prot · GH09116 · 1994-06-02 00:00:00 — Då deklarerade ni klart ochtydligt i riksdagsdebatten att ni ville ha ett A- och ettB-lag inom den svenska högskolevärlden.I fråga om Riskcentrum säger att detfinns vissa frågor som behöver utredas ytterligare.Jag kan inte se vilka frågor det är. Jag förstår intevilka frågor det är som behöver utredas ytterligarei förhållande till andra anslag eller områden som nivill ge medel till.Det är mycket angeläget för samhället att vi vidgarvår kompetens om riskforskning. Dessutom skallden goda kompetens som finns internationellt settföras ut. Det borde vara ett högprioriterat område,inte minst ur en samhällsekonomisk aspekt. Därförär det förvånande att anser att förslagenbehöver utredas ytterligare i stället för att positivtmöta de önskemål som finns om en förbättradsvensk kompetensutbyggnad på de områdena.Anf. 129 () replik:Herr talman! Låt mig säga följande till BjörnSamuelson om Riskcentrum i . Jag tycker --liksom utskottsmajoriteten, vi var överens om denskrivningen -- att det är viktigt med ett riskcentrum.Frågan är hur detta skall vara organiserat. Hurskall t.ex. den enhet som finns på Södersjukhusetvara inordnad i det arbete som leds från ?Det finns många andra enheter som skall ingå i dettaarbete. Det tar sin tid innan man fullt och fast harklarat ut de detaljerna. Det är lämpligt att fråganbereds och handläggs inför arbetet medforskningspropositionen 1996. Det sade jag redan imitt anförande.Jag tycker att borde vara nöjdmed att skrivningen har kommit till stånd.Riskcentrum i har kommit ytterligare enbit på vägen.Jag förstår inte allmännaresonemang om att vi moderater skulle dela inhögskolorna i ett A- och ett B-lag. Det gör vi absolutinte. Vi är däremot försiktiga när det gäller att talaom forskningssatsningar på de mindre ochmedelstora högskolorna. Det är helt enkelt av detskälet att det finns vissa fasta forskningsresurserangivna på de stora universiteten och ett parhögskolor.Vi har inte råd att splittra upp våraforskningsresurser på flera håll, mer än desatsningar som har föreslagits i propositionen. Detinnebär att vi får avvakta utvecklingen innan vi kangå vidare.Anf. 130 () replik:Herr talman! Jag beklagar verkligen att vi inte kankomma längre med riskforskningen i isamband med denna proposition. Det finns ettstarkt intresse från de övriga nordiska länderna föratt vi från svensk sida skall ta på oss vissa ledandeprojekt. får de övriga nordiska länderna felsignaler, dvs. att vänta -- och dessutom påSödersjukhuset.Rune säger att vi inte har råd att splittra uppvåra forskningsresurser på fler högskolor än . Jagväntade bara på att jag skulle få höra att det behövsen ''kritisk massa'' eller något mer sådanthalvdravel som jag hört om fastaforskningsresurser vid de medelstora högskolorna.Det är exakt den argumentationen, herr talman,som jag har hört i de utbildningspolitiskasammanhangen . Argumenten har inteutvecklats ett dugg. Men tekniken och utvecklingenspringer ifrån Moderata samlingspartiet. Tack ochlov för det!Anf. 131 () replik:Herr talman! Jag skulle gärna vilja be BjörnSamuelson reda ut vad han menar med halvdravel.Helt klart är att man för att uppnå en bra forskningbehöver något som efterlyste,nämligen en kritisk massa. Det kan man inte få överallt i . Det är möjligt att man kan göra vissaforskningsinsatser på några av de små högskolorna,men vi behöver den kritiska massan för att kunnavara konkurrenskraftiga internationellt sett.Vi kan inte bygga upp forskningsinstitutioner vidalla små och medelstora högskolor, vilket BjörnSamuelson efterlyste och tydligen ocksåsocialdemokraterna i sin reservation. Det saknarbåde forskningsrelevans och ekonomisk relevans attarbeta på det sättet. Man skapar bara en illusion utepå fältet av att det skulle finnas både personella ochekonomiska förutsättningar att göra det. Att skapaen sådan illusion är att lura de mindre ochmedelstora högskolorna.I stället borde man ta sitt samhällsekonomiska ochutbildningspolitiska