prot · GH0953 · 1994-01-18 00:00:00 — Jo, det beror helt enkelt på att detinte är så lätt att finna en form som å ena sidantillgodoser vårt önskemål att på ett eller annat sättdokumentera detta och å andra sidan tillgodoservad vi menar är ett mycket klart svenskt intresse,nämligen att icke göra detta till en del avförhandlingsresultatet och på så sätt låta frågan omvår egen offentlighetsprincip bli en fråga som EG:solika organ, ytterst domstolen, skall kunna tolka.Om vi hade gjort det skulle vi ha tagit ett stegtillbaka, och då skulle vi inte minst ha uppgivitkravet på att vår offentlighetsprincip icke ärförhandlingsbar. Det är vår uppfattning, och viavser inte att rucka på den.Anf. 113 ():Fru talman! Det är utmärkt att statsrådet återigenupprepar hur viktig vår offentlighetsprincip är ochatt vi inte avser att förhandla om den. Jag tror inteheller att statsrådet handskaslättsinnigt med den här frågan eller på något sättlämnar den åt slumpen. Men det är oerhört viktigtatt vi får reda på vilka modeller för kodifieringensom man diskuterar. Vi har fortfarande inte fåttnågot besked om detta. Det här är en så viktig frågaatt vi måste få en inblick i vilken typ avkodifiering man diskuterar.Det sägs också i svaret att utvecklingen i EU kan habetydelse för hur det här skall ske. Vad är det förhändelseutveckling som kan påverka utformningenav vår kodifiering av offentlighetsprincipen?Anf. 114 Statsrådet ():Fru talman! Jag skall svara på den sista frågan först.Det är alldeles klart att förståelsen för den svenskaoffentlighetsprincipen ökar. Därmed ökarchanserna för att den skall tillämpas inte bara iSverige utan också i andra europeiska länder --har ju någonting som liknar våroffentlighetsprincip, men de flesta andra länder hardet inte. Vi skulle helst se att alla EG-organtillämpade vår offentlighetsprincip. Då skulle enintressekollision över huvud taget aldrig uppstå.Därför driver vi de här frågorna.Det är från den här synpunkten som vi välkomnaratt kommissionen och , sedan frågansenast behandlades i kammaren, har fattat ettbeslut som innebär att man har sammautgångspunkt som vi själva, nämligen attdokumenten skall vara öppna.Anf. 115 ():Fru talman! Jag välkomnar också den härutvecklingen i EG, men det är fortfarande oklart påvilket sätt vi skall kunna kodifieraoffentlighetsprincipen. Det är oerhört viktigt att vipå olika sätt kan kontrollera hur EG fungerar, hurde viktiga nationella och internationella frågornahanteras, eftersom vi vill påverka dem. Våramassmedia skall också kunna kontrollera den maktsom vi har slagit samman med EU:s maktutövning.Därför är det viktigt att det inte blir något glappdär.Två danska journalister har gjort en förtjänstfullutredning på detta område. De pekar särskilt på ettavsnitt i detta komplex där man kanske har missaten sak inom EG. Det handlar om skillnaden mellaninformation på data och på papper. Jag tycker attdet är viktigt att statsrådet uppmärksammar det.Anf. 116 Statsrådet ():Fru talman! Jag delar givetvis i fråga om det sistnämnda. Vi försökeratt få alla olika aspekter belysta, så att vi kanhantera denna fråga utifrån våra egna intressen ochmed full kännedom om . Det är en delav arbetet.Som tillägg till vad jag tidigare sade vill jag säga attvi i vårt öppningsanförande har framfört vårgrundläggande inställning i denna fråga. När visedan säger att vi vill finna en ytterligare väg attdokumentera detta, betyder det att vi, utöver dettauttalande som är en del av våra förhandlingar medEG, vill hitta en form av protokoll, deklarationeller liknande som slår fast vår uppfattning pådenna punkt. Vi har ännu inte, tillsammans medEG, hittat en lämplig form. Jag skall återkomma såsnart vi har gjort framsteg på denna punkt.Anf. 117 ():Fru talman! Jag vill göra ett tillägg i frågan omskillnaden mellan information på data och påpapper. EG har ett mycket starkt skydd fördatauppgifter, som skyddar den personligaintegriteten. Det mycket starka skyddet förpersonliga uppgifter på data har så att