prot · GH09112 · 1994-05-27 00:00:00 — Jag har träffat honom ochhans mamma personligen. De har tackat särskilt,därför att denna reform är så angelägen. med på den presskonferens där jagpresenterade handikappreformen.Jag har inte påstått att allting är bra.Jag säger att exempelvis barnomsorgen och skoloröver lag fungerar mycket bra i , men detfinns problem. Det finns problem i storstädernasom inte är nya, utan som vi känt till sedangammalt. Det är oerhört viktigt att ytterligareåtgärder sätts in från kommunalt håll och kanskeockså från statligt håll för att hjälpa till att lösadessa problem. Men det är fel att beskriva dengenerella utvecklingen i som en allmännedrustning, som gör. En sådan pågårinte.Anf. 5 ():Fru talman! , det menar jagverkligen! För en majoritet av barnen ärsituationen väsentligt sämre än vad den harvarit tidigare. För alldeles för många barn är denmycket sämre; den är helt oacceptabel. Det ärfaktiskt en majoritet av våra barn som bor istorstäderna, . Erkänn det!Bengt frågar var vi socialdemokraterskall ta pengarna ifrån. På vår partikongressgjordes ett mycket tydligt ställningstagande,nämligen att vi vill prioritera de verksamheter somär avgörande för barn och gamla. Och det vill vigöra först av allting. Vi har motsatt ossindragningarna från kommunerna. Vi har motsattoss det vårdnadsbidrag som motsvarar hälften av deindragna bidragen till kommunerna, och som förövrigt kommer att få betalas av barnen.Vårdnadsbidraget är ju ofinansierat. I våralternativa budget har vi avsatt resurser för attkunna behålla 20 000 anställda i kommuner ochlandsting, främst kvinnor som arbetar med barnoch gamla. Vi har ett upprustningsprogram förskolor, daghem och nedslitna bostadsområden. Visocialdemokrater talar inte om att skjuta saker påframtiden i utredningar. Vi talar om insatser , förde mest utsatta barnen.Jag frågar än en gång : Vad ärregeringen beredd att göra , för att ge hjälp åt debarn som behöver det?Jag är utled, fru talman, på att andra folkpartister förvanskar mitt och mittpartis ställningstagande för valfrihet -- även i citat.Jag säger inte att segregationen beror påvalfriheten. Jag säger att den beror på effekten avden politik som genomförs under alibi att vara envalfrihetsrevolution, men som i stället innehållernedrustningar som går ut över barnen, och sominnehåller inslag som direkt och dramatiskt ökarsegregationen.Det vi är överens om, är att vi skall ha valfrihet. Detvar den socialdemokratiska regeringen som införderätten till fria val i exempelvis skolorna. Det vorebra om ville erkänna det. Det viinte är överens om, är ett system med valfrihet förnågra få på de mångas bekostnad, särskilt på derasbekostnad som inte kan slå sig fram till valfrihetsjälva.Det vore mycket bra om vi också kunde få etterkännande från om värdet avhela, sammanhållna system, där barn från skildaförhållanden växer upp tillsammans och lär sig avvarandra. Det är en oerhört viktig del av densvenska generella välfärdspolitiken som vi bör hållaihop om, så att barnen lär sig att respekteravarandra. Det är särskilt viktigt då vi lever iett mångkulturellt samhälle, med risk för storakonflikter om barn inte får lära sig det från början.Det skulle vara värdefullt om erkänna att det också på den punkten är viktigtatt vi är överens.Anf. 6 ():Fru talman! Det har förvisso hänt mycket underdenna period, . En del åtgärderfrån regeringen har varit positiva, som införandetav barnomsorgslag och LSS. Men harnedrustningen pågått inom framför alltbarnomsorg, skolor och verksamheter somomfattar barn. Det är det som jag tar upp.Jag hävdar att den rapport frånSocialstyrelsen som vi nu tagit del av inte är denenda som kommit. Det har kommit en raddelrapporter som lyft fram precis detta att barn istorstadsområden drabbas värst. Det faktum attbarngrupperna har ökat i storlek har också lyftsfram. Det är just dessa frågor som jag menar attregeringen skulle kunna åtgärda genom att läggafram förslag. Men det har regeringen inte gjort.Jag