ansvar och tala om hur det stårtill på det här området. Man måste vara ansvarsfulli sitt agerande även som oppositionspolitiker.Anf. 132 Utbildningsminister ():Herr talman! Får jag lämna några kommentarer tillnågra av de frågor som finns i den proposition somriksdagen behandlar samt någon kommentartill ett av de inlägg som gjordes tidigare i debatten.Jag vill börja med att säga några ord om de nyaforskningssatsningar som regeringen föreslår attriksdagen accepterar. Det är forskningssatsningarsom, tillsammans med de insatser som riksdagenredan för något år sedan fattade beslut om, kommeratt göra den innevarande treårsperioden till denperiod då satsade mest på avanceradkunskapsutveckling -- mer än på många, många år.Det är många, inte bara i vårt eget land utan ocksåi andra länder, som med viss beundran noterar attdetta sker. Inte för att det i sig är unikt att satsa påforskning -- det är det många som gör -- utan för attett land som går igenom en av sina värsta kriser imodern tid kan säga att man går framåtpå det mest betydelsefulla området för framtiden,nämligen den avancerade forskningen. Det harväckt en enligt min mening berättigad beundran.Jag noterar, när jag nu tar del av vadsocialdemokraterna föreslår att i ställetskall besluta om, att de har återvänt till den gamlaåterställarroll som börjar bli ett försocialdemokratisk politik.Om jag förstår saken rätt, innebärsocialdemokraternas förslag i kammaren här i kvällatt vi skall säga nej till att satsa mer på innovationer,att vi skall säga nej till att bygga upp forskning kringen ny universitetsstruktur i södra ,att vi skall säga nej till att satsa pengar på attutveckla utbytesprogram för postdoktorer, att viskall säga nej till att satsa mera pengar på kulturen,att vi skall säga nej till miljöforskning vid Lundsuniversitet, att vi skall säga nej till vårdforskningoch forskning kring allergier, att vi skall säga nej tillatt omstrukturera de svenskaindustriforskningsinstituten så att de bättre kantjänstgöra i sin viktiga roll som interface mellanhögskolorna och företagen, att vi skall säga nej tillatt satsa mer på nya doktorander och att vi skallsäga nej till att satsa mer på forskning vid de småoch medelstora högskolorna.Som nejlista, herr talman, är denna listaimponerande. Men som bidrag till framtidsom en avancerad kunskapsnation är det mångasom har anledning att sätta ett stort frågeteckeninför vad socialdemokraterna egentligen har för sig.Sanningen är ju att allt fler blir överens om attSveriges framtid som avancerat samhälle hänger påi vilken mån vi förmår att framgångsrikt utvecklakunskapen. Det är den enstaka faktor som kommeratt betyda mest för framtida möjligheter atthävda välstånd och sysselsättning. Dettarekommenderar oss socialdemokraterna attsäga nej till.Om jag förstod inlägg rätt, sårekommenderar socialdemokraterna oss också attavvika från den frigörelse av universiteten ochhögskolorna från statlig detaljreglering -- det somenligt min mening är själva grundbulten i dessaläroinstitutioners förutsättningar att på ettframgångsrikt sätt möta framtiden.Socialdemokraterna är, om jag förstår dem rätt,emot att varje universitet och högskola själv skall haatt avgöra hur antagningen skall se ut till just sinutbildning och vilka krav man skall ställa påstudenterna. Åter till den centraliseradeantagningen! lyder fältropet.Herr talman! Låt mig göra klart att den politiken äroch förblir oförenlig med en politik för att främjavarje universitets och högskolas frihet att bestämmasin egen inriktning. Det är -- för att nämna denandra grundbulten i denna debatt -- i den friaantagningen som grunden för ett flexibelt,nyskapande och fritt universitet ligger. Det vill nusocialdemokraterna att vi skall ta avstånd ifrån ochi stället återvända till det som socialdemokraternauppenbarligen har så svårt att slita sig ifrån.