prot · GH0994 · 1994-04-22 00:00:00 — Regeringen har ställt sigbakom utredningens förslag och i syfte att föraarbetet med bildandet av institutet ytterligare ettsteg framåt har vi inbjudit till en internationellkonferens i . Målet äratt förvandla det som varit ett svensktinitiativ till någonting som en grupp av länder,organisationer och individer aktivt vill föra vidare.Herr talman! En annan viktig fråga där vi har tagitett betydelsefullt initiativ gäller miljön i u-ländernaoch betoningen av miljöaspekterna i vårt bistånd.En särskild arbetsgrupp kommer atttillsättas för att lämna förslag till principer,riktlinjer och arbetsmetoder för hur de globalamiljöfrågorna och besluten vid ommiljö och utveckling, UNCED, i kan integreras i det svenskautvecklingssamarbetet.Gruppen skall också lämna förslag tillarbetsmetoder och beredningsformer och görabedömningar av kapacitets- och resursbehov i detframtida utvecklingssamarbetet med sikte påhållbar utveckling i UNCED-beslutens anda. Inomramen för arbetsgruppens arbete utreds ävenförutsättningarna för svenska insatser till stöd för åtgärder för att bevara och hållbart nyttjaden biologiska mångfalden mot bakgrund av de nyaförutsättningar som konventionen om biologiskmångfald medför. Arbetet beräknas vara avslutatunder hösten 1994.Herr talman! Befolkningsfrågan har underårtionden kastat en hotfull skugga över världensframtid. Folkökning pågår med en takt som saknarmotstycke i historien, och av ökningen skeri , främst i de allra fattigaste. om befolkning ochutveckling äger alltså rum vid en mycket kritisktidpunkt. Det är av yttersta vikt att dennakonferens blir mer än ord. Den måste leda tillhandling som kan skapa en hållbar ochvaraktig balans mellan befolkning och resurer.Från svensk sida har det gjorts ett mycket grundligtförberedelsearbete inför konferensen, särskiltinom ramen för den av regeringen tillsattanationalkommittén för befolkningsfrågor. har det utarbetats ett viktigtpositionspapper, som blir vägledande för Sverigesagerande i befolkningskonferensen. Vi lägger ettbrett perspektiv på befolkningsfrågan. Det innebären fokusering av de många fattigdomsrelateradeproblemen i och en kraftfull betoning avatt de mänskliga rättigheterna respekteras.En avgörande del i denna inriktning är givetvisinsatser för att höja kvinnans ekonomiska, socialaoch rättsliga status och ge henne möjlighet att självforma sitt liv och påverka sin egen fertilitet.Barnens rätt i samhället hänger intimt samman meddenna fråga, likaså frågan om utbildning ochhälsovård för flickor och kvinnor. Vi bör alltså ökastödet till de sociala sektorerna och inomhälsosektorn särskilt till sexuell och reproduktivhälsa.Herr talman! Regeringen föreslår ibudgetpropositionen att ett biståndskreditsysteminförs på försöksbasis under en priod av två år.Biståndskrediterna kommer att ges på mycketförmånliga villkor och huvudsakligen tilllåginkomstländer med liten eller medelstorskuldbörda. Normalt skall krediterna ges i obundenform, men koncentreras till sektorer där svenktnäringsliv är konkurrenskraftigt.Biståndskrediterna skall ses som ett komplementtill BITS u-kreditgivning och gåvobiståndet genomSIDA. Genom det nya systemet ökar flexibilitetenoch bredden i det svenska biståndet inominfrastruktursektorn.Herr talman! Det har i biståndsdebatten hörts vissakritiska röster som menar att regeringen är på vägatt minska det långsiktiga utvecklingsbiståndet tillförmån för kortsiktiga katastrofinsatser. Inget,menar jag, kan vara felaktigare.Vad som hänt är att katastrofala händelser i våromvärld på ett drastiskt sätt ökat behovet avkatastrofhjälp och minskat möjligheterna attbedriva ett långsiktigt utvecklingsbistånd. Det börräcka att jag nämner , ,och Bosnien för att alla skall förståvad jag menar. Det är naturligtvis min förhoppningatt fredliga förhållanden snart skall göra det möjligtatt föra över mer resurser tillutvecklingssamarbete.Jag kan i sammanhanget nämna att eninterdepartemental styrgrupp med företrädare förutrikes-, kultur-, försvars- och