prot · GI0942 · 1994-12-14 00:00:00 — I reformarbetetinom EU vill regeringen därför prioritera delivsmedelspolitiska frågorna, där vi i stora dragkommer att arbeta för en fortsatt och fördjupad CAP-reform efter 1997, som också kommer att omfatta vin-och trädgårdsnäringarna och som inriktas på en friarehandel med livsmedel.Därför är det övergripande syftet med regeringenspolitik på livsmedelsområdet- att på ett mer rättvist sätt fördela EU-medlemskapets kostnader och intäkter mellankonsumenter, skattebetalare och bönder,- att - som sagts - mot bakgrund avden ekonomiska situation som vi har i landet bidra minskning av statens utgifter för jordbruket,- att begränsa jordbrukets negativa miljöpåverkanbl.a. genom att använda miljöavgifter somekonomiska styrmedel,- öka jordbrukets positiva miljöpåverkan genomatt prioritera åtgärder för landskapsvård ochbevarande av den biologiska mångfalden, och- att - genom en mer offensiv konkurrenspolitik -öka den svenska livsmedelssektorns konkurrenskraft.På kort sikt anser regeringen att det är angelägetatt- förstärka livsmedelskontrollen genom att inrättaen europeisk livsmedelsmyndighet, finansierad inomFEOGAS ram,- minimera användningen av kemiska tillsatser förkonservering av livsmedel,- förbjuda bestrålning av livsmedel,- öka livsmedlens hållbarhet genom fördjupadekvalitets- och hälsokrav,- införa tydligare märkning med avseende påursprung och tillsatser, och- förbättra djurskyddet med den svenskadjurskyddslagstiftningen som utgångspunkt. Det kangälla intensiv boskapsuppfödning och regler förbåsplatser och transporttider, där i gårdär jag själv deltog tyvärr inte kunde ena sig om ettkompromissförslag om bl.a. maximala transporttiderför slaktdjur. Det betyder att vi måste fortsätta attdriva på i ministerrådet i denna fråga.När det gäller spannmål och oljeväxter finns detenligt min mening starka skäl för att fördjupareformen.På spannmålsområdet är det viktigaste inslaget iden reform av CAP som antogs av ministerrådet 1992en sänkning av stödpriset för spannmål.Jordbruksreformen inom EU innebär således inteatt de traditionella instrumenten i jordbrukspolitiken -gränsskydd, intervention och exportbidrag -avskaffas, men de kommer att minska i betydelse.Förskjutningen från prisstöd till direktstöd kanförväntas innebära en minskad intensitet i odlingen,ökad konsumtion och minskade överskott.Fru talman! Enligt CAP-reformen kanmedlemsländerna själva bestämma hur arealbidragenskall fördelas på olika regioner. Det är ett av deganska få områden där den svenska harmakt att bestämma över den i övrigt harmoniseradejordbrukspolitiken.Den förra regeringens förslag om indelning avlandet i 11 arealbidragsklasser med en skillnad på ca200 kr mellan varje klass skulle enligt vår uppfattningleda till en snabb och kraftig kapitalisering avbidragen i bästa jordbruksområden. Dettaskulle i sin tur leda till en fortsatt allt intensivareodling, något som denna regering - inte minst avmiljöskäl - inte kan ställa sig bakom.Med ett mindre antal klasser kan man däremotåstadkomma en utjämning av arealbidragen mellanolika delar av landet och därigenom gynna framförallt jordbruket i skogs- och mellanbygderna i södraSverige och i stödområde 4 i norra . Detta harInge utförligt redogjort för i replikskiftenmed olika debattörer.På det här sättet kan man delvis - jag betonar det -minska det nationellt finansierade strukturstödet,någonting som är eftersträvansvärt ur statsfinansiellsynpunkt. Jag vill emellertid betona att jag är mycketmedveten om att det inte går att byta äpplen motpäron. Därför är betoningen av ordet delvis viktig.Riksdagens jordbruksutskott har stannat för enindelning av landet i tre regioner med en intervall påungefär mellan regionerna.Med den inriktning av CAP som jag nu skisseratgynnas jordbruket i länder där, såsom i ,merparten av arealen finns hos små och medelstorajordbruk och där kemikalieanvändningen begränsats.Några ord om mjölkkvoterna, som också hardiskuterats