prot · GI0911 · 1994-10-19 00:00:00 — Inom EU:s områdefinns de flesta av stora industrinationer ochdärmed också möjligheten till ett organiseratgränsöverskridande samarbete i miljöfrågorna.EU:s förmåga till bindande lagstiftning ökareffektiviteten i besluten mellan medlemsländerna.Miljöskyddsgarantin, som skyddar ett lands högrehälso- och miljöambitioner, måste stärkas ytterligare.Inget land får hindras att vara föregångare medrelevanta miljökrav inom EU.EU:s miljöpolitiska mål skall vara att reduceraavfall och utveckla kretsloppssamhället. Vidare anservi att EU skall verka för en skatteväxling med hårdareskatter på miljöstörande verksamheter och lägreskatter på arbetskraft.Som medlem bör vara pådrivande för ettmiljöanpassat jordbruk i EU med minskadkemikalieanvändning inom vegetabilieproduktionen.Det ekologiska jordbrukets konkurrenskraft måstegaranteras av miljöskäl.Vidare bör verka för att EU skall värna rätt till en ren och oförstörd miljö.Fru talman! Jag vill understryka Sverigesbetydelsefulla roll som föregångsland påbiståndsområdet. Det är kristdemokraternasuppfattning att EU:s bistånd till tredje världen måsteöka vad avser insatser för en bättre hälsa, förutbildning och för kvinnornas situation.U-ländernas skuldsanering måste fortsätta för attskapa förutsättningar för ekonomisk tillväxt och egenproduktion.Biståndspolitiken gentemot Central- ochÖsteuropa bör fortsatt inriktas på personellt ochekonomiskt stöd för att utveckla demokratiskarättssamhällen och marknadsekonomi.Fru talman! kommer attanvända den nya politiska plattformen i EU till ettaktivt arbete för ett medborgarnas , ettsamhälle med mycket stor öppenhet och samverkanmed människor också utanför denna gemenskap. Måsvenska folket rösta ja till dennahistoriska möjlighet!Anf. 31 ():Fru talman! Det är en märklig kampanj som nej-sägarna bedriver inför folkomröstningen. I fråga efterfråga försöker nej-sägarna sitta på två stolar samtidigt.Det är självklart att många människor blir förbrylladeav dessa motsättningar. Det är sannolikt ett av skälentill varför opinionsvinden nu har vänt och ja-sidan harmedvind.Jag skall ge några exempel.Ni nej-sägare påstår å ena sidan att skullebli maktlöst som medlem i Europeiska unionen. Viskulle inte kunna påverka någonting. Vi skulle bara fåanpassa oss, och våra villkor skulle försämras.Samtidigt säger ni att genom utanförskapskulle få en väldig makt. Då skulle vi behålla vårsuveränitet och få makt att påverka politikeni , i och i hela världen - miljöpolitik,arbetsmarknadspolitik, handelspolitik ochbiståndspolitik.Hur kan det komma sig att medlemskap germaktlöshet medan utanförskap ger en väldig makt? ÄrSverige så starkt att vi som enda land i intebehöver samarbetet i den europeiska unionen. Eller ärSverige så svagt att vi inte skulle ha någon chans atthävda oss inom EU?Här måste ni som är nej-sägare förklara er. Ni kaninte under de som återstår tillfolkomröstningen fortsätta att sitta på två stolar.På samma sätt finns det en väldig motsättning idiskussionen om demokratin. Jag har inte hört någonansvarsfull person som har vågat påstå att ,och skulle ha gett upp sindemokrati. Danskarna är goda demokrater, ochDanmark är en god - och glad - demokrati. Men vifår gång på gång höra att skulle förlora sindemokrati om vårt land blev medlem i Europeiskaunionen.Hur kan det komma sig att den svenskademokratin skulle gå förlorad vid ett medlemskap iEU, medan , , ochandra länder är goda demokratier somEU-medlemmar?Också i denna viktiga fråga måste ni på nej-sidanförklara var ni står. Ni kan inte fortsätta att sitta på tvåstolar till. Ni är skyldiga att ge enförklaring, särskilt till alla dem som är osäkra införfolkomröstningen. Det är ni som skapar osäkerhet,och det är ni som kan undanröja osäkerheten genomatt tala om vad ni egentligen står för. Men ni kan integå på två spår samtidigt.Jag vill peka på ytterligare en motsättning. Mångaav nej-sägarna hävdar att medlemskap betyder att viinte kan bedriva en ambitiös arbetsmarknads- ochvälfärdspolitik, att