prot · GH0973 · 1994-03-16 00:00:00 — Ibetänkandet beskrivs de satsningar som gjorts ochplaneras vid och vid försöksparken i Asautanför och som redovisats för utskottet.Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att detvidtas åtgärder för att stärka den sydsvenskaskogsforskningen.Herr talman! Låt mig avslutningsvis säga några ordom den socialdemokratiska reservationen.Utskottsmajoriteten finner inte skäl att bifallaförslaget om att ytterligare 2 miljoner kronortillförs SLU:s anslag för att utveckla alternativ tillbursystem för höns.I betänkandet redovisas jordbruksutskottetsställningstagande till regeringens skrivelse omalternativ till burhållning av värphöns. Jag ser ingaskäl till att nu fortsätta debatten i själva sakfrågan.Den har redan behandlats här ikammaren.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan iutbildningsutskottets betänkande och avslag på densocialdemokratiska reservationen.Anf. 182 ():Herr talman! Som redan har konstaterats har vitidigare haft en diskussion om burhönsen ochom avvecklingen av nuvarande bursystem föräggproduktion. Jag skall inte heller återvända tillden debatten.Men jag ser att det inte helt oväntat är nya ansikteni kammaren . Jag kan därför referera att allatalare i den debatten var mer eller mindre -- ochkanske från olika utgångspunkter -- positiva till attdet beslut som en gång har fattat om dennya djurskyddslagen skall kvarstå när det gälleravvecklingen av burhönssystemet.Vad jag förstår står helt och hållet bakomde uttalanden som gjordes där eftersom det var ettenigt betänkande som vi antog. Då får man ocksåse till att vi får de ekonomiska förutsättningarna föratt bedriva det här arbetet vidare. Vi vet mer i dagän vad vi visste . Vi vet attomställningsarbetet inte har haft den takt sombehövs för att uppnå målet med en avveckling avnuvarande bursystem till 1999.Vill man vara konsekvent i den här frågan bör manockså ställa sig bakom det motionsförslag som harframförts av Socialdemokraterna. Det återkommerockså i reservationen till betänkande UbU5. Jagyrkar härmed bifall till den.Anf. 183 BO ():Herr talman! Vill man vara konsekvent, sa UllaPettersson. Vi kan alltid diskutera hur mycketpengar som behövs till den här forskningen. har ju tagit ställning i den härfrågan, och regeringen skall återkomma och årligenredovisa hur utvecklingen är på detta område.Majoriteten säger i betänkandet att det finnsmöjlighet för regeringen att pröva om det behövsytterligare medel till den här forskningen. Vi är inteberedda att nu tillstyrka detta.Som vi sade i föregående ärende frånkulturutskottet kan man alltid önska sig merpengar, men man har begränsade resurser. Det harredan satsats och avviserats ganska många miljonerkronor här.Anf. 184 ():Herr talman! Låt mig göra Bo Arvidsonuppmärksam på att jordbruksutskottet inte harbehandlat frågan om anslag. Eftersom den ligger iutbildningsutskottet har den över huvud taget intebehandlats av jordbruksutskottet. Det var därför viinte hade någon reservation där utan enbart ettsärskilt yttrande där vi hänvisade tillutbildningsutskottet.Det beslut som vi har fattat innebär inte helleratt regeringen skall återkomma med enmedelsanvisning. Det innebär att regeringen skallåterkomma med en årlig redovisning av huromställningsarbetet sker. Det säger ingenting ompengarna. borde vi i handling visa det konkretaresultatet av talet genom att anslutaoss till den socialdemokratiska reservationen.Anf. 185 BO ():Herr talman! Jag är fullt medveten om att anslagetinte ingick i jordbruksutskottets betänkande, UllaPetterson. När regeringen gör den härredovisningen och kanske finner att det finns behovav ytterligare medel har man möjlighet attåterkomma med det. Jag tycker att det ärtillräckligt i det här ärendet.Anf. 186 ():Herr talman! Regeringen har alltid möjlighet attåterkomma med vilka förslag den vill och behagar.I det här fallet kan vi se att det ärtveksamt om vi klarar av att uppnå det resultat somriksdagen har beslutat om med en tioårigövergångstid. Det beror just på att forsknings- ochutvecklingsarbetet inte har kommit i gång i den taktsom var avsedd. Det behöver faktiskt skyndas på.Då behövs det också en ekonomisk stimulans. Detär inte alls meningen att staten skall stå för allafiolerna. Det åligger självfallet också näringen.Men vi menar att det också behövs en statlig insats.