här länge och väl. Vi vill ha ett systemsom motverkar kapitalisering av kvoterna i form avhögre pris på jordbruksfastigheter, och vi villmotverka en oreglerad handel med kvoter.Detta har redogjort för. Hanhar också redogjort för utskottsmajoritetensställningstagande, varför jag inte närmare går in påbetänkandet i den delen.När det gäller själva administrationen av hela dethär väldigt komplicerade systemet har vi också här enannan syn än den tidigare regeringen, som villekoncentrera administrationen till väldigt stor del tillJönköping. Vi har sagt att vi skall försöka trycka utadministrationen på länen i så stor utsträckning sommöjligt. Det är viktigt av flera skäl - inte minst därföratt det ger länen värdefulla jobb. Jag har själv arbetat ien lantbruksnämnd de fanns, och jag vethur betydelsefullt det är att bönder kan ringa till olikatjänstemän på lantbruksnämnden, som kännerbönderna i den landsända där de jobbar. Det finns ettömsesidigt förtroende och en kunskap som ärovärderlig när man nu går in i ett system som kräverså mycket av byråkrati och blanketter. Jag tror därföratt det är bra att man i så stor utsträckning sommöjligt kan få ut dessa jobb på länen.Vi anser att administrationen skall handhas avJordbruksverket och i möjligaste mån av länen. Det ärviktigt att den småskaliga och friståendeförädlingsindustrin inte missgynnas när man skallfördela mjölkvoterna.Vi har också i olika sammanhang skrivit att ettmedlemskap i en nationell organisation ellersammanslutning inte skall vara ett villkor för att enjordbrukare skall kunna verka inom den kvoteradeproduktionen och dess förädling.Vi kommer att ge i uppdrag attnoga följa utvecklingen mot bakgrund av denbristande konkurrensen inom förädlingsledet. Vikommer också att pröva om leverans- ochmottagningsplikten är förenlig med EU:skonkurrensregler.I utformningen av EU:s obligatoriska sektors- ochprogramplaner ser regeringen samråd mellan berördamyndigheter som en viktig del. I det sammanhangetblir lantbrukskooperationens framtida roll att -tillsammans med övrig livsmedelsindustri och andraintressenter - ge synpunkter på prioriteringar ochlämna underlag för myndigheternas arbete.Ansvaret för de här sektorsplanerna skallemellertid, som jag sade, i första hand ligga pålänsstyrelsernas lantbruksenheter.Fru talman! Vägen till en miljövänlig,konsumentfrämjande och konkurrenskraftiglivsmedelspolitik kan förvisso tyckas både lång ochsnårig. Jag har redogjort för regeringens syn påSveriges roll i det europeiska jordbrukssamarbetet ochpå de åtgärder som vi anser nödvändiga ochönskvärda för att tillsammans med övriga länder inomUnionen åstadkomma en livsmedelspolitik som efter1997 präglas av lägre kostnader, mindre byråkrati,friare handel och en bättre miljöanpassning - allt tillgagn för både konsumenter och producenter.Anf. 148 () replik:Fru talman! Det är ju tryggt att höra attjordbruksministern nu är väl förtrogen med vägen tillBryssel och att hon åker dit i månadeneller i veckan.Jag tillhörde några som gick i spetsen för attSverige skulle gå in i EU, om också kanske inte såmycket för att jordbruksministern skulle komma dit,och vi har blivit litet oroade. Vi tycker att det ärviktigt att hela villkor tas med i EU-arbetet.Inte minst jordbrukarna hörde till den grupp somjust gick i spetsen för ett svenskt inträde i EU, ochman gjorde det på några premisser. Man utgick frånatt man skulle bli rättvist behandlad, och det harjordbruksministern nu misslyckats med. Tankarna gårosökt till den kände trädgårdsmästaren.Vi kan förstå att när jordbruksministern ochVänsterpartiet förenar sig om att utforma en politikför det svenska jordbrukets roll i EU blir resultatetnågonting som vi inte riktigt hade kunnat räkna medfrån början. Sanningen om Brysselresan är väl den attjordbruksministern inte direkt sitter i loket utan hartvingats upp på sista vagnen för att motvilligt, får manförmoda, företräda de svenska intressena på det härområdet.Detta illustrerar, fru