prot · GH09115 · 1994-06-01 00:00:00 — Självklartskall alla organisationsförändringar utvärderas.Det gäller också de stora förändringar som är gjordai kommunerna. Det är precis det som den härpropositionen och det här betänkandet syftar till.Anf. 121 () replik:Herr talman! Ja, visst är det bra att ett enigt utskotthar kommit fram till att man skall ge regeringen tillkänna att man vill ha en uppföljning och enutvärdering med parlamentariskt inslag just för attfå reda på hur det förhåller sig med den kommunalademokratin runt om i landet.När det gäller tal om valfrihetmåste jag få ställa en fråga: Valfrihet för vem --valfrihet för privata entreprenörer när det gäller attstarta eget eller valfrihet för medborgarna ikommunerna när det gäller att få insyn i hur denkommunala entreprenaden sköts?Det har gjorts ett antal misstag när det gäller denkommunala upphandlingen, säger är mycket möjligt att det är så. Men det som vinu talar om utgör inte någon garanti för att misstaginte görs i fortsättningen också.Vad händer om en kommun inte avtalar om insynför medborgarna? Anser inte attdet vore bättre om rätten till insyn och kontroll ävenbeträffande privata entreprenörer hade kunnatlagfästas?Anf. 122 () replik:Herr talman! Jag skall med glädje svara ElvySöderström när hon frågar: Valfrihet för vem? Jo,nu finns det valfrihet också för dem som inte har enmassa pengar. Under den socialdemokratiskaregeringsperioden fanns det ju ingen valfrihet allsannat än för dem som hade pengar. kan manvälja skola och barnomsorg utan att behöva ta ettdjupt tag i plånboken. Här finns alltså en valfrihetför alla, något som inte fanns tidigare.Elvy säger: Nog skall vi tvunget halagstiftning om att man i avtal skall försäkra sig ominsyn och kvalitetskontroll. Men varför skall vibehöva börja med att avtala? Varför kan vi inte visavåra kommunalpolitiker förtroende och tro att denu har lärt sig? Och varför kan vi inte genom depåpekanden som görs i propositionen inse att manpå ett tidigt stadium måste se till att den här insynenoch kontrollen tillförsäkras?Vi behöver inte nödvändigtvis börja med attlagstifta. De flesta kommunalpolitiker vet säkertmycket väl vilka krav som måste ställas. De harinsett att de har ett ansvar, och de kan inte leva upptill medborgarnas krav om de inte tar sitt ansvargenom att på förhand försäkra sig ominsynsmöjligheter.Elvy sade tidigare här att detförekommer hemlighetsmakeri. Ja, det tror jagockså att det gör. Jag är verkligen inte förhemlighetsmakeri. Tvärtom tycker jag att öppenhetskall vara regel. När vi förut antog reglerna omoffentlighetsprincipen samt om insynen ochkontrollen av de kommunala företagen var det minbestämda uppfattning att vi skulle ha haft fulloffentlighet och insyn i alla bolag där det finns enoffentlig delägare. Men kommunala bolag skall nog,tycker jag, utgöra undantag. Det finns ju de somkan driva den typen av verksamhet bättre änkommunen.Anf. 123 () replik:Herr talman! sade att det numerafinns valfrihet. Men jag kan garantera att det inteär många som känner igen sig. Jag tänker då påeleverna i landets skolor där man tvingats till storanedskärningar för att kommunerna skall ha rådmed skolpengen. Det finns exempel på enormaförändringar inom skolan, inte minst här iStockholmsområdet. Man märker säkert också avförändringarna i egen kommun.När det gäller detta med valfrihet för alla får det intevara pengen som styr. Därför skall vi slå vakt omoch värna den offentliga verksamheten när detgäller skolan samt omsorgen om våra barn och våraäldre. Vi är överens, , om att vi närverksamhet lämnas ut på entreprenad också måsteha insyn och kontroll. Men det fattas en bit för attvi skall bli helt överens. Jag anser nämligen att dethär skall lagfästas.Anf. 124 ():Herr talman! Offentlighetsprincipen är en avhörnstenarna i vår demokrati, och i den deklarationsom gjordes inför EU-förhandlingarna deklareradeSverige att offentlighetsprincipen är en omistlig deli vårt kulturella arv och därför inte ärförhandlingsbar.Många