prot · GH0958 · 1994-02-10 00:00:00 — Attklara det på ett bra sätt är 1990-talets storautmaning. Det kräver att alla tar ett ansvar. Mångaav de beslut som krävs är besvärliga och motsatsentill oppositionspartiers väljarfrierier. Icke destomindre måste de tas.Problemen, fru talman, är stora; många har ordatom dem. Men möjligheterna är också stora. För attta till vara möjligheterna, skapa massor av nya jobboch tryggad välfärd, måste vi fortsätta att angripaproblemen på det sätt som regeringen gör.Anf. 14 () replik:Fru talman! Finansministern sade att det varnödvändigt med ytterligare åtstraming ochbesparing. I mitt anförande frågade jag hurvårdnadsbidraget rimmar med den typen avuttalande. Hur är det finansierat? Hur kan manlägga fram en ny reform som bara bygger påunderskottet? Svara på det.Jag frågade också om regeringen tänkte dra tillbakaförslaget om de 300 plus i a-kassesystemet. Jag fick inte något svar på denfrågan heller. Däremot fick jag ett svar somåberopade resonemang i den frågan. Omman skall följa i den delen, måste jaguppfatta det som att regeringen tänker lägga framförslaget . Med tanke på de rykten somgår tror jag att det vore bra om finansministernkunde skingra slöjorna något. Kommer regeringenatt lägga fram förslaget eller inte?Det är en viktig fråga eftersom det handlar omoerhört många människor. Detta är ett systemskiftei ordets egentliga mening. Om regeringen läggerfram förslaget kommer vi snart att hahundratusentals människor som stämplar ut ur a-kassorna och hänvisas till socialbyråerna. I vissakommuner måste de först göra sig av med sinatillgångar innan de är berättigade till socialbidrag.Om det är det finansministern menar när hon sägeratt hon skall gå vidare med besparingar, är detviktigt att tydliggöra det. Vi har då en politisk stridframför oss under våren.Anne resonemang att kronan går upp ochatt vi är inne i en positiv spiral är en analys som vinog alla kan dela, men vi hörde inte åt sig äran av att kronan föll, vilket var ett direktresultat av hennes egen misslyckade politik. Frånbotten går vi uppåt. Vi skall komma ihåg varför vistartar på en så låg nivå som vi gör.Anf. 15 Finansminister ():Fru talman! Jag skall ge några svar.Vårdnadsbidraget har vi diskuterat många gångertidigare. Det är en omfördelning av utgifter. Blandnästan tusen poster måste man självklart kunnagöra omfördelningar. I regeringen har vi intesamma uppfattning som socialdemokraterna omvad som är allra viktigast bland de tusen poster somsocialdemokraterna lämnade efter sig. Vi görändringar för att uppfylla våra uppfattningar omrättvisa och valfrihet.Göran andas mycket stor motvilja mot denförändring i reglerna för a-kassa som lades framredan förra hösten. Jag vill bara konstatera attgrundinslaget i förändringen är att göraarbetslöshetsförsäkringen till en allmän försäkringsom gäller alla. Det skulle vara intressant att höraGöran argumentera för att det vore fel.Det är ju det ni säger när ni går emot våra förslagpå den här punkten. Jag vill påminna GöranPersson om att det inte är inräknat någrabesparingar i de förslagen.Tvärtom innebär det förhållandet att alla omfattasav förslaget och att utgifterna till att börja med blirnågot större.Jag noterar också, fru talman, att svarade på någon av mina frågor. Han vågarinte upprepa att den socialdemokratiska budgetenär starkare, eftersom han vet att det är en bluff.Han vågar inte svara på frågan om den långsiktigasaneringen. Vart har den tagit vägen? vet att den antingen innehåller otrevligasaker eller inte finns.Anf. 16 () replik:Fru talman! Det var intressanta besked somfinansministern gav. Jag måste tolka om de 300 plus så att regeringenicke kommer att lägga fram det förslaget undervåren. Hon glider undan från ett klart ja eller nejpå den frågan genom att ta upp den andra fråganom a-kassorna skall vara statliga eller som hittillsprivata, i den meningen att de har varit hanteradeav fackföreningarna.Var vi står i den ideologiska frågan vet AnneWibble. Det är ingen tvekan om den