talman, också en passus somsedan kommer att kunna läsas i protokollet fråndagens debatt. Jordbruksministern säger attkostnaderna nu skall fördelas rättvist på konsumenter,skattebetalare och bönder. Smaka på det -konsumenter, skattebetalare och bönder. Jag vågarsäga att de flesta av oss här i kammaren ärkonsumenter och skattebetalare, men si, det är ocksåbönderna. Här lägger man till en grupp som, utöver attvara konsumenter och skattebetalare, finns i tillvaron ien annan egenskap för vilken de också skall bära enavgift. Jag har svårt att förstå det resonemanget. Jagskall inte utveckla det ytterligare - jag tror att var ochen som lyssnat på det förstår det orimliga i det.Jordbruksministern talade mycket utförligt omEU, och jag ställer mig gärna bakom många av deambitioner som hon framförde. Men det hade kanskevarit viktigare om vi hade fått en tillstymmelsetill en konsekvensanalys av den jordbrukspolitik somjordbruksministern för tillsammans medVänsterpartiet. Det vore bra att få en sådan förebeslutsfattandet.Anf. 149 Jordbruksminister ():Fru talman! Jordbrukarna gick i spetsen för ett jatill EU, säger . Ja, sanningen var välden att LRF och dess ledning gick i spetsen för detta.Jag har och även tidigare träffat mångajordbrukare. Man kunde utläsa av analyserna av vemsom röstade vad i att långt ifrån allajordbrukare röstade ja.Ledningen för gick i spetsen för ett ja, ochman satsade tillsammans med stora pengar för dettaändamål.Det kan inte ha varit obekant för vare sig LRF:sledning, för eller för någon annan somläser tidningar, t.ex. för dem som följer debatten itidningen , att jag under hela detta år har talat påmöten där lantbrukare deltagit. Jag har där sagt tvåsaker. Den ena var att även om vi nu har ett avtal somär framförhandlat vad gäller miljö, struktur osv., ärdet inte säkert att vi i de villkorade programmen harråd att ta emot de pengar som är framförhandlade. Detkan inte ha varit obekant för någon att detta harframförts, inte som min personliga uppfattning utansom en uppfattning från det socialdemokratiskapartiet.Den andra saken är något som jag kanske intesjälv har drivit lika hårt som andra i mitt parti,nämligen att de som får stora fördelar av ettmedlemskap också måste bidra litet mer än andra.Signalen var mycket tydlig, eftersom bl.a. jordbruketnämndes som en grupp som skulle få stora fördelar.Trots dessa propåer från vår sida valde LRF-ledningen att fortsätta att propagera för ett ja. Jag kaninte tolka det på annat sätt än att man, trots dessapålagor och trots att man visste att ensocialdemokratisk regering kanske inte skulle kommaatt utnyttja alla bidrag, tyckte att det skulle vara braför det svenska jordbruket med ett medlemskap.Anf. 150 () replik:Fru talman! Det är möjligt att jag var litet slarvignär jag sade att bönderna gick i spetsen för ettmedlemskap. Jag brukar resonera så att om detsocialdemokratiska partiet säger något, är detförhållandevis representativt för socialdemokraterna.Jag skall inte lägga mig i frågan omrepresentativiteten, men jag brukar på motsvarandesätt litet slarvigt tro att LRF i huvudsak ärrepresentativt för jordbrukarna. Vi vet att det finnsavvikare inom socialdemokratin, och det finnsnaturligtvis avvikare också bland bönderna när detgäller synen på EU.Jag tror ändå att det är rimligt att säga att desvenska jordbrukarna ville att skulle gå in iEU - av många skäl, bl.a. därför att det var den endamöjligheten för dem att få utrymme för en konkurrensoch en livskraft i en kommande relation med Europa.Jag tycker också att det är bra attjordbruksministern har talat på möten, varvidhon - som jag nu förstår - har hotat med att Sverigeinte skulle utnyttja det framförhandlade avtalet. Jagtror att det hotet kanske inte tillräckligt togs på allvar,och det beklagar jag. Man lyssnade naturligtvis merpå redovisning inför EU-omröstningen, och däri rymdes inte mycket av hot omatt man inte skulle utnyttja det framförhandladeavtalet. Jag har själv inte hört honom