prot · GH0981 · 1994-03-28 00:00:00 — Jag kan inte garanteranågonting, men jag tror att kommeratt märka att också andra grupper, utöverpensionärerna som pratar om,kommer att ges ökade möjligheter attkommunicera med andra, vilket är så otroligtviktigt för dem.Sedan får vi heller inte glömma bort att vi satsarmer än kommande budgetårpå att just se till att samhället upphandlar olikaspecialtjänster och till viss del specialutrustning förde delar av befolkningen som har speciellaproblem. Vi satsar mycket pengar på det. Det skeren utveckling i rätt riktning. Det här är inte allt. 11 (nyd) replik:Fru talman! säger att det är krångligtatt administrera ett sådant system som det vi vill haoch också att det skulle vara tekniskt krångligt, omjag förstod undertonen. är det så att jag ärdatamänniska och vet hur lätt det är att fixa tillsådant här rent tekniskt. Om man får nätet utbyggtså som behövs, menar jag att det inte är någonsvårighet alls att så att säga programmera. Deinvändningar gör är bara slag i luften.Man kan inte dra alla över en kam, alla har intesamma behov osv. -- okej, det kan jag väl ta. Mendet väsentliga är just att man lyckas få framnågonting av det som kallas för friskvård i synen påtelekommunikationer för dem som inte harmöjlighet att gå till varandra. Det är detta vi tänkerpå mest, att människor kan fås att leva upp fast desitter hemma ensamma mycket.Anf. 12 () replik:Fru talman! Det säger är mycketviktigt, det tror jag att vi är överens om. Jagberättade tidigare att man nu har börjat skynda påden nya tekniken, utbyggnaden av AXE-systemet,och det tror jag är viktigt och bra.Problemet med förslag är ju att omman redan nu skulle från sida bestämmalitet mera detaljerat hur det här skall se ut och vilkabefolkningsgrupper som skall ha speciella system,riskerar vi att få en annan effekt, och det är att deti första hand är bara de som är anslutna till AXE-systemet som kan få de specialkonstrueradelösningarna.Den typ av medborgare som vi pratar om och somhar speciella behov -- handikappade, äldre,pensionärer -- är, har det visat sig, i storutsträckning just de som inte har tillgång till AXE-systemet. Skulle man väldigt snabbt genomföra ettsystem med den inriktning som , skulle det innebära att de 30 miljonerna vipratar om i extra kostnader för pensionärerna är ettganska lågt belopp jämfört med de belopp som manmåste ta till om man skulle genomförakomplicerade abonnemangsvarianter när det intefinns ett utbyggt AXE-system.Jag tror att jag och är överens omatt de här människorna skall ges största möjligaförutsättningar att leva ett rikt liv. En del av dettaär att se till att de kan kommunicera väldigt mycketvia telefon, och jag tror att vi är överens om attförsöka nå dit att de människorna ges bättreförutsättningar än i dag.Men glöm inte bort att debatten ombefolkningsgrupperna som har särskilda problemhar blossat upp extra mycket i och med den nyatelelagen. Jag tror att en orsak till det är att vi nuhårdare slår fast de sociala målen och deregionalpolitiska målen.Så jag tror att den nya telelagen tillsammans medtillsynsmyndigheten ochtillsammans med de drygt 100 miljoner vi satsar påutveckling av teknik och tjänster kommer att göraatt de människor vi nu talar om fortare än annarskommer att få bättre möjligheter att användatelefonen.Anf. 13 ():Fru talman! Ända sedan regeringens tillträde harKommunikationsdepartementet och regeringenhaft en klar linje inom transportområdet. Vi harökat takten på de tunga investeringarna iinfrastruktur som järnvägar och vägar etc.,som vi har avreglerat och öppnat förkonkurrens när det gäller att producera tjänstersom använder sig av infrastrukturen.Inom tele- och postsektorn tillhör deledande länderna i utvecklingen.Förändringarna inom post- och telesektorn berorframför allt på generella förändringar i samhället.Våra livsmönster, tillgängliga tekniska lösningaroch efterfrågan förändras . Alla olikatyper av verksamheter måste anpassa sig tillförändringarna.Behoven har ökat