prot · GH09113 · 1994-05-30 00:00:00 — Jag tror att det vore mycket olyckligt. Isynnerhet som de frågor som ligger i propositionentrots allt knappast är av den arten att de motiverarett stort uppskov.Herr talman! Det finns naturligtvis ett kvarståendeprincipiellt problem som vi får hantera ävenfortsättningsvis. När väl en ny lagstiftning för deninre marknaden har passerat EU:s och EES organoch kommer på bord är riksdagensvalfrihet när det gäller hanteringen inte särskiltstor. Det gäller att anta eller förkasta de regler somhar antagits i . Om vi antar dem ärallting frid och fröjd. Om vi förkastar dem innebärdet att vi eroderar . Om det sker förofta upphör att fungera.Därför upplever många av oss inte somen bra långsiktig lösning ur demokratisk synvinkel.Det är därför som vi anser att det är viktigt attSverige tar ett steg vidare och blir fullvärdigmedlem i den europeiska unionen. Detmedlemskapet innebär att vi finns med i deviktigaste beslutsinstanserna och att vi finns med ihela den lagstiftningsprocess som leder fram till degemensamma reglerna. Då är vi inte längre i ensituation där vi i efterhand har att anta ellerförkasta något som andra i praktiken har beslutatom och där vi är nödda att anta det mesta om vi villatt skall fortsätta att gälla och attSverige skall kunna fortsätta att delta i den inremarknaden.EES-avtalet är en bra övergångsordning. skulle också vara godtagbart som någotslags näst bästa lösning om medlemskapet inte stodtill buds för oss. Men om vi vill ha en fullvärdigdemokratisk hantering av de bestämmelser somskall gälla också i är medlemskap den vägsom vi bör använda.Herr talman! Jag vill yrka bifall till hemställan iutskottets betänkande.Anf. 104 HANS () replik:Herr talman! sade ganska klart att vihar en valsituation. Antingen får vi välja att varasnabba och duktiga som lydstatselever inom ram eller också får vi vara demokratiskaoch ge en chans att behandlasakfrågorna. Men är inte detta så rysligt viktigasaker och det är inte så farliga direktiv. Därförväljer vi att vara snabba.Det är ett prejudicerande sätt att resonera. Vad vihar för behov här, vilket grundmaterial vi skall ha,att vi skall ha rimlig tid till förfogande, att vi skallkunna förstå och analysera rättsakterna blir inte såviktigt. Jag kan aldrig acceptera detta.Det finns vidare möjligheter till undantag. Jagnämnde kosmetikadirektivet, därundantagsmöjligheten är inskriven i artikel 12. Detär alltså inga problem där, men det kan naturligtvisbli en påfrestning på relationer med andra om mantar den chansen. Jag tycker att detta är ettskandalöst fall, där det är tydligt att EES-administrativa synpunkter går före sakskälgrundade på läkarvetenskap ocharbetsmiljöhänsyn.Det är dessutom så att många länder förkastar helaEES-avtalet, bl.a. . Det kommer att bliundantag från det, och vi ser en risk för att deteroderar. Jag tror att man i så fall får komma framtill ett läge där man omförhandlar detta avtal. Vihar krävt detta, för att det skall bli en rimlig formav samarbetsavtal, som reglerar handel och mycketannat av stor betydelse för och övrigaländer i Europa.Jag noterar att jag inte fick något som helst svar pådessa punkter. I det ena fallet tillser man inte att vihar en lagstiftning som svarar motöverlåtelsedirektivet. Man har inte gjort någonting.Vänsterpartiet har verkligen gått före för att få tillstånd en juridisk behandling som motsvarar EU:sprincip, bl.a. därför att vi bryr oss om trygghetenför de anställda.Jag fick inte heller något svar på frågan omkosmetikadirektivet. Det kan bero på att det inte äralldeles lätt att minnas termen parafenylendiamid,men man skall komma ihåg att detta är enjättefråga. Vi har brutit mot en svensk princip påarbetsmiljöområdet som har funnits , ochdet finns ingen annan motivering till detta änadministrativa skäl.Jag vill slutligen säga att mitt budskap är: IntegreraEES-mekanismen! Ni har planer för detta vid ettEU-medlemskap, men gör det också på ett sådantsätt att vi får demokratiskt rimliga förfaranden