prot · GH0967 · 1994-03-01 00:00:00 — Av de ansökningarsom avgjorts har bifallits.Den 1 juli 1993 fattade regeringen beslutmed instruktion till Invandrarverketavseende den i budgetpropositionenföreslagna kvoten. I beslutet föreskrevregeringen att Statens invandrarverkunder /94 skall föra över ca1 800 flyktingar och andra personer ibehov av skydd från f.d. Jugoslavien.Den 7 oktober 1993 överlämnaderegeringen till en proposition omöverföring och mottagande av flyktingarfrån f.d. m.m.Propositionen innehåller ett förslag omen väsentligt utvidgad flyktingkvot,upp till 6 000 personer, för budgetåret1993/94. Av dessa 6 000 personer skallupp till 5 500 kunna föras över från f.d.Jugoslavien och 500 från andraområden än f.d. . Ipropositionen sägs att den överföring somnu avses främst bör ta sikte påskyddsbehövande, men att motbakgrund av de nyaberoendeförhållanden som uppståttmänniskor emellan i f.d. ,även en vidare grupp av anhöriga änsom normalt är aktuell iöverföringssammanhang kan komma ifråga för överföring till Sverige.Riksdagen antog propositionen den 8december 1993. Efter besluthar flyktingkvoten för innevarandebudgetår kommit att bestå av upp till7 800 platser av vilka upp till 7 300 kananvändas för f.d. Jugoslavien.Den 22 december 1993 fattaderegeringen beslut med instruktioner tillInvandrarverket avseende de 500personer som skall överföras frånandra områden än f.d. Jugoslavien.Den 10 februari 1994 fattade regeringenbeslut med instruktioner tillInvandrarverket vad avser de upp till5 500 personer som skall kunna förasöver från f.d. . Av dettabeslut framgår att överföring också skallkunna ske av personer som inte enligtrådande praxis vid tillämpningen avutlänningslagen kan komma i fråga föranhöriginvandring. har underinnevarande budgetår totalt ca 1 000personer varit föremål för överföring frånf.d. till Sverige.Berith frågar nu om det, mot bakgrund avde kriterier som anges i respektiveregeringens beslut, kan bli aktuellt att ompröva deca 5 000 avslagsbeslut som fattats avInvandrarverket. Den anhöriginvandring somuppstår som en följd av regeringens beslut ombosniska asylsökande har inte någon koppling tillflyktingkvoten. De avslagsbeslut somInvandrarverket fattat rör ansökningar omanhöriginvandring. Reglerna föranhöriginvandring återfinns i utlänningslagen.Avslagen bygger på att sökandena inte uppfyllerkriterierna för anhöriginvandring. Det står dockInvandrarverket fritt att ompröva avslagsbeslut iärenden om uppehållstillstånd, detta är inte enfråga för regeringen. har ävenunder hand meddelat att en del av de personer somfått avslag på sina ansökningar omanhöriginvandring kan komma att aktualiseras föröverföring på kvoten.Invandrarverket har under hela den tid frågan omen utökad flyktingkvot beretts haft platser kvar påden ursprungliga kvoten om ca 1 800 personer. Detär i detta sammanhang viktigt att hålla isäranhöriginvandring från överföring påflyktingkvoten. Regeringen har dock i det senastekvotbeslutet öppnat för en överföring av anhörigasom annars inte är aktuell iöverföringssammanhang.Anf. 50 ():Fru talman! Jag vill först tacka för svaret. Det varväldigt bra med ett sådant långt klargörande somkulturministern nu har gjort. Det är kanske ocksåviktigt att framlägga detta på ett sätt så att ingenbehöver förlora ansiktet. Men för övrigt var det juklart redan i propositionen och även i betänkandetatt det rörde sig om avsteg från rådande praxis vidtillämpning av utlänningslagen.Det jag först och främst vänder mig emot och detsom är orsaken till att jag ställde frågan är attregeringen så här efter ett riksdagsbeslut måstekomma med ett ytterligare klargörande, enytterligare skrivning till . Det kanväl ändå inte vara meningen att regeringen förstskall lägga fram en proposition och fattaett beslut men att sedan kan göraså fria tolkningar av detta beslut att regeringenmåste gå in med ett ytterligare klarläggande. I denhär skrivningen sägs ju egentligen bara samma saksom sägs både i propositionen och i betänkandet.Anf. 