allt kommer att styras av dunklakonservativa krafter. Men vet vi att dethårdaste motståndet kommer från den mest nyliberalaregeringen i , dvs. den i , ochsärskilt från högerkrafterna inom och utom dennaregering. De vänder sig mot EU just därför att EU stårför höjda sociala ambitioner i Europa.Hur förklarar ni som är nej-sägare att ni harhamnat i detta dåliga, inåtvända, nationalistiskasällskap? EU kan ju inte på en och samma gång varaett högerprojekt och ett hot mot högerns flaggskepp,det brittiska systemskiftet.Fru talman! Detta leder mig över till en avslutandefråga, som jag vill rikta till företrädarna för Moderatasamlingspartiet.Det duger inte att låta morsk här i den svenskariksdagen men sedan resa runt i och varainställsam mot dem som gör allt för att misskrediteradet europeiska samarbetet. Jag syftar på erapartivänner i , i och i , påpersoner som i , iMünchen och i London.Skall ni moderater kunna bli verkligt trovärdiga iEuropapolitiken måste ni kunna visa att ni åtminstonehar gjort någon enda insats för att bekämpa dentrångsynta nationalism som finns i dessa era broder-och systerpartier.Därför, bästa moderater, måste ni förklara er. Närskall ni ta itu med den farliga nationalismen påhögerkanten?Fru talman! Vad behöver är inte mer avnationalism och motsättningar, varken gröna eller blå,utan mer av internationalism och samarbete.Anf. 32 ()replik:Fru talman! ställde en fråga omvilket Samarbetseuropa som står för. Detvar en mycket egenartad fråga.Jag representerar ett parti som har kämpat för ettsvenskt medlemskap i unionen -kanske längre än något annat parti i . Det äralldeles kristallklart vad vi står för.Det är också kristallklart att vi kommer att - omdet nu blir ett ja i folkomröstningen - ingå i den gruppsom har varit med om att bygga upp den europeiskaunionen i ett tidigt skede, delvis med visst motståndfrån den grupp av partier som är korrekt att det inom vissa partier finnsnationalistiska flyglar, på samma sätt som det inomAllan parti finns de som säger nej till etteuropeiskt medlemskap, av grumliga ideologiska skäl.Det gäller då för oss alla att kämpa emot detta.Jag vill korrigera på en punkt.Berlusconis parti finns inte med i det samarbete somModerata samlingspartiet kommer att ingå i om vi blirmedlemmar i unionen.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag ställde en rak fråga. Jag frågadeinte hur länge Moderata samlingspartiet och tidigareHögerpartiet hade verkat för ett svenskt medlemskap.Jag frågade: Kan ni visa på några insatser som ni hargjort för att ute i bekämpa den nationalismsom finns inom högerpartierna? Den frågan kvarstår,och jag hoppas att kan ge ett endaexempel på att Moderata samlingspartiet har gjortnågonting på det området.Anf. 34 ()replik:Fru talman! Vi har funnits med i det europeiskapartisamarbetet och har kanskeockså varit en av de pådrivande krafterna när detgäller just att arbeta för ett enat , inte bara förett svenskt medlemskap utan också för ettskandinaviskt medlemskap och ett samarbete övergränserna. Här har vi mycket kraftfullt predikat deteuropeiska samarbetets värde, inte minst för de delarav det konservativa partiet i som ärskeptiska till detta.Detta bevisar vi också genom vår hårda och klaraargumentering för detta. Vi ställer upp i alla delar avdet europeiska samarbetet, inkl. de olika delarna iMaastrichtfördraget. Jag tror att det finns enkristallklar bild av hur Moderata samlingspartiet haragerat genom ett par decennier.Anf. 35 () replik:Fru talman! Jag preciserar min fråga ytterligare.För det första: Om det blir ett ja i folkomröstningenskall den svenska utse ledamöter iEuropaparlamentet. Hur kommer Moderatasamlingspartiets representanter att förhålla sig till demsom representerar den italienska högern? Det skullevara intressant att få ett klart besked om hur ni skallförhålla er till dem.För det andra: Det har varit en konservativkongress i , där inte minst herrPortillo - som är den nya, stora stjärnan och som manväntar sig skall bli ledaren för