prot · GH0955 · 1994-01-27 00:00:00 — I stället skulle man förlita sig påmarknaden och marknadens självläkande krafter.Dessa skulle klara av t.ex.riskkapitalförsörjningen. Utgångsbudet frånnäringsministern var att utvecklingsfonderna skulleavvecklas. Statens insatser på det området och ävenpå andra områden via och näringspolitiskaorgan skulle bantas och minimeras. I stället skullemarknaden få ökat svängrum. Detta var -- och detär noga att märka -- i ett läge då var på vägin i en synnerligen svår lågkonjunktur ochindustrikris.Man kan dock konstatera att näringsministern hargenomfört sin och politik så långthan har förmått. Men det finns ju också andrakrafter i regeringen och dessutom en verklighetutanför kanslihuset, vilken bl.a. har gjort att haninte har nått ända fram när det t.ex. gäller att lägganer utvecklingsfonderna.Genom att framställa denna interpellation har jagvelat peka på det absurda i att som dennanedrustning har skett när det gäller selektivanäringspolitiska insatser har någonting som ärmycket likt selektiva näringspolitiska insatserbyggts ut inom ramen för arbetsmarknadspolitiken.Näringsministern själv nämner starta-eget-bidragen, som alltså uppgår till 500 miljonerkronor. Enbart denna åtgärd motsvarar mer än heladen summa som samtliga utvecklingsfonder har tillsitt förfogande för sin rådgivningsverksamhet. Mankan fråga sig hur stor den arbetsmarknadsinsatsskulle ha behövt vara om skulle halyckats med att lägga ned utvecklingsfonderna.Detta är bara en av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som länsarbetsnämnderna nu bedriver ochsom till förvillande likhet faktiskt ser ut somnäringspolitik. Länsarbetsnämnderna driveruppfinnarverkstäder, men inomNäringsdepartementets område harnäringsministern och majoritet bestämtsig för att skära ner stödet till uppfinnarna. Ännu har man inte lämnat något förslag om hurstödet till uppfinnare skall ökas eller hur det somkallas innovationsprocessen skall stärkas.Inom ramen för arbetsmarknadspolitiken bedrivsdessutom certifieringsprojekt med sikte på atthjälpa små och medelstora företag med att leva upptill de krav som ställs i ISO 9 000. Det bedrivsprojekt med lokala teknikattachéer. Det bedrivsutbildning av marknadsförare,exportrådgivningsverksamhet, projekt som syftartill att få ut fler civilingenjörer till små ochmedelstora företag, m.m. Jag måste erkänna att del är detta naturligt, eftersomarbetsmarknadspolitiken och länsarbetsnämndernahar till uppgift att erbjuda meningsfulla åtgärder förarbetslösa civilingenjörer och tekniker, och sådanafinns det ju många av i det borgerligt styrdaSverige.Man måste dock fråga sig om huruvidaomfattningen på denna verksamhet är rimlig. Denframstår onekligen som en nästan overklig paradoxmot bakgrund av att de reguljära näringspolitiskainstrumenten har försvagats. Som jag serdet är detta utmanande med hänsyn till attnäringsministern och den borgerligariksdagsmajoriteten som denarbetsmarknadspolitiska delen har byggts ut harröstat nej till en rad förslag somSocialdemokraterna har lagt fram om att stärkastödet till små och medelstora företag just när detgäller teknikutveckling, marknadsföring,exportsatsningar osv.Arsenalen av arbetsmarknadspolitiska insatsermed näringspolitisk inriktning framstår rent av somabsurd med tanke på att den här regeringen och PerWesterberg har vägrat att bedriva enoffensiv sysselsättningspolitik. Man har envist sagtnej till att stimulera hemmamarknaden och manhar konsekvent rustat ner just de selektiva insatsersom jag anser vara själva näringspolitikens kärna. Istället har man valt att låta AMS ochlänsarbetsnämnderna bedriva och bygga ut någotsom liknar selektiv näringspolitik.Anf. 26 Näringsminister ():Fru talman! Jag blir ganska upprörd när jag höruppgifter om att vi skulle vilja lägga nerutvecklingsfonderna. Varken någon enda motionsom jag har varit med om att skriva undereller regeringen har syftat till detta, utan vi villreformera utvecklingsfonderna och göra demeffektivare och mer