51 Kulturminister ():Fru talman! Jag är inte riktigt säker på att jagförstår . Det är ju så att regeringenlägger fram en proposition och fattar ettbeslut. Sedan skriver till regeringen ochinformerar regeringen om vad det är för ett beslutsom har fattat. Det där ser man aldrigsom riksdagsledamot, men det är fråga omomfattande skriverier som utgår från . Imotsvarande mån skall regeringen, efter det mottagit skrivelse, utfärda ettregleringsbrev med instruktioner till respektivemyndighet, i detta fall Invandrarverket.Detta är precis vad som har skett också när detgäller den här frågan. Det är klart att man påInvandrarverket följer med och läserpropositioner och betänkanden, ochman är därför vädligt väl informerad under helabehandlingsgången.För att det skall bli ett giltigt beslut så att verket kanagera, måste regeringen alltså utfärda ettregleringsbrev eller en skrivelse till myndigheten.Det är inte något konstigt, utan det sker alltid.Detta ärende avviker därför inte på något sätt frånandra beslut och bestämmelser, och jag ser inte på har gjort något fel, sominnebär att regeringen har behövt korrigera vadInvandrarverket har gjort.Anf. 52 ():Fru talman! Från det att fattade beslut tilldet att det här regleringsbrevet skrevs har det och 20 000 ansökningar. Hälften avdessa ansökningar har också avgjorts, och av dessablev 1 100 beviljade. Då återstår frågan: Vadhänder nu med övriga inlämnade ansökningar? Dehar fått avslag. Kan de omprövas igen?Anf. 53 Kulturminister ():Fru talman! Det här kan verka litet komplicerat. Vihar här 40 000 bosnier, och de flesta av demkommer att få uppehållstillstånd. Sedan kan manhärifrån söka för anhöriga som befinner siginne i Bosnien och som tillhör kärnfamiljen.När det gäller vanliga anhöriga sker en vanlig,normal prövning hos , och dettafinns reglerat i utlänningslagen.Därutöver har vi sagt att man i kvoten kan ha ettytterligare vidare anhörigbegrepp, som liggerutanför det som regleras av utlänningslagen.Många av dem som har fått avslag vid prövningenligt vanliga, normala regler ligger naturligtvisutanför detta. Dessa kan då komma i fråga föruttagning via kvoten. Det står uttryckligt både ipropositionen och i regleringsbrevet tillInvandrarverket att det finns en möjlighet att viakvoten ta emot sådana anhöriga som faller utanförutlänningslagstiftningens regler.Anf. 54 ():Fru talman! Då kommer nästa fråga: Var skallansökan lämnas in när det gäller vanliga anhöriga?Sådana ansökningar har tydligen lämnats in här iSverige, men på har man inteutnyttjat den möjlighet som man har fått av riksdagoch regering.Anf. 55 Kulturminister ():Fru talman! Reglerna om att man kan få söka frånSverige är ju ett undantag. Det har inte varit praxistidigare. Dessa regler gäller de personer sombefinner sig i Bosnien och som tillhör kärnfamiljen.Om man har kärnfamilj som befinner sig utanförBosnien kan denna i vanlig ordning vända sig till enbeskickning i eller på något annat hållrunt om i . Detta gäller också övrigaanhöriga.Anf. 56 ():Fru talman! Beslutet om detta undantag fattadesredan den 22 december. Det var alltså klart redandå att hade den möjligheten att gevanliga anhöriga uppehållstillstånd inom ramen förkvoten, när man hade gett avslag på ansökningarom kärnfamiljsinvandring i enlighet medutlänningslagen.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1993/94:379 om avvisning avpersoner med svåra funktionshinderAnf. 