prot · GH0963 · 1994-02-18 00:00:00 — Genom att journalister och andra får eninsyn i vilka uppgifter som myndigheterna samlarom de svenska medborgarna kan man ocksåförsöka påverka, i motsats till att man inte alls fårta del av och inte har någon aning om vilkauppgifter som samlas om medborgarna.Det måste betonas att offentlighetsprincipen i sigbidrar till ett integritetsskydd. Men om EG-direktivet går igenom måste vi ändra påtryckfrihetsförordningen, och då kommer vi inteheller att kunna ha den offentlighetsprincip som vihar . Jag vill därför fråga kunde regeringen inte lägga fram förslagetom datalagen, om det inte just berodde på detta?Vi vet inte om vi blir tvungna att ändra på lagen.Anf. 43 Statsrådet (-):Herr talman! Det var många frågor. Jag skall se omjag hinner med alla inom den tid jag har till mittförfogande.Jag skall börja med den fråga som både BirgittaHambraeus och har tagit upp,nämligen vad som händer vid ett medlemskapsavtaloch vad som händer med de undantag som viförhandlar oss till. svarade på denfrågan, men jag tror ändå att det vore bra om jagkan ytterligare utvidga svaret.EES-avtalet tolkades gentemot ,precis som jag har sagt i interpellationssvaret,beroende på att är ett s.k.associationsavtal. Det måste alltså överensstämmamed . Däremot behöver ettmedlemskapsavtal inte överensstämma medRomfördraget. Det innebär i själva verket att viändrar i enlighet medmedlemskapsavtalet.Det är ändå givet att avtalet kan prövas av . Men då prövas det alltså inte motRomfördraget, utan det prövas utifrån vanligavtalstolkning, nämligen parternas avsikter medfördraget, vilket är någonting helt annat. En sådanavtalstolkning är vi vana vid här i i allamöjliga sammanhang.Det som är viktigt i sammanhanget är att manskriver ett tillräckligt tydligt avtal så att man intehamnar i oklarheter. Ett medlemskapsavtal tolkasalltså inte mot , utan det tolkasutifrån parternas avsikter med avtalet. Det omdetta.Birgitta säger att det blir oklarheter närtvå rättsordningar skall fungera jämsides. Det kanjag naturligtvis hålla med om. Visst kan detuppkomma oklarheter. Men EG-rätten har förnärvarande inga regler om offentlighet. Det finnsalltså ytterst litet regler på detta område. Det endasom rör medlemsstaterna i det sammanhanget ärden s.k. arkivförordningen. I övrigt har EG reglerenbart för EG:s inre arbete, dvs. för EG:sinstitutioner.Det är alltså medlemsländernas nationellalagstiftning som gäller när det är fråga omoffentlighet och sekretess. Det måste man hålla iminnet. I och med detta tycker jag att en hel del avde oklarheter som pekar påblir uppklarade.Det är, som jag sade i interpellationssvaret,självklart att de ärenden som vi kommer att ha iEG/EU-samarbetet blir att betrakta somutrikesärenden. Det är en fråga som har oroat migmed tanke på den starka utrikessekretess och detomvända skaderekvisit som finns i sammanhanget.Det var just av den anledningen som jag i fjoltillsatte en utredning -- det är somär särskild utredare -- för att åstadkomma störreöppenhet. Direktiven är mycket klara på denpunkten. kommer attlägga fram sitt betänkande. Jag har förhoppningarom att det skall innebära att vi kan lösa dettaproblem på ett tillfredsställande sätt.Man måste skilja mellan meddelarskyddet, som ären sak, och de dokument vi får från EU, som är enannan sak, . När det gällerdokumenten kommer utrikessekretessen att gälla.Som jag sade hoppas jag ändå att vi får entillfredsställande lösning beträffande sekretessen idet avseendet, så att vi skall kunna få en betydligtstörre öppenhet än vad nuvarande regler medger.Meddelarskyddet innebär att en enskild tjänstemankan välja att ge uppgifter till massmedierna Det äralltså upp till den enskilde tjänstemannen att göradet eller inte, och källan får inte efterforskas.Hur skall EU reagera på detta? EU kan knappastreagera på detta. Om en svensk tjänstemanbeslutar sig för att ge uppgifter till massmediernafår inte massmedierna enligt våra regler tala omvem det är som har gett uppgifterna och varifrån dekommer.