genom informationssamhälletstillväxt, och våra allt större behov av kontakter påstörre avstånd ökar. För Postens och f.d.Televerkets del betydde detta bl.a. att efterfråganmarkant förändrades. Inom telesektorn är utbudetav tjänster så stort och mångfasetterat, att enensam operatör inte kan tillgodose alla varierandebehov och önskemål som finns. Och den tekniskautvecklingen går ständigt vidare med svindlandehastighet.Inom postsektorn vet vi att kan vartfjärde brev ersättas av ett fax, och allt fler utnyttjarelektronik när de betalar räkningar eller tar utpengar från t.ex. lönekontot. Människor använderi dag postkontoren i allt mindre utsträckning äntidigare.Det är i stort sett inget fel på dessa förändringar.För de allra flesta är det till exempel envälfärdsvinst att kunna ägna mindre tid åtmånadens räkningar. Men det skapar problem delsför Posten som får ett mindre underlag för attkunna upprätthålla samma servicenivå som tidigarepå alla platser, dels för många ensamma människorsom räknat pensionsutbetalandepost/bankexpediter som den kanske enda socialakontakten.Vårt samhälle håller på att bli allt mer effektivt, inteminst tack vare den väl utbyggda infrastrukturen.Men, somkristdemokrat, vill jag också aktualiserasom en liten passus i den här debatten denmänskliga infrastrukturen, som inte sköts av varesig ellertrafikutskottet utan av oss vanliga människor, duoch jag. Vi får aldrig glömma att vi är människoroch har mänskliga behov av såväl social gemenskapsom samhörighet med andra människor. Telefonenär på väg att ta över kontakten människor emellansom post- och bankpersonal förtjänstfullt hadehand om tidigare.För att återgå till dagens ämne, fru talman, så vardet nödvändigt med åtgärder från statens sida föratt ge Posten och de nödvändigaförutsättningarna för att följa med i utvecklingenoch också kunna garantera välfungerande postoch telekommunikationer.Tidigare har staten framför allt styrt olika former avstatlig service med hjälp av egen produktion avolika tjänster. Det gäller t.ex. för posttjänster somproducerats av ett statligt affärsdrivande verk. Nuförsöker vi i stället styra med hjälp av lagar ochavtal. Vi skiljer alltså mellan produktionen avtjänsterna, som i större utsträckning skall skötas avstatliga eller privata bolag, och styrningen avsådana tjänster som samhället är beroende av, somi större utsträckning sköts genom lagar och avtal.Regeringens väg har varit att avregleraproduktionen och i stället skydda vissa viktigafunktioner med hjälp av lagar och avtal.Vad vi än har för åsikter om förändringarna kan vialla vara överens om att ingenting är som . Ingetär statiskt och varje tid har sina lösningar. Detmesta förändras nämligen, och förändringarna skerofta i snabb takt. Allt nytt är på gott och ont. Vi kanvälja mellan att bara klaga på att livet förändras ochsäga nej till nödvändiga åtgärder för att följa med iutvecklingen eller att anpassa oss genom att ta tillvara de fördelar förändringarna erbjuder.Men det är viktigt att staten ger ett skydd för allamedborgare så att alla garanteras vissa rättigheter.Det har vi också gjort genom post- och telelagensom garanterar alla medborgare väl fungerandepost- och telekommunikationer, oavsett var i landetman bor. Det är, som tidigarenämnde, nu första gången som dessa rättigheterregleras i lag.Regeringen har åstadkommit mycket inomtransport- och kommunikationssektorn.Infrastrukturinvesteringarna har ökat, ochjärnvägssatsningen är den största sedan 1860-talet.Sverige är en förebild för många andra ländernär det gäller att effektivisera genom avregleringoch ökad konkurrens.Jag vill, fru talman, avsluta med att säga att det föross kristdemokrater är viktigt att en utveckling ägerrum tillsammans med folket. Genom post- ochtelelagarna och de förändradeverksamhetsformerna för Posten och Televerkethar vi sett till att vi även skall ha enfungerande post- och telemarknad, som alla i vårtland kan få glädje av. Vi behöver för detta enekonomisk utveckling i en fungerande