prot · GI0946 · 1994-12-20 00:00:00 — Vi ser att en sänkning avarbetstiden, där ca en tredjedel av tiden ersätts mednya jobb, skulle ge ca 130 000 nya arbetstillfällen.Inom ger vi också en sänkning av ar-betstiden en social dimension. Människor får mer tidöver till familj och vänner och får en ökad livskvali-tet.Men en stor och viktig synpunkt är att en minskadarbetstid ger mindre risk för arbetsskador i form avbelastningsskador och olycksfall. Detta innebär mins-kade transfereringar och minskad sjukfrånvaro. Denökade fritiden innebär mindre tid i barnomsorg. Mil-jöpartiet vill att pengar förs över från arbetsmarknad-såtgärder till en satsning på arbetstidsförkortning,vilket i sin tur kompenseras av sänkt arbetslöshet ochsamhällsekonomiska vinster.Herr talman! För att få en verklig sänkning av ar-betslösheten vill införa en successivskatteväxling ihop med en arbetstidsförkortning. Vivill sänka skatten på arbete, så att industrin och övrigaarbetsgivare har råd att anställa fler människor. Vi villi stället höja avgiften på energi och miljöstörandeutsläpp. Sänkningen av skatten på arbete skall ske isteg, så att industrin har tid att ställa in sig på en för-ändring.Miljöpartiet har drivit frågan om skatteväxling se-dan 1982, och fler grupper börjar nu också att tänka idessa banor.När det gäller både arbetstidsförkortning ochskatteväxling sprids tanken långt utanför Sverigesgränser och flera fackförbund börjar också tala omarbetstidsförkortning.Herr talman! vill slutligen peka på attförslaget om starthjälp är ett onödigt slöseri med sta-tens resurser. Vi befarar att i stället för att satsa påjobb i den egna regionen kan man lockas bort till mertättbebyggda regioner, och detta innebär olyckligakonsekvenser för glesare och svagare regioner.Jag vill sluta med att yrka bifall till Miljöpartietsreservation nr 9.Anf. 95 ():Herr talman! Läget på arbetsmarknaden är fortfa-rande utomordentligt allvarligt. Alla våra ansträng-ningar måste definitivt inriktas på att få en politik somskapar de långsiktiga förutsättningarna för de nyajobben och, så länge arbetsmarknaden ser ut som dengör, ha en effektiv arsenal på det arbetsmarknadspoli-tiska området.För närvarande är över 300 000 människor öppetarbetslösa. Lika många är i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, dvs. fortfarande är den egentliga arbetslöshe-ten . Det är alltså omkring 600 000enskilda individer som inte finns inne på den ordinariearbetsmarknaden.Trots att kurvorna över antalet sysselsatta och ar-betslösa försiktigtvis pekar åt rätt håll, är det ändåförskräckande siffror. Enligt Konjunkturinstitutetssenaste rapport beräknas den öppna arbetslösheten blii genomsnitt , medan i genomsnitt4,kommer att befinna sig i olika åtgärder. En litenminskning av arbetslösheten finns alltså i sikte.Men på det sätt nuvarande regering tacklar fråganom att få fram långsiktiga och stabila arbetstillfällenfinns det en risk att nuvarande höga siffra på arbets-löshet kommer att bestå. Det vore i sådant fall för-ödande för såväl den enskilde arbetslöse som för vårtland i dess helhet. Kan inte den vändande konjunktu-ren användas för att pressa ned arbetslösheten kom-mer våra problem vid en annalkande lågkonjunktur attvara betydligt besvärligare än vad de är , och dåligger vi ändå illa till redan som det är nu.Även om kurvorna pekar åt rätt håll, herr talman,måste olika åtgärder till för att förbättra situationenytterligare. Dess värre visar regeringens politik så härlångt att man saknar en strategi för att få fram de nyastabila arbetstillfällena. Regeringens politik underhösten ger närmast ett intryck av att man försökerköra med handbromsen hårt åtdragen.Skattehöjningar - en stor del på arbetskraften -och minskad flexibilitet som gör det svårare för små-företag att anställa fler är exempel på en skadlig poli-tik som gör att den positiva ekonomiska utvecklingenoch trenden med ökad sysselsättning och minskadarbetslöshet riskerar att brytas. Aldrig så många sys-selsättnings- och investeringspaket