Är det däremot fråga om ett dokument, BirgittaHambraeus, är det myndigheten som på ett annatsätt ställs till svars. Meddelarfriheten kommer,enligt min mening, att fungera tillfredsställandeenligt våra egna grundlagsregler.Att förhandlingsinstruktioner till förhandlare ärhemliga tycker jag är självklart. Annars ger manupp sin förhandlingsposition i samma ögonblicksom man talar om precis hur man har tänkt sig atttaktiken skall läggas upp. Jag tror inte att någonsvensk vill att man skall lägga sig helt öppen ochtala om exakt hur skall agera. Det är jufråga om taktik. Det har ingenting medoffentlighetsprincipen att göra.Anf. 44 ():Herr talman! Statsrådet säger här att det inte finnsnågra regler om offentlighetsprincipen. Men närEG-direktivet, som statsrådet nu inte tog upp, skallbehandlas -- och det blir antagligen inom en ganskasnar framtid -- kommer man ju in påoffentlighetsprincipen, eftersom det gällerlagstiftning som gör att den svenskaoffentlighetsprincipen kommer att naggas i kanten.Det är helt uppenbart att tryckfrihetsförordningeninte kommer att gälla om EG-direktivet gårigenom -- det är alla överens om, och det antar jagatt också statsrådet håller med om. Då håller detinte heller att säga att det är medlemmarnasnationella lagar som gäller. Exempelvis när detgäller integritetsskyddet har man sagt att mankräver att de andra länderna har en sådanskyddslagstiftning som EU kräver, för att det skallske ett utbyte av information mellan länderna. Dåkan inte de olika länderna ha sin egen nationellalagstiftning när det gäller tryckfrihetsförordningen.Hur skall vi då bete oss? Skall vi strunta i vad EUsäger? Om det sedan går till domstolen kommer vi,om vi då är medlemmar, enligt vad jag förstår atttvingas att ändra vår lagstiftning. Är vi intemedlemmar gäller , så då får vi i så fallvägra på den punkten.Jag tycker att man öppet måste tala om hur det ärmed det här och inte bara säga: Det där är intebeslutat . Nej, det är det inte, men det finns judär som ett förslag, och man har inte avfärdat det.Så länge det förslaget ligger fast finns detfortfarande en fara att vi tvingas att ändratryckfrihetsförordningen, och det tycker jag attregeringen måste ta på stort allvar. Då kan man intebara säga: Det gäller inte . Nej, det gör det intemen kanske ! Är regeringen då beredd attändra tryckfrihetsförordningen så, att vårlagstiftning stämmer överens med EG-direktivet?Anf. 45 ():Herr talman! Vi fick nu reda på att det ärtolkningen av parternas avsikter som domstolenkan avgöra.Jag sade förra gången: Om det nu är så attdomstolen inte kan hindra oss att tillsammans medministerrådet upprätta ett protokoll omoffentlighetsprincip och meddelarskydd är det juvärt att försöka. Då skulle det ju bli en del av detnya , och vi skulle då ha bidragit tillutvecklingen av demokratin i !Det är riktigt, som statsrådet säger, att detomvända skaderekvisitet som gäller. Detmedverkade regeringen och till förett år sedan, när man hemligstämplade de frågorsom EG hade ställt till införmedlemskapsförhandlingarna. Jag fick såsmåningom komma upp på kansliet och läsa dem.Det visade sig då att de verkligen var oförargliga --de gällde hur många kor vi hade, hur många gettervi hade, osv. Det var en massa frågor av den typen.Det är märkligt om den typen av information skallhamna under utrikessekretessen.För att meddelarfrihet skall råda skall en rad villkorvara uppfyllda: Det skall vara förbjudet attefterforska källan, den personensanställningstrygghet skall inte äventyras, man skallinte behöva få sparken från sitt jobb för att man harsläppt ut information, osv. De principerna har manöver huvud taget inte inom den europeiskaunionen.Nu säger statsrådet att det blir myndigheten iSverige som kommer att ställas till svars om detskulle läcka på ett för EU oacceptabelt sätt. Då blirdet här naturligtvis en konflikt mellan EU och oss.Det kommer att ge upphov till en diskussion omvad som skall gälla i relationerna mellan vårt landoch EU.Jag skulle vara