prot · GH09113 · 1994-05-30 00:00:00 — Ja, denredovisning som vi har fått och den rapport som jaghar läst visar att man kan jobbet, att man klarar avatt få det att gå runt. Ett stöd från oss när det gällerSocialdemokraternas förslag om ett störrekapitaltillskott liknar jag vid en kanske onödigövergödsling. Låt dem i stället få vad de behöver!Jag anser att regeringen har gjort erforderliganpassning. Om så är nödvändigt kan vi juåterkomma. Men jag tror, som sagt, att det anslagsom det förhoppningsvis fattas beslut om här ikammaren är väl anpassat.Anf. 38 () replik:Herr talman! säger att det närdet gäller samverkan mellan den stora och den lillaregionalpolitiken kan bli bättre. Vidare påstår hanatt det inte var bättre . Men det är just det somNUTEK-rapporten redovisar. Det skedde alltså eninkomstutjämning, något som inte längre sker. Dethar således skett ett trendbrott i det hänseendet.Det är ju det som är det intressanta konstaterandeti . Det är också detta somföranledde min fråga. haremellertid inte läst NUTEK-rapporten.Med tanke på hur den här regionalpolitiskapropositionen har framställts är det symtomatisktatt nämnda rapport presenterades efter det attpropositionen lades fram. I departementet har mantydligen inte heller läst innanman presenterade sina förslag.Harald säger också attmarknadskrafterna måste få ett friare utrymme.Han talar om att ställa upp ''så långt som det är ''. Men han anmäler tveksamhet införfortsättningen. Det är visserligen litet motsägande.Men jag tar fast på det sista -- det som sades omtveksamheten inför fortsättningen. Det väckerexempelvis frågan hur kds ser på en privatisering avVattenfall. Hur man använder, dimensionerar ochfördelar energiresurserna och finansierar denverksamheten har, som vi bedömer saken, storregionalpolitisk betydelse. Därför efterlyser jagHarald synpunkter här.När det gäller Norrlandsfonden och det som HaraldBergström sade om risk för övergödsling vill jagsäga att jag tror att han överdriver riskerna. harvi en uppåtgående konjunktur som alla talar om.Därför hade det varit väldigt angeläget med ettrejält tillskott så att man hade kunnat möta debehov som just nu föreligger. Det hade, tror vi,varit väldigt effektivt använda pengar. Jag beklagaratt Ny demokrati föll till föga för de locktoner somhär utstöttes från regeringskansliet.Anf. 39 ()replik:Herr talman! Det är väl inte så märkvärdigt om jagbejakar den politik som regeringen föreslår när detgäller marknadskrafterna och anmäler attvi naturligtvis måste observera hur det går. Det ärju ett normalt förfarande att man ser efter hur sakerfungerar. Jag kan inte påstå att jag -- och det gällerväl också -- är en profet som vethur det kommer att gå eller vad ett visstförslag kommer att resultera i. Saker och ting kanju hända under resans gång. Det är det jag åsyftarnär jag säger att jag vill att vi skall se hur det helautvecklas i framtiden.Beträffande Norrlandsfonden vidhåller jag att detär ett balanserat förslag som regeringen har lagtfram, och det förslaget biträder jag.Anf. 40 HANS () replik:Herr talman! säger att han intehar läst . Jag beklagar att den här rapporten intekunde ligga till grund för diskussioner omregionalpolitiken. Viktiga saker i det avseendetsom inte minst kds bör tänka på är den offentligasektorn och den kommunala ekonomin samtstatsbudgetens regionala utfall. Det spelar roll inteminst för välfärden, äldreomsorgen osv. -- dvs.sådant som kds har sagt sig bry sig om.Så till frågan om regionalpolitiken i . Om vistuderar svaga och starka regioner i , finnervi att skillnaden hos oss i är utomordentligtliten jämfört med hur det är ute i . Om vistuderar EU på motsvarande sätt och tittar påväldefinierade områden, både svaga och starka,finner vi att det ekonomiskt och resursmässigt ärmycket större skillnader där.Sedan gäller det synen på bidragen. HaraldBergström säger att företagen inte bara skall fåbidrag. Tyvärr är väldigt mycket av de förslag omregionalpolitiken som har lagts fram så att säga kvari