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )30 § Vissa skollagsfrågorFöredrogsutbildningsutskottets betänkande1993/94:UbU6 Vissa skollagsfrågor (prop.1993/94:100 delvis).Anf. 187 ():Herr talman! Jag vill börja med att tala om det somär glädjande med utbildningsutskottets betänkandeoch det beslut som kammaren förhoppningsvisfattar nästa gång vi ses.Äntligen skall föräldrar med utvecklingsstördabarn få rätt att välja skolform för sina barn. Andraföräldrar har ju haft rätten att välja skola.Det här är alltså ytterligt viktigt.Det fanns egentligen en majoritet för ett sådant härbeslut redan när frågan behandlades för snart två årsedan. I vart fall kds deklarerade vid det tillfället delade vår uppfattning att föräldrar tillutvecklingsstörda barn bör ha den här rätten, menav någon fullständigt outgrundlig anledning ansågman då att det bästa sättet att nå snabba resultat varatt inte göra någonting.Nu har det hunnit rinna mer vatten runtHelgeandsholmen, och alla regeringspartierna harnu upptäckt att det beslut som fattade dåbara var en undanmanöver. Ingenting haregentligen hänt under de här två åren. Denreferensgrupp som blev resultatet av riksdagensbeslut den gången har egentligen inte fått arbetamed att hitta en lösning som går i den härriktningen, och regeringen har uppenbarligen intevelat göra någonting.Därför måste agera, och ett enigt utskottbeställer nu ett förslag till en ny lag, som gerföräldrar till utvecklingsstörda barn det avgörandeinflytandet över valet av skolform -- särskola ellergrundskola. Arbetet skall bedrivas så att vi kanbehandla ett förslag om lagändring senast i höst.Det här är glädjande. Jag inser att den här fråganrymmer många problem. Många har pekat pårisken för att föräldrar gör fel val, att de inte rättskulle kunna bedöma skolans möjligheter ochresurser att hjälpa och stödja deras barn. Också jaginser att den risken finns, men jag tror inte att denär särskilt mycket större än den risk somnaturligtvis finns att kommunen gör felval.Jag är också övertygad om att de allra flestaföräldrar har mycket goda möjligheter att pågrundval av en bra information från skolan ochefter samråd med skolan göra ett riktigtställningstagande, det som är det bästa för derasbarn. Jag är också övertygad om att den härlagändringen faktiskt kommer att minska risken föratt barn måste börja skolarbetet i enkonfliktsituation, där föräldrar känner att man intehar lyssnat till dem.Det som kommer att avgöra de allra flestaföräldrars val av skolform kommer naturligtvis attvara de resurser och den kompetens som kan ställastill barnens förfogande. Särskolan har otvetydigtbyggt upp en mycket gedigen kompetens på det härområdet. Jag är också övertygad om att mångaföräldrar i mycket stor utsträckning kommer att sede möjligheter som särskolan rymmer för derasbarn.Jag är glad över att vi allihop nu kan fatta ett enigtbeslut i den här frågan. Det hade varit bra ommajoriteten hade hunnit ifatt oss litet tidigare. Detvar synd att ni tog så här på er. Vi hadenämligen gärna sett att ni hade inlett den härspurten litet tidigare.