Moderaternaspartivänner i - har gett uttryck förväldigt nationalistiska synsätt. Vad gör ni för attpåverka era partivänner där i en mer europeiskriktning?Anf. 36 ():Fru talman! Vilken roll skall spela iframtidens ? Finns det anledning för oss i vårtland att vara med och ta ansvar för Europasutveckling, och har vi något viktigt att bidra med i detsamarbete som omfattar allt fler länder? Eller ärdet bättre att välja utanförskap, med all den osäkerhetsom det innebär?Det är dessa frågor som svenska folket skall taställning till den 13 november.Tolv självständiga demokratiska länder harfullständigt frivilligt beslutat sig för att gå in i ettförpliktigande samarbete inom vissa områden för attforma framtidens till det bättre. Vi är fyraländer som har genomfört förhandlingar införmedlemskap - förhandlingar där vi för vårt land haruppnått långt bättre resultat än vad vi vågat förvänta.Hur man än vänder och vrider på detaljerna är detovedersägligen så att EU har gått till mötes påsnart sagt varje förhandlingspunkt. Dessutom harSverige, redan som ansökarland, påverkat EU i vårriktning i så viktiga frågor som frihandelsavtalen medBaltikum och miljökraven för vissa kemikalier.Dessa erfarenheter visar att möjlighetertill inflytande är stora. Ingen inbillar sig väl att detinflytande som så påtagligt haft somansökarland skulle bli mindre när blirmedlemsland.Kulturen i EU:s samarbete är just den vi bevittnatunder medlemskapsförhandlingarna. Man stöter ochblöter frågeställningarna med målsättningen attkomma överens. Och i den processen är det sakskälenoch argumentens tyngd som avgör.Många fler länder knackar nu på dörren till EU.De östeuropeiska länderna vill inget hellre än att fåkomma med. och har redan lämnat insina ansökningar. , , ochRumänien sitter förhoppningsfulla i väntrummet.Estland, och söker sig så nära EUsom möjligt, och de ser medlemskap som ett framtidamål. Som medlem kan i EU vara med ochbana vägen för dessa länder.Nu har och folk klart ochtydligt talat om att de vill vara med och ta ansvar förframtiden i . För vårt land, liksom för ,återstår folkets avgörande i folkomröstningen. Infördet ställningstagandet är det inte detaljer ochnavelskådande som är det väsentliga. I stället är detmålsättningarna bakom ländernas samarbete och demöjligheter som ett EU-medlemskap öppnar för oss ivårt land när det gäller att få vara med och formaframtiden i vår del av världen som är viktigt.Det är en mycket enkel taktik att hacka sönderEU-frågan i en mångfald detaljer och likt nej-rörelsenframställa varje förändring som något misstänkt ochskrämmande. Men då glömmer man den viktigahelheten och man bortser ifrån de goda avsikter somligger bakom att så många demokratiska länderfrivilligt går in för att samarbeta.Grundtankarna bakom EU är att man genom attväva länder och folk samman ekonomiskt ochpolitiskt en gång för alla skall förhindra krig.Samarbetet fungerar som en garant för fred ochdemokrati i de länder som är med. Ett annat viktigtmål är att öka välståndet inom hela samarbetsområdet.Jag påstår inte att allting i EU-samarbetet är perfekt,men den strategi man valt har faktiskt visat sig varalyckosam för freden, för demokratin och förvälståndet.I EU har självständiga länder valt att på vissaområden fatta gemensamma beslut. Det gäller främstde frågor som hör samman med den inre marknaden,något som redan anammat genom . Det gäller också handelspolitiken och dengemensamma jordbrukspolitiken.Därutöver skapar EU-gemenskapen möjligheteratt lösa stora övergripande frågor som bara kan lösasgenom samarbete. Hit hör den gemensammasäkerhets- och utrikespolitiken, samarbetet för attbegränsa kriminalitet och knark och samarbetet för attförbättra miljön. Detta samarbete begränsas inte baratill det området som omfattas av medlemsländerna.EU bidrar verksamt till att förbättra och stabiliserasituationen i de forna östländerna. Inte minst ärinsatserna för att förbättra miljön i dessa områden ettexempel på EU:s utåtriktade verksamhet. Och sommedlem i EU kan man nå långt