debatten. Detnya i det här resonemanget är att svara på frågan om regeringen tänker dratillbaka de 300 plus ochutstämplingsrisken. Människor får gå från entillvaro där de har haft en något sånär godekonomisk trygghet via a-kassan till ett system därde får vända sig till en socialbyrå. De får kanskebörja med att göra sig av med villan, bilen ochsommarstugan, som för många som har blivitarbetslösa tillhör det som de har vant sig vid att ha.Det är det systemskiftet som ligger i de 300 plus 150dagarna och som har mött en sådan oerhörd vredeute i landet.Nu förstår jag av att detta förslagmycket väl kan komma att dras tillbaka undervåren. Om jag har missförstått detta, svara då ettklart ja på att regeringen tänker upprepa detförslaget! Det är oerhört viktigt.Om det är 1 000 utgiftsposter som ni har rört er medför att få ihop de 3 miljarderna tillvårdnadsbidraget, kan inte då vara såhygglig mot finansutskott att honskickar över en sammanställning över varifrån de 3miljarderna har tagits, så att vi ser hur det ärfinansierat?Hittills har jag bara fått det svaret av det ligger i budgetunderskottet. Detta ärnaturligtvis fullständigt omöjligt att acceptera. Vikommer att vara tvugna att pressa nedkostnaderna. Det råder inget tvivel om att vi harlagt fram ett förslag som har ett starkare saldo änregeringens. Men det räcker inte, och det är viöverens om. Vi kommer att få ett 90-tal sominnebär oerhört stora påfrestningar, och då skallbördorna fördelas rättvist.Anf. 17 Finansminister ():Fru talman! Förslaget omarbetslöshetsförsäkringen står påpropositionslistan, och det kommer att framläggasett sådant förslag.Jag noterar att fortfarande inte harnågon argumentation att sätta emot. Han vet att detsocialdemokratiska budgetförslaget bygger på,mycket vänligt beskrivet, en kreativ redovisning,därför att det i verkligheten är många miljarderkronor svagare än regeringens. Det långsiktigaprogrammet lyser med sin totala frånvaro.Det är också mycket märkvärdigt att densocialdemokratiska politiken, som ju påstår sigvara för flera jobb i den privata sektorn -- det harstått i tidigare motioner -- vill få fram dessa nyajobb genom att återgå till 80-taletsstraffbeskattning av mindre och medelstoraföretag. Det är utomordentligt egenartat att mankan föreslå sådant.Om de socialdemokratiska förslagen skulle kommaatt genomföras, handlar det faktiskt i praktiken ombetydligt ökande skatter på nya jobb. Det leder ipraktiken till färre investeringar i och färrejobb, i synnerhet i de mindre och medelstoraföretagen. Det blir, , högrearbetslöshet. Det är en dålig politik.Anf. 18 () replik:Fru talman! Finansministern talade om . Där sägs det i enförhållandevis säker kalkyl att det skall kosta densvenska samhällsekonomin 19 miljarder kronornetto att vara medlem. Man för ett oerhört abstraktresonemang om att medlemskapet skall skapastabilitet, och sedan ägnar man sig åt någonting somvi verkligen kan kalla kreativ bokföring. Som av enhändelse råkar denna stabilitet ge något mer än 19miljarder i ökade utlandsinvesteringar i Sverige.Jag hävdar att det skulle vara ett sammanbrott försvenskt utredningsväsende om det är så attregeringen kommer att hävda och använda dessasiffror i sin propaganda inför EU-omröstningen.Sverige har ett av världens mest generösabeskattningssystem för företag och kapitalägare.Förra året talade åtminstone finansministern någotom behovet av eftervård efter devalveringen. Dethörde vi inte ett ord om . Är inte finansministerndet minsta oroad över utsikterna av en nyspekulationsbomb och övervinster?Anf. 19 Finansminister ():Fru talman! Jag brukar ofta prata om eftervård avdeprecieringen, och jag har gjort så även ,även om sambandet kanske inte har varit tydligt förJohan . Det handlar om att se till attpriserna inte börjar öka i . Då skulle viåterigen hamna i den spekulationskarusell som blevföljden av den socialdemokratiska bristen påeftervård devalvering.Johan tar upp medlemsavgiften ochutgifter och intäkter för staten respektive samhälletför