praktiskvardag.Anf. 14 ():Fru talman! Detta var mycket på en gång, och jagvet inte om det hade så mycket att göra medbetänkandet. Jag kan inte, fru talman, låta bli attkommentera det som sade på slutet,att vi genom avregleringen har fått två av de mesteffektiva post- och teleföretagen i världen. Vi hadeen gång enligt gjorda undersökningar en oerhörthög effektivitet inom Posten och även inomTeleverket. Vi hade de lägsta taxorna i världen ochen oerhört bra service i förhållande till kostnaden.Det finns ingenting som säger att det har blivitbättre i dessa avseenden genom de nyaassociationsformerna. Det finns å andra sidan inteheller någonting som säger att det har blivit sämre,men att avreglera för avregleringens skull och avideologiska skäl är enligt min mening ett mycketmärkligt sätt att möta framtiden.Jag delar naturligtvis uppfattningen att vi måstefölja med i utvecklingen, och den tekniskautvecklingen går fort, men man skall inte låta sigförblindas av en ideologi och bara köra fram på denenda vägen.Jag skulle vilja att som företrädareför det parti som harkommunikationsministerposten visade att detfaktiskt har blivit bättre, särskilt för människor sombor i och i , men det går inte.Anf. 15 ():Fru talman! Som skåning är jag inte så ofta påpostkontoren uppe i , men nog har vilöften om att det genom den postlag som vi harenats om skall finnas en vältäckande och tryggpostservice över hela landet. Vi är övertygade omatt den konkurrens som råder i vårt land , intebara på postområdet utan även på teleområdet, ärpositiv. Som vi har nämnt tidigare i debatten i daghar det inte varit tal om någon försämring avPostens service, och det kommer inte heller att blital om det för vare sig värmlänningar eller andrainvånare i vårt avlånga land.Ines Uusmann sade själv i samband med en av sinafrågor att vi är överens, och det noterar jag medtacksamhet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )5 § Förbud mot laservarnareFöredrogstrafikutskottets betänkande1993/94:TU18 Förbud mot laservarnare (prop.1993/94:102).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )p10p > 6 § Eurocontrolkonventionen m.m.Föredrogstrafikutskottets betänkande1993/94:TU19 Eurocontrolkonventionen m.m.(prop. 1993/94:104).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )7 § Tilläggsbudget inomKommunikationsdepartementets områdeFöredrogstrafikutskottets betänkande1993/94:TU20 Tilläggsbudget inomKommunikationsdepartementets område (prop.1993/94:105 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )8 § Valperiodens längd och vissa andragrundlagsfrågorFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU22 Valperiodens längd och vissa andragrundlagsfrågor (prop. 1993/94:115).Anf. 16 ():Fru talman! debatt står riksdagendenna vår inför beslut i ett flertal viktigaförfattningsfrågor. Det viktigaste dokumentet i endemokrati är författningen; våra grundlagar. Det ärviktigt att varje förändring diskuteras noga. Engrundlag får inte ändras hur som helst. Och närman ändrar den bör det ske i långtgående politiskenighet. I när motsättningarna på fleraområden skärps i politiken kan vi då visa att vi kanbli överens om demokratins spelregler.Grundlagsöverenskommelsen visar att vi mellan depolitiska blocken kan bli överens om det som skallstå i grundlagar. Det socialdemokratiskapartiet har alltid hävdat principen att vi bör varaöverens om demokratins spelregler. Så var det infördet stora grundlagsreformer som föregickenkammarriksdagens genomförande 1971 ochgrundlagsändringarna 1974. Så har det varit underhela enkammarriksdagens dagar. Densocialdemokratiska riksdagsmajoritetengenomförde inte några viktiga grundlagsändringarutan stöd över den politiska blockgränsen.Tyvärr tvingas jag emellertid konstatera att dennaviktiga princip inte är lika självklar för riksdagensborgerliga majoritet som för oss socialdemokrater.Helt mot vår vilja beslutade den borgerligariksdagsmajoriteten att grundlagsfästautlandssvenskarnas rösträtt. Och de sju borgerligaledamöterna