringen så fort som möjligtbör initiera en översyn av nuvarandebekämpningsprogram och därvid noga pröva vidtagnabekämpningsåtgärder. För att klara detta måste ävenandra metoder än de använda prövas.I betänkandet nöjer man sig med en skrivning somman kallar kraftfull men som vi reservanter inte ansertillräcklig. Syftet måste vara att utrota varroakvalstret.Det är det reservationen gäller. Reservationen tar inteupp frågan om husdjursdefinitionen. I den frågan villjag liksom återkomma.Jag yrkar bifall till reservation 3 och i övrigt tillutskottets hemställan.Anf. 93 ():Fru talman! Detta betänkande behandlar ett antalolika frågor. Jag tänkte uppehålla mig vid en av dem,nämligen den om fångstmetoder.Vi närmar oss ju vintern med stormsteg. Då dykerockså pälsarna upp på gator och torg. Det syns inteutanpå, men bland de pälsar som finns i finnspälsar som kommer från djur som har fångats medbensax. Det är importerade pälsar. Här i harvi ett förbud mot att använda bensax.Det är en mycket grym fångstmetod som utsätterdet djur som har fångats på det sättet för stort lidande.En bensax som slår till om djurets ben leder oftast intetill att djuret dör utan till att det blir sittande fast ibensaxen med brutet ben. Det är inte ovanligt att desjälva biter av sig benet och i bästa fall får leva medtre ben.Eftersom vi inte har ett importförbud i betyder det att vi indirekt stöder att man hartillåter bensax i andra länder. Vi bidrar till en fortsattanvändning.Fru talman! Detta är inte en ny fråga. Den harvarit aktuell i . Förslaget haralltid avvisats. Det är svårt att förstå varför, eftersommin uppfattning egentligen delas avutskottsmajoriteten.Den här gången hänvisar man till att deninternationella standardiseringsorganisationen hållerpå att bereda ett förslag om gemensamma standarderoch till att EU har skjutit upp beslut i frågan. EUskulle ha fattat beslut som gällt från den 1 januari1995 men har skjutit upp det i väntan på förslag frånstandardiseringsorganisationen.Man hänvisar också till att skall leva upptill sina internationella åtaganden. Men det kanknappast bryta mot några internationella konventionerom förbjuder import av pälsar från ländersom tillåter bensax.Tvärtom skulle det kanske vara så att ett svensktbeslut kunde skynda på beredningen i deninternationella standardiseringsorganisationen, ISO.Det finns ju inga garantier att ISO blir klar undernästa år heller. Det vore ju ganska enkelt att ställakrav på att de länder som vill exportera päls tillSverige skall omfattas av det förbud som vi har iSverige.Fru talman! Med det vill jag yrka bifall tillreservation nr 2.Anf. 94 ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall tillreservationerna 1-3 i betänkande JoU1. Jag vill ocksåkommentera det särskilda yttrande som Miljöpartietde gröna har gjort, avseende turbekulos hos hjortdjur.I dag har vi en frivillig kontroll av hjort someventuellt skulle kunna ha tuberkulos. Vi har fått inturbekulos på hjort, och man tror att denna sjukdom ärunder kontroll, som tur är.När man diskuterade införsel av kontrollprogramdiskuterades det också mycket om ifall detta skullevara frivilligt eller inte. Resultatet blev att det ärfrivilligt, och vi skall nu utvärderakontrollprogrammet den 1 maj 1996.Från de grönas sida hyser vi en stororo för denna sjukdom. Man kan se att hjortar har enbenägenhet att ta sig ur hägnet, och det finnsen liten risk för att turbekulossjukdomen skulle kunnaspridas till tamboskap, antingen direkt eller via andravilda djur. Vi har inte avgett någon reservation i dettaärende men menar att regeringen och måstehålla utvecklingen av denna sjukdom under mycketnogrann kontroll. Och om så krävs, måste viomedelbart kunna införa ett obligatorisktkontrollprogram i stället för det frivilliga som finns , kanske även före - men det ärbara ett särskilt yttrande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )14 § Vatten- och luftvård m.m.Föredrogsjordbruksutskottets betänkande1994/95:JoU2 Vatten- och luftvård m.m.Anf. 95 ():Fru talman! För att långsiktigt klara jobben ochvälfärden krävs ekonomisk utveckling. Alldelesavgörande för framtiden är att tillväxten sker på ettmiljömässigt hållbart