kan kompenseraför de arbetstillfällen som går förlorade med dennafelaktiga politik.Herr talman! En fråga som inställer sig vid engranskning av de föreliggande förslagen är ju varlöftet om de 90 000 nya jobben tagit vägen och likasåde 30 000 utbildningsplatserna, något som tidigare var inne på.Av det investerings- och utbildningspaket på cirka15 miljarder som Socialdemokraterna presenterade isamband med behandlingen av vårens komplette-ringsproposition och som man hänvisade till undervalrörelsen har det inte blivit så mycket. De 4,7 mil-jarder som anvisats för dessa ändamål skall tas frånreservationsanslag för arbetsmarknadspolitik ochindragningar från statliga bolag och affärsverk. Påvilket sätt dessa indragningar skall ske är inte precise-rat.Arbetsmarknadsministern, som är här i kam-maren, hur är det med som säger attsatsningen bara ger 60 000 nya jobb? Vad är det rikti-ga? Skulle vi kunna få en aktuell dagsnotering på hurmånga arbetstillfällen som kommer att bli resultatetav regeringens politik?För övrigt, herr talman, har ju arbetsmarknadsmi-nistern gjort en utfästelse här i kammaren att han medbred marginal skall överträffa alla de prognoser ochlöften om arbetslöshetsbekämpning som Socialdemo-kraterna utlovade i valrörelsen. Min fråga är: När fårvi se verkliga resultat av dessa löften?Flera av de förslag till reparations-, om- och till-byggnadsåtgärder, s.k. ROT-åtgärder, som presenteraskan i och för sig anses riktiga. Men vi kristdemokraterkan inte se någon fördel i att ersätta det nuvarandeROT-avdraget för bostäder med ett femtonprocentigtbidrag, vars utformning inte heller framgår av pro-positionen. Vi förordar att det befintliga ROT-avdraget, som har satt sig och bevisligen ökatsysselsättningen i byggbranschen, förlängs ytterligareett år och eventuellt utökas för att främja tillkomstenav nya jobb i framför allt byggsektorn.Av det kraftfulla arbetsmarknadspolitiska paketsom skulle genomföras enligt Socialdemokraternasvalmanifest, huvudsakligen symboliserat av 100-dagarsgarantin för ungdomar, redovisas nu något somnärmast kan anses vara kosmetiska förändringar jäm-fört med den arbetsmarknadspolitik som fyrpartirege-ringen stod bakom. Den i valrörelsen så kraftfulltmarknadsförda s.k. ungdomsgarantin finns inte ensmed i de föreliggande förslagen. I stället föreslås enrad åtgärder som inte tycks ha fått någon djupareberedning.Akademikerpraktiken skall slopas, trots att vi nufått utskottsmajoriteten med oss för en förlängningunder . Men det är synnerligentveksamt att avskaffa denna arbetsmarknadsåtgärd,inte minst med tanke på det besvärliga läge som fleraårskullar akademiker fortfarande befinner sig i påarbetsmarknaden.Starthjälpen på , som också tagits upphär tidigare i debatten, är ytterligare ett tveksamtinslag. Det innebär en bonus till den som flyttar. Urregionalpolitisk synvinkel är detta stöd rent av kontra-produktivt och känns som ett obehagligt eko frånflyttlasspolitikens dagar.Herr talman! Vi kristdemokrater ser positivt påsatsningar på utbildningsområdet. Det ger dels indivi-den en möjlighet till utveckling, dels en kompetens-höjning som kan underlätta omställningen på arbets-marknaden. Också på detta område saknas i proposi-tionen en långsiktig strategi för de satsningar somföreslås. Det gäller också satsningarna på komvux.Herr talman! Arbetet är viktigt för människansmöjlighet att utveckla sin identitet. Även om arbetethar ett egenvärde innebär det inte att avsaknaden avett arbete påverkar det absoluta och unika människo-värdet. Varje människa har sitt värde, oavsett om manhar ett arbete eller inte. Men det handlar just om möj-ligheten att få ett arbete, att utveckla sin identitet ochatt slå vakt om vikten av detta.Utifrån kristdemokratisk ideologi är alla jobb vär-defulla. Alla arbeten som utförs i samhället är värde-fulla och bidrar till det gemensamma samhällsbyg-gandet, oavsett om de utförs i industriproduktion,inom det offentliga, inom vård och omsorg, i privatatjänstesektorn, i den ideella sektorn eller i det