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan på den här punkten.Det kan jag dess värre inte göra i alla frågor. Vi hari kammaren diskuterat frågan om hur de friståendeskolorna -- eller de privata skolorna, som jag hellrekallar dem -- skall få sina resurser. Vi har diskuteratden frågan , och jag vet inte om detfinns så mycket nytt att säga.Det system vi har kritiseras från allt fler håll,dels därför att vi centralt här i har fattatbeslut som bryter principen att kommunernautifrån elevernas behov skall ansvara förresursfördelningen och att den blir sådan att kravetpå en likvärdig utbildning kan uppnås, dels därföratt systemet innebär en inte oväsentligöverkompensation till en del privata skolor.Jag vill i det här sammanhanget gärna säga att intealla privata skolor är överkompenserade i det härsystemet. Det finns exempel på att privata skolortar emot elever med handikapp eller någon annanskolsituation som gör att de mycket väl motiverarde . , men kanske inte alltid, harde skolorna kunnat få extra bidrag från kommunenför de här eleverna. Detta är i och för sig också enorättvisa, en effekt av beslut om ,som fungerar som ett alldeles förhögt golv men som också i praktiken blir till ett tak.Systemet får också allvarliga överspillningseffekterin i kommunernas resursfördelning till de egnaskolorna. För att undvika risken att föräldrar,personal eller någon annan startar en privat skola inågot av de mest gynnade områdena, som just pågrund av att det är ett gynnat område har fåttmindre än motsvarande av skolans resurser,inför man nu olika slags skolpengssystem medmycket höga andelar av skolans resurser fördeladeper capita.Detta leder självfallet till orättvisor i en skola somhar till uppgift att kompensera för handikapp avolika slag och ge en likvärdig utbildning, just därföratt barn är så olika och har med sig så olika saker isin ryggsäck till skolan. Skall vi ha en rättvis skolamåste den bygga på att vi kan fördela resursernarättvist efter elevernas behov och inte efter vemsom är huvudman för skolan.Vi menar i stället att borde slå fast attkommunerna skall åläggas att fördela bidragen tillprivata skolor på samma grunder som de fördelarbidrag till de egna skolorna, alltså med elevernasbehov och det utbildningsuppdrag som skolan åtarsig som utgångspunkt.Hur man framför allt från kan påståatt ett sådant system skulle beröva de privataskolorna deras bidrag, det begriper jag inte. Dettyder faktiskt på att man inte riktigt litar på att deprivata skolorna i de här avseendena klarar attjämföras på lika villkor.Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservation nr1. Skulle det förslaget falla vid omröstningen vill jagi andra hand yrka bifall till vår reservation nr 2. Detinnebär att vi yrkar bifall till en motion avcenterpartisterna , i vilken man föreslår en sänkning av detgaranterade bidraget till av kommunensgenomsnittskostnad för skolan. Det är bättre än85 % och ger i vart fall ett större utrymme för enbehovsstyrd resursfördelning än den nuvarandeordningen.Kommunerna och har båda viktigaroller när det gäller tillsyn, uppföljning ochutvärdering av skolan. Kommunerna har närakontakter och god kännedom om förhållanden somstyr skolans vardag, och haröverblicken, som ger möjligheter till jämförelseröver landet och bedömningar av hur skolan klararkravet på en likvärdig utbildning. Vi menar attkommunens skolplan bör omfatta även de privataskolorna och att kommunerna där skall ha sammaroll i tillsynen som för de egna skolorna. Det är denenda möjligheten att skaffa sig ett bra underlag fören rättvis resurstilldelning.Jag yrkar därför bifall till reservation 3.När en privat skola får en med kommunernasskolor likvärdig finansiering, bortfaller enligt vårtsätt att se det varje skäl att medge dem att ta utelevavgifter. Alla avgifter är segregerande. Detfinns t.o.m. nu exempel på att skolor har medgivitsatt ha relativt höga avgifter för att de skall kunnaha små klasser. Mer tydligt kan inte segregationenillustreras. Det går i -- om man harråd -- att köpa sig förbi de politiska beslut somfattas i kommunerna om kraftiga nedskärningaroch som leder till bl.a. större klasser.Skall det vara så? Jag vill ställa den frågan tillutskottsmajoriteten och yrka bifall tillreservation 4.Av vad jag har sagt framgår att vi fäster stor viktvid att privata skolor skall ha samma ekonomiskaförutsättningar för sin verksamhet som dekommunala skolorna. Det leder självfallet ocksåtill att de skall fullgöra samma utbildningsuppdrag.Det betyder bl.a. att varje skola som har samhälletsstöd skall vara öppen för alla elever, och vi anser attlagen skall vara klar på den punkten. Varje skolasom vill ha samhällets stöd bör åläggas sammaansvar för att ta emot handikappade elever.Jag yrkar därmed bifall också till reservation 5.Slutligen vill jag ta upp reservation 6, som handlarom gymnasieskolan. Vi föreslår där att den mycketstelbenta reglering som regeringen föreslår när detgäller elevers möjligheter att komma vidare på ettnationellt program i gymnasiet ändras.