finansdepartementetför närvarande arbetar med att förbereda denpolitik som bör föra i ett läge där det råderfred i f.d. . Denna politik bör bl.a. syftatill att uppnå en stabil lösning av konflikten, attbidra till återupprättandet av ett multi-etniskt ochdemokratiskt samhälle med respekt för mänskligarättigheter, att bidra till återuppbyggnaden ochunderlätta för flyktingar från f.d. somvill återvända att göra det.Det är en styrka att det i det svenska samhället finnsen vilja att hjälpa till när det behövs. Mångamänniskor lägger ned stort ideellt arbete på attsamla in varor för att hjälpa till vid katastrofer. Deorganisationer de representerar får efter prövning,i de fall hjälpen är relevant i förhållande tillbehoven, bidrag från staten till transporter.Transportbidraget är normalt endast en liten del avhela gåvan. Att kalla detta för klosterbiståndvittnar om förakt för människor som vill hjälpa tilloch om stor okunnighet om hur hjälpen fungerar.De enskilda organisationerna är värda stor respektför sina biståndsinsatser. Det är inte bara jag somtycker det. UNDP skrev i sin Human DevelopmentReport 1993 bl.a. att en av de starkaste sidorna hosde enskilda organisationerna är deras förmåga attsnabbt och effektivt gripa in vid katastrofer. Därförär det naturligt att jag har föreslagit en ökning avanslaget till de enskilda organisationerna ibudgeten för 1994-1995.Herr talman! Avslutningsvis vill jag kommenteraden stora och positiva förändring som håller påatt ske i . går detsydafrikanska folket tillvalurnorna för att utse landets första demokratisktvalda regering. Bland alla nedslående händelser ivärlden är det oerhört glädjande ochhoppingivande att detta ögonblick äntligen harkommit för svarta befolkning. Vi vet hurdetta folk har plågats och kämpat. randas en nydag. Apartheids förnedring byts i självständighetoch frihet. Förvandlingen av det sydafrikanskasamhället blir säkert inte någon problemfri process,men med det ledarskap som visats av både Mandelaoch de finns det anledning att hoppas attförändringen skall kunna genomföras underfredliga former.Inom UD bedriver vi ettplaneringsarbete i samråd medbiståndsmyndigheter och enskilda organisationerför att skapa ett framtida utvecklingssamarbetemed ett demokratiskt . Jag räknar med attnär valen genomförts kan vårt humanitära biståndomstöpas till ett bredare utvecklingssamarbete.Den nya afrikanska regeringen måste ta itu med enreformprocess som skall förvandlaapartheidpolitikens strukturer och konsekvenser iett samhälle där skillnaderna i inkomster ochlevnadsvillkor är bland de största i världen.Biståndet genom SIDA kan, genom att inriktas påde fattigaste grupperna, medverka i denna process.Framväxten av ett breddat sydafrikanskt näringslivkan också främjas genom att BITS och Swedecorpmedverkar i uppbyggnaden av ett näringsliv fördem som motarbetats genomrasåtskillnadspolitiken. Det svenska näringslivetbör ha möjligheter att medverka i dessaansträngningar. En landstrategi för Sydafrikakommer att utarbetas under budgetåret 1994-1995.Herr talman! Jag inledde med några ord om vårsamsyn i biståndspolitiken. Låt mig få sätta punktgenom att påminna om att detta är något sompräglar också den allmänna opinionen. Den senasteattitydundersökningen av biståndsviljan, fråndecember , visar en glädjande ökning avuppslutningen kring den svenska biståndspolitiken.63 % anser att biståndet är lagom stort eller börökas. Det är fler än 1992. Allra tydligast ärökningen bland ungdomar i åldern 18--. Därhar denna positiva inställning till biståndet --en ökning med . Detta är naturligtvissynnerligen glädjande. Om det är ett gott betyg åtregeringens biståndspolitik vill jag låta vara osagt.Men det är ett gott betyg åt svenska folket ochsvenska ungdomar. Det vittnar om ett medvetandeoch en vilja som det är vår förmån att förvalta tillkonkreta beslut i denna kammare.Anf. 17 ():Herr talman! Jag kan instämma i mycket av det somAlf sade, inte minst det han sade omSydafrika. vill jag säga att jag tycker attdet är litet