bidragsträsket. Inte blev det så mycket bättre närdet gäller de 800 miljonerna. Att får gott betyg av alla dem som får de härpengarna och som skall hantera dem är inte särskiltkonstigt.Jag tycker att man har kommit en väldigt kort bit påvägen mot en utvecklande regionalpolitik. Ganskamycket av det passiva stödet finns kvar.Vi har sagt att man skall börja avvecklanedsättningen av de sociala avgifterna, som faktisktmedges generellt helt utan motprestationer. Jag hardock inte fått något som helst gehör på denpunkten. Det är uppenbart att EU:s regionalpolitikhar många drag gemensamt med den svenskabidragspolitiken. Därför efterlyser jag litetpositivare synpunkter från kds på våra förslag omen differentierad bensinskatt och om enskatteväxling som kan driva fram en aktivnäringspolitik när det gäller biobränslen ochenergianvändning. Vidare gäller det att satsa litetmera strukturellt utvecklande på problematiskageografiska områden -- t.ex. Bergslagen ellerFyrstad, som ju har drabbats mycket hårt avindustrinedläggning.Jag tycker inte riktigt att harbetett sig i utskottet som han antyder att han skullevilja bete sig. Det gäller då detta med att vara ''fylldav samförstånd, att nappa tag i konstruktiva idéeroch att satsa på utveckling'' snarare än att passivtsatsa på regering och företag alldeles oavsettutvecklingskraft.Anf. 41 ()replik:Herr talman! Jag erkänner att jag inte har lästNUTEK-rapporten. Därför vill jag naturligtvis integärna kommentera den.Hans Andersson har gjort en korrekt iakttagelsevad gäller svaga och starka regioner i EU;skillnaderna är väl så stora där som här. Jag blevsjälv förundrad när jag förstod att man inom storadelar av och på många håll i gerstöd till lantbruk. Det förvånade mig mycket.I är vi alltför vana vid ett bidragstänkandeför att man snabbt skall kunna dra undan bidragen.Det är det egentliga bekymret. måtycka vad han vill om mitt agerande i utskottet, menjag ser inte varför man i en sådan här situationskulle dra undan möjligheten till ett tidsbegränsatföretagsstöd i glesbygden, som har atthantera, vid en uppgång.Jag ser en möjlighet här. Det rör sig dock om någottidsbegränsat, vilket är väldigt viktigt för mig. Jagser fram emot vad detta kommer att ge, och jagskall verkligen studera det med intresse.Anf. 42 HANS () replik:Herr talman! Det är inte så, , i finner väl så stora skillnader som iSverige. Det handlar om en skillnad på en faktor10--15, om man mäter de områden som brukarbelysas i forskningsrapporter.Det betyder att har lyckats förhållandevisväl. Bakom detta ligger det som kallade för den stora regionalpolitiken. Det äralltså de offentliga transfereringarna och denoffentliga sektorns utbyggnad i som störstadelen förklarar den situation som vi har jämförtmed . Det bör man tänka mycket noga påom man håller sig i sällskap med marknadsliberaleroch EU-fanatiker.Jag tror att vi kanske delar uppfattning när detgäller bidragsfällan. Jag sade bara att ingenting iutskottsarbetet eller hos majoriteten tyder på har förstått att man bör ta sig urbidragsfilosofin kring regionalpolitiken och i ställetinleda vandringen med en utvecklande filosofi --utveckla regioner med lokal kraft och bygga uppinfrastrukturen, snarare än att passivt faktisktstödja befintlig näringslivsstruktur genom den typav system som vi har i dag.Är inte kds fortfarande intresserat av enenergiomvandling i , av satsning påbiobränsle, av att differentiera bensinskatten, avatt avveckla kärnkraften och få fram biobränslesom en första rangens energikälla? Det lätåtminstone så i den tidigare politiska debatten.Sådana åtgärder har en utomordentligt storgenomslagskraft om man ser till den regionalafördelningen av resurser, jobb och inkomster.Från miljömässig synpunkt är denna proposition --till min överraskning -- ett stort svart hål. Det finnsingenting i den, och det är en viktig del av den kritiksom vi i har riktat mot den.Anf. 43 ()replik:Herr talman! Det som sade omden offentliga sektorn är korrekt; den ärnaturligtvis viktig för glesbygden