längre än som enskiltland.Ett svenskt medlemskap i den europeiska unionenär den viktigaste framtidsfråga som vi någonsin ståttinför. Det finska folket har sagt ja till det europeiskasamarbetet. Jag är övertygad om att de allra flesta ivårt land vill att tillsammans med ,och övriga EU-länder skall ta aktiv del iutvecklingen av den del av världen som vi själva är endel av. Det ger oss chansen att ta vara påalla de möjligheter som medlemskapet ger.Anf. 37 ():Fru talman! Den avgörande frågan är om vi villvara med och forma framtiden i samarbete med andraeller om vi skall låta oss passivt formas avandras samarbete. När vi för denna långadiskussion här i kammaren gör vi inte det därför attdet är vi här som skall avgöra frågan. Vi gör det inteheller därför att vi skulle kunna övertala svenskafolket att fatta sitt beslut i den ena eller andrariktningen. Vi gör det därför att vi som godademokrater kan försöka övertyga med goda argument.När jag lyssnade på inläggen tidigare i debattenfrån den extrema nej-sidan - inte minst MarianneSamuelssons - kom jag att tänka på de ord somVáclav använde i sitt glödande tal införEuropaparlamentarikerna . Från sittperspektiv ger han en helt annan bild av deneuropeiska unionen. Han säger att han ser den som ettsystematiskt skapande av ett utrymme som möjliggörför de olika särdragen i att utveckla sig ifrihet. Han säger att historien har kastat en handskesom vi, om vi vill, kan ta upp och gör vi inte det är deten chans som går förlorad för vår kontinent. Det är ettlitet annat perspektiv än att bara skrämma svenskafolket för en hög medlemsavgift.Det är en historisk uppgift att nu när diktaturernahar fallit i Öst- och också inlemmadem i ett samarbete med väst, precis som EG en gånginlemmade , och när degamla högerdiktaturerna hade fallit där. Detta ärockså något som står på EU:s dagordning, nämligenatt fläta länder så nära varandra att krig inteblir möjligt, i bästa fall.Marianne säger i stället att vi inteskall låsa in oss för att bara samarbeta med några fåländer. Men det är ju precis det som degröna och de extrema nej-sägarna förespåkar i det härfallet.Polen, , , , Bulgarienoch kommer att bjudas in till EU:stoppmöten. De kommer att bjudas in till de rådsmötenom ekonomi som finansministrarna håller. Dekommer att bjudas in till ministermöten om transport,forskning och miljö. De kommer att bjudas in tillinrikes- och justitieministermöten, och de kommer attinbjudas till möten om utbildning och kultur. Därkommer alltså representanter för tjugoeuropeiska länder att sitta.Det alternativ - som jag uppfattar det - som nej-sidan beskriver är att vi i stället skulle lämna detbordet och överlåta till övriga europeiska länder attdiskutera och forma framtiden. Vi skulle i stället gå ini ett rum med , och möjligen medNorge. Är det ändå inte dags, ,att en gång för alla göra slut på detta tal om attSverige väljer några få till förmån för de många, omSverige väljer att stå utanför EU?Det är också viktigt att peka på vilket oerhörtansvar har för framtid. Det ärnaturligtvis ingen självklarhet, men en stor möjlighet,att inlemma också i detta arbete. harvarit med och påverkat så att EU skriver ettfrihandelsavtal med . Det kommer också attkunna bli ett associationsavtal och ettmedlemskap.Vilken vision av en möjlighet det är att se helaÖstersjön omgärdad av länder som samarbetar i deneuropeiska unionen. Låt oss vara med för att isamarbete med varandra forma framtiden runtÖstersjön, i stället för att låta vår framtid runtÖstersjön formas av andra! Svik inte en gång tillBaltikums sak! Se i stället till, när det verkligen ställspå sin spets, att inte överge när det gäller -för att travestera - att skapa ettutrymme för särdrag att utvecklas i frihet.Där om någonstans blir det så tydligt att kampen förett gott samarbete inom den europeiska unionen ocksåär en kamp för länders självständighet.Det är därför som det är så oerhört viktigt att viinte bara låter oss formas av andra. Vi skall vara medoch forma framtiden. Det betyder mycket