prot · GH0969 · 1994-03-03 00:00:00 — Säkerheten i Östersjöområdetblir genom den förestående utvidgningen av EU änmer naturligt en angelägenhet för alla Västeuropasstater. Som EU-medlem kan föra en aktivdialog med övriga medlemsländer omhändelseutvecklingen i vårt närområde. Vi kantillsammans med dem också föra en nära dialogmed -- en dialog som får större tyngdgenom att den förs gemensamt av Västeuropasdemokratier.Svaret på frågor är således attden rådande situationen i inte föranledernågon ändrad svensk utrikes- och säkerhetspolitik.Det är den nuvarande politiken som skall fullföljas.Hans Göran frågar också om regeringenkan försäkra att den svenska alliansfriheten liggerfast. har slagit fast: ''Den militäraalliansfriheten består alltjämt'' (UU19:1991/92).Politiken ''syftar till att vi skall kunna vara neutralai händelse av krig i vårt närområde''. Dennacentrala formulering är utgångspunkten förregeringens politik och vi har inte någon avsikt attändra den.Anf. 20 HANS ():Herr talman! Även den här interpellationengrundade sig på ett besök som ett antal svenskariksdagsledamöter gjorde i i sambandmed valet i slutet av förra året.Jag gjorde studier och iakttagelser under detbesöket. Det finns anledning att peka på en hel delav de oroande drag som finns i den ryskautvecklingen. Det gäller inte minst de områden somjag har berört i min interpellation -- detekonomiska och sociala området och mänskliga-rättighets-området -- men också brottsligheten.I min interpellation tog jag särskilt upp frågan omRysslands ansökan om medlemskap i till frågan var ett uttalande somstatsministern gjorde . Detutgjorde mer eller mindre en utfästelse om attRyssland skulle bli medlem i Europarådet.Eftersom jag är svensk delegat i Europarådettycker jag att det är angeläget att man är mycketförsiktig med formuleringar och utfästelser i dessafrågor. Det är klart att det är av intresse att allaländer i skall kunna bli medlemmar iEuroparådet. Men det är mycket viktigt att man,under den procedur som äger rum innanEuroparådet tar ställning till om landet skall blimedlem eller inte, noggrant utreder att landetuppfyller de krav som ställer.Under denna procedur befinner man sig ofta iförhandlingssituationer, där det går att påverka ettland att göra de förändringar som är av vikt ochbetydelse. Dessutom har det tillkommit ensexmånadersfrist efter det att beslut har fattats.Detta skall också kunna innebära att man kan vidtaåtgärder enligt det s.k. Halonenförslaget.Det svar som utrikesministern har givit mig är meråterhållsamt än det uttalande som statsministerngjorde. Jag utgår ifrån att den svenska regeringenpå alla sätt medverkar till att utöva alla tänkbarapåtryckningar för att skall bli en verkligdemokrati med respekt för mänskliga rättigheteroch uppfylla krav.Det är viktigt att man inte tror att det är möjligt attfå favörer på grund av sympatier eller antipatier.Det är viktigt att man betonar att Västeuropasländer intar en ställning som inte innebär eninblandning i angelägenheter som kan fånegativa effekter.Jag fäster mig vid statsministerns uttalande, som äråtergivet i , att det är för litetchockterapi i . Jag tror att det var mycketolämpligt att säga det när man kankonstatera att det är en mycket olycklig social ochekonomisk utveckling.Det som förbundskansler sade var mycketviktigare. Han sade för sedan att vi måstefästa mycket större vikt vid de sociala bakslagen avde reformer som har vidtagits. Det var ett mycketmer balanserat uttalande, dvs. att verkligen ta framde negativa effekterna av de påtryckningar somväst har utövat.Till sist vill jag ta upp brottsligheten. Det vargivetvis vällovligt att regeringen tog initiativ tillkonferensen på . Det är bara att hoppasatt det inte stannar vid det utan att det också blir ettpraktiskt arbete som verkligen motverkar denekonomiska och organiserade brottsligheten.Regeringen måste ge högsta prioritet till attmotverka denna brottslighet. Det har ännu inteskett.Anf. 21 ():Herr talman! Med anledningav