prot · GH09103 · 1994-05-05 00:00:00 — Vi tycker att denläroplan som ligger till grund för skolplikten skallhållas ren från formuleringar och värderingar somt.ex. kan leda till farhågor om begynnande religiösintolerans. Jag tror att detta är mycket viktigt i densituation och verklighet som vi befinner oss i.I anslutning till vår strävan att tona nedbetygshetsen måste jag nämna ett ämne där jagtycker att det är helt sanslöst att man över huvudtaget utdelar betyg, nämligen vad gäller den såviktiga idrotten i skolan. Vi tycker att detta ämneborde få större omfattning och i mångt och mycketskulle kunna förbättras. Men vi tror inte att det kanförbättras så länge det styrs av betygen. Vi kan avde olika folkhälsorapporter som presenteras se attdetta ämne är viktigt.Vi tycker vidare, herr talman, att det för svenskasom andraspråk i gymnasieskolan borde finnas enkursplan. Vi kan inte förstå att detta ämne skulleundantas från kravet på en kursplan, eftersom det, ivarje fall som vi ser det, är fråga om ett språk blandandra språk. Vi vet hur viktigt det är att ungdomenutvecklar språken i skolan . Vår uppfattningöverensstämmer här med den som framförs ireservation 3.I den föregående debatten fick jag viss kritik frånen meddebattör på majoritetssidan för att vi frånVänsterpartiets sida bara skulle röra oss medsvepande gester och ha en yvig vokabulär när detgäller problemet social snedrekrytering till högreutbildning. Men den debattören hade inte läst våraförslag i det betänkande som behandlas.Vi menar att det är viktigt att man bygger ut ochförstärker t.ex. studie- och yrkesorienteringen igymnasieskolan. Vi har tagit fasta på den utredningom den sociala snedrekryteringen som lades fram höst. Där pekar man på att om en skoladifferentieras alltför mycket ökar den socialasnedrekryteringen till den högre utbildningen. Detär bl.a. därför, herr talman, som vi ställer ossmycket skeptiska och kritiska till enkursplaneutformad gymnasieskola. Vi tror attklassen har en mycket viktig social funktion, inteminst i dag.Vi skulle däremot vilja gå vidare när det gällerskolornas möjligheter att själva utforma sin egenverksamhet. Vi kan t.o.m. tänka oss att gå så långtsom till självstyrande skolor. Jag medger att det ien sådan styrning finns ett demokratiskt problem,eftersom det också måste finnas ett politiskt ansvarför skolverksamheten i och med att skolplikt ochelevrättigheter är reglerade i lag.Slutligen, herr talman, vill jag kort beröra ett annatav våra yrkanden, om den s.k.meritvärderingsförordningen för lärare. Som vi serdet skall det finnas centralt fastställda regler förbehörighet och meritvärdering vid tillsättning avlärartjänster, bl.a. för att svara mot de krav som vitycker att utbildade lärare kan ställa påarbetsgivarna och även denna församling när detgäller de meritvägar som de skall följa för sinatjänster. Detta infördes i samband med attlärartjänsterna fick en annan huvudman än denstatliga. Det betraktades från lärarfackets sida somen inte oviktig trygghetsåtgärd från sida.Den nu sittande regeringen har för snart ett och etthalvt år sedan utan vidare avskaffatmeritvärderingsförordningen med hänvisning tillatt eller ett medlemskap i denna typ av regleringar på den svenskaarbetsmarknaden.Som bekant är motståndare till EU-medlemskap. Jag kan förresten, herr talman, intelåta bli att erinra om att regeringen kraftigtkritiserade kommunaliseringen av lärartjänsterna.Vad gäller tycker vi att man i domstolfår pröva huruvida vårt land på grund av detta avtalinte kan ha sådana här regleringar på den egnaarbetsmarknaden. Det kan inte vara sakatt i förväg bedöma detta utifrån en givenavtalstext.Många lärare ute i landet ställer sig undrande närjag berättar om regeringens agerande. Det voreintressant om majoritetsföreträdaren kundeförklara vad i som gör att vi inte kan hakvar denna trygghetsgaranti för de svenska lärarna.Anf. 81 HANS NYHAGE (m):Herr talman! I föreliggande utskottsbetänkandebehandlas ett antal motioner från den allmännamotionstiden . Till alldeles övervägande delenrör det sig, som redan sagts, om gamla bekanta.Riksdagen har alltså tidigare tagit ställning till dessayrkanden och tämligen genomgående avslagit dem.I betydande omfattning gäller det motionsyrkandenmed anknytning till de båda läroplaner somriksdagen fattade beslut om den 14 respektive 15december 1993. Man kan ifrågasätta detmeningsfulla i att bara cirka efter dessariksdagsbeslut återkomma med de yrkanden somdå avslogs. I princip exakt sammautskottsledamöter som då yrkade avslag ochsamma riksdagsledamöter som då avsloghandlägger ju frågorna även den här gången. Detär väl ändå inte särskilt svårt att inse attbehandlingen och utgången blir densamma. Mendet är ju valår, så det gäller att vara på bettet.32 motioner med betydligt fler yrkanden har lettfram till ett betänkande till vilket fogats tioreservationer. Det betyder att utskottet till storadelar har varit enhälligt i sin behandling avmotionsyrkandena. Många av dessa har givetvistagit upp frågor av nog så stor betydelse. Det ärdärför tillfredsställande att vi står enade bakomutskottets ställningstaganden i dessa hänseenden.Det gäller t.ex. den tidigare så omdiskuteradefrågan om skolans värdegrund. Där står vi nugemensamt bakom regeringens formulering somfinns återgiven i utskottsbetänkandet.Det gäller också frågan om basfärdigheter och stödåt elever med särskilda behov. Där fastslårutskottet att alla elever skall erhålla den utbildningde har rätt till och att de därvid skall åtnjuta detstöd de behöver för att kunna uppnå uppställdamål.Det gäller vidare frågorna om ANT-undervisning,främlingsfientlighet och rasism, mobbning, godskolmiljö samt jämställdhet. I dessa frågor görutskottet mycket kraftfulla och klara markeringar.Herr talman! Det är alltså bra att utskottet stårenhälligt bakom ställningstaganden och yttranden ide mycket viktiga ärenden som jag hänvisadetill. I andra frågor har vi inte kunnat enas. Jag avsernu att något beröra några av de reservationer somfogats till betänkandet.I reservation 1 och 2 tar Socialdemokraterna uppfrågorna om ett nytt betygssystem för grundskolanrespektive det nationella provsystemet. Devidhåller sitt ställningstagande ,nämligen att betyg enbart skall sättas fr.o.m.vårterminen i årskurs 8 och att enbart trebetygsbeteckningar skall finnas samt ett kryss förden elev som inte uppnått kravnivån godkänt. Dehävdar att det nationella provsystemet inte fårutgöra underlag för betygssättning.Riksdagen har alltså så sent som förraåret tagit ställning i båda dessa frågor. Majoritetenfann det vara värdefullt med såväl sex betygsstegsom en obligatorisk skriftlig information till eleveroch målsmän fr.o.m. vårterminen i årskurs 5 och dåi direkt anslutning till de nationellt utformadeämnesproven. Utskottsmajoriteten har inte funnitnågon anledning att frångå sina tidigare beslut,bl.a. på grund av att dessa har rönt ett mycketpositivt mottagande i vida kretsar.I reservation 3 tar reservanterna upp frågan omsvenska som andraspråk i gymnasieskolan. Detråder inga delade meningar om vikten av attinvandrareleverna får god undervisning i svenskaspråket. Betydelsen härav markeras mycket tydligti utskottets skrivning. I den understryks att måletför invandrarnas undervisning i svenska skall sättaslika högt som för svenska elever. Kommunernasansvar i sammanhanget betonas nogsamt. Avbetänkandet framgår också att har fått iuppdrag av regeringen att utarbeta kommentareroch referensmaterial om undervisning i svenskasom andraspråk. Utskottsmajoriteten har alltsåinte heller i denna fråga haft någon anledning attfrångå sitt tidigare ställningstagande.Samma sak gäller beträffande frågan omlärlingssystem. Socialdemokraterna pläderar ireservation 4 för en återgång till den tidigaregällande lärlingsutbildningen för vilken skolanhade hela ansvaret.Nydemokraterna begär i reservation 5 en utredningom en ny lärlingsutbildning. Utskottsmajoritetenhänvisar till att beslut om lärlingsutbildning inomramen för gymnasieskolans individuella