prot · GI0946 · 1994-12-20 00:00:00 — Men när valrörelsen äröver och vi fattar besluten, då kommer det riktigasocialdemokratiska ansiktet fram, då sparar ni påområden som drabbar småföretag, bönder, glesbygdoch små orter. Det drabbar också lågavlönade ochmänniskor med små inkomster.Det är ganska anmärkningsvärt och typiskt social-demokratiskt. När ni skall göra någonting för pensio-närerna, så väljer ni att föreslå en förstärkning av detkommunala bostadstillägget, inte i första hand exem-pelvis en höjning av pensionstillskottet, som verkligenkommer låglönepensionärerna till del.Jag tycker faktiskt, , att det, medtanke på allt sade under den förramandatperioden och det som han nu gör, borde finnasen annan rodnad på kinderna. Men det kanske är litetväl mycket att begära av sist vill jag önska kammarens ledamöter ochpersonal en god jul. Det inkluderar även finansminis-tern, varhelst han kommer att tillbringa julen.Anf. 43 Finansminister ():Herr talman! Jag tackar vice ordföranden i fi-nansutskottet för den vänliga julhälsningen. Julen firasi Skåne.Dock måste jag säga att gjordesig skyldig till två fatala missgrepp. Det första var atthan hade mage att påstå att man i den gamla regering-en skapade resurser så att man fick resurser över ochkunde bedriva en aktiv regionalpolitik. Jag sitter numed ansvar för resterna av den budget där man skapa-de resurserna. Lånebehovet kommer enligt uppgift attuppgå till . Om det är på det visetman skapar resurser när man skall bedriva politik dåär reformutrymmet obegränsat. Det är bara att ta försig. Ni drev, , regionalpolitiken påkredit, på krita. Ni lånade er fram och satte landet iobestånd. Om vi inte tar landet ur den situationen, dåär krisen ett faktum.Det andra misstaget: skulle hapassat på tillfället, innan han önskade god jul, att klaraut stora svaghet i den ekonomiska politiken,nämligen att ni vill spara påkommunerna, den sektor som sysslar med vården,skolan, äldreomsorgen och barnomsorgen. Det kallasvisserligen kryptiskt realt oförändrad offentlig kon-sumtion men innebär en besparing på 35 miljarderkronor, 10 på staten och 25 på kommunerna.Det är den julhälsning som ochCenterpartiet skickar till alla de kommunpolitiker runtom i landet som just nu har färdigställt sina budgetar.I den julhälsningen ligger: Var tacksamma alla ni somansvarar för barnomsorgen och skolan att det blev enny regering. Då slapp ni ett besparingsbeting på 25miljarder kronor. God jul, !Anf. 44 () replik:Herr talman! anförande varinte något inlägg i den ekonomiska debatten, utan jagtolkade det i stället som ett inlägg i den interna debattsom uppenbarligen pågår mellan Socialdemokratiskapartiet och LO. Jag kan läsa i : Pers-son har på sig. Regeringen och LOgör allt för att undvika ett nytt rosornas krig. På envecka har de haft inte mindre än tre krismöten, detsenaste . har de bara några dagarpå sig att bli sams.Fortsättningen illustrerar att det handlar om famil-jepolitik - närmare bestämt om barnbidragen. De harvarit uppe till diskussion här tidigare. I det betänkandesom vi snart skall fatta beslut om - jag säger dettabara för att fräscha upp minne - finnsdet förslag som reducerar barnfamiljernas ekonomimed . Det är vad som tasifrån dem. Allt är inte preciserat. Men precist är dett.ex. beträffande de minskade flerbarnstilläggen. Dettabelastar just de familjer som har det besvärligast -familjer med flera barn - mycket hårt och, enligt minuppfattning, grovt orättvist.Det har framkommit att det pågår en diskussioninom LO och SAP om huruvida man skall ha ytterli-gare - eller möjligen ersättningsvis; det är en av frå-gorna - minskade barnbidrag. Den fråga som jag förstvill ställa till är: Är den barnbidrags-minskning med som diskuteras inne-hållet i de 3 miljarder som det i utredningstermer talasom i dagens betänkande? Är de 3 miljarderna alltsånågot som man har lurat med sig Vänsterpartietpå och som vi fattar beslut om , eller är det frågaom något som ligger utöver dessa ?I så fall innebär