slagkraftiga. Det är alltså inteett sant påstående som gjorde isitt inlägg.Det är riktigt att vi inom näringspolitiken intebedriver någon sysselsättningspolitik, utan viförsöker stärka det svenska näringslivet så, att detskall bli konkurrenskraftigt, kunna expandera ochha förmåga att bära upp den svenskavälfärdsstaten. Detta gör vi framför allt inte genomkonsumtion utan genom investeringar ,i forskning och utveckling, i kompetensutveckling,i industrin, i infrastruktur, i industrirelevantforskning och genom en rad andra olika insatser.Under dessa har vi sänktbeskattningen av produktionen, dvs. av företagen,med över 40 miljarder. Vi har tagit de första stegentill en reformering av arbetsrätten. Vi har medlöntagarfondsmedel gjort en av de störstasatsningarna i norra på industrirelevantforskning. Vi har byggt ut teknikbrostiftelser för att''gifta samman'' forskningsresultaten påhögskolorna med entreprenörer ochsmåföretagare. Vi har fördubblat industrifondenmed en nyföretagarfond för nya företag och nyaprodukter. Vi har reformerat utvecklingsfondernaför att få ut deras lånekapital i arbete i företagenoch för att få dem dominerade av företagare ochinte av politiker. Vi skall lägga framförslag om innovationscentrum för att hjälpa nyaprodukter och nya företag att komma fram. Vi harskapat en riskkapitalstruktur som har placerat över1 miljard i mindre och medelstora företag under detförsta verksamhetsåret. Vi håller på att titta påytterligare saker som kan bidra till att stärkaförnyelsen av det svenska näringslivet. Därutöverhar vi från företagen och olikaföretagarorganisationer inhämtat förslag på olikatyper av avregleringar som kan underlätta förföretagen. Till kommer dessa avregleringaratt vara verkställda eller under verkställande framtill augusti månad innevarande år. Vi är på väg attlägga fram ett förslag om att reformeraelmarknaden för att därmed stärka svensktnäringslivs konkurrenskraft. Vi har fått igenom enny konkurrenslag som också stärker svenskkonkurrenskraft och som därmed är bra för landetsom helhet. Totalt sett går vi igenom område förområde.Jag kan även nämna att det kommer att lämnasförslag till förbättringar av konkurslagen, vilka ärägnade att ta bort en del osund konkurrens. Detgörs stora satsningar i infrastrukturen som också destärker företagen.Detta löper över ett antal departement, allt i syfteatt skall få det mest konkurrenskraftiganäringsklimatet. Men jag medger gärna att detta istor utsträckning är generella åtgärder för att höjateknikinnehållet och kompetensinnehållet isvenska produkter för att vi i skall få sådanalönelägen som företagen orkar bära. I praktikenhar vi alltså genomfört hela det program somSmåföretagarnas riksorganisation ochIndustriförbundet framförde vid föregående valoch som de såg som nödvändigt för näringslivetsåterhämtning. När jag ser till sammanställningen avallt som görs eller genomförs noterar jag attSocialdemokraterna har röstat nej på nästanvarenda punkt. T.o.m. kommunisterna har stött ossmera i förbättrandet av företagens position.Till sist noterar jag också att det är generellaåtgärder som är det centrala, att få ned ränta ochinflation, att få ner de generella kostnaderna förföretagen när vi nu har en av de lägstaräntenivåerna och inflationsnivåerna på mycketlänge i , vilket stärker företagen och derasutveckling. Självfallet är det inte selektivaindustristödsinsatser som vi gör. Vi syftar till attstärka alla företag genom att ge dem det mestkonkurrenskraftiga näringsklimatet. Jag vågar sägaatt vi har kommit en mycket bra bit på den vägen.Anf. 27 BO ():Fru talman! Näringsministern blir upprörd när jagpåstår att ambitionen och utgångspunkten var attlägga ner utvecklingsfonderna. Jag har inte medmig det dokumentet, men i den förstasmåföretagspropositionen skrevs det uttryckligenatt målsättningen var en riskkapitalmarknad utanstatlig inblandning. Jag kan inte tolka det på annatsätt -- och det finns andra citat som kan underbyggadetta påstående -- än att målsättningen var att detinte