svaret till skulle jag allmäntvilja knyta an till situationen i ochregeringens politik. Bakgrunden till att jag gördetta är att jag har besökt debaltiska staterna och vid några fler tillfällenRyssland, dock inte i samband med valet.Det finns all anledning att se utomordentligtallvarligt på vad som händer i . Jag antaratt vi är eniga på den punkten. Jag tycker också måste analysera händelseförloppet och draslutsatsen att snabba förändringar alltid ärkomplexa och innehåller farliga moment. Det finnsalltid anledning att känna tveksamhet till snabbaförändringar. Vi vet själva hur vi har byggt upp vårtland och hur trögt många förändringar har skett. Vivet också hur viktigt det är med denna tröghet.Alltför många har velat se snabba kast frånplanhushållningens dike till kapitalismens. Det ärockså många som har velat ha chockterapi, vilketHans Göran berörde. Även representanterför regeringen har flitigt uttalat sig för detta. Vihörde säga att det också gällerstatsministern själv.Min erfarenhet från mina besök är att de socialaoch kulturella spänningarna är så stora att det ärutomordentligt allvarligt att föra en sådan politik.Politiken bör vara betydligt mera sansad ochgenomtänkt. Förändringarna kan helt enkelt inteske snabbt. Det rör sig om sociala nätverk som harbyggts upp . Kulturen ochförtrycket har satt sina spår i människors beteende.Det går inte att rusa in och vända upp och ned påsaker och ting. Jag känner till en del om kyrklig ochreligiös verksamhet. Alltför många tror nu attmarknaden är ''fri'' för att man skall kunnaomvända det ryska folket till den rätta religionen.Man kan se vilka komplikationer det leder till.Likadant är det på det politiska området. Det ärnödvändigt med stegvisa processer.Vi kan anknyta till frågan om , somockså har debatterats. Regeringens representanter,inte minst , brukar ofta hävda att manmåste ta det lugnt, att man måste har förståelse osv.Men jag tycker inte att den politiken har förts närdet gäller . Då har det i stället varitbråttom och man måste snabbt nå resultat. Jaganser inte att det skulle vara klokt. Jag tycker kan göra jämförelser med utvecklingen iMellanöstern.Det gäller att beakta situationen för de minoritetersom finns i . Det är uppenbart att ryssarnahar kommit i kläm i förändringsprocessen iBaltikum. Det har jag kunnat se under mina tvåresor. Det förringar i och för sig inte förståelsen förden känsla som det baltiska folket har haft inför detförtryck som det har varit utsatt för. Samtidigtmåste man ha kyla nog att inse att även ryssarnasitter i en mycket knepig situation. Det är inte detryska folket som självt har försatt sig i dennasituation utan det är deras ledare och systemet. Detgäller att bygga upp ett förtroende och att inteförhasta sig.Chockterapi har resulterat i soppkök, svält ochelände. Den har också resulterat i kriminalitet ochi en djupt olycklig politisk utveckling, som vi harkunnat följa efter valet. De gammelkommunistiskaoch nationalistiska krafterna har gynnats. Men detär naturligtvis inte bara chockterapin som ärorsaken. Alltför många i , i de andragamla sovjetiska republikerna och i vill hasnabba resultat. Det kommunistiska förtrycket harnaturligtvis också ett stort ansvar. Vi kommer dockinte ifrån att det har varit olyckligt att driva framalltför snabba förändringar från enplanhushållningsekonomi till en rent kapitalistiskekonomi. Man måste inse att det måste få ta tid.Man borde ha visat större förståelse för tempot iutvecklingen.Jag tycker att man kan kritisera regeringen i detavseendet. Regeringen har gjort alltför mångauttalanden som har stöttat de snabbaförändringarna i stället för att peka på att processenmåste vara genomtänkt och att man måste haförståelse för hur svår den är. Man har i alltför storutsträckning lyssnat på en rad ekonomer som på ettmycket akademiskt och teoretiskt sätt har angripitsituationen i de gamla . Enligtmin mening måste dessa ekonomer lära sig litetmera om mänskliga beteendemönster, vad detinnebär att människor har