programfattades av så sent som våren 1992.Härigenom har skapats goda möjligheter för enflexibel utformning av lärlingsutbildningen. Vifinner alltså ingen anledning att nu föreslå någonförändring av detta system.I reservation 7 tar Socialdemokraterna upp fråganom utvecklingsarbetet i gymnasieskolan. Det råderinga delade meningar om vikten av detta arbete.Det finns således inte heller någon anledning attgöra något tillkännagivande i sammanhanget.I reservation 8 vädrar Socialdemokraterna åter sittmissnöje med friskolorna; för vilken gång iordningen går inte längre att hålla reda på. Det ärföga meningsfullt att åter argumentera i ärendet --positionerna är klara. Mot utskottsmajoritetenspositiva syn på friskolorna stårSocialdemokraternas negativa. Därmed torde nogvara sagt om det.På den direkta fråga som jag fick om vilkaändringar i systemet med friskolor som eneventuellt kommande borgerlig regering kommeratt vidta kan jag bara svara att så länge systemetfungerar på ett bra sätt, vilket vi tycker att det gör,finns det ingen anledning att vidta några ändringar.Om det skulle uppstå missförhållanden skall mansjälvfallet ingripa och lägga detta till rätta.Skolverket har en mycket viktig uppgift i det härsammanhanget.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i utskottsbetänkandet i dess helhet ochavslag på samtliga reservationer.Anf. 82 ()replik:Herr talman! Jag skall kommentera några sakersom Hans Nyhage tog upp. Jag skall försöka attprata högt så att det hörs.När det gäller privatskolorna och de friståendeskolorna säger att det är fögameningsfullt att diskutera villkoren. Vi tycker attdet är meningsfullt att göra det eftersom vi vet attregelverket kring privatskolorna inte fungerar påett sådant sätt att alla skolor i kan känna attde har lika villkor för sin verksamhet.Hans Nyhage säger att de fungerar på ett bra sätt.Det är säkert så att många friskolor fungerar bra.Men regelverket innebär att privatskolorna bliröverkompenserade i förhållande till kommunalaskolor på grund av att man inte tilldelar bidrag ochresurser efter behov, vilket gäller för kommunalaskolor. Det finns missförhållande med regelverketkring de privata skolorna. Det säger ävenborgerliga kommunpolitiker ute i landet. Det ärkonstigt att Hans Nyhage inte har hört dereaktioner som kommer från borgerligakommunpolitiker. De säger att det här systemet ärkostnadsdrivande.Som jag sade i mitt anförande vet vi också att det iflera borgerliga partier diskuteras huruvida detskall vara elevavgifter, huruvida man skall ha enminimigräns för antalet elever och om är denriktiga procentsatsen för statsbidraget eller lagen.Jag vill återigen fråga om inte Hans Nyhage harhört den kritik mot regelverket kringprivatskolorna som finns ute i landet, t.o.m. blandborgerliga kommunpolitiker.När det sedan gäller frågan om svenska somandraspråk vill vi socialdemokrater ha en kursplan.Det vill vi ha av omsorg om våra invandrarelever.Vi vet att en kursplan innebär att det är lättare attfå behöriga lärare. Det för attundervisningen får en hög kvalitet. Det är avomsorg om våra invandrarelever som vi vill ha ensärskild kursplan. De har en mycket viktig funktionatt fylla i det svenska samhället.Sedan är det en fråga till som jag vill ta upp. I dethär betänkandet skriver vi i utskottet att det ståreleven fritt att inom elevens fria val välja enfördjupning i ämnet religion som står iöverensstämmelse med dennes egen trosinriktning.Vi socialdemokrater har i ett särskilt yttrandebetonat att det inte är skolans uppgift att gekonfessionell undervisning. Dessutom skriver vi,att vi vill understryka att den undervisning det härkommer att handla om, dvs. inom det fria valet,skall omfattas av samma grundläggande syn.Jag vill fråga om Hans Nyhage instämmer i detsärskilda yttrandet från Socialdemokraterna.Anf. 83 HANS NYHAGE (m) replik:Herr talman! När jag använde uttrycket att det ärföga meningsfullt att diskutera avsåg jag med det,att dessa frågor har diskuterats i denna kammare,och för övrigt