skulle vara någon statlig inblandning ochdärmed att utvecklingsfonderna skulle avvecklas.Nu blev det inte så.Det är självklart att näringsministern kan peka påde generella åtgärder som har vidtagits och säga attdet bara är dessa som är det som är viktigt. Med detförsvarar han att det har skett en nedrustning av deselektiva insatserna. När man går in i enlågkonjunktur och när små och medelstora företagstår inför en situation med hårdnande konkurrensär det naturligt att man också ser till att stärka deriktade selektiva insatserna, såsom t.ex.teknikutveckling och marknadsföring. Det hadevarit det naturliga. Men i stället slog man in på enväg som faktiskt innebar en nedrustning av just dendelen av näringspolitiken.Som vanligt framhåller Per regeringensinsatser när det gäller att sänka skatter och avgifterför företagen. Han borde då ha tillagt att baksidanav det myntet faktiskt är att man har ökat bördanför vanliga löntagare och för vanligt folk.Jag påstår att det inte skapas några nya jobb genomatt beviljar sig själv och andraaktieägare stora skattelättnader av det enkla skäletatt företagen lever av den efterfrågan som justvanliga människor, vanliga löntagare riktar motföretagen. Dessa har fått kännaav stora försämringar, en ökad osäkerhet -- detsistnämnda är inte minst väsentligt -- och en ökadotrygghet när det gäller jobben och framtiden. Detär detta som är baksidan av de generella insatserna,som Per så gärna skryter med.Visst kan Per peka på finanspolitiska,forskningspolitiska och arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, men poängen är ju att det har skett ennedrustning av näringspolitiken på det område somnäringsministern har huvudansvaret för. Det är justdetta som är det nya. Det nya är inte att det ocksåbedrivs finanspolitik, skattepolitik ochregionalpolitik som kan understödja företag -- såhar det ju alltid varit -- utan det nya sedanWesterbergs tillträde är de signaler som gick ut påatt de selektiva insatserna skulle rustas ner och attden typen av näringspolitik inte längre skullebedrivas. Sedan har det inte gått riktigt så illa, mendet som har inträffat har varit illa nog.Anf. 28 Näringsminister ():Fru talman! Jag är fortfarande upprörd när BoBernhardsson säger att jag vill avskaffautvecklingsfonderna. Det har aldrig sagts ochkommer inte att sägas. Det är en viss skillnadmellan att säga att vi skall ha en privatriskkapitalmarknad och att vi i annat fall skall hautvecklingsfonderna kvar. Vi har alltid drivit denlinjen, både inom mitt parti, där det är jag själv somhar väckt motionerna, och i departementet. Någotannat har aldrig kommit på fråga. Jag blir faktisktganska upprörd när man misstror mig på mitt ordoch när man inte med någonting kan belägga denandra åsikten som man vill försöka pådyvla mig.Vi vill ha starka utvecklingsfonder, men de skallvara företagardominerade. De skall ha merakaraktär av företagarfolkrörelse som arbetar delvispå marknadens villkor. Därmed ökar effektivitetenpå de insatta medlen.Sedan blir jag litet förvånad. Jag hade ändå räknatupp alla de åtgärder där kapitalinsatsen iförhållande till vad som gällde harmångdubblats, varav några har gjorts inomNäringsdepartementets område, som har gjorts föratt stärka riskkapitalförsörjning till nya företag,nya produkter och innovationer samt till mindreoch medelstora företags möjligheter. Ånyo:teknikbrostiftelserna, stark nysatsning,riskkapitalbolag, fördubbling av industri- ochnyföretagarfonden, reformering och förstärkningav utvecklingsfonderna, inrättande avinnovationscentrum, en betydande avreglering avmycket av den byråkrati som finns, reformering avkonkurrenslagen och elmarknaden samt en radandra åtgärder som har vidtagits under dessa tvåoch ett halvt åren.Jag måste säga att jag har större förståelse för denförre vice statsministern yttrande ien debatt i att den bästanäringspolitiken är en stram finanspolitik. Men detgäller sedan att komplettera den med offensivaframtidssatsningar, med investeringar i forskningoch utveckling, i