har oroat sig och undrat omoffentlighetsprincipen kommer att naggas i kantenom vi blir medlemmar i unionen. Jagtillhör dem som känner oro för hur det blir medoffentlighetsprincipen. Jag är inte helt övertygadom att vi verkligen kan garantera den vid ettmedlemskap. Det handlar då inte bara om beslutsom fattas i när det gälleroffentlighetsprincipen, utan på samma sätt gällerdet också beslut som fattas i kommuner ochlandsting och hur de besluten påverkaroffentlighetsprincipen.Det är också minst lika viktigt att vi tillser attoffentlighetsprincipen tillämpas i våra kommuneroch landsting och, för den delen, även på detstatliga området, även om det inte är detta sombehandlas i det här betänkandet.Offentlighetsprincipen garanterar medborgarnasrätt att ta del av handlingar inom myndigheter ochförvaltningar, och den kommer också till uttryck iregler om meddelarfrihet, anonymitetsskydd ochefterforskningsförbud. Enligt min uppfattning haroffentlighetsprincipen lett till att vi fått det öppnasamhälle som vi har i och på grund av dennaöppenhet kanske även till det förhållandet att vi hardrabbats mindre av korruption och annat smussel.Vi skall verkligen slå vakt om vårt öppna samhälle.Men som vi hört tidigare i debatten har genom deförändringar som gjorts i kommuner och landstingskötseln av allmänna angelägenheter flyttats överfrån offentligrättsliga till privaträttsliga organ.Genom att offentlig verksamhet bolagiseras ellerdrivs i stiftelseform kommer andra regler att gälla,och vi har i fattat beslut för att garanteraoffentlighetsprincipen i kommunala bolag. Därfinns enligt min mening fortfarande en del att göra,och jag utgår ifrån att regeringen skall återkommatill detta. Det var också vår mening ikonstitutionsutskottet.Alla dessa förändringar har gjort attoffentlighetsprincipen helt eller delvis sätts ur spel.Det är därför bra att alla är överens om att vi skallgöra en uppföljning och utvärdering av hur det serut i kommuner och landsting, så att medborgarnafortfarande verkligen garanteras möjligheter tillinsyn. Som civilminister tog upphar också kritik riktats mot kommuner som inte harlämnat ut handlingar trots att det finns lagstiftningsom säger att man skall göra detta. Det är bra studerar också sådana fall, där det kanskeräcker med informationsinsatser. På andraområden är det däremot inte fråga om att detsaknas information, och där krävs i stället enlagstiftning.Jag menar att det inte är lokala politiker som skallbesluta i frågan om det skall vara insyn eller ej.Offentlighetsprincipen måste varagrundlagsskyddad och gälla över hela fältet. Detfinns också anledning att undersöka huruvida mankanske måste komma fram till en förändradlagstiftning. Den uppföljning och utvärdering somvi nu är överens om är jag mycket glad över, menjag tror inte att det räcker med en utvärdering, utandet gäller också att lägga fram förslag. Jag har föregen del i en motion framfört krav på en utredning.Jag hoppas att denna utvärdering i nästa steg kanleda fram till förslag om hur vi kan förbättraoffentlighetsprincipen så att den inte naggas ikanten. För min del tror jag också att det gäller destatliga bolagen, där det finns anledning attundersöka huruvida det på grund av att man harbolagiserat statliga verk behövs en lagstiftning somverkligen garanterar offentlighetsprincipen.Jag instämmer med dem som tidigare här har talatför att vi skall uttala att initiativ skall tas frånregeringens sida när det gälleroffentlighetsprincipens tillämpning i dekommunala företagen och verksamheterna.Anf. 125 ():Herr talman! har sedan lång tid tillbakahaft ett betydande ansvar i kommuner ochlandsting, och det leder oss här i till attaktivt slå vakt om den kommunala verksamhetenoch den lokala självstyrelsens former.