Även elever som inte har uppnått godkänt betyg ialla basämnen bör kunna tas in omintagningsmyndigheten anser att det finns skäl fördet.Gymnasiestudier på nationella program krävernormalt godkända baskunskaper ochbasfärdigheter för att eleven skall bedömas kunnaklara av studierna. Skolan har otvetydigt ett ansvarför att inte lura in elever på utbildningar där manvet att risken för ett misslyckande är stor.Detta bör vara huvudregeln. Men vi förstår intebehovet av att ha en regel som i praktiken uteslutervarje möjlighet för skolan att göra en bedömning idet enskilda fallet. Det kan ju finnas situationer därman, trots att en elev inte har uppnått godkänt i allabasämnen, ändå har goda skäl att tro att denna elevkan klara studierna på ett nationellt program.Vi vill alltså få till stånd en ändring som medgerdetta, och därför yrkar jag bifall till reservation 6.På övriga punkter yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Det som står i skollagen är viktigt. Den är en av deviktigaste styrinstrument som har. Jaginser att är mycket angelägna om attbehålla det system som i så hög grad bär derasprägel, inte minst systemet för resursfördelning.Jag är inte ett dugg förvånad över detta. Det bidrartill ett tudelat skolsystem med allt mindre avsolidaritet och gemensamt ansvarstagande för allaelevers rätt till en likvärdig utbildning. Det är vadjag menar med klassisk högerpolitik.Det är egentligen bara två saker som förvånar mig,och kanske kan vi få något besked om det här i dag.Det första är att regeringens starka parti, som hartagit ett så starkt grepp om utbildningsfrågorna ochsom man väl får anse vara det statsbärande partieti dag, inte drar sig för att sprida vilseledandepropaganda, som säger att privata skolor med ensocialdemokratisk utbildningspolitik kommer atthindras från att verka.Det andra som gör mig förvånad är att Folkpartietoch , som i alla fall har tagitställning för en likvärdig skola, ställer upp på detsom sker i samhället . Jag har sett att ingenrepresentant för vare sig eller Folkpartiethar antecknat sig på talarlistan för att gå upp idebatten. Om de hade gjort det skulle jag har frågatvarför de tar ställning som de gör i en så viktigjämlikhetsfråga som en utbildningspolitik för allaär.Anf. 188 ():Herr talman! I det betänkade som vi behandlar tastre väsentliga frågor upp.Den första handlar om att utbildningsutskottet nuefter tar initiativ till att också föräldrar tillutvecklingsstörda barn skall få möjlighet att väljaskolform.Utbildningsutskottet befann sig vid vägs ände. Närman befinner sig där kan man göra tre saker: Mankan sätta sig ned och stanna vid vägs ände, man kanvända om och gå tillbaka eller man kan titta framåt,bygga vägen och gå vidare. Utskottet valde dettredje alternativet bl.a. på initiativ av en motionfrån Vänsterpartiet.Jag är glad över detta. Det är ett steg i rätt riktning,som ger föräldrar med utvecklingsstörda barn ochbarnen själva samma skolvillkor som andra.Men i sammanhanget skall man också klart ochtydligt säga att utan dessa föräldrars enträgnaarbete och utan FUB:sopinionsbildning och tillhandahållande avinformation om sakförhållanden kanske vi intehade stått där vi står i den här frågan. De skaalltså tillerkännas sin del i den framgång som ändåkan noteras.Den andra frågan handlar om de skillnader vibörjar se inom det svenska skolsystemet. Det gällerden segregering som vi kan märka i samhället i stortoch även inom skolvärlden.Det är med oro vi i ser att privataskolor alltmer byggs upp med hjälp av elevavgifter.Vi menar att detta skapar en direkt