57 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig vilkenpraxis som bör gälla vid avvisning av personer medsvåra funktionshinder.I dessa ärenden är det som lägger fast praxis.Regeringen har inte fått något ärende överlämnattill sig som gäller vuxna personer medfunktionshinder.I ett ärende rörande uppehållstillstånd för enperson med funktionshinder vägs på humanitäragrunder givetvis in hur personen kommer att klarasin situation i hemlandet. Vilken betydelse dettaskall tillmätas måste dock avgöras från fall till fall.Anf. 58 ():Fru talman! Först vill jag gärna tacka för svaret.Jag vill berätta att jag harstött på några fall där osäkerheten har varitutomordentligt stor, inte minst hos den avvisandemyndigheten , om hur man skall förfara.Detta är bakgrunden till frågan. Så långt som detskrivna svaret ger besked är det ganska allmänthållet, och ståndpunkterna utvecklas inte särskiltmycket.En funktionshindrad person är, i synnerhet omfunktionshindret är omfattande, ännu merberoende av den miljö som omger honom ellerhenne -- det kvittar var man befinner sig. Här iSverige har vi det välordnat med stöd, hjälp ochservice på många olika sätt.De miljöer som en avvisad funktionshindradperson kommer tillbaka till är ju ofta helt iavsaknad av olika former av stöd. Det är ju oftafråga om konfliktmiljöer, där krig och väpnadekonflikter har förstört all den infrastruktur someventuellt har funnits.Därtill kommer att i en del av dessa fall har detskett förändringar i den sociala miljön. Familjen,vännerna och andra nära anhöriga kan ha lämnatområdet. I en sådan situation saknar en människamed också ett förhållandevis medelmåttigtfunktionshinder möjligheter att klara sig. Det ärdessa förhållanden som jag tycker borde föranledamer omfattande förhållningssätt och riktlinjer frånmyndigheternas sida till dem som skall verkställaavvisningarna.Jag har i min fråga försökt att peka på en sådanmöjlighet, nämligen att slå fast att när dennasituation föreligger skall samma praxis tillämpassom gäller för barn. Det måste finnas en personliganknytning på platsen för att kunna verkställa enavvisning. Jag undrar hur statsrådet förhåller sig tillden frågeställningen.Anf. 59 Kulturminister ():Fru talman! Det framgår av svaret att redan närInvandrarverket och gör sinabedömningar bör de ta hänsyn till om det överhuvud taget går att sända tillbaka en person medsvåra handikapp.Om en person har en livshotande sjukdom där detinte går att få vård i hemlandet eller när detföreligger ett handikapp av synnerligen allvarligart, kan det vara skäl att på humanitär grund beviljaett uppehållstillstånd. Denna situation skallnormalt inte uppkomma när ärendet har kommit sålångt som till polisen för verkställande.För några veckor sedan fattade regeringen beslut inågra ärenden som gällde medicinska fall. Detfanns ett fall med ett barn som var flerhandikappatoch som bara kunde göra sig förstådd påteckenspråk -- som barnet hade lärt sig i Sverige.Trots att barnet hade sina föräldrar med sig iSverige, fanns det anledning att ge barnetuppehållstillstånd här. Man bedömde att det intevar möjligt för barnet att utvecklas på ett normaltsätt i hemlandet.Sådana frågor och bedömningar bör naturligtvisäven tas med när det gäller vuxna personer, dvs. omdet över huvud taget är möjligt att leva vidare ompersonen återförvisas till det egna landet. Detta ärnågot som normalt skall ta hänsyn till.Anf. 60 ():Fru talman! ändå harfattat beslut om avvisning i fall där det senarebedöms att det föreligger en situation där det kanvara svårt för den avvisade att klara sig själv, måstedet naturligtvis finnas möjligheter för denavvisande myndigheten att ta upp en diskussion ochinhämta riktlinjer från övriga myndigheter.Jag känner till ett konkret fall där så inte har varitmöjligt. Först har det hetat att Invandrarverketskall ge besked. Sedan har motsatt besked givits.Invandrarverket har inte haft mer att säga och manhar fått klara sig själv.Det är fråga om stora brister när det kan inträffaett enda fall med svåra konsekvenser både för denavvisade och inte minst den vånda som vållas hospolisen. Därför behövs det konkreta besked om hurvi skall förfara i en sådan situation.Anf. 61 Kulturminister ():Fru talman! Det finns en säkerhetsventil närUtlänningsnämnden har fattat sitt beslut, nämligenatt lämna in en ny ansökan till Invandrarverket.Men då måste det vara fråga om nya skäl, dvs. sakersom har inträffat efter det att Utlänningsnämndenhar fattat beslut. Det går att få en formell prövningvia Invandrarverket.Bengt säger att regeringen borde utfärdaen praxis eller liknande. Det går inte till så attregeringen självmant tar upp frågor om praxis. eller vill haledning från regeringen, har de att överlämnaärenden till regeringen. Så har inte skett i den härtypen av fall.Anf. 62 ():Fru talman! Till slut har jag en alldeles konkretfråga till personligen.