ochglesbygdskommunerna. Men vi fick en offentligsektor som blev oss för tung. Ryggsäcken blev förtung.Senast i går kväll och på morgonendiskuterade jag den offentliga sektorn i min egenhemkommun med både vänner och motståndaredär. Jag har sett och lärt mig att man så länge detfinns pengar att tillgå i den offentliga sektorn sättersprätt på dem. Den enda möjligheten att ''fåordning på det'' är att bromsa ned, ta in litet pengarför att pressa luft ur organisationen och ökaeffektiviteten.Jag tycker nog att socialdemokraterna var ganska duktiga på det. Man drog in 32--35miljarder, vilket drabbade kommuner ochlandsting. Det får den borgerliga regeringen nuskulden för. Det är effekterna av den nedragningensom vi kan utläsa nu.Vi kds-are säger i vårt valprogram att vi måste seupp, eftersom vården nu är i fara. gäller detverkligen att vara vaksamma, så att vi inte skär i deverksamheterna och därmed knaprar på kvaliteten.Som kds-are går jag inte med på det. Men såvitt jagkan se är detta egentligen inte en regionalpolitiskfråga.Hans Andersson talade om energiomvandling, somär en näringspolitisk fråga. Kds har varit mycketaktivt för att få till stånd en kommission som skallarbeta med just dessa frågor, Energikommissionen.Syftet är att förbereda en omställning frånkärnkraft till exempelvis biobränsle.Det var när vi kom med vår rapport somett utredningsarbete inom kom igång för att undersöka möjligheterna just till enskatteväxling som gynnar miljön. Så nog tycker jagatt vi har jobbat för miljön, alltid!Anf. 44 ():Herr talman! hade vi endebatt här i kammaren om jämställdhetspolitiken.Då efterlyste jag analyser av regeringens förslagoch beslut ur ett kvinnoperspektiv. Dethade också utlovats av den borgerliga majoriteten,just i jämställdhetspropositionen. Ännu har vi intesett till några sådana analyser.I dag har vi den regionalpolitiska propositionen attta ställning till. Då finns det anledning att ställafrågan om var analyserna ur det regionalpolitiskaperspektivet finns när regeringen lägger fram sinaförslag och fattar sina beslut. För även iden regionalpolitiska propositionen står det attsådana analyser skall göras.Jag skall ge två exempel på denna avsaknad avregionalpolitiska analyser, som visar att de vackraorden inte fullföljs av handlingar.En del i det pågående systemskiftet är att sänkaskatterna för kapital- och förmögenhetsägarna. Dehar sänkts med 25 miljarder somskatterna för vanligt folk har höjts med 30. Vart tarde 25 miljarderna vägen? Inte hamnar de hosmänniskorna i det regionalpolitiska stödområdet ialla fall!Det handlar om en gigantisk omfördelning avresurserna från stödområden till storstadsområden.Den tidigare citerade rapporten från visardetta mycket tydligt, och den omfördelning som vigenom statsbudgeten har haft från rika till fattigadelar av landet har minskat. Det visar med alltydlighet att regionalpolitiska analyser ärnödvändiga -- innan besluten fattas och man vetderas regionalpolitiska konsekvenser.Det andra exemplet som jag vill ta upp är förslagettill ny arbetslöshetsförsäkring. Även här saknasden regionalpolitiska analysen. Det kanske inte ärså konstigt, eftersom förslaget saknar analyserockså i alla andra avseenden.Men helt klart är att det förändrade och skärptaarbetsvillkoret slår hårt mot människor som bor iglesbygden. I dessa områden ärsäsongsanställningar och tillfälliga jobb i övrigt vadsom erbjuds. För dessa människor kommer det attbli svårare att kvalificera sig för a-kassan. En sådanhär regionalpolitisk analys hade egentligen varitganska lätt att göra, och man kunde ha haft medden innan man fattade beslutet.Det kanske mest anmärkningsvärda är dock att det,när regeringen nu lägger fram en regionalpolitiskproposition, saknas åtgärder för att förhindra deregionalpolitiskt negativa effekterna av debeslutade och planerade avregleringarna,bolagiseringarna och privatiseringarna av vårainfrastrukturverk.Detsamma gäller de regionalpolitiskakonsekvenserna av omstruktureringen ochnedskärningen av den gemensamma sektorn iövrigt. 