tacksam om statsrådet kundeutveckla svaren på de här frågorna litet. Särskiltden första frågan -- om vi kan skaffa oss ettprotokoll som garanterar svenskoffentlighetsprincip och meddelarskydd -- skullejag vilja ha svar på.Anf. 46 ():Herr talman! Jag tycker att det är värdefullt att vivid det här tillfället har fått rapporter, som säkertkommer att kunna analyseras och diskuteras länge,om hur de här mycket svåra sakerna tolkas. Jag troratt statsrådet håller med mig om att de frågor somaktualiseras när vi nu går in i ett nytt rättsystem inteär helt lätta.Undantagen ändrar , sade statsrådet.Det är alltså avtalstolkning, tolkning av parternasavsikter, som man ägnar sig åt i domstolen. Men omdet nu visar sig att man här har skrivit in någontingsom strider mot konkurrenslagen och ett företagåberopar konkurrenslagen när det t.ex. hindras attutföra någonting i -- kommer man då atttolka parternas avsikter här eller kommer man attdöma efter konkurrenslagen? -- Det tycker jagfortfarande är oklart.Jag tycker att offentlighetsprincipens framtid äroklar i sig, men ännu mer oklart är vilka lagar somkommer att gälla i om vi blir medlemmar.Vi skall alltså rätta oss efter de beslut som fattas iEU -- unionen skall ta över svenska lagar -- och detär där den stora oklarheten uppstår.Det skall bli mycket spännande att se DanielTarschys öppenhetsutredning. Jag vill gärna ocksåinstämma i fråga: Närmyndigheterna skall ställas till svars -- hur kommerdet rent praktiskt att gå till? Om någon tjänstemanhar ''läckt'' ett dokument och hans identitet intekan efterforskas -- det känns oerhört tryggt ochbra -- vad gör då den myndighet som ställs till svars?Till sist: Låt oss sluta se på lagstiftningen som enförhandling! Orden fångar vårt sätt att reagera. Omman säger att vid förhandlingar skall alltinghemligstämplas tycker alla svenskar, som framförsig ser förhandlingarna mellan arbetsmarknadensparter, att det är självklart. Men här är det ju frågaom lagstiftning. Och vid lagstiftning har vi iSverige spelat med öppna kort. De olika intressenahar brutits mot varandra, förslag har skickats ut påremiss, osv. och på så vis har man så småningomkommit fram till en lag som majoriteten har fattatbeslut om.Men här skall det alltså gå till så att ministrarna fardit, och man skall inte ens få veta vad de kommeratt kämpa för; man kommer inte att kunna utkrävaansvar. Till det kommer komplikationen att det ärmycket få avgöranden som ministrarna självaträffar. De allra flesta avgöranden görs avsakkunniga tjänstemän och diplomater. Att säga attdetta är en förhandling och att enförhandlingsdiskussion skall vara hemlig därför då får bäst resultat tycker jag helt enkelt är attmissförstå frågan och att göra det väldigt svårt försvenska folket att förstå vad saken gäller.Anf. 47 HANS ():Herr talman! Med det här inlägget vill jag barapåminna om mina frågor från förra inlägget ochgöra ett tillägg.I svar av , som jagnyss berörde, sade han: ''Vi har dock under höstendiskuterat möjligheterna att i samband medförhandlingarna på ett eller annat sättdokumentera den svenska offentlighetsprincipen.För hur detta lämpligen kan ske kan utvecklingen iEU ha betydelse. ''Jag undrar: Vad innebär det? Vad har statsrådetLaurén gjort efter , där hon gjorde vissautfästelser om att man från svensk sida skulle agerapå ett nytt sätt?Anf. 48 Statsrådet (-):Herr talman! Jag börjar då med att svara HansGöran Franck.Det kanske förefaller litet oklart vem som svarar påfrågor om offentlighetsprincipen. Den uppdelningsom har gjorts mellan statsrådet ochmig är att om förhandlingarna är huvudsaken iinterpellationen eller frågan svarar statsrådetDinkelspiel men om interpellationen eller frågan ihuvudsak gäller innehållet i offentlighetsprincipenoch våra regler är det jag som skall svara. Detkanske kan förklara den oklarhet som kan tänkasråda.Jag sade vid att vi skulle försöka fåtill stånd en lösning som jag ansåg skulle varatillfredsställande i fråga om offentlighetsprincipen.Det är fortfarande min