levt under förtryck ochhur man kan göra förändringar. Det är ungefär somatt dra korken ur flaskan. Det är då mycket lätthänt att t.o.m. flaskan sprängs. Det kan gå snett.Avslutningsvis skulle jag därför vilja ställa en frågamed anledning av utrikesministerns svar. Finns detingen anledning att från regeringens sida idka liteteftertanke och dra slutsatsen att politiken gentemotRyssland bör förändras så till vida att man måste hastörre förståelse för att förändringsprocesser tartid? Krävs det inte eftertanke innan man sätter inchockterapi? Denna chockterapi har varit olycklig.Vi behöver en övergång till ett socialt ochekologiskt ansvarsfullt marknadsekonomisktsystem byggt på demokrati.Anf. 22 ():Herr talman! Jag begärde ordet när debatten komin på chockterapi och förändringen i . Vibörjar nu få erfarenhet av förändringen i Central-och . Vi kan se litet olika modeller förhur man går fram. Det finns länder där man hargenomfört snabba reformer. , ochEstland är de tydligaste exemplen på detta. IUkraina, och har mandäremot knappast genomfört några reformer, ochutvecklingen har åtminstone gått mycket långsamt.Vi har inte så lång erfarenhet av det här mönstret,men vi kan se ganska tydligt att det är önskvärt medsnabbhet i förändringen av ekonomiska och socialaskäl. I utgångsläget finns nämligen en oerhördfattigdom och en fallande ekonomisk standard.Fattigdomen ökar således om man inte genomförreformer.Bekymret i har varit bristen på styrka ireformerna, framför allt på valutasidan. Man harhela tiden balanserat på gränsen till hyperinflation.Det har slagit undan möjligheterna att göralångsiktiga satsningar i det ryska samhället. Manhar trott sig kunna satsa på socialt understöd viasedelpressarna. Man har gett generösa krediter tillkolchoserna och de gamla statsföretagen inklusiveen hel del av rustningsindustrin. Det socialasystemet i ett socialistiskt samhälle är nämligenuppbyggt kring företagen och inte, som i våravästliga samhällen, kring socialförsäkringar.Erfarenheten av reformarbetet i Central- ochÖsteuropa så långt pekar entydigt på behovet avsnabba reformer. Ordet chockterapi myntades förövrigt av den dåvarande polske finansministernBalcerowicz. Han inledde det polska systemskiftetpå ekonomins område . Vi kanerinra oss att , 1993, var Europasmest snabbväxande ekonomi. Om landetsekonomiska kurs inte förändras kan få enmycket kraftigt växande ekonomi, kanske påöstasiatisk nivå. Det är fel att säga att chockterapinhar präglats av västliga ekonomer. Han levde och lever fortfarande i det polskasamhället.Det råder en betydande enighet om att bekymretmed de ryska reformerna är bristen på reformtakt.Därav formuleringen att det skulle ha krävts merachock. Det betyder att om man hade kunnat fåordning på framför allt oansvarigapolitik, skulle den ryska reformen ha lyckats bättre.Vi måste komma ihåg att den socialasituationen är viktig. Man måste ge människorhopp. Man kan inte ha en långt utdragen processutan slut.Anf. 23 Utrikesminister ():Herr talman! Det var tur att sitt inlägg med att säga att han är förmarknadsekonomi och demokrati även i Ryssland.Jag måste säga att jag blev ganska förskräckt närjag lyssnade till skulle, som ett experiment, kunna tillämpaBerndt resonemang påapartheidsystemet. Det gäller att inte gå för snabbtfram. Det gäller bara att avskaffa systemet litetgrand i små steg. I annat fall kan man spränga alltmöjligt. Så ser inte jag på apartheidsystemet, ochså ser inte jag på förtrycket i Ryssland.Man avskaffar inte ett totalitärt förtryck litetgradvis, först sedan kanske 15--. Mangår från ett förtryckarsystem till ett samhälle byggtpå rättsstatens grund och med frihet. Vi vet attövergången är svår. Vi måste stödja de strukturersom skall byggas upp för att övergången skall kunnaåstadkommas. Vi vet alla att övergången är svår.Det är självklart att alla möjliga, förfärliga problemuppstår när realsocialismen faller.Talet om det långsamma avskaffandet av förtryckettyckte jag faktiskt inte om i inlägg.Jag tyckte