Återställaren dyker upp igen.Min tredje kommentar tar sikte på de nyautbildningar, alternativ till universitets- ochhögskoleutbildning, som regeringen föreslår i denproposition som nu behandlar. Det ärutbildningar som syftar till att förena en merteoretisk utbildning än gymnasieskolan normalt settförmår förmedla, med omfattande praktik i företageller på andra arbetsplatser.Det finns ett entydigt behov av utbildningar av dettaväldigt speciella slag. Det är den högre utbildningeninte utformad för att tillgodose, och den typen avutbildningar ligger utöver vad gymnasieskolan harmöjlighet att lära ut. Det är utbildningar som tar tillvara det bästa i två kulturer: skolansförutsättningar att utveckla det teoretiskakunnandet och företagens möjligheter att geeleverna den inskolning och erfarenhet som ettskickligt utfört yrkesarbete kräver.Nej, säger socialdemokraterna. Detta skall vi intefatta några beslut om. Därmed undandrar man20 000 svenska elever möjligheten att få enutbildning som överensstämmer med mångasönskemål och med det svenska samhälletslångsiktiga intressen.Herr talman! Vännerna inom socialdemokratin fårförlåta mig om jag tycker att nytänkandet,nyskapandet och utvecklingsförmågan i detsocialdemokratiska partiet inte väcker någonhimlastormande beundran. Det är ett slagstillbakablick som för länge sedan har flyttmedan man drömmer om utbildningssystem sommånga tvivlar på någonsin har varit ändamålsenligaoch som minst av allt är det präglad avhöga kvalitets- och kunskapskrav, storföränderlighet och rörlighet.Herr talman! Regeringens politik på området högreutbildning och forskning under de senaste tre årenhar syftat till att reparera åtskilligt av denunderinvestering i kompetens som 20 årssocialdemokratiskt styre inom utbildningspolitikendess värre har resulterat i. Det har dessutom varitvår strävan att omforma utbildningssystemet så, attdet skulle förmå att ta till vara allt det nytänkandeoch nyskapande som en alltmer internationaliseradvärld bär i sitt sköte.Det är min övertygelse att denna nya värld kommeratt ställa krav på en förmåga att förändras med den.Den kommer att behöva uppmuntra elever att sökasina egna kombinationer, sina egna föreningar avkunskaper från olika områden. Socialdemokraternafår återigen förlåta mig om jag anser att det inte ärmycket i deras utbildnings- och skolpolitik somvittnar om att man har förstått att världenförändras. u går vi vidare. En första etapp iförändringen av det svenska utbildnings- ochforskningssystemet kommer med de beslut somriksdagen nu har att fatta att vara avslutad. Närbesluten väl har fattats har kapaciteten iutbildningen byggts ut väsentligt, forskningen harförstärkts och strukturen påutbildningsinstitutionerna har fått den utformningsom en ny tid kräver.Likväl är det bara första etappen som vi avslutar . Efter den finns det nya utmaningar att ta sigan: de nya utbyggnaderna av utbildningen, somkommer att vara nödvändiga om skallförmå att hävda sig i den alltmer konkurrensutsattavärlden, introduktionen av informationsteknologipå alla områden inom utbildning och forskning,utvecklande av former för en kontinuerligkompetensutveckling, för var och en av oss ochminst i en omfattning som motsvarar en nyeftergymnasial utbildning.Herr talman! Det är mycket kvar att göra. Mot denbakgrunden tror jag att det vore klokt att inte lita påatt socialdemokratin skall ha förmågan att ta dessafortsatta steg. Om jag förstod , har han ännu inte, tänkande underdenna mandatperiod, bestämt sig för om han är föreller emot det som just nu pågår.Herr talman! Om man skall vandra framåt är detbra att veta om den punkt där man står är någontingsom man i princip gillar eller i princip är emot i alladelar.Anf. 133 ()replik:Herr talman! Nej, vi ägnar oss varken åt återställareeller återgång till flydda tider. Däremot påminnerden retorik som Per här använder mycketstarkt om den han har använt ända sedan han blevutbildningsminister, nämligen när han förutsätteratt hans politiska motståndare inte vill gå med pånågra förändringar.I förordet till 2000 står det bl.a.: Kunskapoch kompetens