inställning, och det ärutgångspunkten för våra förhandlare. Precis somstatsrådet har sagt innebärdetta inte att vi skall ta upp frågan vid en regelrättförhandling.Våra förhandlare håller nu på att undersöka hurman bäst skall föra fram frågan. Som statsrådetDinkelspiel sade, för vi diskussioner med de övriganordiska länderna. Jag tror att de kommer att visasig fruktbara i sammanhanget. I så fall kommerSverige inte att stå ensamt i denna fråga, utan denordiska länderna kommer att uppträdagemensamt. Vi får se vad detta kan ge. Jag kan intelämna några ytterligare upplysningar förnärvarande.Bengt tog upp frågan omutrikessekretessen. Jag hoppades att jag hadesvarat tydligt nog på den frågan. till de regler som gällermed det omvända skaderekvisitet. Det är kanskeinte så konstigt att gällande lagstiftning tillämpas.Min oro gällde just hur detta kommer att fungera iett kommande EU-samarbete. Det är precis därförsom jag vill ha reglerna ändrade. Jag ser fram emotett betänkande med förslag till större öppenhet påden punkten. Jag hoppas att det svaret ärtillfredsställande för är visserligen inte här ikammaren längre. Men jag skall ändå svara påhennes fråga angående EG-direktivet omdataskydd. Jag har undvikit att ge min in påhytotetiska diskussioner om vad som händer om detena eller det andra inträffar. Det EG-direktivet harvarit ett av de över huvud taget mest omdiskuteradedirektiven i EG:s historia. Det kom fram ca 100ändringsyrkanden i parlamentet när direktivetbehandlades där. är man långt ifråneniga om hur direktivet slutligen skall utformas. Jagtycker att det därför inte finns anledning att nuförsöka att i detalj tala om hur skall ageraom direktivet faller ut si eller så.Det är inte så att vi i är ensamma om vårståndpunkt om att största möjliga offentlighet skallråda. har påpekatatt står på barrikaderna i precis sammafråga. I är man också mycket angelägenom offentlighet inom EG.Vi har inte varit overksamma i fråga omdataskyddsdirektivet. Vi har försökt att på olikavägar påverka utformningen av direktivet fastän viinte är medlemmar. Jag var och talade medDanmarks justitieminister för cirka tre kvarts årsedan. Jag fick då klart besked om att serpå denna fråga på precis samma sätt som vi gör ochatt kommer att agera kraftfullt för attdataskyddsdirektivet skall få en starkt förändradutformning.Sedan har vi fråga. Jag börjarmed frågan om hur lagstiftningen skall ske ifortsättningen och om det skall vara fråga omhemlighetsmakeri. Det hela börjar med att detfinns arbetsgrupper inom kommissionen därsvenska tjänstemän skall ingå. De kommernaturligtvis att inhämta all möjlig kunskap och allamöjliga synpunkter här hemma innan de åker i vägför att delta i arbetsgrupperna. I det skedet ikommissionens verksamhet råder det en storöppenhet eftersom kommissionen också ärangelägen om att få in synpunkter. Närmedlemsländerna sedan kommer in i arbetet är detmedlemsländernas synpunkter ochställningstaganden som inte skall yppas. Det är föratt det skall kunna råda en fri debatt inomkommissionen utan att uppfattningarna låses på etttidigt stadium.När kommissionen lägger fram sitt förslag råderoffentlighet. Det kommer givetvis att debatteras iSverige. Vi kommer att ha samma möjligheter tillremissomgångar angående sådana förslag som vihar med svenska lagstiftningsförslag.Birgitta frågar specifikt ominstruktioner till statsråden hemligstämplas. Det ärfråga om förhandlingstaktik. Det är inte alls frågaom innehållet. Självfallet måste innehållet vara välförankrat bland olika organisationer, politiskainstanser osv. -- precis som . Det är inte allsfråga om något hemlighetsmakeri på den punkten.Anf. 49 HANS ():Herr talman! Jag är förvånad över att statsrådetinte kan redovisa mer om hur man avser att agera ifråga om den mycket viktiga svenskaoffentlighetsprincipen.Vi har haft en rad andra diskussioner omfrågor som har rört EU. Det är närmast makabertatt i frågan om vikten av offentlighetsprincipenskall vi inte kunna bli underrättade om vilkeninställning