sätt.För tillväxt i balans krävs en mix av stimulanseroch ekonomiska styrmedel som garanterar enmiljömässigt acceptabel produktion och konsumtion.Det är viktigt att hitta ekonomiska styrmedel somkompletterar varandra och som angriper olikaproblem, om vi skall kunna anpassa utvecklingen tilldet som naturen tål.Förutom traditionella miljöavgifter finns mångaidéer om vad som kan göras. Mycket håller på atthända på detta område. Regeringen har aviserat attmålet är att förverkliga det ekologiskt uthålligaindustrisamhället. Miljöministern aviserade ikammaren under en frågestund i går att regeringenkommer att tillsätta en utredning om skatteväxling.Syftet är att öka miljöhänsynen vid ekonomisktbeslutsfattande; det är bra.Men ett ekonomiskt styrmedel som inte haranvänts, men som mer och mer studeras, är s.k.överlåtbara utsläppsrätter eller "bubblor". Modellenaviserades redan i kompletteringspropositionen 1992,men fortfarande har den inte konkretiserats.Fru talman! Det finns två punkter som jag vill slåfast. Den första är att utsläppsrätter kan användas föratt minska utsläppen totalt i ett område. Den andra äratt ingen kan köpa sig fri från miljöansvar utan attutveckla modern miljöteknik.I har man använt metoden . Systemetinnebär att företag kan köpa och sälja rättigheter attsläppa ut föroreningar. Myndigheterna fastställerramarna för det tillåtna när det gäller hur mycketutsläpp som för förekomma. Precis som vidmiljöavgifter blir det den som smutsar ner som fårbetala och ta på sig ansvaret. Men till skillnad frånmiljöavgifter kan man här reglera den totalautsläppsmängden. Med detta system kan man inteköpa sig en rätt och påverka den totalautsläppsmängden. Däremot kan man köpa sig en rättinom "bubblan". Det är miljön som sätter gränsen,och vi måste på det sättet arbeta efter vad naturen tål.I har länge funnits en misstro mot tankenpå överlåtbara utsläppsrätter på samma sätt som detunder fanns mot miljöavgifter. Visst finns detsvårigheter - allt är svårt inom miljöpolitiken. Men ettbra exempel kunde ha varit 1982, men dåfanns inget stöd för det förslaget. Då, fru talman, medall respekt för den periodens miljöminister, hade detfunnits ett instrument, dvs. att sätta en "bubbla" överHisingen.Nu har vi inte råd med fler misstag. Flera harunder uttalat sitt stöd för denna idé här ikammaren. Finansminister säger i eninterpellationsdebatt att han tyckeratt det är tillräckligt intressant att pröva detta vidare.Ivar Virgin, från , säger samma sak.Alltså finns det mycket bredare stöd för att genomföraett försök med utsläppsrätter än vad man kan utläsa avmin reservation i jordbruksutskottets betänkande nr 2,som vi nu behandlar. Men steget från insikt tillhandling är ofta mycket långt i miljöpolitiken.Fru talman! Vi står nu inför två utmaningar. Denförsta är möjligheten att minska utsläppen till förmånför miljön. Den andra är att stimulera utveckling ochny teknik på miljöområdet. Detta, fru talman, är skälnog för mig att pröva nya metoder för att förverkligadet ekologiskt hållbara samhället.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall tillreservationen, mom. 20, i betänkandet. I övrigt yrkarjag bifall till utskottets hemställan.Anf. 96 ():Fru talman! Utskottet har i detta betänkandebehandlat ett stort antal motionsyrkanden frånallmänna motionstiden. Flertalet motioner utgörupprepningar av tidigare behandlade yrkanden. Meddet menar jag inte att yrkandena är onödiga om desedan behandlar lokala, nordiska eller internationellafrågor, tvärtom.Men de frågor som berörs har i huvudsakbehandlats i samband med 1990/miljöpolitiskabeslut om mål och inriktning för det nationella och detinternationella miljöarbetet samt i flera andra debatteri denna kammare. Mycket av det som flera motionärertar upp är på gång på olika sätt.Allmänt i den miljöpolitiska debatten kan manmed god grund konstatera, vilket också tidigare, att det i vårt land föreliggerbetydande politisk enighet om miljöproblemensomfattning och karaktär.Målen för den svenska miljöpolitiken är giltigaäven i agerande i det internationellamiljösamarbetet men också i det samarbete som vi iframtiden kommer att ha inom den europeiskaunionen.Det