säga spilltöver till annan information som ligger på data. Detär då viktigt att uppmärksamma att andra typer avuppgifter som det är av intresse att t.ex. våramassmedier eller vi som medborgare kankontrollera inte dras med i samma sjok när detgäller skydd för den personliga integriteten.Det är förhoppningsvis bara en och en halv månadkvar tills vi har avslutat förhandlingarna. Jaghoppas att statsrådet därför accelererardiskussionerna om offentlighetsprincipen och påvilket sätt den skall dokumenteras och återkommertill så snart det någonsin är möjligt.Anf. 118 Statsrådet ():Fru talman! Så skall ske.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringPå förslag av talmannen beslöt kammaren kl. 16.52att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.17 § Svar på fråga 1993/94:286 om ensamvetsklausul på utbildningsområdetAnf. 119 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen kommer att införa en samvetsklausulenligt de intentioner som finns i kommittédirektiventill en särskild utredare.Vid regeringssammanträde den 22 april 1993beslutade regeringen på mitt förslag att en särskildutredare skulle tillkallas för att utreda frågan hurstudenternas rätt att av religiösa, etiska eller andraskäl vägra delta i vissa utbildningsmoment kantillgodoses i högskoleförordningen.Bakgrunden till utredningen är den reform för denhögre utbildningen som och regeringenbeslutat om och som innebär en avsevärd frigörelseav universitet och högskolor från statligtdetaljinflytande. Universiteten och högskolornahar numera t.ex. frihet när det gäller att organiserautbildningarna, liksom ett eget ansvar i mångafrågor som rör studenternas rättigheter ochskyldigheter.Den nya högskolelagen och högskoleförordningeninnebär därmed en begränsning av studenternasrätt att överklaga beslut som fattas av universiteteller högskola. I samband med arbetet med den nyaförordningen väcktes frågan huruvidaöverklaganderätten för studenterna var alltförbegränsad. Det man då särskilt avsåg var sådanaärenden som studenterna tidigare kunde överklagatill Universitets- och högskoleämbetet, t.ex.studenters rätt att vägra delta i obligatoriskamoment i undervisningen. Skälen till en sådanvägran kunde vara religiösa eller etiska. En vägraninnebar då också att studenterna inte blevgodkända på utbildningen och alltså inte fick ut sittexamensbevis.Regeringen bedömde att denna fråga borde ägnasnågot mer uppmärksamhet än vad som var möjligtatt göra när högskoleförordningen skullefastställas. Därför tillkallade regeringen en särskildutredare som fick till uppgift att utreda frågan ombehovet av en särskild s.k. samvetsklausul ihögskoleutbildningen. I uppdraget till den särskildautredaren, hovrättslagmannen ,ingår att överväga om studenternas rätt att avreligiösa, etiska eller andra skäl vägra att delta ivissa obligatoriska moment är tillräckligttillgodosedd i högskoleförordningen. Därvid skallstudenternas rättigheter i detta avseende vägas motnödvändigheten att studenterna uppfyller målenför den aktuella examen eller mot behoven av visslikformighet i utbildningen som grund förbehörighet att utöva ett visst yrke. I dettasammanhang skall utredas om sådana moment börvara obligatoriska enbart i sådana kurser som hörtill en viss befattningsutbildning utanföryrkesexamen. Eventuella konsekvenser för denaktuella yrkesverksamheten, om en samvetsklausulinförs, bör redovisas.Utredaren är ännu inte färdig, men jag räknar medatt få utredarens förslag . EvaZetterbergs fråga är därför för tidigt väckt, och jagkan innan jag inhämtat utredningens förslag därförinte svara på frågan om regeringen avser att införaen samvetsklausul på utbildningsområdet eller inte.Anf. 120 ():Herr talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret på frågan om den s.k. samvetsklausulen ochkonstaterar att jag är glad att vi äntligen får endiskussion i denna fråga till stånd. Frågan kom avolika skäl inte upp . Däremot är jagnaturligtvis inte glad över svaret därför att jag,liksom en