i har kört över de sjusocialdemokratiska och beslutat att utreda fråganom beslutande folkomröstningar. Detta sker blottett par månader efter det att riskdagspartiernaträffade den breda uppgörelsen iförfattningsfrågan. Med hänsyn till att också deborgerliga partierna säger sig vilja eftersträvaenighet i författningsfrågorna undrar jag vad deborgerliga övertrampen skulle tjäna till.Jag vill tillägga att det självklart är fritt för allapolitiska partier att i likhet med media och enskildamedborgare bedriva opinionsbildning iförfattningsfrågor. De partier som deltagit iöverenskommelsen kan givetvis vid en senaretidpunkt genom opinionsbildning ifrågasätta denförfattningspolitiska ordningen, liksom denträffade överenskommelsen. Men det är ändå enbit, fru talman, att gå från opinionsbildning tillbeslut.Hösten 1992 inbjöd regeringen till sonderandesamtal om vissa författningsfrågor. Detsocialdemokratiska partiet meddelade en positivvilja till att delta i dessa samtal. Det har varit ensjälvklarhet för socialdemokraterna att medverkatill en förstärkning av folkstyret och demokratin.Vi har fått väsentliga socialdemokratiska kravtillgodosedda i förhandlingarna. En förlängning avmandatperioden är ett sådant viktigt krav. Detsocialdemokratiska kravet på grundlagsskydd förallemansrätten genomförs. Det är till gagn förinvånarna i . Det ökade inslaget avpersonval stärker folkstyret och demokratin.Personval ökar möjligheterna för kandidaterna attbli mer kända i sina valkretsar. Det är också bra attdet blir en parlamentarisk utredning om delning avde större valkretsarna. Vi är överens om att detfortfarande skall vara som har ansvaretför innehållet i lagar. Den nuvarandebalansen mellan den lagstiftande och den dömandemakten rubbas inte.Vi socialdemokrater har således fått väsentliga kravtillgodosedda. Men jag beklagar att de andrapartierna har motsatt sig att ta tag i den viktigasteförfattningsfrågan av alla -- om valsystemet. Enändring av valmetoden är mycket angelägen för attstärka demokratins handlingskraft.Erfarenheter från de senaste två decennierna visaratt det svenska politiska systemets beslutsförmågavarit otillräcklig. Svåra och på kort sikt impopuläramen nödvändiga beslut försvåras av attmöjligheterna att forma handlingskraftigamajoriteter är små i ett parlament med starktproportionell represenation.Detta är, fru talman, ett allvarligt problem förSveriges långsiktiga ekonomiska utveckling.Men tyvärr tvingades vi konstatera att inte någotenda parti var det minsta intresserat av att ensdiskutera denna för vår svenska demokrati såcentrala fråga om hur valsystemet kan ändras för attskapa starka och regeringsdugliga regeringar. Hurangeläget detta är belyses ju bäst av dagensturbulens i . De borgerliga vann valetstort och borde i kraft av denna stora valsegerha fått en betryggande majoritet i riksdagen.Demokratin måste vara funktionsduglig. Då kanden lösa svåra samhällsproblem som arbetslöshet,stora underskott i statens affärer och hotandemiljöförstöring. När medborgarna ser attdemokratin har kraft, att politiken är ett verksamtmedel, då sätter folket sin tillit till det demokratiskasystemet.Jag tycker att förlängningen av mandatperiodeninnebär flera fördelar. En fyraårig mandatperiodkan begränsa den stress som de kortamandatperioderna har orsakat i politiken.Närheten till nästa val har ibland bidragit tillatt de bästa lösningarna på olika samhällsprobleminte alltid genomförts. Hotet att inte kunnaredovisa reformer och tillräckligt resultat haribland tvingat förtroendevalda till insatser somkunde ha utformats bättre, om mer tid hadefunnits.Med längre mandatperioder hoppas jag attlångsiktigheten i politiken ökar. Det är särskiltviktigt att de politiska organen besitterhandlingskraft då samhället brottas medekonomiska problem och stor arbetslöshet.Genom att mandatperioden förlängs ökarockså de realistiska möjligheterna för extraval medett år, vilket är en fördel.Men, fru talman, en förlängning avmandatperioden leder