inte heller om synen på situationen i debaltiska republikerna. I två av dessa länder är deryska trupperna fortfarande kvar. Där finns enmängd människor som har arbetat i KGB. Faktaom situationen i de baltiska republikerna är att ingaövergrepp mot de mänskliga rättigheterna harföretagits. Ingen bär hand på den ryskabefolkningen. Däremot säger vi från i allasammanhang att en generös behandling av denryskspråkiga befolkningen är i , Lettlandsoch egenintresse. Självfallet är det så.Alla internationella normer skall självfalletuppfyllas.Anf. 24 HANS ():Herr talman! Utrikesministern tar inte själv uppfrågan om chockterapi. Jag tycker att hon bordeyttra sig om vad hon anser om de uttalanden somgjordes från svensk sida om chockterapi. Jagciterade ett uttalande av förbundskansler utrikesministern förståelse för vadförbundskansler sade på denna punkt? Hansade att ''the West, too, must pay greater attentionto the social repercussions of the reforms''.Jag tror inte att det är chockterapi som behövs iförsta hand. Det behövs naturligtvis enmarknadsekonomi som är socialt inriktad ochsocialt balanserad. Man talar om att det har varitför litet chockterapi. Men en extrem chockterapifår motsatt effekt. Detta har hänt i exempelvisPolen.Vissa politiker där gick för långt. Från att ha haft enhögerbetonad regering har nu fått en center--vänster-regering som bedriver en mer balanseradpolitik. Denna politik går inte ut på att det är förlitet av chockterapi. Vi kommer förmodligen ocksåatt få se samma utveckling i flera andraösteuropeiska länder. Det skall vara en merabalanserad politik i stället för en extremchockterapi. Varje land måste naturligtvisbestämma sig utifrån sina egna förutsättningar.När det gäller tycker jag att det är viktigtatt man nu inte talar om extrem chockterapi. IfrånSverige och andra länder bör vi i stället tala omvilka konkreta insatser vi kan göra för att stärkautvecklingen mot mera tillväxt och balans iekonomin. Vi måste också tala om vad vi kan göraför att säkra en demokratisk utveckling med merarespekt för mänskliga rättigheter.Anf. 25 ():Herr talman! Jag tycker, fru utrikesminister, att detär så sorgligt att om man i en diskussion i dessaämnen litet antyder att man kan ha förståelse för endel av det ryska folkets situation så blir manmisstänkliggjord, särskilt från moderat håll. Jagtycker att utrikesministern var fräck när hon påstodatt jag var för ett långsamt avskaffande avförtrycket. Det har jag aldrig sagt.Det framgick med all önskvärd tydlighet att -- jagförstår att det är därför gick ini debatten -- jag talade om det stöd som regeringenger till de ekonomiska förändringarna och om hurdet stödet ser ut. Man stöder t.ex. uttalanden frånekonomer som vill ha chockterapi. Man rusardärmed faktiskt från planhushållningens dike raktner i kapitalismens dike. Det är denna politikregeringen har gett sitt stöd åt. Det har ingentingmed ett långsamt avskaffande av förtrycket attgöra. Det skulle faktiskt vara intressant attdiskutera frågan om och se hurmoderaterna agerar i det fallet. Vi skall dock integöra det, eftersom det inte är debattekniskt riktigtatt ta upp den frågan nu.Självfallet skall vi arbeta för att de ryska truppernahåller de löften som har gett om att manskall lämna . Det är avtalat att det skall skeunder augusti. Det råder inget tvivel om attRyssland skall uppfylla sina förpliktelser.Jag vänder mig i stället mot den svenskaregeringens sätt att ge stöd till östra . Detär nämligen uppenbart att man vill ge sitt stöd tillsnabba ekonomiska förändringar som riskerar densociala välfärden. Det sägs att det har visat sig varaen mycket lyckosam väg. Man kan då bara titta påhur det ser ut i . Där finns soppkök, svält,armod och en enormt tilltagande kriminalitet. Detär inget tvivel om att en av orsakerna tillkriminaliteten är att man har gått för snabbt frammed de ekonomiska förändringarna.Jag företräder den linjen, när det gäller att förändraekonomin, som inser att ekonomin sammanhängermed mänskliga