måste kommentera frågan om skattehöjningar.Vi i har inte föreslagit en gigantiskskatteökning, . Vi har talat omatt de kommuner som vill genomföra enskattehöjning, för att kunna bibehålla en hyggligstandard, borde få göra det. Men regeringen harsatt in straffåtgärder som effektivt stoppar sådanaplaner.Därutöver har vi i talat ommöjligheten till en kommunakut för de kommunersom har ett särskilt ansträngt läge. Men på denpunkten har både regeringen ochSocialdemokraterna varit mycket kallsinniga.Ett nytt skatteutjämningsförslag är bra. Jag hoppasatt det tillgodoser de utsatta kommunernas behovbättre än hittills.När det gäller upprustning av skolor och annanverksamhet i sker det visst en mycketbehövlig upprustning i . Men mångaskolor har varit oerhört eftersatta. Trots att det skeren upprustning är behovet så stort attlarmrapporter kommer. Det beror bl.a. på attbarngrupperna har ökat i storlek. Jag återkommertill den frågan. Vi har haft den uppe många gångertidigare. Det påvisas i rapporten hurbarngrupperna generellt över hela landet ökar istorlek. hade kunnat ta tag i denlångt tidigare. Men vägar att genågot svar på detta.Jag måste kommentera övriga frågor som jag intehann med i mitt första inlägg. Barnombudsmannenär en utmärkt institution. Men varför processförman inte denna institution? Den skulle då få enbetydligt större tyngd.Problemet med asylsökande barn är att trots att detfinns riktlinjer så talar praktiken emot.Det finns ett otal rapporter som bevisar detta. Vadkommer att hända med de barn som kom efter 1januari 1993? Skall de barnen kastas ut?Till slut, fru talan, vill jag ta upp frågan om denrapport från som BengtWesterberg inte tar något som helst ansvar för. Detär ju en av regeringen tillsatt arbetsgrupp somkommit med denna rapport. Men BengtWesterberg har inte något som helst svar på denfrågan. De förslag som läggs fram i denna rapportinnebär någon form av rikskuponger förbarnomsorgen. Jag tycker det är mycketuppseendeväckande. Regeringen borde kunnalämna någon synpunkt innan en arbetsgrupptillsätts som utreder detta.Anf. 7 Socialminister ():Fru talman! Får jag vad gäller det sista påståendetsäga att det inte rör sig om en arbetsgrupp som ärtillsatt av regeringen, utan jag gav någramedarbetare i uppdrag att fundera över en svårfråga. De skulle fundera över hur relationernamellan stat och kommun i tider när vi inför mergenerella bidrag och styr mer genom lagstiftningskall se ut. De har fått möjlighet att tänka fritt kringdetta och att göra ett debattinlägg. På det sättet harrapporten kommit till. Det klargörs för övrigtmycket tydligt i rapporten att det är så.Eva bekräftar att mycket bra har häntunder de borgerliga regeringsåren. Det ärutomordentligt bra att inser det.Det var inte riktigt det som påstods i det föregåendeinlägget. vill inte heller ha engigantisk skattehöjning, och det är bra. Om vi äröverens på den punkten, måste vi också varaöverens om att vi skall försöka fortsättaeffektivisera verksamheten ute i kommunerna. Påså sätt kan vi erbjuda en god kvalitet och ett brautbud samt möta behov, men utan att ständigt höjaskatten.Eva och jag är överens om attskattehöjning kan vara en nödvändig åtgärd i vissalägen, när man har prövat alla möjligheter som stårtill buds, i varje fall på kort sikt.Det finns åtminstone ett exempel på en kommunsom har höjt skatten , och det finns exempel påflera kommuner som kommer att höja skatten nästaår, för att kunna möta de behov och problem somfinns.Skälet till att regeringen och tydligen ocksåSocialdemokraterna har varit kallsinniga tillförslaget om en kommunakut är naturligtvis att viinser svårigheterna att centralt överblickasituationen ute i kommunerna. Många kommunerskulle självfallet vara intresserade av att fåregeringens bedömning eller av att undersökamöjligheterna att få stöd från regeringen. Detskulle krävas en gigantisk, central planbyråkrati föratt man skulle kunna klara av denna uppgift.I en mening finns det en kommunakut. Om enkommun råkar