förslagen att man belastar barnfamil-jerna inte med de 8 miljarderna i dagens betänkandeutan kanske med eller något så-dant. Jag kan då mycket väl förstå de problem somdetta skapar inom socialdemokratin.Jag förmodar att även kan förestäl-la sig vilka busslaster utanför han självskulle ha varit bidragande till att organisera om jagoch den förra regeringen hade lagt fram sådana för-slag.Anf. 45 Finansminister ():Herr talman! Först till detta med om vi deltar i enekonomisk debatt eller inte. Ja, det är en ekonomisk-politisk debatt - inget nationalekonomiskt seminari-um, ! Det handlar om att i riksdagta förslag som sanerar de statsfinanser som än någon annan symboliserar neddragningenmed. Det är hennes verk som vi nu skall försöka rättatill. Det är en uppgift som inte enbart handlar omkalkyler. misstag var att hon aldrig be-grep det. Det går att räkna ut saker och ting. ärdet en gymnasistuppgift, !Däri ligger inte svårigheten, utan svårigheten i denekonomiska politiken ligger i att få en uppslutningkring förslagen så att man får en majoritet, får försla-gen genom . tragik bestod i atthon inte ens fick genom förslagen i den egna rege-ringskretsen. Otaliga är historierna om hur Finansde-partementet avrustades och reduce-rades till en kalkylavdelning, som så småningomöverprövades av ett gigantiskt samordningskanslicentralt i Statsrådsberedningen. Det är politik, fruWibble! Och det är möjligen sådant som en blivandepartiledare borde ha begripit men som man inte riktigtfick grepp om. Därmed reducerades allt till menings-lösa seminarieövningar i finansplaner som sedan interesulterade i handling. Detta är facit!Det är rätt att vi lägger våra besparingar på trans-fereringar. Vi har valt att skydda konsumtioneninom den kommunala sektorn och överföringarna tillkommunerna. Det gäller vård, omsorg och utbildning.I förslag finns det förslag som Per-OlaEriksson inte ville kommentera - nämligen om realtoförändrad statlig, offentlig, konsumtion med en or-dentlig besparingsuppgift för kommunerna om i stor-leksordningen 25 miljarder kronor.Vi har gjort valet. Vi vill inte nedrusta den gemen-samma sektorns kvalitet, och vi har valt att spara iöverföringarna till hushållen. Det är inte ett lätt val.Men det är ett val som vi också presenterade för väl-jarna före valet och som vi fick deras mandat att ge-nomföra i praktisk politik. Det är vad dagens debatthandlar om.Anf. 46 () replik:Herr talman! Det är alldeles uppenbart att t.o.m.snabbare, tror jag, än vad de flesta föreställt sig dykerde interna problemen inom socialdemokratin upp. Föross som inte är involverade i detta är det väl bara attvänta och se vad som kan komma ut av det hela.Ett av de stora problemen i det sammanhanget ärnog att man inte riktigt har tagit den känsla på allvarsom finns i hela samhället, nämligen att det är väldigtangeläget att komma med en politik som ger oss demånga nya jobb som vi behöver.Göran och många med honom har bådemedvetet och omedvetet upparbetat en känsla av attalla problem skulle lösas om det bara blev regerings-skifte. När det nu inte blir av, när det tvärtom är så attmånga av de kanske mekaniska beräkningarna frånbl.a. - som ibland faktiskt visarsig innehålla en del sanning - visar att arbetslöshetenblir kvar, blir människor besvikna. Jag kan förstå attdetta skapar problem för dem som låtsats att alltskulle lösa sig bara de själva kom fram till köttgrytor-na. Men det får de väl klara ut själva.Ett inlägg i den ekonomiska debatten som faktiskthar mycket stor relevans för jobben och för kommu-nernas och hushållens ekonomi nämnde själv. Han sade att han vill skapa förtroende iomvärlden.När det gäller frågeställningarna i mitt huvudanfö-rande och i en replik till vill jag fråga:Varför tror att den svenska ekonominhalkar efter och att de svenska, farligt höga, räntornafortfarande - efter det vi fått en socialdemokratiskregering och socialdemokratisk politik, bättre kon-junkturer i omvärlden, ett ja till EU i folkomröstning-en och ett i omvärlden - är lika höga?Fortfarande är de ju högre än detyska. Och det är de efter alla dessa från utgångspunkt, som man skulle kunna tycka,positiva händelser.Jag drar slutsatsen att den omvärld vars förtroendeGöran gärna vill ha inte tror på . Jag förmodar att har en annanförklaring. 