egnahushållet.Under de senaste två decennierna har en halvmiljon arbetstillfällen försvunnit i den privata sektornmedan 600 000 nya jobb tillkommit i den offentligasektorn. Med ett av världens högsta skattetryck ikombination med enorma underskott i de offentligafinanserna är utrymmet för fler arbetstillfällen inomden offentliga sektorn mycket begränsat, även om detkan finnas anledning att omfördela inom densamma.Men de nya jobben måste komma i den privatasektorn. Industrisektorn sysselsätter endast cirkaen femtedel av arbetskraften. Produktivitets- ocheffektivitetshöjningar inom industrin gör att syssel-sättningen inte kommer att öka i samma utsträckning,även om efterfrågan på svenska varor ökar. Därförmåste de flesta nya arbetstillfällena skapas i den pri-vata tjänstesektorn. En långsiktig och ambitiös sats-ning på utbildning, kompetensutveckling och forsk-ning är nödvändig för att främja tillväxten av kvalifi-cerad tjänsteproduktion.Också en väl fungerande infrastruktur är en förut-sättning för att svenskt näringsliv skall kunna expan-dera. Staten har det grundläggande ansvaret för attinfrastrukturen byggs ut och underhålls. Under desenaste decennierna har investeringarna i väg- ochjärnvägsnäten varit eftersatta. Men under förra man-datperioden vändes utvecklingen - investeringarnamer än tredubblades. Denna satsning hoppas jag attregeringen nu kommer att fullfölja.Herr talman! I den allmänpolitiska debatten den20 oktober sade arbetsmarknadsminister att man hade hårt tempo vad gäller attlägga fram förslag på det arbetsmarknadspolitiskaområdet. Samme sade i en riksdagsdebattden att "det förändrade konjunkturlägetgör att vi måste göra en ny analys av möjligheterna attbekämpa arbetslösheten". händer i stortsett ingenting.När skall Socialdemokraterna inse att man nu haransvaret för att bekämpa arbetslösheten? Det somhittills presenterats ger definitivt inga förutsättningarför att få fler i arbete.Anf. 96 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! I valet gav väljar-na oss socialdemokrater två tydliga uppdrag. För detförsta: Sanera statsfinanserna. För det andra: Pressaner arbetslösheten.Valrörelsen var helt koncentrerad på dessa frågor.Väljarna vet att det inte väntar några nya individuellaförmåner. I stället finns krav på gemensamma upp-offringar där bördorna skall bäras rättvist.Det som den socialdemokratiska regering-en tog över hade en statsskuld på det svindlande be-loppet , ett budgetunderskott på201 miljarder kronor och nästan 950 000 människorinskrivna vid arbetsförmedlingarna som arbetslösa,deltidsarbetslösa eller placerade i olika konjunkturbe-roende åtgärder. Så såg det ut när vi kom in i kansli-huset i början av oktober.På många sätt är läget allvarligare i än inågot annat europeiskt land. Vi tog över efter tre årsom förändrade Sverige.Den ekonomisk-politiska proposition som lig-ger på bord är det första steget i arbetetmed att fullfölja det uppdrag som vi fick av väljarna.Det är viktigt att komma ihåg att båda dessa uppdraghänger oerhört starkt samman. Det i särklass störstaslöseriet med resurser är arbetslösheten,såväl mänskligt och socialt som ekonomiskt.Att människor jobbar i stället för att vara arbetslö-sa är självfallet avgörande för våra chanser att fåordning på den svenska ekonomin. Människor i arbeteger intäkter i stället för utgifter i folkhushållet. Mendet finns också ett omvänt samband. Lyckas vi inte fåordning på ekonomin, riskerar vi att statsskuldenknuffar ut välfärden. Om skulden fortsätter att växafår vi inga pengar över till vård, omsorg, utbildning,pensioner eller till aktiv arbetsmarknad och närings-politik. Då blir våra möjligheter att bekämpa arbets-lösheten starkt beskurna.Väljarna kräver av oss att vi skall lösa dessa pro-blem, att regeringen tillsammans med skallsamla sig och ta ansvar för utveckling. Vikan inte leva med en statsskuld som växer med 200miljarder och med nästan 1 miljon människor som påett eller annat sätt känner att de inte behövs på ar-betsmarknaden.Ansvaret för att