höjning av arbetskraftenskompetens, i infrastruktur i form av vägar ochbroar, järnvägar, telekommunikationer ochflygplatser samt med investeringar för att i Sverigeåstadkomma ett näringsklimat där riskkapitaletinte är dyrare än i eller i något annat land,så att vi verkligen får investeringarna och jobben tillSverige. Vi skall ha kvalificerade jobb ochkvalificerade produkter som orkar bära goda löner.Fru talman! Vad det egentligen handlar om är omSverige skall konkurrera med lönenivåerna ellermed teknikinnehållet i produkterna ochkompetensen i arbetskraften. En av mina främstamålsättningar är att inte skall bli ettlåglöneland. Vi skall i stället konkurrera medkompetent och välutbildad arbetskraft, med godainvesteringar i ett väl fungerande samhälle och meden forskningsmiljö där vi får kvalificeradeprodukter som vi kan ta betalt för, varigenom vi kanbevara svenska lönenivåer och kanskeockså kan få höjda lönenivåer.Anf. 29 BO ():Fru talman! Först beträffande frågan omutvecklingsfonderna: Det kommer faktiskt attstå i protokollet att Per för en stundsedan sade att regeringens avsikt var att skapa enprivat riskkapitalmarknad och att man ''i annat fall''skulle ha utvecklingsfonder. Ambitionen var alltsåatt det skulle skapas en privat riskkapitalmarknadoch att utvecklingsfonderna skulle läggas ned. Detvar målsättningen, och det kommer uttryckligen attframgå av det protokoll som kommer att finnasefter denna debatt.Självfallet tycker även vi socialdemokrater att detär viktigt med generella åtgärder för att skapa braförutsättningar för företagen. En annan sak är attvi sedan inte alltid är överens om vilka de generellaåtgärderna skall vara. Men det som diskussionenoch interpellationen handlar om är synen på deselektiva insatserna och det som har hänt på detområdet i förhållande till vad som händer på detarbetsmarknadspolitiska området. Det är det somden här diskussionen handlar om, och jag villåtervända till den.Jag skulle vilja ställa några frågor. Har PerWesterberg och regeringen något grepp omomfattningen av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som bedrivs och som ligger mycket näradet som vi kan kalla näringspolitik, ja, som rent avär näringspolitik? Hur många uppfinnarverkstäderfinns det t.ex. i landet? Är de åtgärder som vidtasbra utifrån de behov som finns i de små ochmedelstora företagen? Har Per ochregeringen i övrigt förberett någon utvärdering avdenna verksamhet? Det skulle vara bra att ha tillnästa lågkonjunktur, så att man vet om man skallarbeta med den typen av åtgärder eller om manskall använda de normala näringspolitiskainstrumenten för att bedriva liknande verksamhet.Det vore intressant att veta. Finns det någonframförhållning och beredskap att ta till sig ochutvärdera erfarenheterna?Det som är unikt med den politik som förs är,som jag sagt, inte att det sätts in generellaåtgärder eller stimulera företagande och skapa bravillkor för företagen, utan det unika är, å ena sidan,att man har en ambition att spara och strama åt ioffentlig verksamhet, minimera de politiskaingreppen och låta marknaden ta över alltmer. Mansätter upp ett motstånd mot bedrivande av enselektiv näringspolitik. Å andra sidan växer det nui stället upp en verksamhet finansierad med enupplåning i Arbetsmarknadsfonden. Det är dettasom är det unika och som jag har velat få endiskussion om genom att framställa mininterpellation.Anf. 30 Näringsminister ():Fru talman! Jag skall försöka fatta mig kort. Jagtycker att det är något märkligt att BoBernhardsson inte vill tro på mina ord när jagmycket klart och entydigt gång på gång säger att detaldrig har funnits någon inriktning på nedläggandeav utvecklingsfonderna. I stället försöker han vridaoch vända på orden och få det till motsatsen. Detär mycket beklagligt för debattklimatet.När det gäller olika typer av insatser medmedverkan av vill jagförst påminna om att det finns ett nära samarbetemellan ochAMS i ett antal av de projekt som pågår. Vi har godkontroll över vad som sker. Självfallet