regeringen har och hur krav ochönskemål skall tillgodoses. Inte heller talas det omvad som försiggår med de nordiska länderna.Jag tycker att statsrådet bör lyfta på förlåten. säger är mindre än vad statsrådetsade på . Då uttalade sig statsrådet påett sådant sätt att vi fick klart för oss att det intebara skulle röra sig om ensidiga deklarationer. Detfordrades någon form av ömsesidighet mellanparterna för att vi skulle kunna känna en ökadsäkerhet för den svenska offentlighetsprincipensbevarande.Anf. 50 ():Herr talman! Jag står kvar vid min fråga. Vilkahinder finns det för att föreslå att vi tillsammansmed andra ansökarländer och ministerrådetupprättar ett protokoll om offentlighetsprincip ochmeddelarskydd? har det sagts att manskall vara rädd för domstolen. Men det tycks interiktigt vara fallet. Den klarheten bör vi kunna få.Statsrådet säger att omvänt skaderekvisit ej skallgälla. Men i så fall skall tydligen det raka gälla.Skulle det inte vara möjligt att skapa ett slags EU-sekretess på området? Det är speciellt och kannärma sig eller vara likvärdigt med den inhemskasekretesslagstftningen.Jag har refererat två fall. var sekretessbelagt, och det gick inte att få tag idet. På krokiga vägar gick det att få ut dåliga kopiorpå engelska från . Jag tog upp ett annatexempel när regeringen i januari i fjolhemligstämplade de frågor EG ställde till Sverige.Jag tycker att statsrådet kan säga att detta är endålig ordning.I konstaterar man att detoffentliga politiska samtalet i kommer attminska på grund av sekretessbestämmelserna närSverige blir medlem.I den svenska offentlighetsprincipen sägs det atthandlingar skall lämnas ut skyndsamt, normaltgenast eller senast . I instruktionernaför EU:s institutioner står det att en ansökan för attfå ta del av handlingar skall vara skriftlig, och denskall besvaras inom en månad. Det är det somkallas offentlighetsprincip inom EU. Det är ettotroligt stort steg tillbaka.Vi har offentliga diarier. En journalist kan alltså idessa diarier se efter vilka handlingar som finns. Såkan han få reda på vad han skall leta efter. Ävensekretessbelagda handlingar finns förtecknade isådana diarier, förtecknade på ett sådant sätt attsekretessen inte röjs.Inom den europeiska unionen är det illa ställt meddiarier. Det finns inget sagt att diarierna skall varaoffentliga. måste alltså journalisterförlita sig till ''läckor'' för att över huvud taget fåveta vad de skall leta efter.Ett exempel på detta är när år1991 beställde en expertutredning omkonsekvenserna av den inre marknaden.Experterna kom fram till att den skulle leda tillökade klyftor, ökad arbetslöshet och ökad regionalobalans. Vad gjorde då? Jo, denhemligstämplade utredningen. Först fick på att den fanns. Det är så man i det härsystemet bedriver politik. Den politiken har jagsvårt att förstå.Anf. 51 ():Herr talman! Jag vill återkomma till ett problem.Det som förut varit inrikespolitik blir nuutrikespolitik. Såvitt jag förstår försöker statsrådetvia få synpunkter på detta. Vi skalltydligen kunna ha en större öppenhet även när detgäller vår lagstiftningsprocess framöver.Men när statsrådet berättar hur arbetet går tillföreligger väldiga luckor. Vad gäller kommissionenär redan representerat i arbetsgrupper --även utan och självfallet även utanmedlemskap. med sinahundratals arbetsgrupper kommer i praktiken attbesluta om de flesta ärenden.Sedan har vi Coreper, fortfarande placerat underministerrådet, som beslutar om de allra flesta nyalagar som vid ett medlemskap skall gälla i Sverige.Hur blir insynen där? Coreper får instruktionerfrån exempelvis någon statssekreterare och mycketbeslutas där utan någon som helst insyn.När det gäller de beslut som blir kvar av allade beslut som skall fattas av ministrarna -- iblandsägs det t.o.m. -- säger man att det rör sig omförhandlingar. Dessa förhandlingar måste alltsåvara hemligstämplade annars försvagas Sverigesposition.Man kan förstå att det inte kommer att finnasnågon som helst möjlighet för det svenska folket