i enEES-situation! Jag upprepar att jag i utskottet intemed ett ord fått kommentera de direktiv somhandlar om arbetsmarknadsfrågorna, och vi är inteensamma om detta.Anf. 105 () replik:Herr talman! Jag vill först erkänna att jagnaturligtvis tycker att det är ett dilemma att vi pådet här sättet har kommit i tidsnöd. Jag har ocksåförklarat varför vi har kommit i den situationen. Jagtycker inte att det är tillfredsställande, men jagbedömer att om vi skulle göra som Vänsternförordar, dvs. skulle avslå propositionens förslag nuoch återkomma i ett antal propositioner underhösten, skulle de negativa konsekvenserna försvenskt näringsliv och för svensk ekonomi bli värre,och därför får vi godta den föreslagna hanteringen.Om sedan några fackutskott inte har lagt ned denomsorg som de borde ägna åt dessa frågor kan jaginte bedöma. Vi har i varje fall från utrikesutskottettillsett att alla fackutskott skulle få möjligheter attyttra sig över de delar av lagstiftningen som fallerinom deras kompetensområde. Vi förutsätter har gjort detta med den omsorg som krävs.Detta är den integration av EES-mekanismen somär rimlig. Eftersom avtalet bygger på en process därvi omvandlar de gemensamma EES-reglerna tillsvensk lagstiftning, använder vi också en i Sverigenormal lagstiftningsprocedur. Innan beslut fattas ikammaren bereds ärendet alltså av vederbörandeutskott, antingen så att utskottet direkt föreläggerkammaren ett förslag eller så att det får enunderremiss från ett annat utskott. Det är alltså enfullt normal lagstiftningsprocess som vi använder isamband med EES-avtalet.Vid ett medlemskap blir det en annan ordning. Dåtas de avgörande besluten i stor utsträckning iministerrådet. I det sammanhanget måste vi ha enordning där får ett avgörande inflytandeöver agerande i ministerrådet. Det är denlösning som vi har förordat, med en EU-nämndsom skall garantera kontroll över deställningstaganden som gör i ministerrådet.När det gäller Vänsterns önskemål om att man skallomförhandla finns det verkligenutrymme för förtydliganden från Vänsterns sida.EES-avtalet bygger på att vi är med i den inremarknaden och i huvudsak, om också med vissaundantag, omfattas av det gemensammaregelsystemet. Där finns alltså inte särskilt mycketändringsutrymme. Man är antingen med eller intemed.Man skulle också kunna tänka sig en annanbeslutsordning, men vi kan inte rimligen föreställaoss att vi skall kunna delta i EU:s beslutsprocess,om vi står utanför EU. Om Vänstern vill att vifullvärdigt skall kunna delta i denna beslutsprocess,måste vi finnas med i ministerrådet, i och i . Vägen framtill att komma med i de organen går inte via enomförhandling av utan är att gå medsom fullvärdig medlem. Det är alltså det somVänstern i så fall borde förorda.Anf. 106 HANS () replik:Herr talman! Det är nog väl känt hur viargumenterar i medlemsfrågan, men det som härframförs är det som vi anklagade många för närEES-avtalet antogs: Ni säger att det står på egnaben och försvarar det som något mycket bra, menså snart det är antaget hävdar ni att det är fråga omett rent lydstatsavtal, som skall vara ett första steg.Lösningen på alla era problem hittar ni i ett EU-medlemskap. Att vi ser många problem i dettalåtsas ni inte om.Jag tänker nu inte ta upp denna fråga och inte helleromförhandlingsfrågan, som egentligen inte påallvar behandlas i vår meningsyttring och inte helleri betänkandet. I detta behandlas det faktum attriksdagen skall ansluta sig till införlivandet av deungefär 500 direktiven. Det sägs att det blir storskada för svenskt näringsliv om vi skjuter upp detett antal månader. Det tror jag inte alls. Inte hellerjag har visserligen hunnit läsa alla de 500direktiven, men många har inte alls sådan karaktäroch avser mindre ändringar. Det kommer inte allsatt bli några stora problem.Jag tror inte heller att ratifikationsprocessenkommer att vara klar i det övriga Europa.Jag vet i och för sig ingenting om det, men så hardet inte gått till tidigare.Många utskott har nog inte hunnit behandla