skall detutvärderas, men det är lika självfallet attnäringspolitiken inte bedrivs bara i lågkonjunktur.Vi utvecklar näringslivet och hjälper,som jag sagt, till genom satsningarna påinvesteringar . Det gällerindustrirelevant forskning, kompetensutveckling,kommunikationer och åtgärder för att få ett brakostnadsläge.Vi kan nu se att det börjar bli en mycket godutveckling i svenskt näringsliv. Vi har fått ettkraftigt sänkt kostnadsläge, snabbt ökande export,ett av de största exportöverskotten i världen räknatper invånare och mycket stora överskott ibytesbalansen, som visar att kungariket Sverigeånyo börjar gå med vinst. Jag är också glad fördetta, eftersom det är den typen av utveckling somvi behöver. Jag hoppas att vi är ense åtminstone påden punkten.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1993/94:119 till skatteutskottet1993/94:133 till justitieutskottet11 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1993/94:65 En ändrad lagstiftning för statsanställdam.fl.Motionernamed anledning av prop. 1993/94:99 Nymervärdesskattelag1993/94:Sk32 av ()med anledning av prop. 1993/94:105 Förslag tilltilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret1993/941993/94:Sk33 av ()1993/94:K33 av och ()med anledning av prop. 1993/94:110 Bättre kontrollöver miljöfarligt avfall1993/94:Jo16 av m.fl. (v)1993/94:Jo17 av Per och ()1993/94:Jo18 av ()1993/94:Jo19 av m.fl. (s)1993/94:Jo20 av (nyd)med anledning av prop. 1993/94:111 Med sikte påhållbar utveckling; Genomförande av besluten vidFN:s konferens om miljö och utveckling -- UNCED1993/94:Jo21 av ()med anledning av prop. 1993/94:114Grundlagsändringar inför svenskt medlemskap iEuropeiska unionen1993/94:K13 av och ()1993/94:K14 av m.fl. (v)1993/94:K15 av m.fl. (s)med anledning av prop. 1993/94:115 Valperiodenslängd och vissa andra grundlagsfrågor1993/94:K16 av i (m)1993/94:K17 av och (nyd)med anledning av prop. 1993/94:116Normgivningsfrågor på dataskyddsområdet, m.m.1993/94:K18 av ()med anledning av prop. 1993/94:117 Inkorporeringav och andra fri- ochrättighetsfrågor1993/94:K19 av ()1993/94:K20 av ()1993/94:K21 av m.fl. (v)1993/94:K22 av och ()1993/94:K23 av ()1993/94:K24 av ()1993/94:K25 av m.fl. (s)1993/94:K26 av och (nyd)1993/94:K27 av ()med anledning av prop. 1993/94:121 Kommunernasbetalningsansvar för viss hälso- och sjukvård m.m.1993/94:So39 av ()med anledning av skriv. 1993/94:127 Invandrar- ochflyktingpolitiken1993/94:Sf23 av och ()med anledning av förslag 1993/94:TK1 Skrivelsefrån talmanskonferensen med överlämnande avRiksdagsutredningens principbetänkande ochförslag om författningsändringar1993/94:K28 av m.fl. (s)1993/94:K29 av ()1993/94:K30 av m.fl. (s)1993/94:K31 av och i (nyd)1993/94:K32 av ()med anledning av förslag 1993/94:RR4 Riksdagensrevisorers förslag angående den svenskarymdverksamheten1993/94:N16 av m.fl. (s)12 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 20 januari1993/94:83 av () till statsrådetUlf om medlemsförhandlingarna medEU:Före jul rapporterades det i medierna omgenombrott i förhandlingarna med EU. Som grundför rapporteringen låg de presskonferenser somregeringsrepresentanter anordnade samt depressmeddelanden som sänts ut från UD:shandelsavdelning och Miljö- ochnaturresursdepartementet. Någon information tillriksdagen har inte förekommit, och skriftligdokumentation från själva förhandlingarna har intekommit allmänheten till del, bortsett från attSvenska översatte överenskommelsenom utrikes- och säkerhetspolitiken. Som följd avdessa brister florerar nu olika myter och oklarheteri medierna om vad som egentligen uppnåddes iförhandlingarna mellan EU och ansökarländerna.Nedan följer en lista på exempel som bidragit tilloklarheterna.1. Systembolaget bibehålls, hävdade UDtvärsäkert. Vid en genomläsning av de brev frånkommissinären somregeringen hänvisat till framgår det att brevensaknar juridiskt värde vid en prövning som kan tänkas göra, vilket även professorni EG-rätt påpekat. van der Broek sägeruttryckligen att han inte kan föregripa