säga någotsådant.Vem som var representativ kan vi kanske lämnadärhän, men jag är litet besviken pårepresentativiteten i detta agerande.Jag vill vidare återkomma till en liten fråga isammanhanget. Jag ställde tidigare en fråga omGotland. Även om det gäller en del i ett störresammanhang, tror jag att det vore viktigt att vi här ochnu kunde får en uttolkning av ett gemensamt ansvarför hur skall kunna ta del av den svenskanationella sockerkvoten. Denna gör det möjligt för ossatt ha en sockerproduktion på , inte bara ensockerbetsodling.Till slut, fru talman, sade jordbruksministern att desom propagerade för ett ja kanske inte lyssnadetillräckligt och att de nu skall bära mera avkostnaderna. Som jag sagt i ett tidigare anförande harjag svårt att förstå det resonemanget. När Sverigegenom regering och riksdag fattar ett nationellt beslutvid vars utformning några har varit särskilt aktiva,skall just de som har agerat och som har trott påauktoritativa resonemang straffas särskilt.Anf. 151 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag kan bara säga att inte bara jagutan också , som då var vårtalesperson och är det i dessa frågor, hadeprecis samma uppfattning, trots att vi i kampanjenstod på var sin sida. Vi sade båda att det inte är säkertatt har råd att utnyttja alla stöd. Anledningenhärtill är naturligtvis att det för detta krävs en svenskmedfinansiering med nya svenska skattepengar. Vimåste göra en prioritering mellan ytterligare stöd tilljordbruket och stöd till kommunerna, dvs. iförlängningen till undervisning, till barnomsorg, tilläldreomsorg, till vägar eller till poliser, sådant som vibetalar med våra skattepengar. Det är att ta ansvar förhelheten.När det sedan gäller blev jag mycketförvånad när jag börjat gräva mig ned i hur dentidigare regeringen skötte förhandlingarna. Jag ärsynnerligen förvånad över att man släppte , inte förhandlade om en regional sockerkvot förGotland.Jag har försökt analysera det hela. Jag har talatmed många personer i om det. Den endaförklaring jag fått är att detta inte var en fråga förBryssel, utan en nationell fråga - här var en kampmellan och . Den tidigarejordbruksministern valde, av skäl som jag inte kännertill men möjligen kan ana, att prioritera framförGotland.Vi har diskussioner om det här, och vi har godaförhoppningar, även om det är i elfte timmen. Just nudiskuteras i den nya sockerregimen. Jaghoppas att vi trots den tidigare regeringensförsumlighet på den här punkten skall kunna fåigenom en regional kvot för Gotland.Anf. 152 ()replik:Fru talman! Jordbruksministern talar om dyranotor för jordbruket. Låt oss konstatera att den nota vihar fått betala jordbruksbeslut inte varitså liten den heller.Nu skall en del av omställningsbidragen betalastillbaka, och dessa jordar skall börja odlas igen. Vistår då inför ett problem som jag hoppas att lantbruketkan lösa på ett bra sätt. På många av dessa marker hardet växt ogräs, och det finns stora kvantiteter ogräsfröi dem. Jag hoppas att det inte kommer att leda till ensprutomgång av sällan skådat slag i . Det finnsrisk för att den round-up-mängd som kommer attsprutas ut kommer att öka väsentligt nästa år.Jordbruksministern talade mycket om att vi skallförsöka få ett konsumentperspektiv påjordbrukspolitiken. Det låter mycket bra. Om vi servad som efterfrågas finner vi att det är KRAV-odlade produkter. Faktum är att inte kan självproducera tillräckligt mycket KRAV-odlat för atttäcka det konsumentintresse som finns. Vi tvingasimportera.Det borde leda jordbruksministern till att snabbtförsöka få till stånd en politik som gynnar ekologiskodling.När jordbruksministern talar om att LRF skall varaen av intressenterna kan jag säga att de andraintressenterna naturligtvis är och , som harfunnits med i arbetet för att ta fram underlaget förmiljöstöden och förstärkta miljöinsatser i jordbruket,och som också kritiserat den politik somSocialdemokraterna och nu avser attföra vad gäller miljöstöden.Man menar att de