ut för någonting alldeles speciellt,som avviker från alla andra kommuner, som t.ex.Haninge kommun har gjort, finns möjligheten attrycka in. Men förslaget om en etableradkommunakut, dit alla kommuner välkomnades, ärinte riktigt bra.Fru talman! upprepade att det förmajoriteten av barn har blivit väsentligtsämre. För det har inget som helststöd i den rapport som har lagtfram. Detta är ett ogrundat påstående, som BirgittaDahl slungar ur sig varje gång hon får möjlighet attyttra sig. Jag tycker att man skall vara en aningförsiktig med den typen av ogrundade påståendensom kastar ur sig.Birgitta sade också att Socialdemokraternahar anvisat resurser för att möta alla världensproblem. Det har ni inte alls gjort. konstaterat att kommunerna inte kan räknamed ökade resurser under en socialdemokratiskledning. Om man då säger som , attdet inte skall bli mer resurser, men att detskall bli mer resurser till barnen, är det några andrasom får betala. Det enda svarar medär att räkna upp alla människor som skall få merajobb och alla ytterligare satsningar som skall göras.Men vilka skall betala? Är det de handikappadeeller de gamla som skall stå tillbaka därför attBirgitta skall satsa ännu mer på barnen?Birgitta är fantastisk på att presentera långaönskelistor, men hon har inte förmått talaom var pengarna skall tas.Häromdagen framträdde i TV och sade att detkanske var från de ensamstående föräldrarna viskulle ta resurser, genom att börja inkomstprövabidragsförskotten. Steget från att inkomstprövabidragsförskotten är inte långt till steget att börjainkomstpröva bidragen. Där finns det jumöljigheter för Socialdemokraterna att få stöd häri av Ny demokrati, som länge har krävtdet. Är det sådana tankar är inne på?Birgitta tog upp vårdnadsbidraget. Man kansäga mycket om vårdnadsbidraget, men en sak ärhelt uppenbar, och det är att det är ett stöd tillfamiljer som har det ekonomiskt sämre änandra familjer.Det framgår mycket tydligt av den sociala rapportsom presenterade, att till debarnfamiljer som har ekonomiska problem hör justde barnfamiljer som bara har en försörjare ochäven barnfamiljer med två vuxna men bara enförsörjare. Det är just till dessa barnfamiljer somvårdnadsbidraget kommer att gå.Man kan ha många synpunkter på det, men mankan inte hävda att vårdnadsbidragetfördelningspolitiskt skulle vara orättvist. Det är isjälva verket precis tvärtom.Birgitta tyckte att jag skulle säga att det ärviktigt med integration, dvs. att vi håller ihopmänniskor med olika bakgrund. Jag delar helt denuppfattningen. Jag tyckte att det var fruktansvärtpå när hade det politiskahuvudansvaret här i landet och det bara var de somhade riktigt tjocka plånböcker som kom in ifriskolorna i , i de privata skolor som togmycket bra betalt. Det var bara de som kunde tafram 5 000--per termin som fick tillträdetill de skolorna.Där har inte gått in och ändratnågonting, inte skapat valfrihet eller möjlighet attvälja skola. Det har vi gjort, när vi har introduceratskolpengen. Det som den har bidragit till är i självaverket att häva en segregation, som gjorde någonting över huvud taget för attändra på.När påstår att skolpengen skulle habidragit till ökad segregation, är sanningen att honinte vet någonting om det. Jag vet inte heller såmycket om det. Den har varat så att ingenkan uttala sig om det . har gett vidLärarhögskolan i i uppdrag attundersöka hur den sociala fördelningen påverkasav skolpengen. Hans rapport kommer , ochsedan vet vi bättre.Sanningen är att också på dennapunkt går ut med helt ogrundade påståenden. Jagtycker att det är något uppseendeväckande att honi så hög grad ägnar sig åt den verksamheten.Anf. 8 ():Fru talman! får nog acceptera attvi har litet olika temperament.Det jag beskriver är den verklighet jag möter. Detär sant att det inte längre finns statistik ens påkommunnivå. Ingen håller reda på hur barnen hardet, med det köp- och säljsystem som nupraktiseras, där demokratin sätts på undantag. Detförs inte sådan statistik som skulle