ettdomstolsutslag, men att kommissionen inte på egenhand tänker anmäla det svenska Systembolaget tilldomstolen. Men vad händer om något anmäler ? Vad som inte hellerframkommit är att i motsats till Norgebackade i förhandlingarna; man gav från svensksida upp övriga delar av alkoholmonopolet, någotsom i praktiken kan undergrävadetaljhandelsmonopolet.2. kan använda sig av miljögarantin omEU-länderna inte kommit i kapp strängareregler på varuområdet , är en annan icke-verifierad ''framgång'' som rapporterats imedierna. pressmeddelandeantyder att har fått garantier att fortsättamed strängare regler på de områden därförhandlingarna lett fram till tillfälliga undantag.Men enligt danska tidningen ochSvenska tog inte strid islutskedet för den s.k. miljögarantin enligtRomfördragets artikel 100 A, stycke 4.Miljögarantin har ännu inte prövats av , och det råder juridisk oklarhethuruvida ett enskilt land kan åberopa miljögarantinom landet inte tidigare lagt förslag som blivitnedröstat i . Här står alltså uppgiftmot uppgift. Frågan är viktig och måste ut.3. När det gäller garantier för att svenskakollektivatal skall gälla för EG-företag verksammai , som särskiltsocialdemokraterna fört fram, så hänvisas det tillett annat brev, undertecknat av kommissionärPadraig . Även detta brev saknar juridiskhållbarhet inför EU-domstolen.4. Att måste införa tekokvoter har ocksårapporterats som en stor svensk framgång. Skälettill framgången sägs vara att EU:s höjda kvoter intestör det nuvarande svenska handelsmönstret.Tekoimportörerna hävdar dock (Dagens Industriden ) att uppgörelsen kommer att ökakostnaderna med 25 miljarder under entioårsperiod.5. får behålla Baltikumavtalen till dess attEU genomfört frihandelsavtal med dessa länder.Därefter kommer vid ett medlemskap attomfattas av EU:s handelsavtal. Detta är riktigt.Men vad som inte framhållits är att de svenskahandelsavtalen med är mer generösa ände Europaavtal EU tecknat med , Ungernm.fl. Några garantier för ett permanentbibehållande av de svenska Baltikumavtalenuppnåddes således inte i förhandlingarna.6. behöver inte tillämpa EU:sEuratomfördrag annorlunda än EU:s länder, vilketregeringen redan tidigare framställt som en storförhandlingsframgång. Hade regeringen förväntatsig att som land skulle hamna ensamt inegativ särställning när det gäller ett av EU:sgrundfördrag?7. slipper genomföra försämringar på vissamiljöområden som inte strider mot EU:sgemensamma regler, basuneras också ut som ettgenombrott från . Skulle någotannat anses som rimligt?8. Regeringen har också noga undvikit att redogöraför vilka krav man inte drivit i förhandlingarna. Detgäller exempelvis följande:-- Det socialdemokratiska kravet från deras långaförhandlingslista när det gäller offentlighetsprincipoch meddelarskydd för förordningar och direktivsom kommer att gälla i .-- Den sociademokratiska partikongressens beslutom att i förhandlingarna föra fram kravet på attSverige skall kunna föra en självständigutrikespolitik i EU, vilket skulle ha krävt undantagfrån delar av avsnitt V i .-- Kravet på att likt ochStorbritannien skulle kunna vänta med att beslutaom deltagande i tredje steget av EMU. För dettaskulle det behövts juridiska undantag från EMU-delen av Maastrichtfördraget.Förhandlingsresultatet handlar huvudsakligen omvilka delar av accepteratoch vilka delar lyckats utverka undantagfrån. Undantagen måste vara juridiskt bindandeoch ha ett bestående värde. Det kräver att de finnsmed i anslutningsfördraget och därmed blir en delav EU:s primärrätt. Handslag förhandlare emellaneller hänvisning till olika brev som skrivits av EU-tjänstemän väger lätt i detta sammanhang. Dettycks egentligen bara vara frågan om snuset somhittills fått en hållbar och godtagbar juridisklösning. Men också detta är osäkert eftersomöverenskommelsen inte presenteratsskriftligt.Jag vill med anledning av ovanstående frågautrikeshandelsministern:1. Har regeringen för avsikt att i skriftlig formoffentliggöra de resultat som uppnåtts iförhandlingarna?2.