EU-medlemskapet. Som väl vet är alla siffror om framtidenbehäftade med någon osäkerhet. Medlemsavgiftenhör väl till det något mindre osäkra i en osäkerframtid, men inte heller den går att beräkna påkronan när.Vi vet i synnerhet ännu inte exakt hur våra krav påinfasning och successiv betalning kommer att fågensvar. Det är självklart att vi måste få en vissinfasning, men vi kan inte veta exakt hur storbetalning som infaller varje budgetår. Därför varjag mycket noga med att inte poängtera någonprognosbedömning utan ge exempel på saker somman vid ett utanförskap går miste om i fråga omintäkter, efterfrågan och investeringar.Man får vid ett utanförskap kostnader överstatsbudgeten -- där medlemsavgiften skallbetalas -- med högre räntor och högre arbetslöshet.Det finns mycket tydliga siffror, men den exaktasumman kan vi inte veta, och jag hoppas att vislipper att få veta den. Vi måste bli medlemmar, förjobbens skull.Anf. 20 () replik:Fru talman! Det går utmärkt bra, finansministern,att måla upp ett scenario där den europeiskaunionen har hamnat i handelskrig med ochJapan och där ett medlemskap för skulleleda till ett utflöde av kapital från till . Man kan beskriva ett sådant scenario.Det är också så att svenskt kapital ochföretagsbeskattning är mer gynnsamma än iEU genomsnittligt. Siffrorna och utredningen somkreativt skall skapa intrycket att det lönar sig medett svenskt EU-medlemskap är en bluff,finansministern.I dag avskedas många människor i kommuner ochlandsting. De flesta är kvinnor. Min sista fråga är:Är finansministern det minsta oroad? Vilkainitiativ tänker finansministern ta för att åtgärdaden oerhört allvarliga situation som håller på attutvecklas i landets kommuner, inte minst inomsjukvården och skolan? Vad tänker regeringengöra? Katastrofen är inte långt borta.Anf. 21 Finansminister ():Fru talman! Man kan förvisso, ,beskriva även hemska scenarier för den svenskaekonomiska utvecklingen, för jobb och välfärd,avseende ett läge där vi är medlemmer i Europeiskaunionen. Ett sådant scenario skulle t.ex. medsannolikhet besannas i , om den politik somJohan och socialdemokraternaförespråkar kom att genomföras. Då skulle inte ettmedlemskap räcka för att rädda jobb och välfärd.Det är inte så enkelt att medlemskapet löser allavåra problem, utan det måste självfalletkompletteras med en bra inhemsk ekonomiskpolitik. Det har självfallet stor betydelse för jobbenoch välfärden i vad vi gör här och vilkabeslut som fattas i riksdag.I fråga om den kommunala situationen och lägetinom sjukvården ber jag av brist på tid att fåhänvisa till anförande ikammaren i går, där detta gicks igenom ganskanoga.Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att JohanLönnroth i sitt första inlägg frågade huruvida mannu överväger, som han tyckte, en mängd konstigaidéer som diskuteras av ekonomer inom ochIMF och på alla möjliga andra håll. Jag tror, frutalman, att det faktiskt är så i och i andraländer att vi måste överväga och diskutera litet avvarje av alla de idétyper som förs fram idiskussionen. Jag tror inte att någon av dessa idéerlöser alla problem, utan man måste gå igenom ochanalysera litet grand här och litet grand där för attverkligen få fram den starka ekonomi som gerjobben och den tryggare välfärden.Anf. 22 i (nyd)replik:Fru talman! ger väl inte någotstarkt stöd för regeringens politik för sanering avsvensk ekonomi. Jag skulle vilja frågafinansministern vad hon säger till de ungamänniskor som kommer att få ärva en gigantiskstatsskuld. Hur ser finansministern på nästa mötemed en lågkonjunktur, där statsskulden blir bortåtdubbelt så stor som ? Och slutligen: Närkommer vi att få en budget i balans?Anf. 23 Finansminister ():Fru talman! Till de unga människor som får ärva enalltför stor statsskuld säger jag faktiskt att det varen evig tur att inte fler röstade på Ny demokrati. Nydemokrati har i och för sig i ord fört fram enförfärlig mängd s.k. besparingsförslag, dock iflertalet fall oerhört konstiga och ogenomförbarautifrån de värderingar som