miljöstöd som fanns i dettidigare förslaget, nämligen strukturstöden,miljöstöden och framför allt stöden tillresurshushållande konventionellt jordbruk skulle få igång en ändring som skulle ge oss alltmerekologisk odling.Jag hoppas att jordbruksministern tar i alla fall deorganisationernas synpunkter på allvar. De säger,precis som , att visst går det att få råd medde här stöden om vi höjer miljöavgifterna och ser tillatt de blir så höga att de kan täcka de kostnader somSverige har för dessa stödformer.Jag har talat med många konventionella odlare omdet här. Det finns en stor förståelse för en höjning avmiljöavgifterna med avsikten att kunna ha kvar destöd som funnits i det tidigare förslaget, bl.a. stödettill vall och bete och till resurshushållandekonventionellt jordbruk.Det skulle, jordbruksministern, leda till detjordbruk jag hoppas vi är överens om att vi vill få,nämligen ett jordbruk betydligt mindre rikt påkemikalier, och ett som gynnar den ekologiskaodlingen.Anf. 153 Jordbruksminister () replik:Fru talman! Får jag först instämma i det sista somGudrun sade, att vi är överens om att vi villha ett jordbruk som har mindre av kemikalier i sig.Självklart är det så.Låt mig sedan gå baklänges i det frågebatteri somGudrun avlevererade. När det gäller att höjamiljöavgifterna ytterligare vet jag att det är en linjesom bl.a. driver. Jagär nog litet tveksam till att göra detta. Jag tror att deträcker med den avgiftshöjning vi infört under hösten.Jag har talat med olika representanter förKRAV-odlade, alternativodlade jordbruksprodukter.Det är självklart att jag också lyssnar till ochdiskuterar med dem. Vi talade om hur man skullekunna uppnå det beslut som de själva faktiskt drivitfram genom en god lobbyverksamhet i . Ett enigt jordbruksutskott stod bakombeslutet att skulle minst 10 %av den nuvarande jordbruksproduktionen varaekologiskt omställd.Självklart vill vi inte nu ha en stor sprutomgång.Jag tror att den avgiftshöjning som vi gjort påhandelsgödsel och bekämpningsmedel kommer attborga för att man inte sprutar mer. Vår avsikt ärnaturligtvis att man skall spruta mindre.Jag tror att vi är överens om konsumentpolitiken.Den har varit eftersatt. Vi funderar just nu på hurkonsumentpolitiken på matens område skall vara iframtiden. Vi har inget färdigt svar. Vi avser att bjudain representanter för samtliga partier till en diskussionom hur man skall gå vidare. ÄrKonsumentberedningen ett bra forum? Gör de rättsaker? Eller kan man utvecklakonsumentorganisationer eller konsumenttänkandet påett annat sätt? Jag ser fram emot en diskussion ocksåmed Miljöpartiet.Slutligen: Notan blev dyr av beslut, dethåller jag med om. Det blev inte den nota som varförutsatt. Den blev nästan dubbelt så dyr. Vi hade trottatt det skulle kosta så där 13,6 miljarder på enfemårsperiod. är notan nästan dubbelt så hög. Detär naturligtvis inte bra.Anf. 154 ()replik:Fru talman! När det gäller socialdemokraternaspolitik hamnar vi i precis det här: Man talarom stöd till alternativodling och man talar om stöd föratt få i gång alltmer ekologisk odling, men i praktikenstöder man det konventionella lantbruket. Här hadesocialdemokraterna en chans att ändra den politikengenom att se till att höja miljöavgifterna på ett sådantsätt att man får ett incitament för konventionellalantbrukare att använda mindre handelsgödsel, ikombination med att det skall finnas möjligheter attgå in i programmet resurshushållande konventionelltjordbruk.Dvs. om man minskar mängden handelsgödsel ochuppfyller ett antal andra miljökrav så skall man kunnafå ett stöd.Det måste finnas en förståelse hossocialdemokraterna för att det inte är helt enkelt attlägga över från konventionell odling till ekologisk.Det krävs politiska och ekonomisk-politiskastyrmedel för att man skall klara av det.Jag saknar den insikten hos socialdemokraterna.Man kan inte bara tro att bönderna lätt kan lägga omtill ekologisk odling. Det är svårt i övergången. Detkan gå fel. Man behöver en extra ekonomiskersättning för att klara det.Skall vi kunna nå det mål vi har satt upp, att 10 %av åkerarealen skall vara ekologiskt odlad fram till år2000, då måste vi stödja mellanformerna för att få igång utvecklingen.