som motionerna och debatterna under desenaste åren har handlat om är just vilka styrmedelsom vi skall använda oss av, hur fort vi skall gå framoch vem som har ansvaret, sektorsansvaret ochproducentansvaret. De har varit de storadebattfrågorna.Vid lades målet om enhållbar utveckling fast. programför ett miljöanpassat samhälle, Miljö -93, är ett led iarbetet att nå målet om en hållbar utveckling. Detbygger vidare på det aktionsprogram för bl.a. luft,hav, sötvatten och natur som Naturvårdsverketpresenterade 1990, på den politiska debatten och påde politiska beslut som fattats åren därpå.I programmet beskrivs miljösituationen iförhållande till miljömålen, och en bedömning avproblemens allvar görs. Det följer vidare uppinternationella åtaganden och beslut fattade av riksdagoch regering. I programmet föreslås även åtgärderinom olika samhällssektorer, liksom för internationelltsamarbete. Det är med andra ord frågor sommotionärer tagit upp i sina motionsyrkanden.Fru talman! Härmed vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan.Folkpartiet har en reservation som tar upp fråganom överlåtbara utsläppsrätter. Det är just ettadministrativt styrmedel, något som hardiskuterats ganska mycket i , och som ocksåväckt ökat intresse.Både i reservationen och i en motion har mannämnt som en försöksregion vadgäller en kvävebubbla. Man har ändrat kravet imotionen och sagt i reservationen att man kan tänkasig också andra bubblor än kvävebubblor.Den här frågan har, som sagt var, tidigare varituppe i . Även hartagit upp den. Själva förslaget till miljöbalk hardragits tillbaka från bord, och detåterkommer . Regeringen har bollen och fårfortsätta att diskutera bubblor, som är mycketintressanta. har också fåttregeringens uppdrag att utveckla ett förslag tillutsläppsramar och överlåtbara kvoter, dvs. bubblor.Det är viktigt att arbeta med dessa frågor. var ute efter att man skulle fortsätta attkonkretisera förslagen beträffande vad som kan görasi framtiden. Utskottet är emellertid litet tveksamt tillom utformningen av verksamheten är den rätta, närdet gäller innehållet och själva kvävebubblan menockså regionen, dvs. Om enförsöksverksamhet skulle bli aktuell är det sannoliktatt en större region än vore lämpligare.Fru talman! Härmed vill jag återigen yrka bifalltill utskottets hemställan och avslag på reservationen.Anf. 97 () replik:Fru talman! Med anledning av vad , får jag framföra ett tack. Det är bra att manändå intresserar sig för den här typen av styrmedel.Jag vill förtydliga vad som står i min reservation,nämligen att man inte skall uteslutaförsöksverksamhet i andra geografiska områden ochmed andra typer av utsläpp.Det är väl inte så, , att vi genomförsöksverksamhet och annat har ett överflöd aveffektiva styrmedel. Visst vore det intressant omregeringen, med den insikt den har, kunde gå tillhandling och också om det som har framförts ireservationen kunde ges regeringen till känna.Anf. 98 () replik:Fru talman! Det viktigaste i miljöarbetet förtillfället är just att hitta de rätta styrmedlen. Målen harvi enats om. Vi har alltså en riktlinje inom Sverigeoch dessutom väldigt bra riktlinjer inom det nordiskaoch det internationella samarbetet. Men vi måsteockså hitta de nationella styrmedlen.Jag sade att jag tycker att frågan om bubblor ärmycket intressant. Men låt oss titta var vi skall hadem, hur stora de skall vara och vad de skallinnehålla. Det är viktigt att de försök som eventuelltkommer att genomföras i landet hamnar rätt frånbörjan. Miljön är så pass viktig att vi inte har rådatt misslyckas, utan vi måste försöka hitta så bramedel som möjligt redan från början.Anf. 99 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan.Det talas mycket om de miljömål vi har, och de ärnaturligtvis bra. Det sorgliga är bara att vi talar omsamma mål och samma problem år efter år.När jag läste zoologi började vitala om försurningen. Den talar vi fortfarande om. Vitalade om övergödningen, och den talar vi ocksåfortfarande om. Vi konstaterar fortfarande attproblemen faktiskt är större än de var då. Det äralltså sedan.Någon gång måste vi lägga om politiken så att vibörjar närma oss miljömålen. Vi kan