vi har i den svenskariksdagen.Det konstiga är att när de konkreta förslagendiskuteras och man har möjlighet att medsocialdemokratins och hjälp fåigenom olika saker, handlar det alltid om störreoffentliga utgifter eller om mindre statsinkomster.vilket minskar möjligheterna till budgetsanering.Jag tycker att i skulle seom sitt eget hus innan han börjar tala så som hangör.Jag har svarat tidigare i någon debatt på frågan närvi får en budget i balans, och jag kan hänvisa tilldet. Det framgår av saneringsprogrammet attunderskotten måste betas av successivt . Detta är helt centralt från denutgångspunkten att vi skall få fram en starkekonomi, som ger oss de jobb och de tryggaförsäkringssystem samt den offentligt finansieradesjukvård, äldreomsorg, barnomsorg osv. som harvarit och kommer att vara grunden för en brasvensk ekonomisk utveckling framöver.Anf. 24 i (nyd)replik:Fru talman! Jag är inte bortskämd med att få brasvar från finansministern. Jag brukar inte få någotsvar alls i det första replikskiftet. Men jag tycker attdet här svaret var litet väl långt underlågvattenmärket. Jag tycker att det borde varaunder en finansministers värdighet att svara på detsättet i riksdag.Jag tycker inte heller att jag fick riktiga besked påmina frågor. Men låt mig ändå gå vidare.Finansministern sade att våra besparingsförslaginte är genomförbara. Nej, det beror på att vi ärensamma om dem. Att de inte är i finansministernssmak betyder ju inte att de i och för sig ärogenomförbara. Då är min fråga: Skulle Nydemokratis budgetalternativ, med storabudgetförstärkningar, vid ett genomförande -- ävenom finansministern nu inte tycker om det -- leda tillstörre förtroende för den ekonomiska politiken,stärka kronan ytterligare, minska inflationsoron,möjliggöra räntesänkningar och därmed skapariktiga jobb?Anf. 25 Finansminister ():Fru talman! Min kommentar är: Tack och lov är Nydemokratis förslag till besparingar i biståndet och iflyktingpolitiken inte genomförbara, eftersom nistår så isolerade med era värderingar. Det är enstyrka för det svenska samhället att ni är såisolerade. Den värderingsgemenskap som byggerpå solidaritet med människor som har det sämre,även i områden utanför gränser, är enmycket viktig grund för ett öppet och tolerantsamhällsklimat. Det är mycket angeläget att vi harkvar det i Sverige.Jag vill vidare bara konstatera att iStockholm inte hade något att anföra motskillnaden mellan era många ord om minskadeutgifter och om besparingar och hur ni tillämparmöjligheten att få till stånd beslut här i riksdagen.När ni kan förena er med socialdemokratin ochVänsterpartiet handlar det om att öka statensutgifter eller att minska statens inkomster, vilketförsämrar den statsfinansiella situationen. Det ärverkligen att sitta på två hästar. Till det som Nydemokrati har gjort sig känt för hör ju att man harröstat mot sin egen politik.Anf. 26 ():Fru talman! Till den allestädes frånvarande AllanLarsson skulle jag vilja hälsa: har det vänt! Detomslag som skett i den ekonomiska utvecklingenunder har varit osedvanligtkraftigt. Det kan beläggas med statistik avseendeorderingång, utrikeshandel m.m., men faktisktockså med statistik hämtad från arbetsmarknaden:färre varsel och konkurser, fler lediga platser. Änmer markant är ändå den förändring avstämningsläget som inträffat. Allt flera svenskartror allt starkare på en ljusare framtid för Sverigeoch dem själva.Redan i ekonomiska debatt i decembervarnade jag för de inflationsrisker som en plötsligköpfest skulle föra med sig. Det är alltid svårt i denekonomiska politiken att motverka att ettomslag urartar till ett överslag. De senasteveckornas händelser har för mig understrukitbetydelsen av att ta till vara de ytterligarebesparingsmöjligheter på den offentligautgiftssidan som kan föreligga. Den breda enighetsom vunnits om att sänka kompensationsnivån iföräldraförsäkringen kommer utöver denplanerade finansieringen för vårdnadsbidraget ochbör därför användas till att minskabudgetunderskottet. På samma sätt bör