100 000 personer mister sina jobb inom detgemensamma inom . Vi vet alla attnedläggningar och försämringar av dengemensamma sektorn får stora negativakonsekvenser för den regionala balansen.Om regionalpolitiken skall omvandlas till att endastomfatta industriell tillväxt och om de pengar somstår till förfogande endast skall satsas på den hårdainfrastrukturen går den mänskliga dimensionen påvälfärd förlorad. Det kommer främst att drabbakvinnorna.På landsbygden och i glesbygden är dengemensamma sektorn i stor utsträckning kvinnorsenda arbetsgivare. Denna mjuka infrastrukturhandlar om vård och omsorg och om hur landstingoch kommuner lyckas upprätthålla sin service närstaten minskar sitt ansvarstagande. Lägger videssutom till de privatiseringar och avregleringarsom nu pågår råder det inget tvivel om attvälfärdssamhället håller på att luckras upp ochomorganiseras efter marknadens villkor. Detdrabbar ovillkorligt den regionala balansen ochförsämrar möjligheterna för dem som bor iglesbygd, särskilt för kvinnorna.Det är nog bara som kan påstå attden gemensamma sektorn aldrig har haft det bättreän . Det regionalpolitiska perspektivet ochanalyserna måste finnas innan man fattar beslutsom kan bli rena dråpslaget för glesbygden.Det positiva med regeringens proposition är att detnu äntligen kommer att ges förutsättningar för attbygga upp regionala resurscentra för kvinnor. Visocialdemokrater har tidigare motionerat i fråganoch får den sin lösning.Det är viktigt att kvinnor uppmärksammas iregionalpolitiken. Alldeles för få åtgärder ärinriktade på kvinnor och gynnar kvinnorsverksamhet. I glesbygden råder det ettkvinnounderskott. Kvinnoflykten har inte kunnatstoppas. Kvinnors engagemang, kvinnliga eldsjälaroch kvinnliga insatser har inte tagits till vara.I de län som har byggt upp någon form av regionalaresurscentra för kvinnor, t.ex. ochGävleborgs län, har det utvecklats en effektivsamordning och samverkan mellan kvinnor i lokalutveckling. Det är goda exempel som utan tvekanborde få efterföljare i andra delar av landet. Jag harsjälv deltagit i uppbyggnaden i . Jag kannu se att vi har över 50 kvinnliga nätverk mednästan 3 000 kvinnor som deltar i arbetet. Det är enoerhörd kraft som har släppts fri i och med dettaarbete.Genom dessa regionala resurscentra för kvinnoroch det nationella resurscentrumet kommernaturligtvis kvinnoperspektivet att lyftas fram påett helt annat sätt i regionalpolitiken.När nu får ett ansvar för att tillsammansmed bygga upp ettnationellt resurscentrum kräver det resurser.Glesbygdsmyndigheten har tidigare i sittkvinnokraftprojekt haft dessa resurser. Visocialdemokrater anser att det är nödvändigt attGlesbygdsmyndigheten får ytterligare 3 miljonerför att kunna bedriva det här arbetet på ett bra sätt.Slutligen vill jag säga något om det fantastiskabyautvecklingsarbete som pågår i hela landet. Visocialdemokrater anser att vi måste nyttja helalandet för att ge människor livsutrymme ochmöjlighet att bo där de känner den störstatryggheten och trivseln. På så vis kan vi ocksåutnyttja landets alla naturtillgångar, utveckla denegna bygden och uppnå en optimal utveckling förhela landet. Det gäller att bygga hela starktmed goda kommunikationer och bra utbildadarbetskraft. Det gäller att förnya näringslivet ochskapa nya arbetstillfällen.Om vi skall lyckas med det måste vi ha förmåganatt se och dess regioner i etthelhetsperspektiv. I glesbygden är man van vid attjobben försvinner, butiken hotas, servicenförsämras samt att det blir svårare att utnyttjasamhällets resurser. Men känner man enstark förankring i den egna bygden och uppskattarde fördelar som ett liv nära naturen ger. Man ärberedd att slåss för sin bygd.Under senare år har detta lett till ett enormtengagemang och arbete för den egna bynsöverlevnad och utveckling. Människor skapar nyajobb, räddar butiken, startar kooperativ inom vårdoch omsorg och på många olika områden. Helabyar går samman i ett gemensamt arbete för denegna bygden. En