beteendemönster. Man kan inte pånågra få år kasta sig rakt in i ett annat system,särskilt inte med det ryska samhälletskulturtradition. Jag tycker att regeringen för enfelaktig politik på den punkten. Det tar sig ocksåuttryck när man formulerar det bistånd som vi haratt behandla i utrikesutskottet. Det görs där enganska förvirrad presentation av de förväntadesamlade effekterna av biståndet.Eftersom jag inte kan gå in ytterligare i debatten,får jag tolka utrikesministern så att man inte kanvänta sig någon tillstymmelse till förändring avpolitiken. Man kan tyvärr inte förvänta sig någonstörre förståelse för den svåra sociala situationen iRyssland.Anf. 26 ():Herr talman! Bekymret är att svälten ochfattigdomen inte är följder av reformer utan avbristen på reformer. Vi kan ta somexempel på de länder där man inte har genomförtreformer. har en mycket sämre utvecklingän . Man har i stort sett bara hängt uppden ukrainska flaggan på gårdsplanen, och sedanhar man fortsatt ungefär som förut. I huvuddelenav de tidigare sovjetiska republikerna har det inteskett några ekonomiska och sociala reformer. Därär nöden betydligt värre.Bekymret i är just att reformerna inte harvarit särskilt omfattande. Jordbruket har t.ex.knappast reformerats. Man lever kvar i ettkolchossystem. Man har inte heller lyckatsreformera penninghushållningen. Den sköttes avdet gamla Högsta med sedelpressar.Därigenom slogs varje möjlighet att bedriva enlångsiktig ekonomisk politik sönder. Det finns ingetland i världen som kan få en ekonomisk utvecklingom man lever på gränsen till hyperinflation. Vikänner inte till något sådant. En sådan situationleder alltid till sociala katastrofer. Hyperinflationenvar inte ett recept från några chockterapeuter ellerreformekonomer utan det var receptet från derödbruna krafterna i Högsta . Detta kommerkanske att fortsätta även under den nya duman,eftersom fortfarande lyder direktunder parlamentet.En massiv erfarenhet ifrån Central- och Östeuropavisar att det av sociala skäl är nödvändigt med ensnabb övergång från ett förödande ekonomiskt ochsocialt system till en västlig marknadsekonomi. Viskall komma ihåg att det är människorna på platssom har behov av reformerna. Vi från väst kan intesäga att man skall ta det lugnt och inte ha såbråttom. Det är lätt för oss att säga så som lever iett välmående samhälle. Men det blir nästancyniskt när man ser fattigdomen i Central- ochÖsteuropa.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:87 omarbetslöshetenAnf. 27 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att medge dispenser från nuvaranderegelverk och rådande byråkratiska bestämmelserför att komma i gång med angelägnainfrastruktursatsningar runt om i landet i syfte attbekämpa den höga arbetslösheten. Vidare har hanfrågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder i syfteatt delegera beslutanderätten från central tillregional nivå och om jag är beredd att öka andelenotraditionella insatser inomArbetsmarknadsverket.Under innevarande budgetår beräknasArbetsmarknadsverket inte förbruka alla deanvisade medlen. menar attbefintliga arbetsmarknadspolitiska medel snabbtmåste omfördelas för att få i gånginfrastruktursatsningar och att detta i nulägethindras genom byråkratiska bestämmelser.Att vid budgetårets slutberäknas få medel över är en helt ny situation dådet alltid har varit brist på medel. En inteoväsentlig förklaring är att den mycket omfattandeåtgärden arbetslivsutveckling (ALU) intefinansieras från anslaget för dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna utan frånArbetsmarknadsfonden. Trots den lågamedelsförbrukningen så har aldrig någonsin såmånga personer fått del av olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder som nu.Naturligtvis är det meningen att de medel som äravsatta för att bekämpa arbetslösheten skallanvändas. Omprioriteringar har redan gjorts. Idecember fick AMS möjlighet attanvända för ROT-insatser och100 till ombyggnadsbidrag föräldrebostäder. I går fattade beslut om