Årtionden av centralisering inom den kommunalasektorn har medfört att politikerna kommit alltlängre bort från människors vardag. Politikerna hardessutom blivit färre och färre, och allt flermänniskor känner sig främmande inför detpolitiska beslutsfattandet och de politiskapartierna.I ett sådant läge växer byråkratin och överblickengår förlorad.Om den kommunala självstyrelsen, som är basenför den lokala demokratin, inte tillgodoser kravenpå närhet och kontakt mellan medborgare ochvalda representanter och partier, börkommundelning vidtas, något som den nuvaranderegeringen inte avvisar men somsocialdemokraterna historiskt inte velat acceptera.Men det gäller inte bara kommunernas storlek yt-ller invånarmässigt. Det skall också finnasförtroendevalda som kan hålla kontakten medmedborgarna och inte själva vara inlåsta i denkommunala byråkratin. Till detta återkommer jag.Först några kommentarer till de senaste årensförändringar av kommunallagstiftningen.Som vi skriver i Centermotionen har vi efter handkunnat se fler och fler av Centerinitiativenförverkligade. Själv hade jag förtroendet att delta i1988 års kommunallagskommitté underordförandeskap av . Vi har intehelt eniga i alla frågor. Dock var det inte vi somföreslog den avreglering av den kommunalanämndorganisationen som sedan blev densocialdemokratiska regeringens förslag. Kommitténhar inte heller ansvar för den trendsättning somförekommit från m.fl. när detgäller köp- och säljmetoder, sammanslagning avnämnder m.m.Det fanns vissa Centerreservationer vidutredningens betänkande, och jag finner nu atttankarna i dessa blir förverkligade. Det gällerexempelvis möjligheten till öppnanämndsammanträden, en lag om förfarandet vidkommunala folkomröstningar och möjligheternaatt kontrollera och följa upp verksamhet somöverlåts till annan huvudman. Vi skriver i enmotion som behandlas i dagens betänkande attolika typer av entreprenader, självförvaltning ochbrukarmedverkan aldrig kan ersätta det politiskaansvar som partier och förtroendevaldarepresentanter i vår demokrati skall utöva.Vi tog i en reservation också upp de anställdasrepresentanters närvaro i nämnder och styrelser. Vinoterar att förslagen i den proposition som nuföreligger medför en begränsning i dennanärvarorätt.Jag vill också kommentera offentlighetsprincipenoch meddelarfriheten. Det gäller att de regler somfinns också tillämpas och att kommunalabeslutsfattare tar detta till sig. Det är bra attcivilministern kommer att bredda informationen tillde anställda och till den kommunalaorganisationen. Jag vill påstå att i den månkommunalt förtroendevalda inte känner till dettaberor det på en brist hos de partier som derepresenterar. Reglerna är klara.Justitieombudsmannen har gjort ett flertal klarauttalanden om att yttrandefrihetslagstiftningengäller på det kommunala området.Herr talman! Jag återkommer till frågan om deförtroendevalda och kontakten mellan deförtroendevalda och medborgarna. Inom Centernanser vi att en levande demokrati i hög grad byggerpå denna kontakt, kanaliserad i direkt kontakt medförtroendevalda eller genom de politiska partierna.Partierna måste, inom parentes sagt, dessutom helatiden förnya och utveckla sitt arbete, eftersom de ären så vital del av en levande lokal demokrati.Efter det att och jag hade väcktCentermotionen K59 kom uppgifter om att antaletförtroendevalda har minskat val,alltså under innevarande mandatperiod. Dettafaktum har vi inte tagit upp i den motionen menpåpekat tidigare.Det finns visserligen debattörer och kanske ocksåpartier som menar att det saknar betydelse hurmånga förtroendeuppdrag det finns. Vi i Centerndelar inte den uppfattningen. Ett mindre antalförtroendevalda minskar möjligheten för många attlåta sig väljas till kommunala förtroendeuppdrag,och då minskar representativiteten. Då minskarockså möjligheten att upprätthålla en levandekontakt med medborgarna.Som en del av EU-debatten förs diskussioner ombåde det demokratiska underskottet i EU ochnärhetsprincipen. Jag brukar sällan åberopatidningsartiklar i debattinlägg, men i går fanns enartikel på ledarsidan i med rubriken''Demokratin på skuggsidan''. Den tar just uppförhållandet mellan medborgarna, deras intressen ilokalsamhället, kontra de politiska beslutsorganen,som inte tar hänsyn till de lokala frågorna.