47 Finansminister ():Herr talman! Jag tror inte att det är så svårt att be-gripa att omvärlden faktiskt vill se att det här parla-mentet klarar av att hantera den statsfinansiella frå-gan. Jag tror också att omvärlden med stor spänningser fram emot den behandling som skall komma undervåren med anledning av budgetpropositionen.Vi kommer att kunna visa att vi, om riksdagenställer sig bakom den typ av förslag som läggs fram,har ett grepp om statsfinanserna. Det bör rimligenresultera i fallande räntor. Till dess tror jag att vi slitermed det fördärvade rykte som den tidigare regeringenmed i spetsen gav . Sorg-ligt, men sant!Jag blir litet tagen av bekymmerom den interna debatten inom socialdemokratin. Vihar diskussioner om avvägningen av politiken. Det ärnaturligt, och det är inte sensationellt. Men jag skulleväldigt noga passa mig för att framställa det som ettsvaghetstecken, om jag själv var föremål förmediers granskning inför ett eventuellt partiledarvaldär partiet uppenbarligen faller i två halvor.Folkpartiet, , är uppenbarligen ettparti som framför allt kännetecknas av en så omfat-tande intern debatt i partiledarfrågan att all annanpolitisk aktivitet får stå åt sidan. Hade jag det utgångs-läget skulle jag vara litet försiktig när jag försöktegöra poäng av att andra partier har en intern, ochibland ganska hård, debatt.Slutligen: skall kanske gå tillbakatill statsskuldsfrågan - de snart 1 400 miljarder som viskall rädda i kommande budgetar - och fråga sig vaddet var som gick så snett när det här byggdes upp.Anne bär stor skuld när det gäller den politi-ken. Kanske skulle hon i julhelgen ställa sig framförspegeln och säga: culpa. - Min skuld. Min mycket storaskuld.Anf. 48 () replik:Herr talman! påstår litet svepandehär att ingen har talat om den höga skuldsätt-ningen, om statsskulden som växer snabbt. Men hanhar fel. Jag uppehöll mig i inledningen av mitt hu-vudanförande ganska mycket vid statsskulden, under-skotten, räntebetalningarna, betydelsen för det nuva-rande ränteläget osv. Jag känner mig dock inte träffad,för jag förstår att ville träffa den förraregeringen.Vad jag däremot vill fråga om äregentligen samma sak som jag frågade , men som jag inte fick något redigt svar på. Närman går in för att sanera statsfinanserna och tvingas tatill skattehöjningar, varför har man då denna ovilja attgöra det på ett sådant sätt att vi förvaltar naturresur-serna bättre och på lång sikt får en bättre ekonomi? Istället för att ensidigt lägga ökade skatter på arbete,lägger man dem på miljösidan, på utsläpp av koldiox-id. Om man lägger skatter på den sidan skadar maninte vår förmåga att skapa ekonomiska resurser iframtiden.Faktum är att det här förslaget innebär att manvrider skattesystemet ytterligare till nackdel för mil-jön, när man så ensidigt lägger beskattningen på ar-betssidan. försökte besvara den fråganoch fastnade då för ett argument om att denna idéskulle missgynna industrin, för då skulle den drabbasav högre skatter. Men faktum är ju att beskattningenpå industrin ökar när man lägger på ökade arbetsgi-varavgifter och även ökar beskattningen på arbete iövrigt. Det argumentet håller inte.Man kan faktiskt växla de här skatterna mot var-andra ur företagens synpunkt. Varför denna ovilja tillökade miljöskatter?Anf. 49 Finansminister ():Herr talman! Det har varit en svepande kritik avdem som inte visar på problemet. Det vet , som jag lyssnade noga till. Det gjorde jag därföratt har varit en i långastycken konstruktiv samtalspart.Jag räknar med att vi i fortsättningen kan åter-komma för samtal. Miljöskatterna är ett område somkan vara aktuellt. Det är en del av den ekonomiskapolitiken. Sedan har vi hela det andra