lösa dessa mycket allvarliga pro-blemen som skapats av lågkonjunkturen och förvär-rats av den förra regeringen vilar tungt både på oss iregeringen och på alla er som sitter i riksdagen.På bord ligger nu den ekonomisk-politiska propositionen. I den finns förslag till åtgär-der mot arbetslösheten. Det är det första steget i enomläggning av arbetsmarknadspolitiken i en mertillväxtorienterad riktning. Det första steget innehållerakuta åtgärder på i huvudsak tre områden. Först ochfrämst är det investeringar. De totala investeringarnahar rasat dramatiskt. Vi har baraunder tre sett den största nedgången under heladen svenska industrialismens historia.Vi kan nu se att investeringarna i näringslivet harbörjat komma i gång, men nivån måste öka rejält.Med regeringens förslag till stöd för näringslivetsegna investeringar tar investeringstakten fart ochbidrar därmed till att pressa ner arbetslösheten.I det socialdemokratiska valmanifestet lovade viett omfattande investeringsprogram, och det löftetfullföljer vi . Bland investeringarna återfinns t.ex.satsningar på bostadsrenoveringar, vägar och järnvä-gar samt kultur och miljö.Vår bedömning är att det samlade investerings-programmet skapar i storleksordningen 50 000 nyajobb.Det andra området som vi vill satsa på är utbild-ning. Kunskap blir allt viktigare för såväl näringslivetsom de enskilda individernas utveckling och möjlig-het att få jobb. För att det svenska näringslivet lång-siktigt skall ha en chans i den alltmer hårdnande in-ternationella konkurrensen krävs det att sam-las kring ett kunskapslyft.För de arbetslösa är särskilt cent-ralt. Kunskaper blir snabbt gamla. i ar-betslöshet krävs såväl nya kunskaper som ett aktive-rande av de kunskaper som man tidigare haft.Utbildningsinsatserna är också avgörande förmöjligheterna att nå ett mer jämställt arbetsliv. I dagär arbetsmarknaden starkt könssegregerad. De nyajobb som tillkommer finns främst i den mansdo-minerade delen av arbetslivet. För att långsiktigt ska-pa ett jämställt arbetsliv måste vi bryta segregationenpå arbetsmarknaden.En omfattande satsning på arbetsmarknadsut-bildning, vuxenutbildning, utbildningsvi-kariat och förbättrade utbildningsbidrag skall ge dearbetslösa kvinnorna och männen från krympandebranscher och yrken nya möjligheter i nya sektorer.Den ekonomisk-politiska propositionen innehåller33 000 nya utbildningsplatser.Den tredje gruppen är ungdomarna. För ungamänniskor är arbetslösheten om möjligt än mer all-varlig än vad den är för äldre. För en ung kvinna ellerman är risken för utslagning större än för dem som äräldre. Att unga inte får möjlighet att etablera sig iarbetslivet skapar snabbt allvarliga problem för demsom drabbas, men också för samhället som helhet. Ettsamhälle som inte kan erbjuda sina unga arbete ellerutbildning bryts sönder.Regeringen vill förhindra att ungdomar går arbets-lösa . Därför föreslår vi en särskildungdomsintroduktion som skall ge tillfälle till praktikoch möjligheter till ett fast arbete. Det är oerhörtviktigt att vi nu använder konjunkturuppgången för atterbjuda ungdomarna ett fast jobb ute i näringslivet,inte för att erbjuda dem en åtgärd som kvalificerardem till en ny arbetslöshetsperiod, utan ett fast jobb ikonjunkturuppgången. Totalt beräknas ungdomsinsat-serna omfatta 50 000 ungdomar.Så långt de förslag som behandlas här i kammareni dag. Men jag vill återigen betona att detta bara är detförsta steget i omvandlingen av arbetsmarknadspoliti-ken, en omvandling vars mål är att åter föra Sverigetill en nation i arbete.Regeringen planerar nu det andra steget i den om-läggningen. I budgetpropositionen kommervi att ta detta andra steg. Det handlar om fler företagoch fler företagare, om nya jobb i näringslivet och omen mobilisering av alla de arbetslösa. Men också i detandra steget kommer utbildning att vara en centraldel. är vår chans att också långsiktigtbekämpa budgetunderskottet, pressa ner arbetslöshe-ten och därmed rädda välfärden.Herr talman! Den socialdemokratiska regeringenkommer med