´Jag skulle önska att miljöministern, som harsagt att vi inte kan ha kvar ett stöd tillresurshushållande konventionellt jordbruk just medanledning av PPP, dvs. att vi inte skall ge stöd tillförorenarna, kunde tala om hur vi skall komma tilldetta ekologiska lantbruk.Om socialdemokraterna nu anser att detkonventionella lantbruket är förorenarlantbruk, dåmåste man verkligen ta till ordentligt för att kommaifrån det.Jag är personligen förvånad över att man har tagittill så starka ord när det gäller det konventionellalantbruket. Jag hoppas vi kan enas om att detekologiska lantbruket är bättre, men anser man, somsocialdemokraterna, att det konventionella lantbruketär ett förorenarlantbruk, då måste ni verkligen visahur man skall komma ifrån det.Vi menar att just ett resurshushållandekonventionellt jordbruk skulle kunna vara det somfick i gång en utveckling.Hur ser förslag ut för att få igång en utveckling?Anf. 155 Jordbruksminister () replik:Fru talman! Jag tror inte att jag uttryckt mig så attdet svenska jordbruket skulle vara ett"förorenarlantbruk". Det vore nog att ta i, och det harjag inte sagt.Jämfört med handelsgödselanvändning i andra länder,, , , osv. är vifantastiskt duktiga i . Det gäller ocksåkemikalieanvändning. Svenskt lantbruk ärinternationellt sett mycket bra. Därmed inte sagt attdet inte kan bli bättre, och det är det som vi nueftersträvar.Tidigare har vi diskuterat två linjer.Den ena linjen är att man gör nischen med ekologisktjordbruk och struntar i det andra. Då blir det en litengrupp människor som har det gott ställt som kan köpade relativt dyra varorna, medan de andra får nöja sigmed det som blir kvar, den litet sämre produktionen.Vi har inte valt den vägen i , utan vi har valtatt försöka lyfta hela det konventionella jordbruket, såatt alla medborgare i landet, oavsett vilken inkomst dehar, skall få bra mat till rimliga priser. Ovanpå det harvi det ekologiska jordbruket.Därför vill jag säga att jag anser att det svenskajordbruket är mycket bra. Men det går säkert att"toppa", och det gör vi genom ekonomiska styrmedel,som vi har lagt fram förslag om, och genom detannorlunda miljöprogram som vi har tagit framjämfört med den tidigare regeringen, där ett av våratre delprogram handlar just om ekologisk odling. Detär min absoluta ambition att uppnå målet minst 10 %år 2000.Jag får väl ta på mig rollen att försvara bönderna -det är inte så vanligt att jag har den rollen. Jag tyckernog att det räcker med de pålagor som vi härmed hargjort - jag tänker på ekonomiska styrmedel menockså på det andra. Det skall inte vara mera nu.Anf. 156 () replik:Fru talman! Det som jordbruksministern sadesenast var ett intressant besked. Jag ställde någrafrågor i mitt tidigare inlägg, men jag skall inteupprepa mer än en av dem. Den anknyter litet till vadLennart berörde, om vad som stod påvalsedeln i folkomröstningen. Det stod nämligen attett ja gällde i enlighet med det framförhandladeavtalet med . Det ställdes alltså inte någravillkor eller sades något om att vi skulle avhända ossdelar av avtalet.Min fråga till jordbruksministern är återigenvarför man nu gör en ändring i förhållande till vadsom stod på valsedeln i folkomröstningen. Hur trorministern att detta uppfattas ute bland jordbrukarnaoch ute på landsbygden?Jag skulle också vilja anknyta litet till alla deförslag som kommer och som har sin udd riktad motjordbruket och mot landsbygden. Vi fick ett beskedom att det inte kommer fler pålagor, men det är dessvärre redan alltför många. Förutom de beslut vi nudiskuterar handlar det om det minskade miljöstödettill jordbruket, om neddragningen av landsbygdsstödetfrån strukturfonderna, om avvecklingen avavbytarverksamheten, om skatten på jordbruks- ochskogsfastigheter och om flyttbidrag.