spektrumetockså.Nu skall vi börja arbeta med utredningen om dengröna skatteväxlingen. Jag tror att där ligger storamöjligheter, kanske inte statsfinansiellt, men för att fåtill stånd en bättre samhällsutveckling.Här är jag också övertygad om att den vitbok somDelors har presenterat vid toppmötet i . Det är en europeisk debatt. Danskarna, dedanska socialdemokraterna och de danska liberalerna,har också varit pådrivande i i den här debat-ten. Jag tycker att skall vara med där.Dock har jag rest ett varningens finger.Jag är inte tvärsäker på att det ger de stora budgetef-fekter som vi ibland kan behöva. Men om det inteförsvagar statsfinanserna utan i stället ger en bättreutveckling av samhället är det naturligtvis en Gudibehaglig gärning.Låt oss pröva det här konstruktivt, försöka hittafram. Jag kommer inte att medverka till att stoppanågot förslag på det gröna skatteområdet som förstär-ker statsinkomsterna och går att förena medatt har en konkurrenssituation för sin industrisom är acceptabel. Jag är helt öppen ochrepresenterar även ett parti som på den här punkten ärhelt öppet och som i regeringsställning har genomförtväsentliga omläggningar av skattepolitiken i den rikt-ning som jag tror faktiskt gillar.Välkommen till en debatt!Anf. 50 () replik:Herr talman! Det var ett positivt svar jag fick.Faktum är att det vi skall ta ställning till vrideråt fel håll.När det gäller Europadebatten är det faktiskt så attEU-kommissionen är mycket positiv till införande avkoloxidskatt. I de samtal som vi i den gröna gruppenhar med tjänstemännen och även i viss utsträckningmed kommissionärerna är det så att man i det närmas-te ber oss i att gå före, att införa en likformigkoloxidskatt, att också höja den för att driva på. Fördet är inte långt kvar tills de gentemot politikerna -det är rådet som bromsar - får igenomen koloxidskatt som då blir giltig för hela EU-området. Det vore naturligtvis en mycket stor fram-gång.Det är riktigt att mer miljöskatter i stället för skattpå arbete ger en bättre samhällsutveckling, inte minstur ekonomisk synpunkt, eftersom det gör att vi fårstörre resurser att leva på . Det kommernaturligtvis att återverka positivt på budgeten.Jag ser fram emot kommande samtal i den här frå-gan och hoppas att vi kan få till stånd någonting snart.Anf. 51 () replik:Herr talman! Jag tyckte faktiskt att en imponerande pedagogisk kraft pläderade förbehovet av att göra rätt för sig, att inte konsumera förlånade pengar.Det är bara ett bekymmer. Den här pedagogikenhade behövt komma under den förra mandatperiodennär ni, , anklagade oss i den förra fyr-partiregeringen för att göra oss beroende av Ny de-mokrati, som sprang ifrån sin egen politik. Det hadeinte varit något som helst bekymmer om då hade funnits här i kammaren med denna peda-gogik, om han då hade funnits här med de ståndpunk-ter som manifesteras i det betänkande vi har att taställning till eller ännu hellre med det ytterligarebesparingspaket som skall komma i januariproposi-tionen. Då hade saken varit mycket annorlunda.Men, herr talman, då var pedagogiken en annan.Då liknade den mer det tidiga 80-talets socialister iFrankrike som ville stimulera sig ur krisen, medmomssänkning och annat. Den dåvarande regeringenanklagades för att missköta konjunkturpolitiken. Gö-ran får ha en viss förståelse för att vi har enkritisk hållning till detta, när vi jämför med det histo-riska skeendet.Göran säger också mycket riktigt att detär tre uppgifter som vi kommer att få kämpa med,nämligen sanering av de offentliga finanserna, attklara arbetslösheten och att bära bördorna rättvist.Bekymret är att ni när det gäller att klara arbets-lösheten till så oerhört stor del satsar på att höja skat-ten på arbete, som går stick i stäv med den vitbok omarbetslösheten som har lagt fram.Ni för en politik som försvårar för företagande.På den andra punkten, när det gäller att bära bör-dorna rättvist, är det anmärkningsvärt att ni lägger enså stor del av saneringsuppdraget på just landets barn-familjer och pensionärer. i försäm-rad köpkraft för de barnfamiljer som har den lägstaköpkraften. Och att pensionärerna får bära en så stordel är för oss en gåta, när man skall lägga fram enpolitik där bördorna skall bäras rättvist.Anf. 52 Finansminister ():Herr talman! Den pedagogiska kraften har ickesaknats tidigare heller. Däremot har den lyssnandeförmågan kanske inte förut varit så uppövad som dentydligen är här . Jag hälsar välkom-men i de lyssnandes skara.Mats har i sitt besparingsförslag samma ab-normitet som . 