dåligt att minska anslaget till Sydafrikamed 20 miljoner just när de befinner sig i dennasvåra process och verkligen behöver stöd. Dettagäller i första hand den svarta befolkningen, somlever i en oerhörd misär. Demokratiseringen är junu inne i ett känsligt läge.Jag tycker att man skall framhålla när det gäller att höja biståndet med 400miljoner det kommande budgetåret. Jag förstår attdet inte har varit så lätt för att fåigenom detta hos regeringen.Misstanken kan ju uppstå att det handlar om att taoch ge. Är det så att har fått ge efterför dessa 400 miljoner och har fått geefter för eventuella U-krediter till ?Skuldproblematiken är ju en av de storabromsklossarna när det gäller möjligheterna attutveckla länder i tredje världen. Det initiativ till ettmöte som bl.a. har tagit tillsammans medSchweiz tycker jag är mycket bra. Det kommersåvitt jag vet att ske den 19--någonstans iEuropa.Frågan är vad regeringens och biståndsministernsmål är när det gäller skuldproblematiken. AnserAlf att det enda rätta är att skriva avskulden, åtminstone för områdena söder omSahara som är de svårast utsatta även när det gällerskulderna? Det har föreslagit och det harSIDA föreslagit. Är det det som är målet förbiståndsministern och den ? OmAlf inte ställer upp bakom detta, vore detintessant att veta vad målet är.Jag tror nämligen att det inte skadar någon om manskriver av skulderna. Snarare hjälper det såväl som den rika världen.Anf. 18 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror att väl kännertill att sydafrikanerna och i synnerhet ANC är välförtrogna med den satsning som görs och att de äröverens med oss om att den är tillfyllest just nu.Som jag sade förbereder vi för närvarandefortsättningen på ett humanitärt biståndsarbete. Vikan väl inte vara annat än överens om attbiståndsarbetet gentemot måste in i nyahjulspår. Jag kan försäkra om attSverige inte kommer att hålla sig vid sidan om närdet gäller att stärka den positiva humanitärautvecklingen i Sydafrika.Bertil Måbrink lyfter fram frågan om u-krediter tillIndonesien mer än en gång. Det är bra. Jag har sagttidigare i dialoger vi har haft och jag säger också att det är regeringen som skall fatta beslut omu-krediter till . Besluten kan alltså intefattas direkt av BITS.Jag har respekt för den problematik och detmoraliska dilemma det innebär att ge u-krediter.Jag har i resonemang med Måbrink åtskilligagånger sagt att jag tror att det är positivt att denmöjligheten står till buds. Syftet är ju attdemokratisera och hålla fönster och dörrar öppnatill regimer som i det långa loppet ändå intekommer att kunna hålla fast vid sina diktatoriskafasoner.Jag tackar för det erkännande regeringen fick avBertil Måbrink när det gäller skuldproblematiken.Seminariet skall som mycket riktigt sades äga rumi . Vår målsättning är naturligtvis att fåövriga västländer med oss för att inte behöva kännaoss så ensamma som vi kanske görnär det gäller arbetet att ta itu med de fattigaländernas skulder.Anf. 19 () replik:Herr talman! och jag har haft mångadebatter om . Min avsikt är inte attfortsätta debatten om u-krediterna till Indonesienmed . Jag bara nämnde denmisstanke om hur det kan ha gått till att få igenom400 miljoner mot vilja som jag har.Jag har sagt att det var bra men vad fick AlfSvensson ge i stället?När det gäller är jag överens med AlfSvensson om att man måste söka nyabiståndsformer. Självfallet måste det bli så närvalen och demokratiseringen har genomförts ochdet fungerar.Jag tror säkert att man i ANC är nöjd med depengar man fått. Men jag tror inte att ANC skulletacka nej till de 20 miljoner ytterligare som skulleha kommit om inte hade skurit ned. Jagtycker att det var fel att skära ned påSydafrikabiståndet just i det oerhört viktiga ochkänsliga läge som råder i . Det är detjag reagerar emot.Jag har ytterligare en liten fråga. Den gäller destrukturanpassningsprogram vi deltar i nära nog påVärldsbankens och IMF:s villkor. Det står längstned på s. 51 i utskottets betänkande att ochde övriga nordiska länderna