stor del av kvinnorörelsen och mångaandra som har engagerat sig i frågan om kvinnorshälsa m.m., har oroats mycket av denna utredning.Svaret kan inte på något sätt stilla denna oro.Herr talman! Anledningen till att jag ställde minfråga medan en utredning pågår är att jag utgår frånatt en utredning tillsätts i syfte att och medönskemål om att förändra lagstiftning ellerklausuler på ett visst sätt. Det är därför som manfrån regeringens sida har velat utreda denna fråga.Det är inte en fråga i största allmänhet.Jag skulle vilja, herr talman, frågautbildningsministern vad det är för obligatoriskamoment som skall utredas och som man eventuelltkan slippa genom samvetsklausul. Finns det flerområden än familjeplanering, möjligheten attslippa att lära sig hur en eventuellt nödvändig abortgenomförs? Till slut vill jag också frågautbildningsministern vad regeringens inställning tillabort är. Anser utbildningsministern att kunskapom familjeplanering och om hur aborter genomförsär ett väsentligt moment i en utbildning, t.ex.utbildningen till barnmorska eller läkare?Anf. 121 Utbildningsminister ():Herr talman! Får jag börja med att be EvaZetterberg om ursäkt för att denna diskussion intekunde komma till stånd . Det var minkalender som ställde till trassel, inte EvaZetterbergs.Jag vill till vidare säga att det ärproblematiskt att diskutera utredningars resultatmedan utredningar pågår. Vet man svaret, finns detnämligen inget skäl att utreda.Eva tror mig möjligen inte när jag sägeratt denna utredning har till uppgift, inte att utgåfrån en förutbestämd ambition, utan att göra precisdet jag tycker utredningar skall göra, nämligenbelysa huruvida det finns ett behov av att göra enförändring eller inte.I sin fråga utgår från att det ärnågonting som utredningen skall expediera. Så ärinte fallet. Utredningens uppgift är att belysahuruvida studenternas rätt i de hänseenden somsamvetsklausulen berör allaredan är tillräckligttillgodosedd i högskoleförordningen eller om man,för att säkra studenters rätt, har anledning att prövaen förändring av lagstiftningen. Vilket resultatutredningen kommer fram till vet jag inte, och jagkan ty åtföljande inte heller svara på frågan vadregeringens slutsats därmed kommer att bli.Anf. 122 ():Herr talman! Jag har full förståelse för attutbildningsministern inte ännu vet vilket resultatutredningen kommer fram till. Däremot vidhållerjag att man i regel tillsätter en utredning för attbelysa ett område för att eventuellt komma fram tillett förslag till förändring. Annars har man ingenanledning att belysa området.Jag vill upprepa min fråga: Vad är det för flerobligatoriska moment som man genom ensamvetsklausul skulle kunna komma ifrån? Detmest uppmärksammade är utan tvivel frågan omundervisning i abortfrågor och familjeplanering.Finns det fler områden vad gäller undantag frånhögskoleklausulen? När nu utredningen inte ärklar, frågar jag vad statsrådets egen uppfattning ärpå detta område.Anf. 123 Utbildningsminister ():Herr talman! I direktiven till utredningen anförssärskilt barnmorskelinjen som ett av de områdensom utredaren naturligen bör se på. Jag utgår frånatt utredaren, med den allmänna inriktning somutredningen har givits, också kommer att titta påandra moment i den mån han finner att dessainnehåller likartade problemställningar som densom aktualiserats inom ramen för familjerelateradutbildning.Jag respekterar att vill ha besked avmig vad jag tycker personligen. Jag tyckeremellertid inte att det är korrekt att redovisapersonliga uppfattningar, om utgångspunkten är attjag har bett en utredare ta reda på hursakförhållandet är. Mina eventuella synpunkter,ståndpunkter och uppfattningar kan nämligenkomma att påverkas av det faktaunderlagutredaren kommer att förebringa.Eva säger att förutsättningen för enutredning i regel är att man planerar en förändring.Om läser direktiven noga, ser honatt utgångspunkten för denna utredning är att tareda på huruvida en förändring är påkallad ellerinte.Anf. 124 ():Herr