Återigen vill jag peka på en avreservationspunkterna utredning, den omdirektval av lokala organ, en åtgärd som jag tyckerseriöst bör prövas.När vi i föreslog en utvärdering ochuppföljning av den lokala demokratin, var detdärför att det behövs en samlad genomgång avdemokratifrågorna. Kommunallagen får inte bli ettlappverk, utan då och då måste man titta påhelheten. Att begränsa uppföljningen till enbart enutredning om de förtroendevaldas arbetsvillkor ärenligt för snävt. Jag delarhelt den uppfattningen. Jag tycker att det är bra attKU har kunnat samla sig kring krav på ensamlad uppföljning och utvärdering av dekommunaldemokratiska frågorna.Självklart måste en sådan uppföljning följas av kravpå åtgärder för att stärka den lokala demokratin,inte kosmetiska sådana som ökad information,särskilt ordnade debatter etc., för det finns enligtmin mening bara en koppling som gäller -- medansvar följer engagemang. Det måste alltid finnasnågot reellt att besluta om för de förtroendevalda.Delegationsreglerna får då inte vara heliga. Likasåbör fler beslutsfora finnas. Det håller inte attjämföra kommunen med ett aktiebolag. Denkommunala självstyrelsen är mycket mer.I ekonomiskt kärva tider är det alltför lätt att finnastöd för kravet på att minska den demokratiskaorganisationen i stället för att utnyttja den för attförankra och göra de rätta besparingarna.Ett antal år har den kommunala diskussionenhandlat om att minska detaljregleringarna i denkommunala sektorn. Även detta bör ifrågasättas.Regler eller frihet är inte till för deförtroendevaldas och den kommunalaorganisationens skull, utan de är till för invånarna irespektive kommun.Herr talman! Efter att under i hatagit del i arbetet för att försvara den kommunalasjälvstyrelsen och detta är mitt sista riksdagsinläggi denna fråga, vill jag uttrycka tillfredsställelse överatt har behandlat motionenfrån och mig på ett positivt sätt.Centerpartiet kommer även fortsättningsvis attbevaka den uppföljning och utvärdering som skallske och ta de initiativ som erfordras för att slå vaktom den kommunala självstyrelsen, så att vars ochens möjlighet att vara delaktig i de gemensammaoffentliga besluten främjas.Därmed yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 126 BO ():Herr talman! Jag vill börja med att framföra etttack till och . Nihar tillfört den här debatten inte bara åsikter utanockså insikter. Jag tror att den kommunalademokratin nu står inför en situation där ett antalinsikter behövs för att slå vakt om den och utveckladen framåt. Jag vet att har varitmed i många utredningar och gjort stora insatser.För tre veckor sedan åkte jag till , där jagskulle hålla ett tal om människovärdet i politiken.Då tog jag med mig regeringens proposition omlokal demokrati. Jag medger att jag hade svårt attkoncentrera mig, för började bli somvackrast, björkarna slog ut och solen sken överlandskapet, men jag tvingades ändå läsa igenompropositionen.När jag hade hållit mitt tal på mötet, fick jag frågorpå tre områden.För det första gällde frågorna hur pass medvetenjag var om de nedskärningar som förekommer ikommuner och landsting och vilken inverkan de fårpå kvaliteten. Det var sjukvårdspersonal som vardär, det var företrädare för kyrkan, det var etttvärsnitt av befolkning. Jag kunde då svaraatt det är en brist i att vi inte harkvalitetsmått, så vi vet inte svaret på detta i dag.Men kommunalpolitikerna verkar mer skylla ifrånsig, fick jag höra.För det andra var det en professor från somtalade om att den ekonomistyrning som man harintroducerat i kommuner och landsting, medresultatenheter och köpa--sälj, tenderar att leva sitteget liv, vid sidan av verksamheten ochverksamhetsmålen. Då fick jag frågan: Hur passmedvetna är ni riksdagsledamöter om detta, att dethar utvecklats ekonomisystem som lever sitt eget livvid sidan av själva verksamheten?För egen del instämmer jag i vad den här professornsade, för jag gör precis samma iakttagelse. Det ärpå det sättet i kommuner och