inte enbart till fördelar. Jagvill peka på en risk. Längre tid mellan valen kankomma att minska intresset hos medborgarna förpolitiskt beslutsfattande och bidra till en minskadpolitisering av samhällsproblemen. Jag menar attbra lösningar på svåra frågor fordrar debatt och återdebatt och penetrering från olika politiskautgångspunkter.Riksdagens beslut om längre mandatperioder fårinte begränsa medborgarnas demokratiskainflytande eller tillåtas minska medborgarnasintresse för politik och partipolitiskt arbete.Men vill jag påminna om -- och det trorjag att vi alla i denna kammare är överens om -- attdemokratin i vårt land har andra uttrycksformer änallmänna val. Den formella representativademokratin är inte nog för att hålla demokratinlevande och frisk. Partiverksamheten ochkontakterna mellan väljare och dem de har valt blirallt viktigare. Det behövs med andra ord insatservarje dag mellan valtillfällena.Därför har de politiska partierna ett stort ansvar,både de som finns i denna riksdag och de somarbetar utanför och ännu inte har kommit in.Beslutet om längre mandatperioder måste bli ensignal till partierna att öka ansträngningarna för attfördjupa demokratin och för att vinna flermedborgare för det demokratiska arbetet.Partiernas verksamhet måste bli mer utåtriktad.Politikerrollen behöver diskuteras och förändras.Politikerna måste avdela mer tid förväljarkontakter och kontaktverksamhet ute ivalkretsarna. Jag tror att ett ökat inslag avpersonval på en viktig punkt kompletterar denlängre mandatperioden.Jag hoppas också att personvalet skall innebära attkandidaterna och de valda kommer att ansträngasig ytterligare för att möta sina väljare. Och jaghoppas att en annan följd skall bli livligarevalkampanjer. Genom personval får politiken fleroch kanske tydligare ansikten. Det kan bidra till attminska det avstånd som finns mellan väljareoch deras företrädare.Men vi är från alla politiska partiers sida i KUmedvetna om att större inslag av personval kanmedföra risker för oönskade bindningar mellanenskilda kandidater och stora bidragsgivare. Dennafara får inte underskattas. KU är enigt om attutvecklingen måste följas med storuppmärksamhet. Det ligger i demokratins intresseatt vi bevakar denna fråga mycket noga.Både jag och den socialdemokratiskepartiordföranden gav i höstasuttryck för kritik mot regeringens sätt att skötaförfattningsförhandlingarna, som vi menade vardåligt förberedda. Underlag saknades ochpresenterades ofta vid sittande bord. Vi menade attframförhållningen från regeringens sida var mycketdålig.Vi påpekade att detta var otillfredsställande, isynnerhet som det gällde viktiga författningsfrågor.Vi uttalade också kritik av att förhandlingarna komi gång för sent och att de genomfördes under starktidspress.När förhandlingarna var avslutade utgick vi ifrånatt alla resurser på togs ianspråk för att utforma de mångaförfattningsförslagen på ett noggrant och korrektsätt.Emellertid visade det sig att regeringen ipropositionen förbisett viktigakonsekvensändringar, som gäller det betänkande vii dag diskuterar. Regeringen hade förbisett fråganom mandattiden för ledamöter och ersättare istyrelser för kommuner och landsting ochmandattiden för ledamöter och ersättare iförbundsfullmäktige i kommunförbund. På dessatvå punkter har KU rättat till regeringens förslag.Utskottet har vidare begärt att regeringen gör enrevidering av lagen om partistödet med hänsyn tillden längre mandatperioden och återkommer tillriksdagen i frågan.Emellertid visar det sig att inte heller underbehandlingen i KU har alla brister i regeringensgrundlagsproposition upptäckts.Vänsterpartiets företrädare i debatten här ochtidigare KU-suppleanten gjordemig uppmärksam på att 3 kap. 6 §regeringsformen också måste bli föremål för enändring. I paragrafens tredje stycke står:''Fördelningen fastställes i sänder.'' Dettabör självfallet ändras till fyra år.I samma stund upptäcktes på utskottskansliet att 13kap. 12 § regeringsformen måste bli föremål för enändring. Den paragrafen handlar om val tillriksdagen då krig och krigsfara råder. Dennaparagraf påverkas av mandatperiodensförlängning.