talman! Det är naturligtvis bra om regeringenär helt öppen för ett ställningstagande. Jag anserinte att det behövdes någon utredning. Någonsamvetsklausul på det här området är över huvudtaget inte nödvändig. Regeringen har en betydligtmer positiv inställning till att över huvud tagetförändra än vad jag och en stor del av Sverigeskvinnor har.Jag inser att vi inte kommer längre idiskussionen. Utbildningsministern behöver intevara orolig -- jag tänker återkomma närutredningen är klar. Då får vi diskutera vad somhänder, för det här är en väldigt viktig fråga vadgäller utbildning till barnmorska och andra sådanautbildningar. Där anser jag att det som gäller abortbör vara en obligatorisk del.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1993/94:306 om statensperson- och adressregisternämndAnf. 125 Finansminister ():Herr talman! Mot bakgrund av ett beslut avregeringen att av formella skäl upphäva ett beslutav Statens person- och adressregisternämnd harMargitta frågat mig om regeringen avser attutfärda nya instruktioner för nämnden.Nämndens beslut innebar att skulle gåfrån det att ett dödsfall inträffar tills uppgifter omden avlidne lämnas ut från statens centrala person-och adressregister, SPAR, som nämnden ärregisteransvarig för. Enligt regeringens uppfattninggick beslutet utöver den rätt till regelgivning somtillerkänts nämnden enligt instruktionen förnämnden, varför regeringen upphävde beslutet.SPAR skapades bl.a. för att begränsa behovet avandra befolkningsregister. Registret användsfrämst för aktualisering, komplettering ochkontroll av uppgifter i andra personregister.Dessutom bedrivs en omfattande försäljning avpersonuppgifter från SPAR. Kritik har riktats motdenna verksamhet. Det har vidare satts i fråga omSPAR med sitt omfattande innehållöverensstämmer med den syn på integritet somnumera råder i samhället. Det kan vidare framståsom tveksamt om det allmänna på det sätt som skeri SPAR skall samla personuppgifter från olika hållenbart för försäljning eller annat tillhandahållande.Från dessa utgångspunkter ingår frågan omSPAR:s, och därmed även nämndens, framtid iuppdraget till aviseringsutredningen. Utredningenkommer att avlämna sitt betänkande.Utredningens resultat bör avvaktas innan jag ärberedd att föreslå regeringen några åtgärder i denriktning frågeställaren avser.Anf. 126 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Jag tycker det är bra. Det är mycket upplysande atthöra att vi delar uppfattningen att man kanifrågasätta om SPAR:s rättigheter att säljauppgifter exempelvis för marknadsföringsändamålöverensstämmer med den syn på integritet sområder i dagens samhälle.Jag förväntar mig att vi när Aviseringsutredningenlämnat sitt betänkande får en bra diskussion och attett bra beslut fattas. Men om vi bestämmer oss föratt denna enda möjlighet skall finnas, nämligen attsälja uppgifter från källor som är godkända avriksdagen, måste det också finnas ett slags styrningav den verksamhet som skall ske, på ett sätt somnämnden nu fungerat för SPAR.Jag vill peka på att vi -- jag sitter med i -- själva ser det som våruppgift att värna om människors personligaintegritet kontra alla de intressen som finns runtomkring i samhället när det gäller att få uppgifterom människor. Om denna möjlighet skall finnaskvar måste man ta uppgiften mycket på allvar närdet gäller vem som skall värna om integriteten.Här föreligger en uppenbar målkonflikt mellandem som överklagat beslut ochSPAR-nämnden. Överklagandetexten tyder påönskemål om att uppgifter ur SPAR lämnas ut utanförbehåll, medan uppfattar sinuppgift så, att en viss begränsning är önskvärd ochatt en etisk bedömning med en etisk helhetssynmåste göras. Denna målkonflikt har resulterat i ettbeslut i SPAR och ett annat i regeringen.Anf. 127 Finansminister ():Herr talman! Regeringens beslut att upphävabeslutet i fattades på formellagrunder. I sak är det klart befogat att visa respektbåde för sorgearbete och för integritet så att detinte störs av bl.a. aggressiv