inte barafortsätta att konstatera att träden växer abnormt påmånga ställen i , att barrförlusten är stor, attsjöar dör och att marken börjar få ett pH-värde somgör att svampmycelet försvinner och därmed trädensmöjligheter att tillgodogöra sig metaller och mineralockså försvinner. Vi måste ta krafttag i miljöpolitiken.Jag vill kommentera litet av det som harföreslagits i motionen angående överlåtbarautsläppsrätter.Miljöpartiet har föreslagit att vi skall gå in i enskatteväxlingsmodell, att skall se till att sänkaskatten på arbete och höja skatten på utsläpp ochenergi i stället. Det här är vår modell för att få i gångden teknikutveckling som vi talar om.Jag måste säga att förslaget om överlåtbarautsläppsrätter blir ytterst svårt att genomföra, framförallt det som sägs om kväveutsläpp iStockholmsregionen. Jag skulle ha förstått att detkunde vara möjligt om försöket var begränsat tillutsläpp av kväve till vatten. Då hade man kunnat hittade reningsverk som släpper ut, tittat på vilka tillståndde har, kanske begränsat de tillstånden och sett till attdet gjorts ett försök.När man säger att man vill ha försök när det gällerkväve i tyder det på bristandekunskap om varifrån kväveutsläppen kommer. Deallra flesta är nämligen diffusa och kommer fråntrafiken. Hur man skall kunna lägga en begränsningpå alla som kör bil i och därmedha utsläppsrätter som vi skall sälja till varandra harjag svårt att se.Vi har ett system i ställer rejäla krav på de storautsläppskällorna, dvs. industri och verksamhet ikommunal omfattning. Där har vi lyckats få nerutsläppen från stora verksamheter. är detframför allt utsläpp från små källor och via varor, dvs.kemikaliespridningen, som hör till de störstaproblemen.Förslaget är att lägga en bubbla när det gällerkväve. Jag förmodar att man även anser att man skalltitta på nox i luften. Det är en gigantisk uppgift. Omman skall göra ett sådant här försök måste man se tillatt begränsa det ytterst noga, och det får inte läggasupp på ett sådant sätt att den industri som har fåttstrikta regler för hur mycket den får släppa ut kanköpa en rätt att släppa ut mer. Då börjar vi gå ifrånden svenska modellen, som säger attKoncessionsnämnden skall pröva enskildaanläggningar. Den modellen kan naturligtvis skärpasoch kraven göras hårdare, men den har visat sigfungera för stora anläggningar.Jag förstår av att ärvilligt att ta vad som helst, bara man får igenom ettförsök med bubblor. Vi får se vad man åstadkommer.Det viktigaste är att vi kan fortsätta att gå före imiljöpolitiken när vi har kommit med i EU, även närdet gäller just kvävet i luften, som togupp. Ett av de stora problemen med EU är nämligenatt trafiken ökar där - den kommer att öka också här.Man kan gärna göra en begränsning av trafiken ochdärmed av nox i luften, men jag är rädd för att bubblorför just den här föroreningen skulle te sig absolutomöjliga.Jag yrkar återigen bifall till utskottets hemställan.Anf. 100 () replik:Fru talman! Det är nästan oförskämt avMiljöpartiet att påstå att vi har samma miljöproblemnu som vi hade . Visst finns sammaproblem, men man måste också få prata omomfattningen av problemen.Det som sade är att man nästaninte har gjort någonting inom vad gällermiljöpolitiken. Om det är något land som har tagitmiljöfrågorna på allvar är det . Men vi harkanske också kommit underfund med att vi inte ärensamma om problematiken i det här landet, utan destora problem som vi har delar vi med resten avEuropa, med . Det är där vimåste finna sådana styrmedel som gör att vi kanbygga en bättre miljö i det område där vi bor,tillsammans med många andra människor och medmånga andra länder.Det är alltså oförskämt att påstå att det inte harhänt någonting på miljöområdet de senaste åren.Anf. 101 ()replik:Fru talman! Jag säger inte att det inte har häntnågonting. Jag säger att det inte har hänt tillräckligt.Om det hade hänt tillräckligt skulle vi naturligtvisinte behöva diskutera försurningen fortfarande, utandet problemet skulle vara löst. Vi skulle inte behövadiskutera övergödningen, utan det skulle också varalöst. Vi skulle inte behöva diskutera marknära ozon,utan det skulle vara löst.Men faktum är att de här problemen