stor del av arbetet sker ideelltöver partigränser och i den demokratiskafolkrörelsens tradition.Vi socialdemokrater vill slå vakt om, stödja ochutveckla denna lokala rörelse för att utveckla denegna bygden. Vi hoppas att denna rörelse, sombygger på delaktighet, samförstånd och samarbete,får en allt större spridning i samhället.Den politiska uppgiften är att finna ensamhällsorganisation som på bästa sätt kanunderlätta, uppmuntra och stödja människorsmöjligheter att ha sin tillvaro var helst de önskar ilandet.Men hela överlevnad beror också tillsyvende och sist på människorna. Därför är detmänniskokraften som till slut kommer att avgöravilka orter som lever vidare och utvecklas och vilkaorter som trots allt kommer att gå tillbaka. Det ärjust därför byarörelsen på många håll har tagitutvecklingen i sin egen hand.Men för att detta skall kunna utvecklas krävs detockså ytterligare satsningar på folkbildning, kultur,samlingslokaler, flexibla och samordnade lösningarpå den kommunala servicen och att statliga verk,myndigheter och företag samordnar sin verksamhetså nära byarna som möjligt. Det krävs attavregleringen, bolagiseringen och privatiseringenstoppas. Det lokala utvecklingsarbetet kräver enhelhetssyn på alla nivåer i beslutsfattandet. Detkräver regionalpolitiska analyser ochkonsekvensbeskrivningar. Regeringen ochriksdagen får inte fatta beslut som direkt motverkardet engagerade och utvecklande arbete sombyautvecklingsarbetet utgör.Hela både vill och skall leva. Men då måstedet regionalpolitiska, liksom det kvinnopolitiska,perspektivet genomsyra det politiskabeslutsfattandet.Herr talman! Jag instämmer i yrkanden.Anf. 45 () replik:Herr talman! Jag kan till stora delar instämma i densista delen av anförande. Det var ettengagerat tal för det byaarbete som pågår för atthela skall utvecklas och leva.Kvinnligt företagande är ju en del i det. Men därär och emot detmikrostöd på . som skulle betyda väldigtmycket. De var också emot de 50 miljoner kronorsom vi från den borgerliga sidan föreslog förkvinnligt företagande inom Industri- ochnyföretagarfonden.Den offentliga sektorn är mycket viktig, och har såvarit. Uppbyggnaden av den har ju skett underefterkrigstiden, och det har varit mycket positivt.Det har bidragit till att vi i har fått världenskanske mest avancerade välfärdsstat. Det har ocksåmedverkat till att har nått en högresysselsättningsgrad än andra länder, främst när detgäller kvinnlig förvärvsfrekvens.Även fortsättningsvis kommer den offentligasektorn att vara viktig för sysselsättningen. Men vikan inte räkna med att det skall skapas nya jobbinom den offentliga sektorn. Vi har helt enkelt ettfinansieringsproblem. Det är viktigt att manutvecklar den privata sektorn.Apropå jämställdhet var det ganska roligt att detvar som fick ett jämställdhetsprisav Kvinnor kan i Östersund.Anf. 46 () replik:Herr talman! Jag vill börja med det som IsaHalvarsson inledde med. Hon sade att honinstämmer helt med det jag sade i den sista delen avmitt anförande när det gälldebyautvecklingsarbetet. Jag sade ju också myckettydligt att för att detta skall vara möjligt och för attvi inte skall ta död på det arbete som pågår ute ilandet i de olika byautvecklingsgrupperna är detockså viktigt att vi centralt för en politik somunderstöder detta.Jag nämnde några sådana områden där denborgerliga regeringen och den borgerligamajoriteten i fattar beslut som direktförhindrar det arbete som utförs lokalt. Det gällerbeträffande den gemensamma sektorn, vilken, somIsa vet, betyder oerhört mycket för över huvud taget skall kunna bo och leva i denyttersta glesbygden.De omfattande nedskärningar om 35 miljarderunder åren framöver som den borgerligamajoriteten nu föreslår kommer att slå oerhört hårtmot glesbygden, landsbygden och kvinnorna.Detsamma gäller avregleringen, bolagiseringen ochprivatiseringen av de statliga infrastrukturverken.Den borgerliga majoriteten avhänder sigkontrollen och styrningen av sådant som skullekunna betyda oerhört mycket för att skapa