landsting idag.Det tredje frågeområdet var köpa--sälj-systemen.Väldigt många bland kyrkans folk och blandsocialarbetare frågar sig om allt nu skall mätas iköpa--sälj. Vi som jobbar med barnomsorg och seratt barn far illa, vi som arbetar i skolan och ser nu tar bort de vuxna som vaktar påskolgårdarna och hur våldet ökar, räknas inte vi?Räknas inte vår erfarenhet?När jag åkte tillbaka och läste propositionen igen,konstaterade jag att den egentligen inte tar upp dehär allvarliga hoten mot den kommunalademokratin. Det är i och för sig viktiga saker somtas upp i propositionen, jag kan stämma in i det,men de verkliga hoten och allvarliga sakerna, sommänniskor diskuterar och som handlar omkommunal demokrati, saknas helt. Det verkar somom propositionen har skrivits i något slagsseminarierum vid sidan av den verklighet sommänniskorna upplever ute i kommuner ochlandsting i dag.Därför är jag glad över att konstitutionsutskottethar vidgat sin skrivning här och sagt att det nu krävsatt man stannar upp och utvärderar det som pågår ikommuner och landsting. Jag kritiserar absolut inteinitiativrikedom och att det behöver görasförändringar, tvärtom. Men man skall ha kontrollöver vad som sker, och jag vill påstå att generelltsett i landets kommuner och landsting har inte deförtroendevalda riktigt kontroll över vilka krafterde har släppt lösa. Därför är det så viktigt med ensådan här utvärdering.Men jag tycker att hoten hänger kvar. Jag har inomdet socialdemokratiska partiet haft till uppgift attgå in och titta på köpa--sälj-systemen. Vi valde utnågra kommuner och landsting, åkte dit, pratademed tjänstemän, gick igenom beslutsfattandet ochvilka motiv man hade när man införde detta.Vi kunde konstatera i arbetsgruppen att deförtroendevaldas möjlighet att påverka harförsvagats i de kommuner och landsting som vistuderade, på grund av köpa--sälj-systemen.Därmed har också den kommunala demokratinförsvagats, och detta är allvarligt. Jag utgår ifrån attdet inte var tanken när man införde de härsystemen, utan tanken var att man skulleeffektivisera, och det är bra. Men har det fått somen sidoeffekt, vilket jag tror att det har fått, att dekommunalt förtroendevalda har klivit upp påläktaren för att sätta sig där och titta på närtjänstemännen köper och säljer, då tycker jag attdet är allvarligt för den kommunala demokratin.Jag har kunnat konstatera, i likhet med professorBenny Hjern, att den ekonomiska styrningentenderar att leva ett liv vid sidan av verksamheten,och det är en brist. Besluten om fri etablering inombarnomsorgen och på sjukvårdens område har ensådan konstruktion att man får etablera sig fritt,men kommuner och landsting skall betalaräkningen, oavsett om det behövs eller inte.Därmed tar man bort totalkostnadskontrollen ikommuner och landsting.Gunnar Sträng sade en gång att den som beslutarom utgiften också skall ta plånboken och betalaräkningen. Man måste hålla ihop det hela.Vi vill alla ha komplement, t.ex. fria skolor. Jagmenar att man då får ordna ett system där man intestör möjligheterna att hålla totalkostnaderna iekonomin nere.Jag har intresserat mig litet grand för de anställdasyttrandefrihet. Frågan har varit uppe i debatten.Jag skall inte återupprepa detta. Men jag anser attdet är sorgligt att behöva uppleva att de kommunaltanställda känner att de inte fritt kan tala omvad de tycker och att de hotas öppet eller indirektav uppsägningar eller omplaceringar. Detta är enrealitet . Vi måste rikspolitiskt med kraftmarkera att det är ett brott mot yttrandefrihet ochoffentlighetsprincip.Jag vill också säga, herr talman, att riksdagenssocialutskott för sedan hade en uppvaktningoch en hearing om sjukvårdsforskningen. Där sadeföreträdare för forskarsamhället att risken med denya ekonomiska styrsystemen är att basen för denkliniska forskningen eller sjukvårdsforskningen blirför snäv. Var och en förstår vad det innebär för denframtida utvecklingen av svensk hälso- ochsjukvård om de ekonomiska styrsystemen inte germöjlighet att utveckla den