Är det inte en rimlig ordning att man utgår från attom det inte finns någon anknytning påfamiljeplanet, att man avstår från att avvisa enperson som uppenbarligen inte har möjlighet attklara sig i den lokala miljön?Anf. 63 Kulturminister ():Fru talman! Jag skulle gärna personligen vilja svarapå den frågan. Men jag står inte här i egenskap avenskild person, vilket vet.Dessutom skall det tas hänsyn till allaomständigheter i ärendet. Det beror t.ex. på vilketland som personen skall återförvisas till, vilkasociala förhållanden som råder där osv. Därför gårdet inte att ge ett rakt besked på den konkreta frågasom ställde.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1993/94:381 om separation avfäder och barn till följd av utvisningAnf. 64 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser att göra för att män som har barn i Sverigeeller väntar barn inte kommer att separeras frånbarnen genom avvisning.Det är en grundläggande princip att i störstamöjliga utsträckning skydda en kärnfamilj frånsplittring. Det finns dock i utlänningslagen reglersom ibland gör att en splittring inte går att undvika.Utvisning på grund av brott är ett sådant exempel,och regeln om att uppehållstillstånd skall sökas föreinresan till ett annat.När det gäller regeln om att en ansökan omuppehållstillstånd inte får beviljas om utlänningenbefinner sig i medger utlänningslagen attdet görs undantag om det finns särskilda skäl.Sådana särskilda skäl kan enligt förarbetena varaatt utlänningen efter hemkomsten kan antas bliförhindrad att på nytt lämna sitt land, eller att enutlänning ansökt om uppehållstillstånd på grund avanknytning till en här i landet bosatt person somhan eller hon redan har eller väntar barn med. Ipraxis anses för personer som åberopar asylskäl,som dock inte är tillräckligt starka, redananknytning genom sammanboende i vara ett sådant särskilt skäl att undantag kangöras från huvudprincipen att uppehållstillståndskall ordnas före inresan. För att undantag skallgöras krävs dock normalt att identiteten ärklarlagd. Har utlänningen t.ex. avhänt sig sinpasshandling har uppehållstillstånd inte beviljatstrots långvarig anknytning.Jag är dock medveten om att det ibland kan uppståsituationer där en utländsk medborgare måstelämna för att ansöka om ettuppehållstillstånd som det inte råder något tvivelom att han eller hon kommer att få. Dagensordning för att pröva ansökningar omuppehållstillstånd före inresan i är alltförrigid. Därför har jag begärt att en särskild utredareskall se över dessa regler.Anf. 65 ():Fru talman! Jag skall be att få tacka svaret.Jag ser positivt på att invandrarministern säger atthon tycker att dagens ordning är alltför rigid i frågaom de fall jag har tagit upp. Jag undrar närutredningen kan förväntas lägga fram ett resultat.Det är en angelägen utredning.Jag vill ta upp några andra delar av statsrådets svar.Statsrådet säger att om det finns särskilda skäl gårdet att göra undantag från regeln om att sökauppehållstillstånd från utlandet. Enligt förarbetenakan ett skäl vara att man väntar barn eller har barni landet.Jag känner till flera fall av just denna karaktär.T.ex. finns det ett iranskt par. Mannen haruppehållstillstånd i , men hans fru som hanhar varit gift med har tidigare ansöktmen fått avslag. De har varit gifta , ochnu är hon . Det har föreslagits atthon skall åka till . Jag tycker att det är enhorribel situation att hon skall gesig i väg till för att söka uppehållstillståndoch visa anknytning till den man hon har varit giftmed i över ett år.Jag känner till ett liknande fall. Där har kvinnanuppehållstillstånd i Sverige.Mannen har fått besked om att han måsteåka tillbaka till . Han är , och harförföljts i av religiösa skäl. har