manförfara med de medel som AMS inte förmårförbruka av sina anslag.Jag förstår att det har varit svårt försocialdemokraterna att nu när vi går mot bättretider skriva ihop en motion som skall finna såmycket elände som möjligt att lasta regeringen för.Men även med beaktande av denna komplikationmåste jag beteckna årets ekonomisk-politiskamotion från det stora oppositionspartiet som ettbedrövligt aktstycke. I den mån det därförekommer något alternativt program, så är det avhokus-pokus-karaktär. Man höjer skatter ochlämnar bidrag till investeringar, och -- simsalabim --når man långt över de i tillväxtsom man på annat håll i motionen bedömer somomöjligt för regeringen att få till stånd ens motslutet av 90-talet. Det är alltid trevligt medskapande fantasi, men tyvärr medför sådana härglädjekalkyler svårigheter för en seriös debatt.Redan analysen av orsakerna bakom krisen äroförsvarligt tunn, lika tunn som den blivandefinansministern i spe varit i sin ekonomiskaargumentation här i dag.Sparandets roll i ekonomin -- och inte minst dessfördelning mellan offentligt och privat sparande --utgör en avgörande ideologisk skiljelinje mellan ettborgerligt och ett socialistiskt synsätt. Jag ser detförhållandet att hushållssparandet i nu nåttupp till en gemonsnittlig europeisk nivå som enförutsättning för återgång till en sunt fungerandemarknadsekonomi. Men för en rättroendesocialdemokrat är det naturligtvis en styggelse.Den förändringen försvårar möjligheterna attmanipulera företagsamhetens villkor ochmänniskors liv. Det är betecknande att det imotionen åter talas om aktiv näringspolitik. Densom var med under de mest radikala åren efter 1968kommer ihåg att med detta uttryck menasplanhushållning.Det finns skäl att vara tacksam över attSocialdemokraterna inte kommer tillbaka med detförslag om sänkt moms som man röstade för här i kammaren. Detfår ses som ett erkännande av att man nu insett attden sortens efterfrågestimulans, som faktiskt inteskulle ha trätt i kraft förrän , skulle slåalldeles fel.Likaså är det ett intressant utslag av realism närSocialdemokraterna godtar åtskilliga av regeringenredan beslutade eller nu föreslagna besparingar,t.ex. den sänkning av kompensationsnivån iarbetslöshetsförsäkringen som förra åretföranledde så högljudda protester.Men så långt som till att avstå från att styra ochsubventionera investeringar har inte omprövningengått. Med regeringens politik förutses näringslivetsinvesteringar växa och nästa år.För industrins del är motsvarande siffror 17respektive . Ändå fortsätterSocialdemokraterna att förespråkadirektavskrivningar av maskininvesteringar med70 %. Det innebär en kortsiktiglikviditetsförstärkning för särskilt verkstads- ochprocessindustrin, som redan dunkar och går ochsom planerar kraftigt ökande investeringar dettabidrag förutan. För statsbudgeten blir resultatetdock en avsevärd försvagning just nu när allakrafter bör sättas in på att reducera underskottet.Samma slappa finanspolitiska betraktelsesätt ärman beredd att anlägga på subventioner tillbyggsektorn. Men en återgång till den politik somtidigare drev fram överinvesteringar i bostäder ochoffentliga lokaler är definitivt fel signal i nuläget.Byggbranschen inrymmer onekligen effektivapåtryckare med ett fack som ligger på hosvänsterpartierna och byggmästare ochträhusfabrikanter som driver på högeröver. Menäven inom denna sektor måste man vänja sig vidsunda produktionsförhållanden utan subventioner.Och det bästa stöd den kan få är sänkta räntor. Detkan uppnås med regeringens program förbekämpning av inflationen och sanering av deoffentliga finanserna. Men hotet omsocialdemokratisk stimulanspolitik verkar i motsattriktning.Vad menar förresten med endjärvare penningpolitik? Det är en retorik somborde ha gått i graven med det gamla året. Att idagens läge kraftigt sänka den korta räntan är intedjärvt -- det är dumdristigt, ja rentav dumt. Följdenblir obönhörligen ökade inflationsförväntningaroch stigande långa räntor, vilket direkt går ut överinvesteringarna