behövas i en bravälfärdsstat. Det är ett av felen.Jag vet, grundat på en rad undersökningar som hargjorts -- andra än samhällets -- av bl.a. ochvårt parti, att det faktiskt är så att orättvisorna ökar.En av de mycket stora bristerna med skolpengen --det går inte att snacka bort, -- äratt den på ett helt felaktigt sätt utgår från att allabarn är precis lika och har lika stora behov. Man geråt barnen efter det, inte med hänsyn till att de barnsom har särskilt stora behov behöver mera. Det ärur detta förhållande som de ökade orättvisornasker. Jag tycker att det är att BengtWesterberg erkänner verkligheten.Det är samma sak med vårdnadsbidraget. Denensamstående mamma som behöver ha sitt barnmer än på daghem och som har mycketlåg lön att leva på får i vårdnadsbidrag. Med deborgerligt styrda kommunernas taxor får hon ocksåmycket kraftiga höjningar av kostnaderna fördaghem.Den högavlönade mannen med hemmafru -- hon ärredan nu hemma -- får behålla alltihop. Tvåhögavlönade föräldrar som anställer en privatbarnflicka får behålla vårdnadsbidraget och haravdragsrätt för hennes lön. Det är de som tjänar pådetta.Något mer orättvist än vårdnadsbidraget kan jaginte tänka mig.Vi har fattat en rad ansvarsfulla beslut för att visaatt vi lever upp till åtagandet att värna om deverksamheter som är viktigast för barnen. Det ärdärför vi har sagt nej till vårdnadsbidraget. Det varpå den grunden vi fattade det smärtsamma beslutetatt sänka ersättningen i föräldraförsäkringen,kombinerat med en pappamånad -- som BengtWesterberg inte hade fått igenom utan vårt stöd. Viöronmärkte alla de resurserna för insatser för barn,alltifrån att kunna behålla personal ibarnverksamhet och rusta upp skolor och daghem,till barnkulturinsatser av mycket stor omfattning.Bengt partikamrater röstade i går nejtill ett anslag till en viktig sådan åtgärd, nämligenkulturinsatser för barn till flyktingar och invandraremed särskilt stora behov.Fru talman! Vi har redovisat hur vi är beredda attprioritera barnen med konkreta insatser . BengtWesterberg har redovisat att regeringen inte ärberedd att göra någonting.Anf. 9 ():Fru talman! hävdar att det inteär skolpeng och övriga privatiseringar som har ökatorättvisorna och ökat segregationen. Nej, mendessa åtgärder ingår som mycket väsentliga delar iökningen av orättvisorna. Om nu BengtWesterberg anser att jag och fel källor, måste väl ändå Socialstyrelsensegna redogörelser duga för Socialdepartementet.Vi har berört frågan om barns situation iförändringstider. Den andra sociala rapporten, somjag nämnde i mitt första inlägg, visar tydligt hurorättvisorna har ökat, hur barn blir alltmer utsattaoch hur barn från fattiga familjer får en allt värresituation. Jag är helt klar över att den härsituationen inte är helt ny och att den inte uppstodi och med den borgerliga regeringens tillträde 1991.Det är en process som har pågått under 80-talet.Men den har förvärrats påtagligt, bl.a. med hjälpav instrument som köp-och-sälj, ökad privatisering,skolpeng, osv.Fru talman! Nej, jag är inte villig att göra gigantiskaskattehöjningar. Däremot har den borgerligaregeringen förhindrat de kommuner som harbehövt göra det att ta till sådana åtgärder.I fråga om kommunakuten målar alla tänkbara hinder, bl.a. administrativtkrångel. Men just kommuner som , somhar tvingats ta förnedrande lån och klara sinekonomiska situation på ett inte särskilt bra sätt,hade varit klart betjänta av en kommunakut. Jagtror inte att svårigheterna är så enorma som BengtWesterberg målar upp. Jag tror inte attsvårigheterna är så enorma som upp.Fru talman! När det gäller kommunerna talarBengt i svaret om att det är angelägetatt man inte låter barnen drabbas när man görbesparingar. Men i visas jujust att det inte alls är barnen som har prioriterats ikommuner runt om i landet. Det är tvärtom andraverksamheter som har prioriterats på barnensbekostnad. Det är väl ingen som önskar görindragningar för någon grupp i -- det kanjag hålla med om; det är svåra val. Men det