Även av 24 kap. 24 § kommunallagen omvalperioden för borgarråden i måste enändring ske.Fru talman! betänkande nr22 ''Valperiodens längd och vissa andragrundlagsfrågor'' är således inte i färdigt skick förriksdagens beslut. Jag yrkar därför att betänkandetåterremitteras till utskottet.Fru talman! Medborgarmakt,folkrörelsedemokrati och betingelser för envälfärdsstat får något nya spelregler genom 1994 årsförfattningsreform.De författningsreformer som vi denna vår skallfatta beslut om är inte obetydliga. De uttrycker vadvår tids samhällsutveckling har för demokratiskabehov -- dialogen mellan väljare och valda. Detgäller konstitutionella betingelser förEuropasamarbetet och möjligheterna att förenademokratins individuella element med desskollektiva.1994 års författningsreform ändrar vårt statsskickoch vår demokrati på ett sätt som jag hoppaskommer att stärka de demokratiska idéerna i en tiddå dessa står inför stora och svåra prövningar.Anf. 17 ():Fru talman! De förslag till grundlagsändringar somvi nu skall behandla ligger i linje med vadLindbeckkommissionen rekommenderade. Jag harfått frågan hur kan accepteraförslagen mot den bakgrunden. Jag har svarat att vitar ställning i sak och att det finns åtskilligt av detsom och hans kolleger har sagt somvi är överens om. Det vi har vänt oss emot äranspråken på att förslagen skulle grundas påvetenskaplig teori ovanför huvudet på ossriksdagsledamöter.Vi har också lyssnat på ett par av landets ledandejurister som har uttryckt viss tveksamhet över omman verkligen kan göra så att väljarna inte skallveta om den nya väljs för tre eller fyra år.Vänsterpartiet har ändå beslutat att stödja förslagetefter de justeringar som harredogjort för. Vi stödjer naturligtvis också yrkandetom återremiss.Vi tror inte heller att det finns absoluta juridiskasanningar ovanför politikernas huvuden. Man börlyssna på kloka experter, men i slutändan kommervi inte ifrån att vi måste tänka själva.En huvudanledning till att det är rimligt att förlängamandatperioderna är att den politiskakonjunkturcykeln är ett reellt existerande problem.Man kan se den i fullt sving i denna valrörelse. Nyamajoriteter i riksdag, landsting och kommunermåste få rimlig tid på sig att genomföra en politiskstrategi.Thage G har talat om risken för minskadpolitisering. Det finns naturligtvis en sådan risk.Det är inte bara en risk utan en realitet att vi harfått minskad politisering. Jag tror dock att det intehandlar så mycket om att man skall få rösta ofta iallmänna val. Det handlar i stället mera om påvilket sätt flera människor skall engageras ipolitiken utanför parlamenten och mellan valen. Viskall gärna försöka att bli mera utåtriktade, vilketThage G begär.Egentligen är det ganska små förändringar som vinu vill göra i grundlagen med tanke på dedjupgående problem som vi försöker lösa. Depolitiska partierna stagnerar, tappar medlemmaroch har svårt att upprätthålla aktiviteten vidgräsrötterna. En viktig orsak är att de som inte harparlamentariska uppdrag känner sig utanför. Dekan inte påverka. Den politiska klassen håller på attbli en realitet. Byter vi regering överblockgränserna ytterligare såkommer vi att få ett ganska stort överskott av ungapolitiska lejon utan annan yrkeserfarenhet än frånpolitiken och tillvanda till löner i 25 000-kronorsklassen.De politiska partierna speglar fortfarande ihuvudsak förra sekelskiftets sociala mönster.Frågan är om vi överlever in i nästa århundrade.Gunnar , departementsråd påFinansdepartementet, gör i en ny bokolycksbådande jämförelser med frihetstidenspartistrider mellan hattar och mössor, de somslutade med statskupp. Så illa skall detväl inte gå, men vi måste säkerligen förnya oss föratt överleva.Vi håller på att få ett nytt slags klassamhälle där fåkallar sig arbetare eller tjänstemän och ännu färrekänner en självklar tillhörighet till ett politisktparti.