35 miljarder vill ni ha till oför-ändrad offentlig konsumtion. 25 miljarder satsas påkommunerna. Skulle vilja beskriva förkammaren vad det är för något?Anf. 53 () replik:Herr talman! Den oförändrade reala offentligakonsumtionen har ju redan i stor utsträckning antagitsav den kommunala sektorn. Om jag minns rätt harman redan tagit , medan denstatliga delen faktiskt - och det gäller även den för-sörjningsbalans som presenteras i propositionen -förväntas öka sin konsumtion. Jag tror att det snarastär som skall förklara hur det är rimligtmed den prognos som finns i försörjningsbalansen vadgäller den statliga konsumtionen.Vi hörde på radion att man förbereder ochtydligen redan har förhandlingar med TCO om ned-skärningar inom den statliga sektorn. Självklart finnsdet fortfarande ett utrymme för strukturrationalise-ringar inom de här olika verksamheterna. Men GöranPersson vet lika väl som jag att reell oförändrad kon-sumtion innebär att när ekonomin växer bör konsum-tionen ligga kvar på samma nivå. Det är det som me-nas med oförändrad konsumtion.Anf. 54 Finansminister ():Herr talman! Det inlägget blir en av höjdarna iårets julläsning, det kan jag försäkra att det här försökte göra var attsamtidigt säga att det inte blir några indragningar påkommunerna och sedan försäkra att med kds politikskall man spara 35 miljarder. Bara en mycket profes-sionell bärare av falskt politiskt vittnesbörd kanåstadkomma någonting sådant.Jag kan försäkra om att jag just nu tit-tar på den statliga konsumtionen. Där kommer, det äringen hemlighet, en hel del förändringar att göras.Men om jag är oerhört generös mot närdet gäller hans budgetalternativ, som rymmer 35 mil-jarder av realt oförändrad offentlig konsumtion, ochsäger att 10 av dessa miljarder är statlig konsumtion,så återstår 25 miljarder för att få storabesparingsansvar att gå ihop. De 25 miljarderna, MatsOdell, faller på kommunerna.Då tror faktiskt jag att den ensamstående pensio-nären som är i behov av hemtjänst hellre ser att kom-munen har resurser att också i fortsättningen sända enkvinna eller en man hem att hjälpa till med matlag-ning, städning och vård än att de sista kronorna i pen-sionen är ograverade. Det valet har vi träffat.Men med kds och sparprogram i dennakammare skall 100 000 anställda i kommuner ochlandsting avskedas . Det är innebördenav det man säger, att skall sparaspå realt oförändrad offentlig konsumtion.Jag är ledsen, , att behöva säga att fördem som drabbas av en sådan politik blir det ingengod jul.Anf. 55 ():Herr talman! Jag skall i mitt inlägg fokusera påden oroande utvecklingen i kommuner och landsting,som inletts efter de socialdemokratiskamaktövertagandena, och den negativa effekt detta fårför samhällsekonomin.Så sent som karakteriserades kommunsek-torn av en ökande produktivitet. Trots återhållsamhetmed utgifterna och i stort sett i frånvaro av planlagdaskattehöjningar var det faktiska utbudet av kommunalservice på de flesta områden ökande. Situationen varkarakteristisk för vad man får med en ökande produk-tivitet. I finansplanssammanhang kunde denna ut-veckling avläsas bl.a. i en sjunkande kon-sumtion, vilken skapar utrymme för en motsvarandeökning av den privata konsumtionen och även sparan-det.I rask takt, kanske förbisedd i mycket av debattenom den ekonomiska utvecklingen, har situationenändrats . Den första tydliga signalen komi och med resultaten av kommunalvalen. Antaletkommunala skattehöjningar som därefter