är ju detvi måste göra. Där har regeringen klart prioriteratvårdnadsbidraget, som vi var inne på här tidigare,och man har inte alls varit främmande för förslagom att skattevägen låta människor få väldigt storasubventioner för att hålla privat hemhjälp, osv.Jag menar att regeringen klart och tydligt har tagitställning. Man har inte givit kommunernamöjlighet att bibehålla en bra standard inombarnomsorg, inom skolan, osv. Man har valt attprioritera helt andra områden, och det gynnar intede barn som har det sämst ställt.Nu har fått frågor från BirgittaDahl och mig, men jag tror att publiken i morgonpå Barnlobbyns dag, där skallredogöra för det här, blir betydligt tuffare. Det kanju då vara bra att ha tänkt igenom och läst igenomrapporterna ytterligare några gånger.Anf. 10 Socialminister ():Fru talman! Låt mig till att börja med vända mig tillEva och än en gång konstatera: omskolpengen leder till ökad segregation ellerminskad vet vi ingenting om. Målet är att den skallleda till minskad segregation. Skulle det finnasnågon tendens åt motsatt håll -- i värsta fall kan mankanske få se bägge de här tendenserna -- är detenligt min mening viktigt att man går in ochundanröjer det som är skälet till att den leder tillökad segregation. Men vilken tendensen är vet visom sagt ännu ingenting om -- det får vi veta i höst.Den sociala rapport som talade omspeglar framför allt utvecklingen ochmöjligen . Den sägeregentligen ingenting om . Det vikan konstatera med den som underlag och med detunderlag som finns i regeringenskompletteringsproposition är att klyftorna i vissaavseenden vidgades men attutvecklingen har varit den omvända nu underbörjan av 90-talet.Regeringen har inte hindrat någon kommun atthöja skatten och inte heller . Det ärkommunerna själva som har fått bedöma vad debehöver göra i det avseendet, och det finns som sagtexempel på kommuner som kommer att höjaskatten under 1994 och 1995.Eva sade också att barn inte harprioriterats. Jag tycker inte att man kan säga sågenerellt. Även om man har sparat mer på områdensom berör barn än på andra områden kan det därha funnits större möjligheter att spara på ett sådantsätt att det har fungerat. I rapportslås det fast att där man har genomfört planeradeoch genomtänkta besparingar har det fungerat väl.Problemen är i hög grad koncentrerade tillstorstäderna.Birgitta sade att det numera inte finns någonstatistik över hur barn har det. Statistiken har inteblivit sämre än den har varit tidigare, men vi harsamlat ihop en hel del material i den rapport som vijust nu diskuterar, nämligen den somSocialstyrelsen tillsammans med andramyndigheter har tagit fram om barns villkor.Skolpengen skall inte vara lika för alla, sadeBirgitta . Nej, jag håller med om det. Jagunderströk i mitt interpellationssvar att det ärväldigt viktigt att kommunerna tar hänsyn till attområden har olika social tyngd när man fördelarresurser. Det är också vad Kommunförbundetrekommenderar kommunerna att göra, och deflesta kommuner gör det, även om det möjligenfinns undantag som vi har anledning att varakritiska mot.Birgitta sade också -- och det tycker jag ärnästan komiskt -- att hon på något sätt skulle kunnata åt sig äran av att vi nu kommer attinföra pappamånad. Jag råkar ha med mig ett klippfrån där förslaget om pappamånad när detkom. Där liknade hon mig vid denkommunalanställde ingenjör i BirgerSjöbergs roman som sprängdes och sadeatt jag hade presenterat fyrkantiga lösningar påkomplicerade problem. I stället för att införa enpappamånad borde man stimulera papporna attvara hemma. Hade fått råda hade vialltså inte fått någon pappamånad. Men tack vareatt representerar en minoritet blir detnu en pappamånad.