och därmed möjligheterna att få tillstånd de nya företag som skall ge oss jobb iframtiden.Det finns tvärtom anledning för attvara försiktig med att sänka marginalräntan för attmed en stärkt krona motverka latentainflationsimpulser och för att stärka tilltron tillkonsekvensen i den ekonomiska politiken, vilketbäddar för en gynnsammare ränteutveckling påsikt.Ett tradionellt inslag i Socialdemokraternasekonomiska program inför valet är givetvis höjdaskatter på sparande, riskkapitalbildning och vadman kallar höga inkomster, vilka numera tydligenanses börja vid . Förstår ni inte attsådana åtgärder måste motverka de syften ni sägerer eftersträva med era investeringsstimulanser?Hur man med höjda skatter på sparande och extraarbetsinsatser skall kunna skapa nya jobb och ökadvälfärd har för mig alltid varit en olöslig gåta.Det ena stora hotet mot den gynnsammaekonomiska utvecklingen som regeringen fått igång i är risken för ett socialdemokratisktmaktövertagande efter valet . Även socialistererkänner numera att kapital och företagande lättrör sig över gränserna. Inför perspektivet av höjdaskatter och försämrat näringsklimat hamnar desatsningar som ger nya jobb utanför vårt land.Det för mig över till det andra stora hotet. Det äratt inte skulle vinna medlemskap i resultatet av konsekvensutredningensarbete är just slutsatsen att inte ens EES-avtaleträcker för att förmå svenska och inte minstutländska företag att investera i . För detkrävs det att vi vinner status av full medlem.Mot denna bakgrund har Socialdemokraternalänge varit förbluffande passiva iopinionsbildningen. Från har detknappt hörts ett ljud. Ingenting sägs heller imotionen om betydelsen av ett EG-medlemskapför ekonomiska utveckling. Likadant ärdet i anförande . Han sägerinte ett ord om denna den viktigaste ekonomiskafrågan.De förslag som läggs fram tyder numera på enavsikt att låta vårt land gå sin egen väg. må gärna kalla det ett socialistiskt projekt,men vill han här och deklarera sin avsikt atthjälpa att föra in i deteuropeiska samarbetet?Fru talman! har själv karakteriseratsin motion som innehållande klassisksocialdemokratisk politik. Ja, nog är dettraditionellt alltid att socialdemokrater höjerskatter och försöker styra näringslivet medsubventioner. Men därmed blir också dentraditionella frågan obesvarad. Hur kan ni tro attden politik som förde oss in i krisen också skallkunna visa vägen ut ur den? Frågan väntar såmycket mera på sitt svar som regeringens politikredan visat sig kunna vända nedgången och gemedborgarna en stark framtidstro.Anf. 27 () replik:Fru talman! Vi har hört arkitekten bakom Ny startför , den man som tillsammans med AnneWibble bär ansvaret för den djupa ekonomiska krisvi sitter i och den kraftfulla åtstramning som skeddei den nedåtgående konjunkturen. Det ansvaretskall inte fly från. Det är klart att hanföredrar att diskutera något annat än denregeringsperiod som han själv aktivt varit med ochbidragit till. insatser i den härregeringen har bidragit till att skärpamotsättningarna i Sverige.Jag ställde en fråga till förut omförmögenhetsskatterna. Jag kan ju ställa den tillLars som väl troligen är direkt personligtberörd av förslaget. I vilken mening tror LarsTobisson att detta återförenar och samlar ?Är det rimligt att de av hushållen som är bästbemedlade nu skall få 2 miljarder till iskattesänkning och resterande får budskapetatt de skall spara och hålla igen? Det är ju denpolitiken ni driver. Det är den politiken ni beskrivernär ni står i talarstolarna och talar om vad somväntar svenskarna i . Det är därför LarsTobisson är ett av de största hoten mot ett svensktEG-medlemskap.Vi som ser EU som en möjlighet att gå in och arbetaför full sysselsättning och rättvis fördelning utifrånvåra värderingar möter ofta människor som säger:Titta på ! De beskriver det svenskasystemskiftet som nödvändigt för att vi skall med iEU.Lars och har bidragit till attvända den svenska EU-opinionen i negativriktning. När vi ansökte om medlemskap var folkpositiva.