detta,och det är väl inte så konstigt. Det har av något skälaldrig varit uppe till diskussion i mitt utskott, ochjag har inte känt till saken. Men när orsakerna inteens finns tillgänglinga förrän senare och när inte ensallt finns på svenska, tycker jag att det ärdemokratiskt ohemult att säga att detta skulle hagenomförts.Jag menar att det enda rimliga är att , somhar anslutit sig till , måste ha en effektivdemokratisk process, som fungerar i vårt parlamentmed avseende på de direktiv som vi blir bundna av,direktiv som är i pipeline, direktiv som är i pre-pipeline och eventuellt även direktiv som är i ''pre-pre-pipeline'' och som jag inte känner till. Det ärnästan löjeväckande att se vilken mängd avinformation som riksdagsledamöterna inte har enaning om.Detta är vår möjlighet att seriöst behandla dessafrågor. Vi skall vara väl orienterade , ochvi skall inte behöva vänta tills ett EU-medlemskapkommer, om olyckan skulle vara framme, utan viskall ha dessa möjligheter , medan vi omfattas avEES-avtalet. Jag kan inte begripa att majoriteteninte delar denna vår åsikt.Anf. 107 () replik:Herr talman! Det var litet synd att Hans Anderssoninte ville gå in på vad Vänstern egentligen menarmed omförhandling av . Jag harförstått att det är Vänsterns stora alternativ i EU-debatten, men ingen vet egentligen vad Vänsternmenar med detta och vilket slags avtal manegentligen tänker sig.Tydligen är det fråga om något slags idealavtal, därvi får alla fördelar, har sammainflytande som om vi vore fullvärdiga medlemmarmen ändå har lika stor självständighet som om viinte ens omfattades av . Det verkarvara något sådant som man är ute efter, och var ochen förstår då att detta bara är ett stortillusionsmakeri. Jag tycker att det är synd, eftersomvi behöver en seriös debatt om olika alternativ förden händelse att det inte blir ett medlemskap.Jag håller däremot med om vikten av att vi har enväl fungerande demokratisk process när vi hanterarEES-frågor. Den process som vi skall ha iriksdagshanteringen är den normalariksdagsprocessen, dvs. att lagstiftningsärendenakommer som propositioner till ochbehandlas i alla berörda fackutskott innan deavgörs här i kammaren. Det har varitsvårhanterligt på grund av den stora mängden, mendet är något som rimligen inte kommer attupprepas, utan ärendena skall nu komma tillriksdagen i den takt som de passerar och regeringskansliet.Det gör att det rimligen bör vara fullt möjligt atthantera detta i normal riksdagsordning framöver.Grundproblemet, som vi inte kommer runt, är attvi inte kan göra våra egna varianter. Vi har att antaeller förkasta de förslag som föreläggs oss. Om viförkastar dem, innebär det att vi successivturgröper . Det ger en begränsadhandlingsfrihet.EES-avtalet står förvisso på egna ben. Hade vi intealternativet medlemskap att räkna med, skulle vi hafått lov att leva med . Det är mycketviktigt för oss. finns det ett demokratiskt bättrealternativ som står till vårt förfogande, nämligen attbli fullvärdiga medlemmar. Då bör vi välja det. Dettillgodoser de önskemål ur demokratisk synpunktsom bl.a. Vänstern har pekat på, där EES-avtaletskapar problem.Anf. 108 ():Herr talman! När jag röstade nej till EES-avtalethösten 1992, var det av två skäl. Jag tyckte för detförsta att frågan handlagts på ett synnerligenotillfredsställande sätt. Propositionen lades framsent , och förlängdes en veckaefter att ledamöterna åkt härifrån. Därmed fick viinte sommaren på oss att tänka igenom motioner.Hela realbehandlingen i alla utskott skedde undersommaruppehållet. Utskott efter utskott smögomkring i de tomma korridorerna, utanmassmediebevakning och utan att kunna samrådamed sina riksdagsgrupper, ställa frågor till statsrådetc., som när rikdagen är samlad. När riksmötetåter öppnats återstod bara ett parsammanträden i , som justerade detenorma betänkandet . Då var flerarättsakter som antogs fortfarande inte översatta tillsvenska. Vi hade inte behövt jäkta igenom dennastora fråga på detta vis.För det andra är jag skeptisk