med framgång harverkat för en utökad social inriktning iVärldsbankens utlåningsverksamhet. Det ärkopplat till strukturanpassningsprogrammet.Det är viktigt för mig att få veta vad det är Sverigeoch de övriga nordiska länderna har lyckatsåstadkomma när det gäller ettstrukturanpassningsprogram med större socialainslag. Vad är det för framgångar?UNCTAD, , UNDP och andra har jukritiserat IMF och hårt. Man kritiserar dessastrukturanpassningsprogram. Vad är det Sverigeoch de andra nordiska länderna har åstadkommitsom tydligen är så avancerat?Anf. 20 Statsrådet ():Herr talman! Jag har inte hållit på med någonbyteshandel med 400 miljoner och u-krediter. Detkan jag försäkra . Jag tyckte att detvar rim och reson i att återuppta u-kreditverksamheten till . Som jag har sagttidigare tycker jag att det finns anledning att någongång resonera om hur sammanhängande ellerkonsistent vår Asienpolitik är om vi säger att vi kange u-krediter till . har i och för sig BertilMåbrink sagt att han inte tycker att vi skall göra detheller. Eftersom jag nu har sagt att jag tycker kan göra det i vissa specifika fall har jag litetsvårt att förstå varför man inte åtminstone skullekunna pröva om det också skall kunna ges u-krediter till Indonesien.Bertil Måbrink nämnde biståndet till södra . Mitt anförande var så långt att jag inte kundebegära komplett uppmärksamhet under helaanförandet. Jag nämnde , och jag nämndefaktiskt också ett datum för seminariet. Jagpåpekade också apropå våra relationer tillSydafrika att jag hoppas och tror att både BITS ochSwedecorp kommer att gå in där mer än vad de harkunnat tidigare.Det skulle förvåna mig mycket, herr talman, ominte totalsumman när man räknar med flermyndigheter kommer att nå upp till den magiskafjolårssiffran på . Jag tror attden kommer att bli högre. Jag tror att BertilMåbrink kan känna sig helt lugn i det avseendet.Herr talman! När det gällerstrukturanpassningsprogrammen vågar jagpåståendet att harintresserat sig mer just för de sociala sektorerna.Man tar faktiskt också upp sådana kostnader imottagarländerna och i de länder därstrukturanpassning skall ske som handlar omexempelvis militära utgifter. Det tycker jag ärpositivt. Det finns naturligtvis en lång rad studierom hur dessa program fungerar eller inte fungerar,men det finns också studier som gör gällande attsatsningarna på de sociala sektorerna icke minskar.Det är klart att ekonomierna är bräckliga och svåra.Det är inte så att det råder frid och fröjd ochharmoni bara för att det finns ettstrukturanpassningsprogram. Vad har vi föralternativ? Måste vi inte gå in på något sätt ochhjälpa till? Måste vi inte se till att dessa länder merän vad de har gjort tidigare kommer bort frånsatsningar som är improduktiva?Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag tycker att det var litet synd attstatsrådet inte berörde något av det nyatänkande som jag tycker måste etableras . Vi harkonstaterat att behoven ökar och attresurserna minskar. Vad gör vi i den situationen?Redovisningen av olika biståndsinsatser ochåtgärder var väldigt traditionell.Vi måste se framåt, och vi måste möta dessa nyabehov. Då håller inte det gamla traditionellatänkandet. Det finns ingenting av visioner. Manstannar vid organsiationstänkande och former. Hurär det med innehållet då? Jag efterlyser fortfarandeen kommentar om det. Jag tycker att det var väldigtsynd att inte använde sig av tillfälletoch startade en sådan debatt här i i dag.Vi är naturligtvis överens när det gäller krav påeffektivitet. Det skall vara ett bistånd som når demål vi har uppsatt. Det är det centrala. Dessutomskall det naturligtvis vara biståndsinsatser som inteläcker. arbetar utifråndessa förutsättningar.Vi är emot landstrategier och att man går ifrånlandprogrammen. Det har väl framgått väldigtklart. Det handlar om att vi är rädda för attmottagarländerna hamnar i en beroendeställning.Alf sade också mycket klart att det finnsen risk för sammanblandning av roller. Det verkarfaktiskt som att det är departementet och intemyndigheterna