marknadsföring, somanförs i bakgrundsmaterialet. Men effekten avnämndens beslut blev vidare än vad avsiktenkanske var. Beslutet fick en karaktär avnormgivning och innebär bl.a.konkurrenspåverkan.Margitta säger sig inte vara omedveten omatt jag för har motionerat omSPAR-nämdens avskaffande av just integritetsskäloch dylika skäl. Ett betänkande frånAviseringsutredningen kommer mycket snart,tror jag. Det leder kanske till attett förslag läggs fram om att avskaffa . Jag tycker att det är rimligt attavvakta tills detta betänkande finns framtaget.Anf. 128 ():Herr talman! Jag kan hålla med omatt det är rimligt. Men jag vill återigen poängteraatt man, om man kommer fram till att lägga framförslag om att avskaffa SPAR, också ordentligt ochklart måste uttala att det i samhälle överhuvud taget inte är tillämpligt att sälja uppgifter urnågot slags register, ''what so ever''. SPAR har juhaft en begränsande effekt, eftersom det bara är ettregister och man har haft ganska bra kontroll överdet.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1993/94:275 om legitimationav naprapaterAnf. 129 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig avvilken anledning som propositionen omlegitimation av naprater inte har nått riksdagenunder hösten 1993.Frågan om legitimation för naprapater har berettssamordnat med beredningen av direktiven till enöversyn av behörighetsfrågorna inom hälso- ochsjukvården och närliggande områden. Regeringenhar nu utfärdat kommittédirektiven.Frågan om legitimation av naprater är dessutomnära förknippad med frågan om godkännande avden svenska kiropraktorutbildningen som grund förlegitimeringen av kiropraktorer. Socialstyrelsenhar inkommit med en utvärderingav den kiropraktikutbildning som bedrivs vidSkandinaviska Chiropraktor Skolan i Stockholm.Frågan om legitimation för naprapater kan nuberedas färdigt. Enligt gällandepropositionsförteckning avser regeringen att den 28februari lämna en proposition i frågan.Anf. 130 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Denna fråga har varit segsliten. Mångamotioner har väckts om legitimation av naprapater,och många interpellationer och frågor har ställtsunder årens lopp. Vi är ett antal ledamöter i dennakammare som arbetat för att gruppennaprapater skall få legitimation.Jag är medveten om att statsrådet har fått ärvadenna fråga av den tidigare regeringen. Men jagoch många med mig hade hoppats på en snabbarehandläggning än vad som varit fallet. Detfinns ju, som statsrådet anger i sitt svar, olikaorsaker till att handläggningen blivit utdragen.Naprapaterna genomgår ju en fyraårig svenskhögskoleutbildning, som motsvarar ungefär 160poäng. Eftersom utbildningen bedrivs i gårkvaliten på utbildningen lätt att kontrollera ochpåverka, om man så skulle vilja. Gruppennaprapater har i växande grad vunnit allmänhetensförtroende. Enligt tillgänglig statistik behandlarnaprapaterna ungefär 200 000 patienter , medtotalt ca 1 miljon behandlingar.Jag ställer denna fråga därför att jag blev mycketförvånad över att propositionen inte kom vid dentidpunkt som den utlovats i den förrapropositionsförteckningen. Jag vill därför frågastatsrådet: det risk för ytterligareförseningar?Anf. 131 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig nämna -- kanske inte förBirger räkning som väl känner ärendetmen, för andra -- att det finns en hel mängdönskemål om legitimering som framförts tilldepartementet. Att jag har valt att, som jagredovisade för kammaren vid enfrågedebatt, lyfta ut frågan om naprapaternaslegitimering för behandling i en separatproposition, i stället för att låta frågan bli föremålför den utredning som kanske åtta, tio eller tolvandra grupper blir föremål för, borde betraktas somnågot glädjande för den som är angelägen om detta.Jag har ambitionen att klara av det arbetet till den28 februari . Jag kan dock inte lämna någragarantier för detta, men det är min självklaraambition.Anf. 132 ():Herr talman! Jag ställde min följdfråga omtidsaspekten med anledning