till själva idén att viskall behöva ta över alla EG:s lagar, l'acquiscommunautaire. Självfallet kan man utveckla ettnära handelssamarbete, en gemensamarbetsmarknad m.m. önskvärt utan att ha alla lagaroch detaljbestämmelser gemensamt. De nordiskastaterna har visat detta. Vad jag vet har vi inteskickat barnbidrag till norska eller finska familjernär pappa jobbar i . Nog är en del EES-regler bra märkliga. Och i har manjust slutit mellan , USAoch . Det skulle inte falla t.ex. ta över förenta staters lagar, när nuhandelsutbytet intensifieras. Varför skall vi behövata över EU:s?Alltnog. beslöt ratificera ,och jag är nu villig att leva med det. Vi har det förnäringslivets skull, och jag är övertygad om att,förnuftiga som ju alla inblandade parter är, vi kananpassa det så att det fungerar allt smidigare.När vi nu beslutar om detta tilläggsavtal eller dens.k. skarv-acquisen är det sista gången riksdagenbehöver uppleva förödmjukelsen att få över ettpaket på en gång med hundratals rättsakter, somingen har en möjlighet att sätta sig in i ordentligt.Hädanefter förväntar sig , enligtutrikesutskottets skrivning, att propositioner omnya rättsakters innebörd och konsekvenserkommer att redovisas mer fullständigt. Självfalletbör vi också föreläggas en lag i taget, allteftersomde antas av . Det är viktigt att allalagar blir föremål för debatt och att riksdagenssynpunkter inhämtas innan regeringen tar ställningi och därmed i praktiken har bunditSverige. bör också överväga om inte detutskott som har sakkunskap inom berört områdeockså bör lämna betänkandet till , i ställetför som endast yttra sig tillutrikesutskottet.Detta är också sista gången vi måste ta över lagarsom vi inte har varit med och stiftat. EES-avtaletsom trädde i kraft ger ossnämligen en inte obetydlig möjlighet att påverkaEG:s fortlöpande lagstiftning. Vi kan alltsåpåverka genom EES.EFTA och EG har alltid samarbetat bra och ärvarandras största handelspartner. Grunden för minoptimism är att EU också kan förväntasgärna vilja behålla tillträde till EFTA:s marknader.Eftersom varje EFTA-land har vetorätt mot nyarättsregler i EES och EU, liksom vi har ett intresseav att EES fungerar, finns motivet att lyssna på ossnär nya EG-lagar utformas.Den praktiska möjligheten har vi. I riksdagensbeslut , efter EES-utskottetsbetänkande /93:EU1 på s. 141 och framåtbeskrivs hur det fortsatta skallutvecklas.EES ger oss, enligt riksdagsbeslutet i november1992, följande möjligheter att påverka:För det första: ger oss initiativrätt.Sverige och andra EFTA-länder som är med i EEShar rätt att ta initiativ till nya regler i EG. Inom EG-området får inte de enskilda ta någraegna initiativ, utan endast kommissionen harinitiativrätt.För det andra: ger oss reell påverkan.Expertkommittéerna tillmäts stor betydelse förberedning och utveckling av EG:s olika rättsakter.Det är i praktiken där som de allra flesta beslutenfattas, enligt . Expertereller representanter för EFTA-länderna fårsamverka med expertkommittéerna. De skall varajämställda med EG-medlemsstaternas experter iberedningsarbetet.För det tredje: Vi får tillgång till tidig information.Samtidigt som överlämnar sittförslag till ministerrådet skall den överlämnakopior av detta till de EFTA-stater som är med iEES. På detta stadium kan parterna från EG-sidanoch EFTA-sidan preliminärt utbyta åsikter i EES-kommitten när någon begär det. Under den därpåföljande fasen, dvs. då förslagetbehandlas vidare enligt EG:s interna regler, skallfrågan parallellt beredas inom EES genom enfortgående informations- och samrådsprocessmellan parterna på EES-området.För det fjärde: Det är ingen automatik inom EES.När EG-lagar antagits i EU blir de inte automatisktgällande i EES. För detta krävs ett enhälligt beslut iEES-kommittén. inte kan enasanses den berörda delen av rättsakten suspenderad.Sverige behåller alltså sin suveränitet med och har ändå en hel del att säga till om närnya regler i EG utarbetas inom de områden somberör EES, dvs. det som rör näringslivet.Fortfarande