full kraft att fullfölja det uppdrag somväljarna har givit oss. beslut här ären viktig förutsättning för att vi skall kunna fullföljadet uppdraget.Anf. 97 () replik:Herr talman! Vi kommer ju att se hur dessa åt-gärdsförändringar slår framöver. Såjag vill inte diskutera det.Jag har hört i valrörelsen, ochalla gånger har jag hört om de två uppdragen.Jag vill ställa en mycket viktig fråga till AndersSundström. Han talade som förändradeSverige. Jag vill påstå att åren som förändrade Sveri-ge var åren som var före . Jag råder nu ärlig debatt.Vi var prissatta ur världsmarknaden. Hösten 1991blommade krisen i banker och finansieringsinstitut ut.Halvåret före förra regeringsskiftet försvann 1 000jobb netto per dag. Under mitt första år som arbets-marknadsminister avskedades 14 000-22 000 männi-skor . Det var orsakat av det som händeföre förra regeringsskiftet.Halvåret före regeringsskiftet tillkom det 1 000jobb per dag netto. Trots detta tycker jag inte att An-ders har någon lätt uppgift. Men det ärutomordentligt viktigt i en politisk debatt att man serorsak och verkan. Vill man inte det, skapar man ettonödigt dåligt debattklimat.Jag undrar vad har för syn påfrågan om allting var perfekt . Överlämnadeni allting i perfekt skick?Anf. 98 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Till att börja med vill jag svara påBörje fråga om allting var perfekt 1991.Det var det naturligtvis inte. Men den dåvarande so-cialdemokratiska regeringen försökte i attfå igenom åtstramningar, tyvärr utan parlamentarisktstöd.Jag håller med om att min uppgiftinte är lätt. Till skillnad från när till-trädde uppgår nu statsskulden till över 1 300 miljar-der. Budgetunderskottet uppgår till över 200 miljar-der, och massarbetslösheten är ett faktum.Arbetsmarknadsministrar har tidigare mött bådehög- och lågkonjunkturer. Men man har hanterat dempå litet olika sätt. Vad vi kan konstatera när det gällerden lågkonjunktur som just har passerat är att Sverigelyckats sämre än något annat land i att hanteradenna lågkonjunktur. Den dåvarande regeringen för-nekade bankkrisen in till dess sista dag. Man sade attdetta inte var någon kris. Det var den dåvarande soci-aldemokratiska oppositionen som drev fram ställ-ningstaganden om olika typer av stöd för att räddabanksystemet.Detta om historien.Sedan vill jag framföra några synpunkter. BörjeHörnlund sade i sitt anförande att socialdemokrater-nas politik denna höst leder till hög arbetslöshet. Vihar övertagit ansvaret för ett land, inte bara med högarbetslöshet utan med mycket hög arbetslöshet. Våruppgift är att pressa ner arbetslösheten till rimliga tal.Det är oerhört tydligt, , att om vi intelyckas med det, blir domen hård mot oss på sammasätt som domen blev väldigt hård mot den borgerligaregeringen när arbetslösheten steg under dess tre år.Börje talade i sitt inledningsanförandeom att det byggdes en grund för småföretagen underde borgerliga tre åren. Det har ju faktiskt varit de tremörkaste åren för småföretagen i . 99 () replik:Herr talman! Jag tror att är då-ligt påläst när det gäller bankkrisen. Före förra valetkom det en liten trevare från den dåvarande finans-ministern om en liten sak i en av bankerna. När dethade gått någon månad började det att stå klart att detvar mycket stora pengar som fordrades. Hur tror An-ders att det kändes att betala 60 miljarderkronor till banker när varenda transaktion var gjordföre regeringsskiftet? Man fick bara överta notan.Ungefär var det en bud-getdebatt i denna kammare. Då hade socialdemokra-terna ett yrkande om att budgetunderskottet samman-taget skulle ökas med ytterligare 40 miljarder kronor.Skulle man ha följt den socialdemokratiska oppositio-nen hade det varit en än större börda att ta över.När det gäller att inte få hjälp med åtstramningarförlorade som parti à i väljarstödgenom att vi gick med på det s.k. sparandet om 2procentenheter, vilket sedan har varit till ganska godnytta för arbetsmiljön och sysselsättningen underdenna treårsperiod.Så visst fick ni stöd.Vad gäller det