enpositiv utveckling även i glesbygden.När det gäller stödformerna föreslår visocialdemokrater en förenkling: mer pengar tilllänsstyrelserna och friare former för dessa attbesluta hur pengarna skall användas. Detta är braför alla, även för kvinnor.Beträffande mikrostödet måste jag först och främstsäga att det, som sagt,inte finns någonting i dagens regelsystem somförhindrar att man stödjer företag med mycket småbelopp. Om så är fallet handlägger man saker ochting på ett felaktigt sätt ute i länsstyrelserna, och dåskall detta rättas till.Det stora problemet för kvinnorna när de vill hastöd i olika former från samhällets sida är att demöter människor som över huvud taget inte förstårvad det handlar om. Eller som var inne på: Man förstår inte ens vad desäger. Då måste man väl sätta in åtgärder i detsammanhanget, dvs. satsa på utbildning ochframför allt, i enlighet med de förslag beträffandestödformerna som vi socialdemokrater har, se tillatt det blir en större flexibilitet. Man bör skapamöjligheter att stödja alla olika former av kvinnligtföretagande. Det skulle innebära ett långsiktigtstöd för det kvinnliga företagandet och förkvinnofrågorna framöver.Vad gäller de 50 miljonerna vill jag bara konstateraatt dessa tydligen är en eftergift för att man skall fåde 800 miljonerna. De hade kunnat användas på ettmycket bättre sätt, om man hade byggt vidare påNUTEK:s satsning på kvinnliga företagare.Anf. 47 () replik:Herr talman! Det är alldeles riktigt att det inte finnsnågonting som förhindrar småstöd, menmikrostöden är efterfrågan, och man har uttalat sigmycket uppskattande om dem.I de senaste av de debatter som vi har haft medBerit Andnor framställer hon det genomgående såatt kvinnorna i stor utsträckning är de drabbade,framför allt på arbetsmarknaden, inomregionalpolitiken och inom den offentliga sektorn.Jag läste en studie från AMS som visar detsom vi redan vet, nämligen att män är merarbetslösa än kvinnor och att det framför allt ärmännens jobb som har försvunnit ilågkonjunkturen och kanske inte kommer tillbaka.Man kan kanske t.o.m. förvänta sig att ,när de traditionellt manliga jobben är borta, flerkvinnor än män kommer att förvärvsarbeta. Om denya jobben då går till kvinnorna, vad skall dåkarlarna göra? Kanske skall de då ta hand ombarnen.Omstruktureringen har främst avsett dentekniska sektorn, och AMS utredare har pekat påatt kvinnorna i vården inte behöver frukta att deskall gå arbetslösa . Vårdjobbenkommer att finnas kvar, om inte i offentlig regi, såi någon annans regi. Man kan inte säga annat än attkvinnorna faktiskt kommer att ha det lättare änmännen att få jobb . Det är enkonsekvens av den utveckling som vi har.Anf. 48 () replik:Herr talman! återkommer tillmikrostödet och säger att det är så efterfrågat.Också jag träffar många kvinnor som arbetar medföretagande på det lokala planet. Inte minst har detdiskuterats i en rad sammanhang på . Jag får höra att kvinnorna inte blir riktigtkorrekt bemötta. På länsstyrelsehåll förstår maninte de problem som de kvinnliga företagarna ochalla de som står i begrepp att starta eget har. Det ärdet stora bekymret. Det handlar om att ge de rättaförutsättningarna för det kvinnliga företagandetoch att ge möjligheter för de tjänstemän som sysslarmed bidragsgivning på länsstyrelserna att fungerabättre än i dag.Det finns inga regler som förhindrar att man stödjerkvinnors företagande med lägre belopp. Dethandlar helt och hållet om att vi i stället måsteförsöka ändra inriktningen av stödformerna så attde blir mer flexibla och så att besluten förs ut tilllänsstyrelserna och kanske ända ut tillkommunerna. Då kan vi verkligen användastödformerna på bästa sätt. Det skulle vara en riktigåtgärd, men det säger ni nej till.Ja, , jag har i alla debatter under degångna tre åren sagt att kvinnorna är särskiltdrabbade, och det besannas också mer och mer.Den borgerliga regeringen för tillsammans med denborgerliga majoriteten i en politik somytterst har sin udd riktad mot kvinnorna, oavsettvar de bor.