paretett barn . De har varit giftai . Ändå säger man att mannen skallskickas ut. I papperen från talar man om att det inteföreligger synnerliga skäl i det här fallet. Är det''synnerliga'' skäl eller ''särskilda'' skäl som gäller?Anf. 66 Kulturminister ():Fru talman! När det först gäller tidpunkten för närutredningen kommer att vara klar så har jag i dagfått besked ifrån utredaren om att han skall hålla ettslutsammanträde med sina experter den 14 mars.Jag kan naturligtvis inte kommentera de fall somIngela tar upp eftersom jag inte ärinsatt i dem. Det som gäller är att man kan göraundantag om det finns särskilda skäl. Ett sådantsärskilt skäl kan vara att man har eller väntarbarn med någon här i . Jag kan inte ge någotannat svar på vilka särskilda omständigheter somhar medfört att myndigheterna inte själva tillämparden praxis som de säger sig tillämpa.Låt mig också informera om att regeringen i fattade ett antal beslut som rör män sombefann sig i och som fick uppehållstillstånd.Dessa män hade redan barn tillsammans med sinakvinnor eller väntade barn med dem.Anf. 67 ():Fru talman! Det var bra att vi nu fick klart att denhär utredningen äntligen kommer. Enligt vad jagförstår har uppdraget funnits . Det ärmycket bra att utredningen snart är klar. Jaghoppas att man kan få en mera human praxis isådana här ärenden.När det gäller praxis lade jag särskilt märke till har motiverat beslutet med att det inteföreligger synnerliga skäl av humanitär art fördenna person som har en dotter på en och enhalv månad. Han är mycket orolig för att han skallbehöva åka tillbaka till för att där sökatillstånd för att få leva tillsammans med sin fru ochsitt barn i . Det verkar forfarande litet oklartvilken praxis som egentligen råder hosInvandrarverket och jämförtmed kulturministerns svar. I svaret sägs att ettsärskilt skäl kan vara att man väntar eller har barn.Om det som står i svaret gällde skulle jag varamyckt nöjd.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på frågorna 1993/94:355 och 366 omplaceringen i häkte av personer som tagits i förvarm.m.Anf. 68 Justitieminister ():Fru talman! har frågat statsrådetFriggebo om hon är beredd att i samråd med migvidta lämpliga åtgärder för att ombesörja bådelokal- och bevakningsfrågor i samband med att ettstort antal kosovoalbaner kan bli utvisade frånNorge till Sverige.En liknande fråga har ställts av frågar vad invandrarministern ämnar göra föratt ge de enligt utlänningslagen förvarstagnapersoner som sitter i häkte ett bättreomhändertagande.Jag vill då först säga att enligtutlänningsförordningen är det polisen som ansvararför verkställigheten av förvarsbeslut varför det ärpå mig det ankommer att besvara dessa frågor.De stora fluktuationerna i antalet asylsökandeninnebär stora problem för polismyndigheterna. Jagär medveten om att det blivit allt större problemmed lämpliga förvarsplatser. För att underlättafinansieringen och därmed myndigheternashantering av saken har regeringen i åretsbudgetproposition föreslagit att polisens kostnaderför utlänningsärenden skall anvisas under ett nyttförslagsanslag.Regeringen har föreslagit denna lösning i avvaktanpå en närmare översyn av frågan om ansvaret förfinansieringen av polisens kostnader förutlänningsärenden.Jag har inhämtat att nu har inlettett arbete med att anskaffa och iordningställalämpliga förvarslokaler. Det är därför minförhoppning att den nu rådande platsbristen inomkort skall vara avhjälpt.Anf. 69 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret påmin framställda fråga. Anledningen till att jagställde frågan var den oro som många flyktingar,främst kosovoalbaner, känner på båda sidor omgränsen. Passpolisen på den norska sidan har tidvisfått skärpta regler.Statsrådet säger att det är riktigt att polisenansvarar för det här. Hon säger attRikspolisstyrelsen har inlett arbetet med attanskaffa och iordningställa lämpliga förvarslokaler.Jag skulle vilja ha en konkretisering av statsrådet.Det kommer att finnas lediga lokaler, eftersomvi