s.k. stoppaketet vill jag säga att densocialdemokratiska regeringen avgick av ett endaskäl, nämligen att man inte fick genomföra strejkför-bud och ge människor som går ut i vild strejk böterom . Resten var på väg att gå igenom i utskot-ten. Det var fantastiskt att man avgick av det skälet.Anders försökte citera mitt anförande.Jag sade att höstens politik leder till att vi i vårt landhar en onödigt hög arbetslöshet. Den är mycket förhög, men socialdemokraterna tar inte vara på till-växtmöjligheterna i den goda internationella konjunk-turen och inte heller det goda kostnadsläge somsvensk industri har.Anf. 100 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag vill först beträffande bankernabara konstatera att socialdemokraterna genom AllanLarsson vid ett flertal tillfällen ville göra den dåva-rande regeringen uppmärksam på problemen men attden då förnekade bekymren. kändesäkerligen till dssa som delvis ansvarig, eftersom hanunder den perioden satt i Riksbanksfullmäktige.Det andra som jag vill säga gäller den socialde-mokratiska regeringens möjligheter att nu pressa nedden arbetslöshet som lämnat efter sig.Det är ingen lätt uppgift. Den som ser sig om ute ivärlden finner att man ingenstans i de länder där manhar släppt upp arbetslösheten på det sätt som Sverigegjort under de här tre åren har lyckats pressa ned denigen. Det är den utgångspunkt som vi har när vi geross i kast med det ofantligt stora jobb som vi nu stårinför.Påståendet att den dåvarande regeringen lade engod grund för vår bekämpning av arbetslösheten kanvara riktigt i så måtto att man lyckades få fram väldigtmånga arbetslösa. I den meningen kan definitionenvara riktig. Men det är inte en god grund att ha körtupp statsskulden till över 1 300 miljarder och att halämnat efter sig ett budgetunderskott på mer än 200miljarder.Detta är nu historia. har vi alla ansvar för attgöra det bästa av det som vi har fått ta över. Jag ärändå ganska optimistisk. Det syns i den ekonomisk-politiska propositionen, och jag är övertygad om attdet kommer att märkas när också budgetpropositionenläggs fram. Det går att finna ett mycket brett stöd förde allra flesta åtgärder som den socialdemokratiskaregeringen kommer att lägga fram för detta riksmöte.Det är viktigt, eftersom stora och hårda konflikter iriksdagen gör det mycket svårare för attkomma ur den mycket farliga situation som vi just nubefinner oss i, med en mycket hög arbetslöshet kom-binerad med urusla statsfinanser.Anf. 101 () replik:Fru talman! I den programmatiska delen lät ar-betsmarknadsministern högst pragmatisk, för att intesäga sympatisk. Det gick att instämma i mycket. Hansade att vi är illa ute om vi inte får ordning på eko-nomin. Det är helt rätt. Han sade också att kunskaperär viktigare än någonsin, och det är ännu mera riktigt.Han menade vidare att vi har misslyckats om vi inteklarar ett samhälle där ungdomar får jobb. Det ärsvårt att inte instämma i dessa påståenden.Men sedan tror jag att förmycket satt fast i valmanifestet. Det som han sadepräglades mera av förhoppningar än av sådant somman har gjort eller har för avsikt att göra. AndersSundström sade att den proposition som lagts fram förriksdagen var det första steget. Problemet är, som jagser det, närmast att den är ett steg tillbaka.De goda verktyg som var i funktion är nu på vägatt raseras, om riksdagsmajoriteten följer det somarbetsmarknadsutskottet har ställt sig bakom. Det äroerhört viktigt att färdriktningen blir sådan att vi kanåstadkomma det som vi i grunden är överens om.Jag vill, fru talman, en sista gång beröra den his-toriska beskrivningen. hade vi fått envändpunkt, låt vara av annat slag än den som AllanLarsson talade om. Industrinedgången var ett faktum,sysselsättningen minskade och vi hade hösten 1991fler varsel . Arbetslösheten sköt i höjdenmed katapultfart.Nu är varslen nere på en miniminivå, sysselsätt-ningen ökar och arbetslösheten har under det senasteåret sjunkit med över en procentenhet, och detta inne-bär att färdriktningen börjar bli den rätta.