är den viktigaste förutsättningen föratt förnyelsen skall bli framgångsrik.Vi har ägnat mycken tid och kraft åt förnyelse.Under allmänna motionstiden väckte vi en stormotion om nationellt kompetenslyft, och nuutvecklar vi de tankegångarna i vår motion medanledning av den här propositionen, om enkompetensutvecklingsfond och en forskningsfond.Per gör i sin uppräkning mycket starkt våldpå sanningen. I de här förslagen ingår nämligenbl.a. satsningar på kunskapsutbyte mellannäringsliv och högskola, forskning vid de mindreoch medelstora högskolorna och svensk medverkani europeisk forskningssamverkan. Per skallinte lyckas med det han upprepade gånger försöker,nämligen att måla upp socialdemokratin sommotståndare till förnyelse.När det gäller substansen i det som verkligen ärförnyelse, för att vi skall kunna hävda oss i eninternationell konkurrens, finns det likheter i vårtsynsätt. Det är bara det att Per , sin vanatrogen, inte kan låta bli att omge sina anförandenmed mycken retorik.Socialdemokratin är inte ensam i sin kritik. Lundsuniversitet, som har en särskild arbetsgrupp därman pratar om kompetensutveckling, skriver bl.a.detta:''Det bör framhållas -- -- -- att vissa dimensioner avuniversitetets uppgifter inte låter sig inordnas i ettköp- och säljsystem. klassiska uppgiftoch styrka att ge perspektiv, att förmedla bildningoch klokskap, att bidra till ett kritiskt ochifrågasättande tänkande, är självfallethuvuduppgiften också i ett marknads- ochbehovsstyrt system. ''Vi är sannerligen inte ensamma i den här kritiken,Per . Det finns många inom universitets- ochhögskolevärlden som är kritiska. Studenterna ärkritiska.Vice ordföranden i Lunds studentkår ClaesElmgren skrev i tidningen för entid sedan: ''Per genomförda reformpolitikoch Agenda 2000 accelererar politikens krav påhögskolan och uppfyller inte de förväntningar somfanns på reformens grundtankar: respekt för denfria akademins och forskningens integritet.'' Det äri fråga om rättssäkerheten som vi har kritiserat detnya systemet.Anf. 134 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag skall naturligtvis hålla BengtSilfverstrand räkning för att han inte gillar att blikallad för återställare. Likväl är det sanningen. Detvore enklare om var och en stod för sina åsikter ochinte försökte sola sig tillsammans med dem som harandra åsikter när detta passar.Det är ju ett faktum att ni förordar en återgång tillden centrala antagningen till universiteten. Men stådå för det! Det är en hedervärd ståndpunkt, om äntokig. Det är detta som ni har förordat i eramotioner och som ni säger här i riksdagen.Det är också ett faktum, , att niyrkar avslag på samtliga de nya forskningsinsatsersom regeringen denna dag har föreslagit -- samtliga!Sedan vågar ni inte stå för detta fullt ut, utan nisäger, att om ert yrkande skulle falla vill ni räckaupp handen och föreslå någonting i alla fall. Stå förer ståndpunkt, !I den första av era reservationer står det i klämmenbeträffande löntagarfonderna att ni vill attriksdagen med bifall till den socialdemokratiskamotionens yrkande 1 avslår regeringens förslag.Kan det sägas tydligare? Ni föreslår avslag påsamtliga de forskningsändamål som jag tidigareredovisade från talarstolen. Också detta, herrtalman, är en hederlig, om än tokig, ståndpunkt.Men stå för den! Det är bättre så, därför att då vetväljarna vad de har att rätta sig efter.Herr talman! hänvisade till ettuttalande från för att därmedunderstryka att allting här i världen inte passar iköp- och säljsystem. Jag skall be att få skriva undervarje ord som citerade. Ingenskulle någonsin komma på tanken att ett köp- ochsäljsystem är anpassligt på allting som rörkunskapsutveckling i våra moderna samhällen.Sida upp och sida ner i de propositioner som jag harsignerat har jag skrivitom bildningens oskattbara betydelse. Jag harunderstrukit att universiteten har en självklar rolloch uppgift i att sörja också för de små och oftabildningsinriktade ämnenas framtid.Herr