segregering idet svenska skolsystemet, och det slår mot denlikvärdighetsprincip som vi har hävdat bör råda. Viär också bekymrade av den anledningen att dettaisolerar unga människor ifrån varandra och på såsätt kan skapa motsättningar i ett samhälle.Därför tycker vi att det är viktigt att villkor ställsupp för de s.k. fristående skolorna som innebär attingen kan förvägras att gå där på grund avprivatekonomiska förhållanden. Det ledernaturligtvis fram till de ställningstaganden som vimenar vore riktiga när det gäller de bidrag somsamhället skall ge dessa skolor.Det är fel att lägga fast ett bidrag av skattemedel påen viss procentsats som förhållandena nu är. Det ärockså fel ur den aspekt som var innepå, nämligen den kommunala kompetensen,avseende de ekonomiska medel som skall betalastill driften av skolor.Jag tror att likvärdighetsprincipen skulle kunnahävdas bättre om kommunerna fick betala ut såmycket pengar som skolan i sig kräver för attlikvärdighetsprincipen skall kunna försvaras. Detgäller oavsett om det handlar om om ekonomiska,sociala eller könsmässiga villkor.Därutöver tycker vi att det vore lämpligt att allaskolor som tar del av offentliga medel, i det härfallet skattemedel, motsvarade varandra ocksåkvalitetsmässigt och att samma krav ställdes påskolhälsovård, läroböcker, övrigtskolundervisningsmaterial, etc.Vänsterpartiet för ett resonemang om utbildnings-och undervisningssektorn som bygger på ungefärsamma princip som våra resonemang om vården,omsorgen och den sociala tryggheten: Vi vill ha engrundnivå av en viss kvalitet för att politiskt kunnata ansvar för desa saker.Den utvecklingen tycker jag mig inte se inomsvensk utbildningspolitik. I stället tycker jag mig seen utveckling som leder till absoluta, och redan nurelativa, större sociala skillnader mellan olikaelever.Med de orden yrkar jag bifall till denmeningsyttring som fogat tillbetänkandet.Anf. 189 ():Herr talman! Jag hade tänkt ta upp frågan omfristående skolor och de reservationer som finns idenna del. kommer att ta uppfrågan om särskolan i nästa anförande.Jag kan dock inte låta bli att göra en kommentar tilldet som sade om särskolorna. Detär ingen enkel fråga. Det är något som vi iutbildningsutskottet har diskuterat fram ochtillbaka. Det har man också gjort i den arbetsgruppsom har arbetat med frågan. I arbetsgruppen hardet funnits representanter från såväl departementetsom föräldraorganisationer och andraorganisationer. Jag kan inte låta bli att fråga EvaJohansson: Om detta nu är och var så enkelt, varförgjorde ni ingenting åt det när ni satt iregeringsställning tidigare?Jag skall återgå till frågan om fristående skolor.Socialdemokraterna har återigen avfyrat enkanonad av reservationer när det gäller dessafrågor. Dessa reservationer rör praktiskt taget allt.Argumenten känns igen . ärdet något fel. kräverSocialdemokraterna inskränkningar imöjligheterna att driva fristående skolor. I enreservation förordar man att bidragen skall fördelasefter behov och i en annan att bidragsnivån skallsänkas. Att det hela inte hänger ihop bryr man siginte om. Det gäller att stapla alla argument somman kan hitta.Det kompakta motstånd som Socialdemokraternahar visat när det gäller föräldrarsoch elevers möjlighet att välja skola består alltjämt.Det ger dessa reservationer underlag för.Socialdemokraterna är de facto emot friståendeskolor. Så enkelt är det. Ledande företrädare förpartiet har i tidningsartikel efter tidningsartikeldeklarerat att det egentligen inte finns något behovav fristående skolor. Därför är det också självklartatt Socialdemokraterna som ett av sina storavallöften säger att friskolereformen skall rivas upp.Man kan då fråga sig vad som väntar alla föräldrar,elever och friskolor om Socialdemokraterna tilläventyrs skulle få möjlighet att förverkliga sinavallöften.Efter att ha hört inlägg finns detanledning att fräscha upp minnet och berätta hurdet var . Vi vet att de fristående skolorna igenomsnitt fick ersättning som motsvarade ungefär40 % av de kommunala