gäller vår grundlag, att riksdagenensam ansvarar för all lagstiftning och annannormgivning i landet. Vi lämnar inte över någonsuveränitet till EU.EES är inte ett lydstatsavtal, lika litet nu som närförespråkarna försäkrade detta i debatten innanbeslutet fattades. argumenterar EU-förespråkarna att EES ändå tvingar oss att lyda ochatt det då är bättre att vara med och fatta beslutengenom att gå med i EU. Jag anser inte attargumenteringen håller. Finessen med EES är att visamarbetar utan att tvingas. Om blir EU-medlem blir däremot automatisktgällande i och tar över svensk lag, ävengrundlag.De flesta EG-beslut som rör de områden som harbetydelse för det svenska näringslivet fattas ipraktiken av expertgrupperna, och där är alltsåvåra experter jämställda med EG:s. Så länge detfinns ett ömsesidigt intresse av att upprätthållasamarbetet, kommer man att kunna kommaöverens.Herr talman! Hur utnyttjar vi då vår rätt attpåverka inom EES? Fr.o.m. hardetta samrådsförfarande varit i kraft. Det skullevara intressant att höra hur det har fungerat.I Svenska Dagbladet framhöll LennartFogel, VD för främjande (NTF)att EU nu äntligen börjat på allvar intressera sig förtrafiksäkerhet och att det kändes otillfredsställandeatt stå utanför och titta på. Varför stod han utanför?Tillhörde inte detta det kommittéarbete där vi somEES-land har möjlighet att vara med? Svenskaexperter är för övrigt redan innan EES-avtaletaktiva i EG:s utvecklingsgrupper. Vår kollegaLennart Fremling har berättat att han somtjänsteman vid varit med omatt påverka säkerhetsbestämmelser för barnstolar.Allt sådant arbete är mycket litet känt utanförexpertkretsarna. Det är därför man kan bli troddnär man påstår att det inte är förrän vi blivitmedlemmar i som vi får vara med vid borden.Man målar upp en bild av svenskar som står utanfördörren och väntar på att några skall komma utdärifrån och befalla oss. Den bilden är alltså falsk.I den mån vi engagerar oss, påverkar vi vid dentidpunkt då påverkan är möjlig, nämligen i detförberedande arbetet.EG antog ca 500 rättsakter mellan den 1 augusti1991 och . Om man hållersamma takt bör ca 100 rättsakter behandlas underinnevarande halvår. Hur hänger vi med? Påverkankräver naturligtvis engagemang. Det blir intemindre arbetskrävande om vi skulle blimedlemmar.Följande frågor bör besvaras av regeringen:1. I vilka EG-kommittéer deltar svenska experternu?2. Har vi nekats deltagande i vissa kommittéer? I såfall i vilka och varför?3. Vilka initiativ har tagit, t.ex. för attförbättra EG:s lagstiftning när det gällerdjurskydd, hälsa och miljö?Nu gäller det att vi hittar beslutsrutiner för attverkligen fortsätta att demokratiskt påverka vårlagstiftning också på EES-området. Det är viktigtatt vi bestämmer oss för rutiner så attlagstiftningsprocessen kan flyta med så storöppenhet som möjligt och så att de berörda iSverige kan påverka.Det offentliga utredningsväsendet ochremissförfarandet som vi vant oss vid ilagstiftningsarbetet är en stor styrka. Lagarnaförankras hos dem som berörs, och vi kan undvikabestämmelser som krånglar till saker för folk ionödan.Det finns möjlighet att på ett tidigt stadiumförankra blivande EES-regler. Ett sådantremissförfarande bör institutionaliseras före ställningstagande.Som EES-land är så fritt som vi önskar.Som medlemmar i blir vi uppbundna.Skulle vi bli medlemmar i minskar i självaverket våra möjligheter att påverka. Ministrar ochdiplomater kan visserligen sitta med vid ännu någrasammanträdesbord, och vi kan försöka bildaallianser för att hindra lagar som inte skulle passahos oss, men när besluten i ministerrådet antas medmajoritet kan vi tvingas att rätta oss efter lagar somvi försökt motarbeta. EU:s förordningar bliromedelbart lag i och tar över gällandesvensk lag, även grundlag, utan att harnågot att säga till om. Tala om lydstatsavtal! SomEES-land har vi alltid veto.Som EU-medlemmar har vi inte heller rätt att tainitiativ utan måste försöka påverkakommissionen. Där får man inte ta instruktionerfrån