som står för beredningsinsatsernajust . Det är en mycket märklig förskjutning irollfördelningen mellan departement ochmyndighet.Frågan om vad EU-medlemskapet innebär för detsvenska biståndet är intressant. Jag skulle vilja haett svar från när det gäller frågan omhur man tänker.Vi skall alltså, om vi nu blir medlemmar, bidra meden del till den gemensamma EU-budgeten förbiståndet. Varifrån skall det tas? Det är en mycketviktig och mycket central fråga. Är det fråga om ettkompletterande bistånd, dvs. pengar som gårutanför vår biståndsbudget, eller skall det tas frånden svenska biståndsbudgeten? Den frågan vill jagha svar på.Jag vill också nämna skuldfrågan. Jag tar för givetatt driver kravet på en fullständigavskrivning av de fattigaste ländernas skulder.Valinstitutet är alldeles utmärkt. Det var en frågasom förbereddes och drevs av densocialdemokratiska regeringen. ärde insatser vi gör alltför kortsiktiga. Man måste seett val som en del i den demokratiska processen.Det är ett bra synsätt.Anf. 22 Statsrådet ():Fru talman! Det är litet förvånande att KristinaSvensson här menar att det jag stod för i talarstolenär det traditionella, eller litet annorlunda uttryckt:det gamla vanliga. Själv håller hon benhårt fast vidde gamla systemen med landramar. De skall inteändras. Det skall vara som det alltid har varit, sägerKristina Svensson.De nya idéer och initiativ som regeringen harkommit med -- jag räknade upp dem ganskautförligt -- är fel. När det handlar om framtidatänkande gäller det som tänkt sigmen inte presenterat. Vi hade inte heller inbillat ossatt det som regeringen har presenterat skulle duga.Det är det framtida systemet som är presenterat ipropositionen och som jag här under åtskilligaminuter försökt utveckla. Det är inte minst frågaom att hjälpa till att bygga upp demokratiskainstitutioner i mottagarländerna, ha ett merflexibelt bistånd och få mottagarländerna attuppleva sitt ansvar, vilket är mer än vad de mångagånger har upplevt.Det uttryck som använde i sittuttalande, ''biståndsberoende'', är inte något brauttryck. Det är ett gammalt uttryck. Vi ser vad dethar lett till i väldigt många länder. Det ärsannerligen inte bara positiva resultat och följder.Jag tror att vi skall våga att litet mer frejdigt ochmindre ängsligt tänka i nya banor också vad gällerorganisationen och nya relationer. Det var dettasom jag presenterade, . MenKristina vill tillbaka till det gamlatraditionella med landramar där mottagarländernahar biståndet liksom i en liten ask och inte behöverfrukta att de utsätts för positiva resonemang förlandet och landets befolkning.Hur det sedan går med de 5--av det svenskabiståndet som skall gå via EU:s budget får vifortsätta att resonera om. Det är självfallet minförhoppning att vi kan ta det vid sidan om dennuvarande biståndsbudgeten. Men det kan jag intestå här och lova. Vi vet, eller tror oss veta, attnågonstans av vårt bistånd skallkanaliseras via EU:s biståndsbudgetAnf. 23 () replik:Fru talman! Det är nödvändigt att vi lyfter blickennågot utanför de egna organisationsmodellerna ochser till innehållet och vad det är som händer ivärlden just . Det tycker jag inte attbiståndsministern har gjort under denna debatt.Den väsentligaste frågan är att behoven helatiden ökar och att de är annorlunda. Vi måsteintegrera insatser på ett annat sätt . Mankan inte se smalt och bara tänka i biståndstermer.Det handlar också om fredsbevarande insatser. Deskall in i det integrerade tänkandet. Det är fråga ompolitiska lösningar, biståndsinsatser,fredsbevarande insatser, ekonomiska lösningar,osv.Jag saknar verkligen den debatt de tankarna frånbiståndsministern och departementet. Det är synd.Jag beklagar att vi inte har fått ta del av det i dag.Alf berörde tidigare befolkningsfråganoch konferensen i . Det är bra att man lyfterfram kvinnans situation och att man på bred frontangriper problematiken. Det ställer jag helt ochfullt upp på.I detta betänkande finns en formulering som helautskottet, utom kds-representanter, står bakom.Bland de krav som skall drivas hör rätten till fri ochlegal bort. Det kommer att kräva senarei dag.Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att det skulle vara litet tristom inte noterat hur starkt vi förframtiden betonar just uppbyggnaden avdemokratiska institutioner och respekten förmänskliga fri- och rättigheter i mottagarländer.Jag tycker också att det skulle vara trist om det jaglyfte fram om miljöbistånd inte alls snappades upp.Jag tror nämligen att vi mer än vad vi tidigare gjortmåste inrikta biståndet på att värna vårgemensamma miljö. Jag underströk dessutom isamband med resonemanget om befolkningsfråganatt just kvinnans och barnens situation ytterligaremåste komma mer i fokus.Jag tror att vi för litet har inriktat oss på ett biståndsom hjälper flickor, kvinnor och deras barn ur derassvåra belägenhet. Jag menar att vi för framtidentillsammans måste ta oss an detta litet merengagerat.Man försöker att göra befolkningsfrågan till någotslags skiljelinje mellan partier. det här i sin senaste replik. Det är väl ingenav oss som tror att man i de fattiga länderna pånågot sätt skulle komma åtbefolkningsproblematiken genom att vi i Sverigesparlament förkunnar rätten till legal abort i dessaländer.Det är alldeles självklart att en abort som måsteutföras skall ske på ett legalt, medicinskt, rimligtoch riktigt sätt. Jag kan inte tänka mig att det finnsnågon som hellre vill ha illegala aborter. Men det ärinte på den vägen som vi kommer åtbefolkningstillväxten. Då måste vi gemensamttränga undan fattigdomen.Anf. 25 (nyd) replik:Fru talman! Jag skall ta upp tre frågor som AlfSvensson berörde, nämlingen att alla utom ett partiär överens om biståndspolitiken, ochenkäten om synen på bistånd.Biståndsministern sade i början av sitt anförandeatt alla utom ett parti är överens. För att inte andrapartier skall få klä skott vill jag bara tala om att detär fråga om Ny demokrati, som vill halverabiståndet. Jag vill göra detta klarläggande,eftersom partiet inte var nämnt med namn.Nästa fråga gäller . Där tycker jag till attbörja med att biståndsministerns uttalande inte ärobjektivt korrekt. Han säger att man sätter sintilltro till att De och skall få en bralösning på problem. De senasteveckorna och även har det visat sig att manockså måste ha med Inkatha i det hela. Man bör iett sådan sammanhang också nämna att Buthelezioch Zulukungen definitivt måste vara involverade iprocessen att få att bli ett enat land.Jag skall ta upp en annan fråga beträffandeSydafrika. Fram till för någon vecka sedan var detmeningen att jag skulle delta ivalobservationsresan. I det sammanhanget var jagmed på ett möte på , där AlfSvensson i vart fall var med under den första delenav sammanträdet.Då yttrades någonting som gjorde mig ganskabestört men som många kanske inte har funderatpå. Vi tror att vi svenskar har ett mycket gott ryktei världen. Att man är svensk ses nästan som ettkvitto på att ingen egentligen skall komma åt oss.Det talades under mötet om just kopplingen medANC. har allierat sig med ANC och gettmycket bistånd till ANC. Det har gjort att detverkligen inte är något positivt att komma ner somvalövervakare och tala om att man är svensk. Jagvill bara påpeka det när nu vidhålleratt lösningen i ligger hos de ochMandela.Till sist vill jag ta upp synen på svenskt bistånd.Man kan använda siffror precis hur som helst. Jaggjorde likadant som gjorde för enliten stund sedan. Jag talade om hur det är med densvenska biståndsviljan. av det svenska folketvill ha ett oförändrat eller sänkt bistånd. vände på det hela. Man kan inte användasiffrorna vare sig som gör eller somjag gör.Om man utgår ifrån att tycker att biståndetskall vara oförändrat, att tycker att det skallvara lägre och att tycker att det skall vara högrekan ju de båda sista grupperingarna säga att 95 %vill ha minskningar eller att vill ha höjningar.Båda uttalandena är lika sanna.Anf. 26 Statsrådet ():Fru talman! Det är alldeles riktigt att jag intenämnde Ny demokrati vid namn. Det berodde påmin försynta läggning.