talman! hävdade att detfinns några som är kritiska gentemot den politik somregeringen står för. Ja, det tror jag säkert! Jagmöter ofta , och han är mycketkritisk. En och annan student kommer säkerligenockså att vara kritisk. är säkertkritisk på vissa områden. Det är emellertidintressant att glömde att han ihuvudsak är kritisk därför att regeringen inte ärradikal nog och tillåter universiteten ännu störrefrihet. I någon mening vågar jag gissningen att dettainte är riktigt den analys som skulle göra till sin.Anf. 135 ()replik:Herr talman! Det var faktiskt en socialdemokratiskregering som inledde avregleringen. Det går alldelesutmärkt att avreglera både högskoleförordning ochhögskolelag. Det är precis vad som har skett. Detgår säkert att utveckla det systemet ytterligare. Menman behöver inte ge sig på pensionsfonderna för attlösa de problemen. Vilka andra delar itrygghetssystemet, i socialförsäkringssystemet, harPer tänkt använda sig av nästa gång som hanmåste hitta på något stort politiskt utspel?Vi har inte sagt nej till samtliga forskningsinsatser,som Per hävdar -- det är ett felaktigtpåstående. Vi har sagt nej till konstruktionen, sominnebär att man plundrar pensionsfonderna, men viställer oss positiva till flera av de konkretaändamålen, bl.a. när det gäller ytterligareutveckling av samarbetet mellan näringsliv ochhögskola och forskning vid de mindre ochmedelstora högskolorna. Det är precis så detförhåller sig.Sedan är det ändå rimligt att konstatera att det finnsandra intressenter ute i högskolevärlden -- inteenstaka, utan flera -- som är oroliga för denutveckling som är på gång, när man undergräverrättssäkerheten, när man skapar system somminskar insyns- och kontrollmöjligheterna. Det ärpå de punkterna vi reagerar mot flera avstiftelsebländverken. Det innehållet kan mångagånger vara bra i forskningshänseende, men det ärinte den typen av överpolitisering som behövs somhar varit ett för Per fögderi iUtbildningsdepartementet.Studenterna har så sent som i ettpressmeddelande uttryckt mycket stor oro för dentyngdpunktsförskjutning där de mindre ochmedelstora högskolorna tilldelas en regional ochnäringslivspolitiskt betonad roll. ''friheten'',säger man. Det måste väl vara fantastiskt för enutbildningsminister som använder ordet frihet tiogånger i varje mening att få höra att studenterna ärrädda för att han inte värnar friheten.Trots allt är det snart sommar, och jag vill tillönskaPer en trevlig sommar. Med känd moderatförebild vill jag rekommendera honom en bok, i dethär fallet Den svenska högskolan av professor vid . Där skriver hanbl.a. :''Det finns ett alltför ofta bortglömt skäl för attbehålla ett någorlunda väl utvecklat och nationelltenhetligt regelverk kring högskolan, dess struktur,organisation och arbete. ''Sedan skriver han: ''Det är ologiskt ochlöjeväckande, när samma debattörer som ivrar förvårt högskoleväsen skall hålla vad de kallar''internationell standard' (den i , ,eller ?) indignerat avvisar tankenatt rättssäkerhetsnivån skall vara densamma i Boråssom i , i som i . ''Jag rekommenderar Per den här boken. Ochså önskar jag honom, som sagt, en glad sommar ihängmattan eller var han nu kommer att vara.Anf. 136 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag tillönskar också BengtSilfverstrand en trevlig sommar. Jag måste medgeatt jag kommer att göra om han tror att jag kommer att spenderasommaren i hängmattan. Jag kommer sommarenigenom att göra mitt yttersta för att tillse attSocialdemokraterna inte återvänder tillregeringsmakten. Men jag önskar ändå en gladsommar.Jag skall ge några kommentarer till det som BengtSilfverstrand sade.För det första nämnde han betydelsen avrättssäkerheten. Vem säger någonting annat än attstudenter i , och skallåtnjuta samma rättssäkerhet? Vad är det som sägeratt det leder till slutsatsen att det skall vara encentraliserad antagning till universitet ochhögskolor?Jag vill hålla räkning för attSocialdemokraterna faktiskt, under starkt tryckfrån