är större i dagän när vi började diskutera dem. Det går inte att barasäga att det beror på andra. Om vi tittar på framför alltgödande ämnen finner vi att det mesta av nox,kväveoxiderna, kommer från lokala utsläpp, dvs. fråntrafiken.Vi har varit duktiga i på att åtgärdaframför allt stora anläggningar. Vi har fått nerutsläppen från våra värmeanläggningar och våraindustrier, men vi har inte lyckats bemästra de diffusautsläppen, som kommer från bilar och från småverksamheter. Framför allt har vi inte lyckatsbemästra kemikaliespridningen, som ofta kommerfrån varor.Där, , finns det fortsatt mycket attgöra - det borde vi kunna vara överens om.Miljöproblemen har ändrat karaktär. I stället för dentyp av problem som man har i , därmiljöproblemen är ganska lokala - man kan sättafingret på vilken verksamhet eller vilken anläggningsom orsakar problemen - har vi i fåttmiljöproblem som är betydligt diffusare och som detkrävs helt andra typer av lagar och regler för attkomma till rätta med.Det är mycket svårare att lösa miljöproblemen än det var . Jag säger inte att det intehar hänt någonting - jag säger att vi fortfarande harproblem med försurning och övergödning menutsläppen kommer från andra källor än de gjordedå. vatten är bättre, men det har blivitmer trafik.Anf. 102 () replik:Fru talman! Visst har vi problem - vi har lokalaproblem, och vi har globala problem. Det som görmiljöpolitiken svår är att kunskapen om problemenoch deras orsaker växer dag för dag. är enväldigt liten del av det globala sammanhanget. Vi har,som du säger, varit duktiga på stora anläggningar, vihar klarat en del av våra miljöproblem och försökergöra det så gott vi kan. Men lösa de storamiljöproblemen för kommande generationer kan manbara göra tillsammans med andra länder, inom Europaoch inom , men också genom att följa defrågorna globalt.Men vi måste fortsätta att diskutera hurvi skall lösa de lokala frågorna. En av de frågorna ärnaturligtvis om vi i kan ha någon typ avstyrmedel som är effektiv. Den frågan får viåterkomma till. I den här debatten diskuterar vi i stortsett en del restmotioner. Vi får under vårenåterkomma till de stora frågorna, t.ex. frågan ommiljöstrategi från sida inom EU.Anf. 103 ()replik:Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att slå hålpå en myt som många tycks tro på, nämligen attmiljöproblemen bara är globala. Det är inte så. Ommiljöproblemen bara vore globala skulle ,och , som ligger så nära , hasamma problem som vi, men de har inte det! De haren problembild som ser helt annorlunda ut.I är snart av dem som börjar i skolanallergiska. I , och är siffranungefär . Där har de samma siffror för allergiersom vi hade . Våra allergier beror påkemikaliesamhället - därom är alla ense, men exaktvad det är i kemikaliesamhället som orsakar dem vetman inte. Men vore problemen så globala som detsägs skulle naturligtvis , och Litauenockså ha en stor andel allergier.Våra problem har blivit annorlunda, därför att vihar gått in i ett kemikaliesamhälle. Många avproblemen måste vi lösa internationellt, men mångaav dem kan vi lösa genom att förbjuda kemikalier,kemikaliehantering och kemikalieanvändning iSverige. Där skulle ha goda möjligheter attvara ett föregångsland. Vi är kända för att ha press påkemikalier, men vi är också ett av de länder som harmycket kemikalier i omlopp. Här kommer krafttag attbehövas - det hoppas jag att vi kan vara överens om,. Men låt oss inte odla myten attföroreningarna kommer från något annat håll. Deflesta föroreningar i är lokala - de kommerfrån svenskarna själva.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 104 () replik:Fru talman! Det oroar mig att så aggressiv i den här debatten. Min bild av henneoch hennes miljöengagemang är att hon har en insiktom miljöproblemen, och en sådan insikt företräderhon ofta i miljödebatten. Men varför har hon då sålångt till handling? Hur kan man säga att ettekonomiskt styrmedel som vi ännu inte har prövat,som man har prövat i andra länder, skulle bli sågigantiskt att det skulle bli stora problem?Om man är orolig för miljöns framtid tycker jagatt det finns all anledning att pröva alla ekonomiskastyrmedel som står till buds.