av det som statsrådetBo Könberg sade , nämligen att det skullekomma en proposition om legitimation underhösten. Det gör att man blir litet fundersam. Jagfick inte heller nu hundraprocentiga garantier, menjag vädjar till statsrådet att verkligen prioriteradenna fråga så att inte ytterligare förseningaruppstår.Anf. 133 Statsrådet ():Herr talman! Vi har ett antal frågor som vilar hosSocialdepartementet. Att i den meningen prioriterafrågan så att den kommer överst av alla frågor,exempelvis före pensionsreformer, kan jag integarantera. Regeringen har dock avsikten att läggapropositionen på bord så fort sommöjligt. Det är självklart.Anf. 134 ():Herr talman! Jag tackar för det beskedet ochhoppas att den uppgift som lämnats ipropositionsförteckningen kommer att kunnainfrias.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till i väntan på att kommunikationsminister skulle infinna sig i kammaren för att lämnasvar på frågor.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.24.20 § Svar på fråga 1993/94:277 om postservicenpå landsbygdenAnf. 135 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att en god ochgrundläggande postservice skall kunnaupprätthållas på landsbygden.Frågan har ställts till mig mot bakgrund av attPosten har ett försök med morgontidig utdelning avtidningar och post på tre lantbrevbärarlinjer runtSala och . Försöksverksamheten harföregåtts av en marknadsundersökning. Hushållenvisade sig då ha en positiv syn på försöket.Mottagarna av brev föredrog att få tidningen påmorgonen och breven ett halvt dygn senare.Däremot visade sig företagen vara något mindrepositiva.Försöksverksamheten pågår för att visa om Postenkan tillgodose de önskemål som finns från deboende på landsbygden om att få dagstidningarnapå morgonen. Under försökets gång löser Posten deproblem som uppstår för bl.a. företagare. Därefter skall enutvärdering göras. Utvärdering beräknas ske i aprili år.Posten har ett uppdrag av riksdag och regering attupprätthålla daglig och rikstäckande post- ochkassaservice. I sin verksamhet måste Postengivetvis hitta nya lösningar och modeller somtillfredsställer kundernas behov. Jag tycker det ärbra att Posten går ut och frågar lokalbefolkningenvilken sorts service man föredrar och att Postenarbetar med lokala lösningar som är anpassade tillkundernas behov. Om just försöksverksamheten iSala och visar sig vara en bra modell är förtidigt att säga. Jag utgår emellertid från att Postenlyssnar på kundernas och lokalbefolkningenssynpunkter i samband med utvärderingen avförsöket i Sala och Västerås.Anf. 136 ():Herr talman! Jag ber att få tackakommunikationsministern för svaret.Många företagare som är verksamma pålandsbygden är allvarligt oroade för att den härförsöksverksamheten skall permanentas. Deninnebär att man får posten . Tidigarehar lantbrevbäraren kommit med posten mitt pådagen. Det här försöket innebär att brevenkommer tillsammans med morgontidningen dagendärpå.För personer som åker iväg till sitt arbete påmorgonen har den här förändringen ingen störrebetydelse. Det framgår också av svaret frånkommunikationsministern. Enligt denenkätundersökning man har gjort är det fler somhar accepterat den här lösningen än som harmotsatt sig den. Det sammanhänger med att antaletföretagare längs lantbrevbärarlinjerna tyvärr inteär så särskilt stort.Här i har vi ju kunnat lita på att breven i deallra flesta fall kommer fram dagen därpå,nämligen om vi lägger dem på postlådan senast viden viss tidpunkt . I litet större orter är detoftast ; är man ute före vetman att brevet kommer fram dagen därpå. Med denhär förändringen blir det en dags försening när detgäller både ankommande och avgående post.Kommunikationsministern säger att Posten löser deproblem som uppstår för bl.a. företagare underförsökets gång. Men det beror på en rentillfällighet, nämligen att lantbrevbäraren körsamma väg hem igen. Det är inte så att man kördubbelt, utan man löser det tillfälligt genom attlantbrevbäraren skall tillbaka igen.