verkligheten och den politiska oppositionen,började ta några stapplande steg i avregleranderiktning. Men så fort man återvände tilloppositionen glömde man tydligen allting. vill ta åtsig äran av något som man möjligen hargjort i det förgångna. Det försvinner som envindpust när han förordar att vi skall återgåtill en centraliserad antagning till universitet ochhögskolor.För det andra, herr talman, sade BengtSilfverstrand att det jag citerade ursocialdemokraternas reservationer var alldeles fel.Det finns i så fall ett mycket enkelt sätt att bevisa attjag har fel och att har rätt. Hankan be talmannen att dra tillbaka yrkandet om bifalltill reservation nr 1. Det yrkandet innebär nämligenatt ni yrkar avslag på samtliga deforskningsändamål som jag har beskrivit.Att sedan är positiv till åtskilligaav ändamålen med de forskningssatsningar somregeringen föreslår förvånar mig inte. Men jag sadetidigare, herr talman, att inte har kunnat bestämma sig för om han ärför eller emot det som regeringen förordar. Vadhjälper det om man är för ändamålen om det intefinns några pengar, ? Ni tänkerinte anslå ett öre till allt som ni är för. Då kan manresa land och rike kring och säga att man är för alltdetta. Men någon kommer till slut att fråga BengtSilfverstrand: Vad med skola vi betala? Om han ärärlig kommer han inte att ha något tillfredsställandesvar.Herr talman! Min tredje kommentar gäller attBengt Silfverstrand och Socialdemokraterna oroarsig över den bristande kontrollmöjlighet som mansäger är förknippad med att regeringen väljer attföreslå att forskningsresurser skall läggasi fristående stiftelser. Där går, ,den ideologiska vattendelaren mellan oss.Jag är av den åsikten att jag inte tycker att det skallfinnas någon politisk kontroll över hurforskningsstiftelser väljer att disponera sinaresurser. Idén om fristående forskningsresurser ärett uttryck för den politik som regeringen har drivitgenom hela denna treåriga mandatperiod, nämligenatt självständigheten och friheten skall säkerställas.Jag beklagar, , att jag en gångtill använde det ordet. Det gjorde jag för attunderstryka att det inte känns riktigt träffande attBengt Silfverstrand säger att jagöverpolitiserar de svenska universiteten.Anf. 137 () replik:Herr talman! I sitt anförande säger attdet är oerhört viktigt att så framgångsrikt sommöjligt utveckla den samlade kunskapen. Jag kanhelt skriva under på den utsagan.Vi från sida menar dock att det ärviktigt att det blir en attitydförändring om vi skallfå någon förståelse för en bred och bra satsning medkvalitativa förtecken på högskoleutbildning ochforskning. Det måste bli en acceptans ute bland folkför en sådan politik, och den måste få en djupförankring.Tyvärr måste jag konstatera att den förda politikenvisar på ett demokratiskt underskott. Jag förstårinte, Per , varför denna stiftelseform skullevara så mycket bättre än forskningsråden ochfakultetsanslagen. När det gäller att man skall få tillstånd en attitydförändring som innebär attbildningen får ett värde i sig kan jag se sju moln pådenna himmel.För det första skapar den tilltagande profilering avhögskolorna som sker återvändsgränder förstudenter.För det andra står avgymnasiefieringen stilla. Detmedför inlåsningseffekter.För det tredje får de som inte direkt använder sig avdenna verksamhet inte en möjlighet att genomdemokratiskt, politiskt arbete påverka desatsningar som skall göras. Jag talar om att påverkai stora drag, inte i detalj, man borde i alla fall få varamed och diskutera. I detta avseende finns det ettdemokratiskt underskott.För det fjärde riskerar de små och medelstorahögskolorna att läggas för fäfot.För det femte angriper ni inte flaskhalsproblemen,Per . Det är allvarligt. Det handlar alltså omhur vi skall sörja för en god rekrytering framöver avstudenter till grundutbildning ochforskarutbildning inom den svenska högskolan.För det sjätte kan tillgängligheten, brukargradenoch den nya informationsteknologin kan riskera attkomma på skam.