aviseradesökade snabbt. Vid en första sammanräkning somgjordes i underskattades uppen-barligen skattehöjningarna grovt. Man trodde där såsent som att höjningarna skulle bli ca 30 öreper skattekrona i medelutdebitering.Verbalt var regeringen i sin proposition däremotuppenbarligen oroad. Man skrev: Regeringen anser attkommuner, landsting och kyrkliga kommuner börvara ytterst återhållsamma med skattehöjningar. Enenskild kommuns beslut att höja skatten bidrar till attskärpa den samlade beskattningen av arbete, vilketinnebär betydande nackdelar ur samhällsekonomisksynvinkel.Men när sedan företrädare för regeringen var uteoch talade var språket ett annat. Då var det naturligtatt kommunalskatten nu höjdes. Väljarna hade givitdet mandatet i de kommunala valrörelserna, hette det.Då var tydligen det samhällsekonomiska perspektivetsom bortblåst.Därför kunde den insiktsfulle redan i början avoktober göra en klockren prognos, att de planeradeskattehöjningarna skulle ökas med ominga motåtgärder sattes in.Vi beräknade detta från moderat håll. Och mycketriktigt ser vi nu att medelutdebiteringen inte kommeratt öka med per skattekrona - mycket nogredan detta - utan med . Det är en avde allra största kommunalskattehöjningarna som ge-nomförts. Detta är en total utdebiteringshöjning i riketpå - skattehöjningar somläggs ovanpå alla andra höjningar som denna höstbeslutas här i riksdagen.Dessa kommunala skattehöjningar är allvarligautifrån flera synpunkter. De leder till sänkt privatkonsumtion men i stället höjd konsumtion.Konjunkturinstitutet har i sin senaste prognos gjortjust den justeringen. Utvecklingen förstärker struktur-felen i den svenska ekonomin och åstadkommer störresvårigheter att rätta till felen i framtiden.Att nu en uppenbar risk föreligger att den positivautvecklingen i kommunsektorn bryts blir en allvarligsignal om att det samhällsekonomiska läget försäm-ras. Särskilt tragiskt är detta, eftersom det nu på nyttblir de kostnadseffektivare alternativen som får strykapå foten till förmån för de dyrare lösningarna. AnneWibble berörde just detta tidigare i debatten. Föränd-ringarna i familjepolitiken är bara ett exempel där justdetta blir effekten. Vi får då på nytt en ökning av denoffentliga konsumtionen, där stat och kommun spelaren så stor roll. Det skulle alltså förstärka strukturfeleni svensk ekonomi. Alla utomstående bedömare av vårsituation säger att just detta är felet.En allvarlig fråga till finansministern vore därförvarför han låter tiden gå och endast stilla åser dennautveckling. Det var som han hademöjligheten att motverka de samhällsekonomisktfarliga signaler som började sprida sig denna höst ochvars effekter vi sett. Eller är det verkligen så att GöranPersson lutar sig mot att väljarna i kommunalvalensägs ha givit mandat för en politik som så uppenbartmotverkar den samhällsekonomiska återhämtningsom även säger sig vilja stå för?Verktygen att motverka detta finns ju.Vi moderater har t.ex. i årets motion pekat på hurlätt det skulle vara att motverka flera av årets kom-munalskattehöjningar genom att avräkna hälften aveffekten av skattehöjningarna mot den s.k. neutralise-ringsavgiften.Varför denna passivitet , om somfinansminister rent mentalt förstår hur skadliga verk-ningarna är med en konsumtion om intemotåtgärder sätts in ?Jag lyssnade till det tidigare meningsutbytet mel-lan och och kunde då kon-statera att uppenbarligen svävar påmålet här. Han tycks förespråka att den kommunalakonsumtionen i reala termer åter skall börja öka. Vil-ken signal det ger, om man företräder ensamhällsekonomisk återhämtning, är en mycket in-tressant fråga.Herr talman! Jag nöjer mig med att påtala att jagnaturligtvis står bakom samtliga moderata reservatio-ner i finansutskottet, men jag yrkar bifall enbart tillreservationerna 1 och 93.Anf. 56 BO ():Herr talman! Det har varit intressant att följa dendebatt som vi har hört och se den ödmjukhetmed vilken diskuterar de frågor som vihar att besluta om här i kammaren.