attbemyndiga regeringen att få använda ytterligare 1,5miljarder kronor av AMS medel för olika ROT-insatser. Utöver detta har länsarbetsnämndernamöjlighet att till viss del subventionera byggen ochinfrastruktursatsningar genom att gå in medberedskapsarbeten av investeringskaraktär. Närdet gäller otraditionella medel hade avdessa förbrukats . Någon brist påotraditionella medel föreligger alltså inte.Magnus beskriver i sin interpellationarbetsmarknadspolitiken som byråkratisk ochcentraliserad. styr statsmakternaArbetsmarknadsverket genom mål- ochresultatuppföljning. Detta innebär att riksdagenbeslutar om medelsramar och huvudsakliginriktning av de arbetsmarknadspolitiskainsatserna. Regeringen formulerar därefterövergripande mål för myndigheten.För de konjunkturella arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna finns det endast ett gemensamt anslagsom gör det möjligt för länsarbetsnämnden ocharbetsförmedlingen att välja den åtgärd somlämpar sig bäst för den arbetslöse och den lokalaarbetsmarknaden. Det råder en stor frihet förArbetsmarknadsverket att inom sitt anslagprioritera de bästa åtgärderna såsom t.ex.arbetsmarknadsutbildning eller beredskapsarbete.För att utnyttja pengarna till andra ändamål såsominfrastrukturinvesteringar krävs beslut.När det gäller byråkratin är regeringen naturligtvisintresserad av att få bort onödig administration. Isyfte att förenkla regelsystemet för olika åtgärderhar det därför bildats en arbetsgrupp medrepresentanter från AMS ochArbetsmarknadsdepartementet. Detta arbete harhögsta prioritet.Magnus frågar mig också om jag är bereddatt vidta åtgärder i syfte att delegerabeslutanderätten. I och med införandet av mål- ochresultatstyrning har beslutanderätten liksommedlen i huvudsak delegerats ut till dem som bästa lokala kännedomen, nämligenarbetsförmedlingen. Det finns i princip inga medelkvar centralt hos AMS.Slutligen kan sägas att under denna lågkonjunkturhar regeringen förutom stora satsningar inomarbetsmarknadspolitiken även tidigarelagtinfrastruktursatsningar för ca 13 miljarder kronoroch kraftigt utökat antalet reguljärautbildningsplatser av arbetsmarknadsskäl.Regeringen har också utökat användningsområdetför de arbetsmarknadspolitiska medlen så att dethar getts nya möjligheter förArbetsmarknadsverket att satsa på t.ex.tidigareläggning av affärsverksinvesteringar,skogsbilvägar och allmänna samlingslokaler. Alltdetta har gjorts i syfte att motverka arbetslöshetenoch dess skadliga effekter. Sammantaget kan sägasatt regeringen har öppnat många vägar för attbekämpa arbetslösheten både med hjälp avtraditionella och extraordinära åtgärder.Avslutningsvis vill jag nämna att en kommitté hartillsatts med uppdrag att utredaarbetsmarknadspolitiken. Bland de huvudfrågorsom kommittén skall behandla finns utöver frågorom arbetsmarknadspolitikens roll, omfattning ochinriktning bl.a. frågor om hur den nuvarandestyrningen och kontrollen avarbetsmarknadspolitiken kan förbättras.Anf. 28 ():Herr talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret på min interpellation.Anledningen till att jag ställde interpellationen varatt trots det kärva klimatet på arbetsmarknadenfanns och finns det alltjämt ett betydande överskottpå länsarbetsmarknadsnämnderna. Många anseratt det finns alltför många vattentäta skott som äromöjliga att rubba eller forcera.I november månad skrev de bådageneraldirektörerna i AMS och tillregeringen och bad att få använda vissa medel isyfte att stimulera till ombyggnad av bostäder. Detvar för övrigt inte bara generaldirektörerna somhörde av sig. Hyresgästerna,byggmästarföreningarna, byggjobbarna ochlänsarbetsnämnderna skrev i sin förtvivlan tillregering, riksdag och utskott. Det var högljuddademonstrationer utanför riskdagshuset.Regeringen slog dövörat till och sov sintörnrosasömn -- trots allt som hände utanförriksdagshuset.Den 16 december föll våra ROT-förslag iriksdagen. Regeringen låg alltför länge stilla medanadventsstjärnorna tindrade klart iregeringskansliet.