även annorstädes, i mycket storomfattning. Positionerna är fullkomligt klara.Samma argument används gång på gång från bäggesidor för att redovisa respektive uppfattning. Detvar detta jag avsåg. I den bemärkelsen är det intesärskilt meningsfullt att återigen ta upp en långdebatt. Men självfallet är det viktigt att tala om vadman tycker i olika frågor. Jag menade intenågonting annat.Beträffande denna överkompensation, som dettalas om när det gäller friskolorna, är det ändå ettfaktum att av våra grundskoleelever går ifriskolor. Friskolorna erhåller av de totalaresurserna i sammanhanget. Det betyder alltså att99 % av resurserna finns kvar i den övriga delen avgrundskoleväsendet.Jag kan för mitt liv inte förstå att just denna endaprocent i det totala sammanhanget kan äventyraallt vad grundskoleundervisning och utbildningheter. Det måste vara ett fullkomligt galet synsättatt hävda att så skulle vara fallet. Jag skall villigterkänna att jag inte har fått några omfattandepropåer från kommunerna om att de kommunalagrundskolorna äventyras på grund av att det finnsen friskola i kommunen.De som arbetar och verkar i friskolorna, och deelever och målsmän som vill att systemet skallfungera och finnas kvar, känner naturligtvis stororo inför Socialdemokraternas eventuellaåterkomst till regeringsmakten.Hur skall man kunna tolka dessa eviga angrepp påfriskolorna som görs från socialdemokratiskt hållpå annat sätt än att här kommer att ske kraftfullaförändringar och kraftfulla försämringar för dennatyp av verksamhet? Nog finns det anledning fördessa människor att vara oroliga.När det gäller svenska 2 kan jag inte se att det isakfrågan råder någon skillnad oss emellanbeträffande vikten av denna undervisning.Invandrareleverna skall få en fullgod undervisningi svenska. Det som skiljer oss är om det krävs ensärskild kursplan eller inte.Detta kan icke vara avgörande. Det avgörande ärpå vilket sätt undervisningen läggs upp. Som jagredan tidigare har sagt har fått vissaanvisningar i sammanhanget om att utformareferensmaterial m.m. Jag kan inte tycka att dettaborde vara någon stor stridsfråga för oss.Anf. 84 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde kommer att fortsätta efter kl19.00.Anf. 85 ()replik:Herr talman! Hans Nyhage säger angåendeprivatskolorna att positionerna är klara. De ärklara här i riksdag. Men vi vet att mångaborgerliga kommunpolitiker ute i landet har sinadubier om det regelverk som finns förprivatskolorna.Jag hörde bl.a. en borgerlig, centerpartistisk,skolstyrelseordförande från en kommun iVästerbotten säga att detta är en 08-reform. Detfungerar inte när man startar friskolor i småkommuner. Det blir sådana problem i fördelningenav resurserna att hon kallade detta för en 08-reform.När det gäller överkompensation harprivatskolorna inte samma skyldighet gentemoteleverna som kommunala skolor har att ordnaskolskjutsar, elevhälsovård och elevvård. Vi ser ikommunerna olika exempel på att det sker enöverkompensation.Den socialdemokratiska linjen är att alla skolorskall bedömas resursmässigt efter de behov someleverna har, inte efter ägandeform eller styrform.Det innebär att skolorna skall få resurser omeleverna har behov av resurser. Det spelar då intenågon roll om det är en privat eller en kommunalskola. Det är vår linje. Det handlar alltså inte omatt av några illvilliga skäl söka försämra för vissaskolor, vilket nu försöker göragällande ut över landet.Jag fick inte något svar om vilka initiativ regeringentar för att se till att riksdagsbeslutet omutvecklingssamtalen blir satt i sjön. Jag utgårifrån att regeringen kommer att ta frågan omutvecklingssamtal i skolan på allvar och sätta igångutvecklingsverksamheten. Jag vill än en gångharangera och Hem och skola föratt de har agerat så snabbt i frågan.Anf. 86 HANS NYHAGE (m) replik:Herr talman! Beträffande den s.k.