genomsnittskostnaderna.En del skolor fick ingenting alls.Socialdemokraterna anser att medlen skall fördelasefter behov till både kommunala och friståendeskolor. En del kommuner tyckte inte att defristående skolorna hade några behov.I en tidigare debatt här i kammaren berättade jagom en fristående skola som inte hadefått ett enda öre från kommunen. Skolan hadehankat sig fram med elevavgifter -- per barnoch månad -- och föräldrarnas egna arbetsinsatser.Några statsbidrag fick man inte heller, eftersomundervisningen var för lik den som bedrevs i denkommunala skolan. Andra kommuner bedömdebehovet som mycket litet. Vi ledamöter iutbildningsutskottet fick ett brev från enWaldorfskola. Man skrev att man före reformenendast hade fått i materialbidrag per barnsamt fri skolmat. Sammantaget fick man 4 000 krper barn och år.Socialdemokraternas ersättningsmodell, dvs. attersättningen skall bedömas och beslutas avkommunerna, gör en återgång till hur det var förrfullt möjlig. De fristående skolorna riskerardärmed att svältas ut. Med den propaganda somSocialdemokraterna bedriver omöverkompensation tror jag att återgången kommeratt gå mycket fort, i alla fall i de socialdemokratisktstyrda kommunerna.Hur ser verkligheten ut? Detta läsår går ungefär2 % av de skolpliktiga eleverna i fristående skolor.De tar i anspråk av de totalaskolkostnaderna. Hur kan man då, frånSocialdemokraternas och sida,hävda att elever i de fristående skolorna tarohemult stora resurser från det offentliga. Det är juprecis tvärtom.Samtidigt vet vi att många fristående skolor görstora insatser för elever med särskilda behov, ävenom Socialdemokraterna i en reservation försökerge sken av att så inte är fallet.Utgångspunkten för friskolereformen, som harvarit i kraft , är att det skall vara möjligtför föräldrar och elever att välja den skola som deanser bäst svarar mot deras behov och önskemål,oavsett om den är eller fristående.Vi ser vilket uppdämt behov det har funnits hossåväl föräldrar som elever och inte minst lärare. Dekan nu förverkliga sina drömmar om att starta enegen skola. Sedan regeringsskiftet hardet startats 180 nya skolor. finns det totalt 250fristående skolor.Vem som driver skolan skall inte vara av avgörandebetydelse. Det är innehållet som skall vara detintressanta, t.ex. vilken pedagogik och ämnesprofilskolan har. De ekonomiska villkoren skall därförvara likvärdiga oavsett vem som är huvudman.Garantin för detta är den paragraf i skollagen somfastställer den svagaste partens, dvs. elevens,minsta rätt och kommunens minsta skyldighet. tog upp frågan om barn med särskildabehov. Det finns ingenting som säger att enkommun inte kan betala mer än 85 %.Att eleven har en minsta rätt ger fasta spelregler.Det ger också möjlighet för de fristående skolornaatt planera på lång sikt. Det gör, vilket är viktigt,att det inte bara är de som har en tjock plånbok somkan välja skola. På detta sätt lever vi upp till FN:sallmänna deklaration om de mänskligarättigheterna, som slår fast föräldrarnas rätt attvälja undervisning för sina barn.I samma anda har vi också stärkt föräldrarnas ochelevernas möjlighet att välja skola inom detkommunala skolväsendet. Inte heller det harSocialdemokraterna slagits för i regeringsställning.Socialdemokraterna vill inte ha några friståendeskolor. Ni vill att politiker skall styra och ställa. Föräldrars och elevers önskemål är avunderordnad betydelse. Likt en ångvält vill niplatta till allt till en likformig massa, men barn ärolika och har olika behov och önskemål.Fristående skolor behövs både för den enskildeeleven och för att vitalisera skolan som sådan.Därmed höjs kvaliteten inom hela skolväsendet.Fristående skolor behövs inte, säger nisocialdemokrater, och resurserna skall fördelasefter behov. Tydligare än så kan det faktiskt intesägas.Eftersom förde ett resonemang omelevavgifter, segregation m.m. skulle jag viljaavsluta med att återge vad en rektor på en skola iEva hemkommun har sagt: Finns detnågon klass i denna skola är det arbetarklass.