för oss,men vi har ett ansvar också för andra. Det är på denpunkten som den extrema nej-sidan sviker. Det ärnågot som jag inte vill göra.Anf. 38 Statsrådet ():Fru talman! Det är min övertygelse att Europasoch säkerhet förbättras genom existensen avden europeiska unionen. Det är likaså min övertygelseatt och möjligheter till solidaritetökar genom den europeiska unionen.Jag börjar med säkerheten.Genom det slut har Sverigessäkerhetspolitiska handlingsuttrymme kraftigt vidgats.Vi ligger inte längre klämda mellan militärpakternassköldar i terrorbalansens tid. Hotet om detöverraskande anfallet från övermäktiga styrkor ärborta.Men har nya, svårlösta ocharbetskrävande problem dykt upp. Det kalla krigetdjupfryste historiska konflikter och stängde in världeni konstlade block och, i en del fall, onaturligastatsbildningar. Vi ser effekterna av detta somgrymmast i f.d. och i flera republiker i detforna . Men ingen europeisk region gårfri från farorna av aggressiv nationalism,internationell maffia, miljöförstöring, rasism,massarbetslöshet och social oro. Dessa problem kaninte lösas med militära medel - de måste tacklasgenom samarbete över gränserna.Att väva samman folk och nationer genomallsidiga kontakter och frivilliga avtal till ömsesidignytta är den viktigaste fredsfaktorn i vår tid.Fredsfaktorn är alltjämt giltig. Under 1990-taletsförsta år har fler européer dödats i krig än under helaefterkrigstiden.Fru talman! Socialdemokratin har under fleraårtionden arbetat för en alleuropeisk fredsordning, fören framtid bortom murar, militärpakter ochneutralitet. Men just nu vet ingen hur dennafredsordning kommer att gestalta sig i . Därförgör vi rätt i att inte ändra vår huvudlinje: att ståutanför militära pakter och bidra aktivt överallt där vikan till gemensamma säkerhet ochkärnvapnens eliminering.I finns inga hinder för att varjeland inom EU bibehåller kontrollen över sinsäkerhetspolitik. Där finns inget som säger att ettmedlemskap förpliktar till något militärt samarbete.Det råder vad man skulle kunna kalla dubbla vetoninom EU när det gäller säkerhetspolitiken, av ungefärsamma art som i . Kravet påenhällighet i alla viktiga frågor är att likställa med ettveto. Därför är också talet om att vi skulle tvingas in iett kärnvapenförbund ingenting annat än oseriöststruntprat. Tror någon att länder som ,, , eller skulle viljaha med kärnvapen i ? I icke-spridningsavtalet stadgas dessutom att enkärnvapenmakt inte får dela med sig av kärnvapen -inte till någon som helst mottagare.Sveriges militära alliansfrihet består. Vi skall visaöppenhet i efterkommunismens tid med siktet inställtpå gemensam, kollektiv säkerhet. skallSverige vara en aktiv bidragsgivare till enalleuropeisk fredsordning i alla de sammanhang vikan, utanför den rent militära allianstillhörighetensram. Ett sådant agerande stärker vår och Europassäkerhet.Fru talman! Så till solidariteten! Ett ja ifolkomröstningen innebär attSverige får tillgång till en ny och mycket viktig kanalför samarbetet med länder i tredje världen och iCentral- och Östeuropa.Genom finns för första gångenen traktatsmässig grund för medlemsländernasutvecklingssamarbete. I avtalet slås t.ex. fast att ettövergripande mål för samarbetet skall varafattigdomsbekämpning och att biståndet skall bidratill:en bärkraftig ekonomisk utveckling,en gradvis integration i världsekonomin, ochen utveckling och konsolidering av demokrati,rättssäkerhet samt respekt för mänskliga rättigheter.Fru talman! Dessa mål stämmer mycket välöverens med de svenska biståndspolitiska målen.Genom ett aktivt agerande i - och ett sådantagerande kan jag utlova för min del om det bliraktuellt - har vi goda möjligheter att bidra till attdessa gemensamma mål uppfylls. Genommedlemskapet kan vi direkt påverka utformningen avett bistånd som till sin volym är ungefär dubblet såstort som den svenska biståndsbudgeten och som nåröver 100 länder. Vi kommer själva att få bidra medstrax till den gemensamma EU-budgeten- av vår budget ligger i våra egna händer.Vi får