medlemsländerna.Det är viktigt att vi verkligen arbetar med möjligheter att påverka EU:s lagstiftning,och att de blir mer kända. EU-förespråkarna sägeratt vi skall vara med och påverka i , harösträtt i osv. Men så låt oss då sätta i gång!Vi behöver inte ge upp vår rätt tillsjälvbestämmande och gå med i EU för det.Om vi låter bli ett lydstatsavtal är deti så fall vårt eget fel.Anf. 109 HANS () replik:Herr talman! Jag uppfattade inte riktigt vadBirgitta tyckte i sakfrågan. Det finns juyrkanden från utskottet och yrkanden frånVänsterpartiets sida.Birgitta håller med i sak om det vi haryrkat på och det jag har argumenterat för. Hon trordock att det här är sista gången tarställning till ett paket med hundratals rättsakter.Det vet jag inte om det är.Hon frågar hur vi egentligen har påverkat beslutenoch hur vi har gått till väga. Jag hade ett alldeleskonkret exempel som gällde en storarbetsmiljöfråga i direktiv , dvs.kosmetikadirektivet. Där står det: Om enmedlemstat på grundval av en utförlig motiveringkonstaterar att kosmetisk produkt, trots att denmotsvarar kraven i detta direktiv, kan utgörahälsorisk, kan den provisoriskt förbjudautsläppandet på marknaden av denna.Medlemsstaten skall informera övrigamedlemsstater och kommissionen om detta ochange skälen för sitt beslut. Kommissionen skallinom rådfråga berörda medlemsstateroch därefter lämna sitt yttrande utan dröjsmål ochvidta lämpliga åtgärder.Svenska regeringen valde att inte göra någontingtrots krav från ,Arbetarskyddsstyrelsen osv. Vem rådfrågade de?Det var ett exempel. Det finns fler.Det finns andra direktiv som vi inte har gjortnågonting åt. Jag nämnde ett direktiv som skulle havarit till stöd för anställda och givit demanställningstrygghet, dvs. överlåtelsedirektivet,nr 77187.Jag menar att regeringen agerar som om vore ett lydstatsavtal. Det gör mannaturligtvis efter en viss strategi och för att nå ettEU-medlemskap. Som jag sade i min tidigaredialog med EU-förespråkarna kan man säga nejoch göra undantag. Om det går för långt eroderarnaturligtvis . Då tvingar man fram enomförhandling. Om man inte gör det får vi levamed , och då behöver vi en merdemokratisk procedur. Det har vi föreslagit.Jag har alltså väldigt svårt att förstå att BirgittaHambraeus argumentation kan leda till någontingannat än stöd för de förslag jag har framställt.Anf. 110 ()replik:Herr talman! Jag står bakom utskottsmajoritetensåsikt, och jag är alltså med på att vi nu tar över dens.k. Jag tycker inte att det ärmeningsfullt att nu försöka motarbeta den underväldigt hopsamlade lagmassan. Men dettaär sista gången, och det är min poäng.Det är fr.o.m. som vi verkligenhar möjlighet att vara med och påverka. Jag ärväldigt mån om att vi skall göra det. Vi har störremöjligheter att påverka inom EES än vad vi faktiskthar som medlemmar i . Det är poängen medmitt anförande.Med har vi fortfarande kvar helabeslutsrätten om alla lagar som gäller i . Omvi har skrivit på ett avtal och det visar sig attriksdagen har fattat ett felaktigt beslut i en detalj,som den som hat tagit upp, har vimöjlighet att ändra på beslutet. Det tycker jag attvi skall göra i detta fall. Det är uppenbart att dethär är något som upptäckts i efterhand, och då harvi möjlighet att ändra. Antingen kan regeringengöra det , eller så kan vi motionera i januari.Det är väldigt viktigt att poängtera att vi med är en suverän stat. Riksdagensvarar för alla lagar som gäller i , ochriksdagen kan ändra lagar som vi inte önskarbibehålla.Som medlemmar i har vi gått in i en union därvåra domstolar är tvingade att arbeta efter de lagarsom EU har stiftat. Därmed är vi verkligen enlydstat. Jag tycker att det är väldigt viktigt attpoängtera skillnaden.Som en sammanfattning kan jag säga att jag inteanser att det är mycket att göra åt den stora massanav material i den s.k.skarv-acquisen på dettastadium. Det är sista gången vi förödmjukas pådetta sätt. är det väldigt viktigt att se framåt.Om vi har gjort några misstag den här gången börvi ändra på dem möjligt.