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1993/94:141 omvräkningar m.m.Anf. 11 Socialminister ():Fru talman! har ställt följandefrågor till mig:1. Vilka åtgärder avser regeringen att vidtaekonomiskt, socialt och rättsligt för att minskaantalet verkställda vräkningar?2. Vilka åtgärder har regeringen vidtagit för attefterforska och följa upp de vräktas situation?3. Vad gör regeringen för att hjälpa uteliggarna?Jag har vid tidigare tillfällen här i kammarenunderstrukit att regeringen ser allvarligt påproblem som kan uppstå i samband med attpersoner blir vräkta från sin bostad. Det äranledningen till att regeringen har vidtagit en radåtgärder för att förbättra villkoren för ekonomisktoch socialt svaga hushåll. Jag vill nämna de nyareglerna för bostadsbidragen, som fr.o.m. januari1994 har medfört en rad förbättringar för dem somhar låg inkomst i förhållande tillförsörjningsbördan och höga boendekostnader.Ytterligare förbättringar av bostadsbidraget träderi kraft fr.o.m. år 1995.Även den nya hyreslagen, som trädde i kraft den 1juli 1993, medförde en rad förbättringar förhyresgästerna. Lagen har varit i kraft mindre än ettår, varför det är för tidigt att uttala sig i frågan omdet finns behov av ytterligare förändringar.Socialtjänsten har en viktig roll när det gäller attstödja och hjälpa människor som riskerar att fåsvårigheter i samband med vräkning. Studier somgjorts pekar dock på att arbete meddessa ärenden i vissa stycken är bristfälligt.Socialstyrelsen kommer därför att få i uppdrag attgå ut med information till kommunerna för att fåtill stånd en förbättrad handläggning av ärendensom rör vräkningar.Regeringen har inom tillsatten arbetsgrupp för att följa utvecklingen när detgäller bostadsförsörjningen för svaga hushåll.Arbetsgruppen kan också, om så bedömsnödvändigt, föreslå åtgärder. Jag har erfarit attingen av de myndigheter och organisationer som ärföreträdda i arbetsgruppen, dvs. ,, , , anser att förhållandenablivit sådana att det föreligger behov av statligtvångsreglering för att klara bostadsförsörjningenför de svaga hushållen.Vad gäller frågan om vilka åtgärder som vidtagitsför att efterforska och följa upp de vräktas situationvill jag erinra om det av ochKonsumentverket finansierade forskningsprojektetvid , som harredovisats i rapporten i laga ordning.Institutet har därefter av beviljatsytterligare medel för ett fortsättningsprojekt för attundersöka hur , bostadsbolagen ochkronofogdemyndigheterna arbetar med hushållsom vräks eller riskerar att vräkas. Resultatet avstudien kommer att presenteras under hösten 1994.Slutligen vill jag som svar på den sista frågan omvad regeringen gör för att hjälpa uteliggare nämnaatt det uppdrag som regeringen gett Socialstyrelsenatt bl.a. kartlägga problemet med bostadslöshetoch analysera de bakomliggande orsakernakommer att slutredovisas till regeringen senast den1 . Det är för tidigt att bedömaom detta kommer att föranleda åtgärder frånregeringens sida.Anf. 12 HANS ():Fru talman! Jag tackar socialministern för svaret.Det är bra att socialministern ser allvarligt påvräkningsproblemen. Men det räcker inte. Detavgörande är de åtgärder som sätts in för attundanröja orsakerna till vräkningar och görainsatser för att kraftigt minska dem. Det gällerockså att kunna sätta in åtgärder för att hjälpa demsom drabbats av detta allvarliga ingrepp. ''låg det där med hotet om vräkning ochmalde i bakhuvudet'', berättar , en av ödenabakom de 1 729 hushåll i somvräktes 1993.Enligt statistiken är också tämligenrepresentativ: , ensamstående,arbetslös och med ett förflutet sommissbrukare.Antalet vräkningar ökade 1993 kraftigt jämförtmed 1992. I registrerades 3 771vräkningar, varav som sagt 1 729 verkställdes, mot1 369 året före, vilket innebär en ökning med 26 %.För riket i dess helhet var ökningen procentuelltt.o.m. Totalt registrerades 21 583vräkningar i , varav 7 610vräkningar verkställdes.I min interpellation har jag redovisat att var en mindre minskning avantalet vräkningar. Det kan bero på att det underdet kvartalet har gjorts färre ansökningar.Av en nyligen publicerad utredning framgår atttvåbarnsfamiljer och pensionärshushåll sitter ikläm. Tvåbarnsfamiljen är den stora förloraren1994. Den har enligt presenterade uppgifterca mindre att röra sig med jämförtmed 1993.