kliniska forskningen isjukvården.Vi besökte en kommun för att titta påstyrsystemens inverkan på missbrukarvården. Närpengarna var slut betalade man inte ut mer. Detfanns ett totalkostnadsansvar. De som jobbar påden sociala sidan sade att det står i socialtjänstlagenatt man skall ge alla missbrukare vård. Svaretlydde: Då får väl några av er säga upp sig, så att detgår ihop för resultatenheten.Vi kunde från socialutskottets sida konstatera inte följde upp det nationella mål som finns isocialtjänstlagen och som har fattatbeslutet om i den kommunen.Det stora hotet anser jag vara de nyliberala idéersom säger att kommunerna utgör monopol sommåste brytas upp och att medborgarna skall blikunder och som ser kommunen som ett företag.Själv är man VD och pekar med hela armen. Manhar inte förstått skillnaden mellan ett kommunaltsjälvstyrelseorgan och en organisation vilken somhelst. Det är inte underligt att det bär i väg åt felhåll när man inte ser på kommunen somsjälvstyrelseorgan utan tror att man skallorganisera den ungefär som ett företag.Därför hoppas jag att man i en sådan härutvärdering kikar ordentligt på var gränsen går, såatt det inte går att vidta systemförändringar somstrider mot den kommunala självstyrelsens idéer.De är ju grundlagsfästa i regeringsformen. Där stårdet att all makt utgår från folket, och där är denkommunala självstyrelsen en viktig bit.Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga följande:Om socialdemokraterna kommer till makten utgårjag ifrån att man kommer att fullföljautvärderingen av hur det ser ut med demokratin idet svenska landskapet och att det görs underledning och ansvar av parlamentariker. Det voreväl konstigt annars! De får kika på hur det ser utoch vad som är bra och dåligt.Därefter får man återupprätta folkstyrelsensprinciper på de områden där de har sargats. Enviktig sådan är gemenskapsidén. Man bor i engemenskap i en kommun. Man får rösta frammedborgare. Man får vara med och bygga sin egenframtid i stället för att anses som kund på någonmarknad som köper hit och dit. Gemenskapsidén ärviktig, och det är viktigt att man kan rösta.Jag hoppas att det skall bli en bred parlamentariskuppslutning efter valet och att Socialdemokraternaoch andra politiska partier är med och återkommertill med förslag som stärker denkommunala demokratin och förhindrar att denspårar ur på en marknadsväg långt bort fråndemokrativägen.Anf. 127 ()replik:Herr talman! I en debatt ikonstitutionsutskottsärenden må det vara migtillåtet att rätta citat urregeringsformen. Han sade att all makt utgår frånfolket. Det står faktiskt att all offentlig makt utgårfrån folket.Samtidigt vill jag säga att jag tycker att det ärutomordentligt att tar ställning fördet fria valet i fråga om skolor och i fråga omomsorg ute i kommunerna. Detta har inneburit enväsentlig förändring. Det är ett trendbrott och ettideologibrott hos socialdemokraterna. Det äralldeles utmärkt att vi får stöd för tanken att detfaktiskt är kommuninvånarna som skall ha rätt attvälja och som skall fälla avgörandet när det gällervilka tjänster de vill att kommunen skall förse demmed.Bo Holmberg sade att köp--sälj-systemet lever sitteget liv. Jag kan instämma i de farhågor som finnsför detta. Det handlar naturligtvis om att vi leveri en brytningstid då politikerrollen förändras. Detkrävs att också politikerna utbildas och inser att demåste agera på ett annorlunda sätt. De kan inteöverlämna makten till tjänstemännen eller låta sigskjutsas upp på läktaren för att titta på vad somhänder. Det är politikerna som skall styra. Det ärpolitikerna som skall göra prioriteringarna. Det ärkommunerna som skall ha ansvaret, även om maninte producerar alla tjänster själv.Det krävs alltså en ny och aktiv politiker somfungerar på ett annat sätt än den gamla bypolitikernsom satt och bestämde varenda detalj själv. ärdet riktlinjerna som skall följas ochkvalitetskontrollen som skall utövas underpolitikernas ansvar. Det innebär naturligtvis att detsker misstag i övergången.