också på ett helt annat sätt än enmöjlighet att delta i den pågående policy-dialogen i . har ett gottbiståndspolitiskt anseende, så det finns all anledningatt tro att man i kommer att lyssna medintresse till våra svenska biståndserfarenheter.Indirekt innebär detta att vi får möjlighet att påverkadet biståndspolitiska tänkandet i en grupp länder somtillsammans svarar för av världenssamlade bistånd.Vid ett medlemskap i kommer Sverigeautomatiskt också att delta i EU:s omfattandesamarbete med . AndreasCarlgren var inne på det. Detta är koncentrerat tillPHARE som omfattar inklusiveBaltikum. Det andraprogrammet heter TACIS. Det gäller länderna inomOberoende Staters Samvälde och omfattar 10miljarder kronor. Det är alltså två program som är 15gånger större än det svenska östbiståndet och som vikan vara med och påverka. Östsamarbetet inom EU ären av de få verksamheter för vilka en ökning förutsesi nästa års budgetEn viktig fråga är omfattningen av det svenskabilaterala samarbetet med vidett medlemskap i . Av allt att döma kommer EUfortsättningsvis att ägna större uppmärksamhet äntidigare åt bl.a. Östersjöregionerna - detta sagt som enkommentar till . Om och närFinland, och blir medlemmar av EU,ökar möjligheterna att utnyttja EU:s faciliteter då detgäller regionalt och gränsregionalt samarbete iÖstersjöområdet, vilket i sig förstärker EU:s samladeintresse för regionen. Till detta kommer attÖstersjöområdet får större specifik vikt genomsärskilda allmänpolitiska och/eller säkerhetspolitiskainitiativ, t.ex. den s.k. stabilitetspakten.Till sist, fru talman! efter iNormandie och nazismens nederlag och efterdet att järnridån började rosta sönder inifrån ochSovjetkommunismen försvann söker vi i Europaalltjämt vår väg.Den ungerske författaren har motbakgrunden av den dramatiska situation vi lever iformulerat dilemmat så här:"Om det finns en väg ut ur och Bosnien,och de eviga europeiska krigen, så heter denövernationellt samarbete. I öst som väst. DetJugoslavien kunde ha blivit, måste nu skapa. "Fru talman! måste ena sig utan att förlorasin mångfald, organisera sig utan att resa murar motomvärlden. Ett slutet , som omger sig med enmental och ekonomisk järnridå blir i längdensjälvförstörande. Om vi skall lyckas med attomvandla "våra bästa stämningars längtan" tillverklighet måste vi ha en global dimension i våraprojekt och vår politik. Man kan varken förståsammanhangen eller sin tid om man inte serproblemen globalt. Den globala dimensionen får intestå i motsatsställning till de ideal som man kämpar föri inrikespolitiken.Just för att motverka Zjirinovskijeffekten i öst, föratt bekämpa massarbetslösheten i väst, för att undvikanya Bosnienkonflikter och för att mobilisera storaresurser för internationell solidaritet behövs deneuropeiska unionen.Anf. 39 ()replik:Fru talman! Jag tycker att det som är viktigt. Det är viktigt med ett samarbeteockså med och att kanspela en roll när det gäller att inlemma idetta samarbete - siktet är inställt på ett medlemskap.Såvitt jag vet är det första statsrådeti denna regering som på allvar kommenterar det somvi från har tagit upp , nämligenatt vi måste skapa en gemensam nationell hållning.Det har varit en av våra viktiga punkter. Vi har tagitupp den, eftersom vi tycker att man vilseleder alla desvenska människor som skall rösta i den här fråganom man försöker framställa det som att vi väljermellan ett moderat eller ett socialdemokratisktEuropa. Vi måste framför allt betona att ochvi svenskar bidrar med något viktigt i . Dåbehöver vi en nationell hållning. Det kan vara ett avde allra viktigaste bidrag som vi kan ge.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! Jag gav uttryck för en klassisksocialdemokratisk politik, om man kan tala omklassisk när man avser åtminstone ett decenniumtillbaka, välkomnar den inställning som AndreasCarlgren har och ser fram emot ett intimt samarbetemed honom och hans likasinnade i denna kammare.Då kan vi bidra till ett stabilt, säkert och fredligtEuropa.Anf. 41 ()replik:Fru talman!