överkompensationen vill jag återigen hänvisa till deprocentsiffror som finns i sammanhanget. Det gårinte med bästa vilja i världen att hävda att avde totala resurserna kan äventyra helagrundskoleväsendet. Det finns inte någonmöjlighet att det kan vara på det sättet.Vad sedan gäller utvecklingssamtalen står vi helteniga. Jag kan i stående ögonblick inte säga vilkaåtgärder man har vidtagit på departementet i dennafråga. Men så mycket är alldeles klart, att eftersomriksdagen har fattat beslut om utvecklingssamtal, ärdet alldeles uppenbart att här skall vidtas åtgärderför att se till att detta blir förverkligat på ett riktigtsätt.Jag tycker att det är mycket bra med dessautvecklingssamtal. Det är utmärkt att vi kunde enaoss på den punkten. Jag tycker dessutom att dethade varit väldigt bra om Socialdemokraterna hadevarit med på att komplettera dessautvecklingssamtal med det som ligger i skriftliginformation till föräldrarna, och även en någottidigare betygssättning.Jag vill med kraft tillbakavisa de farhågor inför denskriftliga informationen som framförts frånsocialdemokratiskt håll. Jag kan inte förstå vilkafaror som kan ligga i att lärare och målsman ändaupp till årskurs fem gemensamt kommer överensom att man skall utforma en skriftlig informationmot bakgrund av vad man har kunnat tala medvarandra om muntligt.Det hade varit bra om vi också hade fåttsamstämmighet på den punkten, dvs. attkomplettera utvecklingssamtalen med en skriftliginformation.Anf. 87 () replik:Herr talman! Det är nog bra med utvecklingssamtaloch annat. Men har rapporternaom hur barnen egentligen har det i skolorna duggattätt. Jag har själv valt att studera några skolor.Det visar sig att man skär ner på framför allt demjuka områdena. Det handlar omstödundervisning, extralärare och andrastödresurser såsom psykologer, kuratorer. I den situationen kan man somHasse och undra hur barnen egentligen hardet.Betyg, prov och annat styr verksamheten hårt itiden, eftersom de är resultatinriktade. Jag tror attvi måste ta oss en funderare på detta, Hans Nyhage.På vilket sätt påverkar det den situation vi har utei skolorna? Det har kommit rapporter omnedskärningar, allergirapporter och annat.Ni vill gärna att det skall ske ett utvecklingsarbetesom leder till olika arbetssätt. Hinner de att prövasoch utvärderas om det skall sättas enmassa betyg och genomföras nationella prov ochannat? Blir inte detta problematiskt när det gällersådana viktiga saker som ämnesutveckling,pedagogik och metodik inom t.ex denaturorienterande ämnena?Jag tror att vi binder ris till egen rygg med enintensiv betygssättning och intensiv proverksamhetnär det gäller möjligheten för professionalism ochmöjligheten att utveckla och pröva t.ex. alternativaoch undersökande arbetssätt i skolorna. Vi skallnog ta oss en funderare på hur barnen egentligenhar det.Anf. 88 HANS NYHAGE (m) replik:Herr talman! Det finns säkert all anledning attnogsamt beakta hur barnen har det. I ett land somger skolväsendet den största andelen avbruttonationalprodukten i världen kan skolan intevara alldeles lottlös när det gäller resurser.Men vi har fått spara in på resurserna; den saken ärklar. Det beror på att den politik som har förts i dethär landet har gjort att landets inkomster kraftigthar minskat. Vi har haft bekymmer medarbetslöshet till stora kostnader, och vi har därförvarit tvungna att göra begränsningar på snart sagtalla områden, även på skolans. Men faktumkvarstår: Skolväsendets andel av BNP är störst iSverige i jämförelse med andra länder.Det råder en mycket stor samstämmighetbeträffande betygen fr.o.m. årskurs 8 tillslutbetyget i nian. Det rådde också en mycket storsamstämmighet om att vi skulle kunna börja sättabetyg redan från årskurs 7, och detta har blivitden borgerliga majoritetens beslut.