attpåverka de lagar som kommer att varagemensamma, om vi blir medlemmar i unionen.Individuella tjänstemän kan visserligen visa siglyhörda, men ingen kontrollerar att de driverfrågorna. Det kommer att bli ett beslutsfattandeutan att man har möjlighet att utkräva ett ansvar avdem som stiftat lagarna. Det är det storaproblemet. En öppenhet skulle åtminstone någotkunna avhjälpa detta. Såvitt jag förstår är detemellertid omöjligt.Min slutsats blir därför att det vore mycketdåraktigt av det svenska folket att säga ''ja'' i enfolkomröstning om medlemskap. Vi skall fortsättaatt samarbeta med EU och med hela världen somen fri nation och inte som en del i en union, enunion som har ett så annorlunda sätt att se påoffentlighetsprincipen, en union som inte arbetarmed den jämlikhet och öppenhet som gör.Anf. 52 Statsrådet (-):Herr talman! Till vill jag sägaatt kommer att behålla sinoffentlighetsprincip vid ett medlemskap i unionen.Att fördjupa sig i hur man arbetar i EG och hurman arbetar i och jämför arbetssätten sidavid sida skulle kunna utgöra ett ämne för en mycketförlängd debatt. Men det är en missuppfattning attallt i är offentligt, och den skall man ejbidra till att sprida.Det arbete som bedrivs i exempelvis en offentligutredning är inte offentligt, såvida man inomutredningen inte beslutar sig för att offentliggöraden. Det arbete som sker inom regeringskanslietvid arbetet med en proposition är inte offentligtförrän propositionen är framlagd. De diskussionersom förs i regeringen är jämförbara medministerrådets. Den har inteheller en offentlig, öppen debatt. De diskussionersom förs där är interna diskussioner.För ytterligare klargörande vill jag säga attmeddelarskyddet gäller enskild tjänsteman som villmeddela pressen något som denne tycker är avvärde. En myndighet kan däremot aldrig skyllas fördetta. Myndigheten har ingenting med det att göra.Det som gäller myndigheten är när den får enförfrågan att utge ett hemligstämplat dokumentsom kommer från exempelvis EU. Då fårmyndigheten, enligt de svenska reglerna,bestämma sig för om efterfrågat dokument skalllämnas ut eller inte. I sådana fall gäller den svenskalagstiftningen. Och här kommer in i bilden. Den kommer att bidra till attutrikessekretessen visavi EU blir betydligt meröppen än den är i dag.Bengt efterlyser ett protokoll omoffentlighetsprincipen. Det skulle i så fall innebäraatt frågan tas upp till en regelrätt förhandling. Dethar vi i regeringen, med bakom oss, sagtatt vi inte skall göra. skall inte förhandla omoffentlighetsprincipen; det har regering och riksdagfastlagt.Till vill jag säga: Att på bästamöjliga sätt försöka dokumenteraoffentlighetsprincipen var min utgångspunkt vidTCO:s seminarium. Det är också min utgångspunkti dag. Det samråd och det eventuella samarbetesom vi kan komma att få med de övriga nordiskaländerna kommer att visa sig fruktbart i dettasammanhang.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:82 om EU:ssockerkvoterAnf. 53 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat migom vi som medlemmar i lämnar ifrån oss rättenatt föra en egen jordbrukspolitik. BirgittaHambraeus har också frågat om vi är beroende avEU:s beslut för hur mycket socker och mjölk vi fårproducera i landet, även om jordbrukarna skulleavstå från statliga subventioner och EU-subventioner, och om det är sant att producenternatvingas sälja till världsmarknadspriser om de intehåller sig till de tilldelade kvoterna.Låt mig inleda med att konstatera att EG:sgemensamma jordbrukspolitik i allt väsentligt hadebåde mål och medel gemensamt med denjordbrukspolitik som fördes fram till dess att 1990års livsmedelspolitiska reform påbörjades. Sedan1990 har avreglerat jordbruket, däravskaffandet av de administrativt satta priserna ochslopandet av exportsubventionerna är de viktigasteinslagen. Även inom EU har en reform av dengemensamma jordbrukspolitiken inletts. Bl.a. harpriserna på spannmål sänkts och ersatts av ettarealbidrag. Dessutom har en lång rad miljöstödinförts.