håller på att tömma flyktingförläggningar. Mångaanser att de lokalerna bör kunna användas under enövergångstid när större flyktingvågor kommer. göra någon närmare konkretisering?I har man på polisdistriktet i Karlstaduppenbara problem med att klara situationen.Arrestlokalerna är fyllda såväl i som iandra polisdistrikt i länet. Man borde kunnaundersöka om inte de lokaler som haranvänts kan användas nu.Fru talman! Kan statsrådet säga något om huruvidade nuvarande flyktingförläggningarna under enövergångstid kan användas som förvarslokaler avdet slag som har i uppdrag atttitta på?Anf. 70 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret. Jag är dock inte helt nöjd. Antalet fall ökarständigt. Det har rört sig om en storgrupp. Vi anser att det är en djupt ingripandeåtgärd att placera människor i häkte. Den reglerasstrikt i lag. Ofta behövs också en domstolsprövningför att ett sådant omhändertagande skall kunnagöras, t.ex. när människor är misstänkta för brott.Det är helt oacceptabelt att förvara människor ihäkte. Lokalerna är inte anpassade för det härändamålet. Rummen är små, och det råder brist pågemensamhetsutrymmen. Verksamheten är överhuvud taget inte anpassad till den här gruppen avmänniskor. Dessutom är det bekymmer med omman t.ex. skall tillåta besök. Det kan medges attsäkerheten på häktena kommer att sättas åt sidan.Trots att personalen gör vad den kan för atttillgodose även den här gruppens behov är detpåfrestande både för de omhändertagna och förpersonalen.Det borde vara rimligt att man tar fram andrasärskilda lokaler där ett mera humantomhändertagande kan ske. Man skall ha personalmed kunskaper och erfarenheter av justflyktingfrågor. Personalen bör också ha sådanaspråkkunskaper att den här gruppen blirtillgodosedd.Kriminalvården anordnar transporterna. Det ärdock inte bara fråga om väntan på transport. Ettflertal omhändertagna får sitta mycket ihäkte. Den övervägande delen får sitta en vecka.Men det finns personer som får sitta i häkte imånader. Den person jag har exempel på som harsuttit längst satt i häkte i fyra och en halv månad.Det är verkligen ingen bra miljö.Jag skulle vilja ha ett konkret besked om när dethär problemet kan vara löst.Anf. 71 Justitieminister ():Fru talman! och är i grunden likartade, även om MagnusPerssons fråga är mera koncentrerad tillförhållandena i . Jag kan ta Värmlandsom exempel.I mitt svar nämnde jag att Rikspolisstyrelsenarbetar med den här frågan. Jag kan inte peka utexakt vilka byggnader som är aktuella. Bl.a.beroende på de återtaganden från , somberör , har t.ex. gettpolismyndigheten i i uppgift att hittalämpliga lokaler. Man har hittat lämpliga lokaler,även om jag inte kan tala om vilken byggnad det ärfråga om. Man har också lämnat genomarbetadeförslag till med lösningar av hurlokalerna skall användas. Det är färska uppgifterfrån men de visar att manåtminstone i den delen av landet snart kommer attkunna lösa de praktiska problemen.Jag har också fått besked om att Rikspolisstyrelsenhar fått konkreta förslag från polismyndigheten iKatrineholm och att man mycket snart väntarförslag till lösningar från polismyndigheterna iGöteborg och Malmö.Något annat som är viktigt, som också är en del avsvaret på fråga, är att det inte ärnågon fördel att helt och hållet utnyttja lokaler somhar använts för flyktingar vid tidigare tillfällen. Detgäller att ha en vettig fördelning över landet. Viskall veta att de problem som vi har , som blevtydliga , är problem som vi ävenkommer att ha framöver.Anf. 72 ():Fru talman! Jag är medveten om det sista somstatsrådet sade. Den humanitära behandlingen avflyktingarna är naturligtvis viktig.När flyktingarna kommer till landet för en kortareeller är det viktigt att de blirintroducerade och att inte väljerbetongbunkrar och liknande byggnader som kanavskräcka och inte alls ger den humanitärabehandling som vi bör ge de tillresandeflyktingarna.Detta är ett problem som vi inte löser på ett parminuter i talarstolen, men jag kommer att följafrågan.