Även om det centrala avstämningsprovet i årskurs5 råder det, såvitt jag begriper, storsamstämmighet. Jag vågar påstå att vi alla är på detklara med att det är nödvändigt att ha vissa typer avprov för att kunna klarlägga hur våra elever liggertill.Beträffande de nationella proven i årskurs 5 skiljervi oss åt genom att vi på den borgerliga sidan anseratt dessa skall följas av en skriftlig information. Detgör vi av hänsyn till och respekt för målsmän ochelever, för att de skall få den information omsituationen i skolan som trots allt är rimlig.Jag vet att har ett annat synsätt pådetta område, men för den stora mängdenmänniskor i landet är det alldeles självklart att viskall ha någon form av betygsättning och prov samtfå tillgång till information.Anf. 89 () replik:Herr talman! Att vi skall ha någon form avutvärdering av verksamheten, för oss politiker,elever, lärare och föräldrar, är självklart. Men detär inte säkert att det behöver vara ett betygssystem.Slutligen vill jag, apropå diskussionen om resurser,säga samma sak till Hans Nyhage som jag sade tillskolministern i en debatt här i kammaren: Hellre enbok i asken än en stridsvagn i björken!Anf. 90 HANS NYHAGE (m) replik:Herr talman! inlägg föranlederinga kommentarer från min sida.Anf. 91 ():Herr talman! Undervisningen i religionskunskaphar varit föremål för många människors intresseunder årtionden. Den har på många sätt varitotillfredsställande. I många motioner ifrån olikapartier har man tagit upp ämnet och föreslagitförbättringar. Någon allmän förbättring har dockinte kommit till stånd . Snarare hardet blivit tvärtom.Att ämnet kommit på undantag i många skolor harbl.a. visat sig i nationellaundersökningar och utvärderingar. Det finns ocksåandra undersökningar om ämnet. De resultat somman redovisar visar stor överensstämmelse.Kunskaperna består av spridda fakta som oftasaknar sammanhang. saknas ocksåfaktakunskaperna, och än mindre kan man tala omen djupare förståelse av ämnet.Vid direkta frågor visade det sig att avfemteklassarna över huvud taget inte hade sysslatmed ämnet under årskursen. hade behandlatett par arbetsområden med anknytning till ämnet,och hade fått en något så när tillfredsställandeundervisning.Det räcker att följa Vi i femman eller någon annanfrågetävling i TV för att konstatera samma sak. Detkvittar hur duktiga deltagarna är i alla andraämnen -- när det kommer till religion är de oftasthelt ''borta''.Jag skall inte närmare gå in på frågan om varför dethar blivit så här utan bara konstatera att det bordebekymra oss alla att många ungdomar lämnarskolan som analfabeter på religionkunskapensområde.Kursplanerna skall nu uttrycka tydliga mål ochklart tala om vilka mål eleven skall ha uppnått efterfemte respektive nionde skolåret. Vi vill uttryckaen förhoppning om att kursplanerna i bl.a. religionär tillräckligt tydliga för att skapa garantier förtillfredsställande kunskaper i ämnet framöver. Omså inte skulle vara fallet, har vi talat omrevideringar av kursplanerna, som skall varakontinuerliga, så att det i så fall går att åtgärda.Ulla , tidigare skolminister, föreslår i enmotion en försöksverksamhet i ämnetreligionskunskap enligt finsk modell, där elevernafår välja undervisning efter sin trosinriktning.Motivet är att försöka förbättra den svenskaundervisningen i religionskunskap. Vi borde allakunna vara överens om att det motivet är lovvärt.Den ökade valfriheten i den svenska skolan öppnarnya möjligheter. Utskottet pekar på ''att det inomelevens fria val står eleven fritt att välja enfördjupning i ämnet religion som står iöverensstämmelse med dennes egentrosinriktning''.En skola kan naturligtvis också besluta att ha enspeciell profil, med fördjupningskurser i olikaämnen -- där skulle ämnet religion också kunnaförekomma -- där elever får välja undervisning.Även inom den vanliga skolan måste det varatillåtet att profilera sig inom ämnet religion, lika välsom en fristående skola kan göra det. Detta kanvara ett sätt för en skola att konkurreramed en närliggande fristående skola eller att gågrupper av elever till mötes med en särskildintresseinriktning. Detta kan naturligtvis gällamånga andra ämnen.På det sättet kan vi skapa en intressantare skola,där elever har möjligheter att utvecklas och odlasina specialintressen inom skolans eller elevenseget val.Härefter skulle jag vilja kommentera ett par sakersom har sagts av övriga talare.