prot · GH09106 · 1994-05-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:106Onsdagen den 18 majKl. 9.001 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återFinansutskottets betänkanden /94:FiU18 ochFiU21Skatteutskottets betänkande 1993/94:SkU31Utrikesutskottets betänkanden /94:UU22,UU24, UU26 och betänkande1993/94:SfU17Utbildningsutskottets betänkanden1993/94:UbU10 och UbU192 § Vårdnadsbidrag, barnomsorg m.m.Föredrogssocialutskottets betänkanden1993/94.SoU25 Vårdnadsbidrag (prop.1993/94:148) och1993/94:SoU29 Barnomsorg m.m. (prop.1993/94:148.Andre vice talmannen meddelade attsocialutskottets betänkanden SoU25 och SoU29skulle debatteras gemensamt.Anf. 1 ():Herr talman! Vårdnadsbidraget är ett viktigt stegmot ökad rättvisa och större valfrihet förfamiljerna. Med de avdragsmöjligheter som ges förden som väljer annan barnomsorg än densubventionerade, som kommunen tillhandahåller,utgör vårdnadsbidraget ett steg mot en rättvisarefördelning av det allmännas stöd tillbarnfamiljerna.Framför allt ger det familjerna en större möjlighetatt välja vem som skall ta hand om barnen de förstaåren. Många dagmammor som arbetar svartkommer att betala skatt för inkomsterna. De somsjälv vill ta hand om sina egna barn de första årenfår det mycket lättare ekonomiskt. Mångalågavlönade väljer detta även , trots att detbetyder väldigt stora uppoffringar för familjen.Som alltid när möjligheter till egna beslut ökarkommer också nya lösningar. Det kommer vi attuppleva trots att vårdnadsbidraget är ganska såbegränsat. Det finns all anledning att gåvidare mot målet om likvärdiga villkor oavsett valetav barnomsorg. Stat och kommun borde egentligenstå helt neutrala till vilken barnomsorg somföräldrarna väljer.Socialdemokraterna har naturligtvis motsatt sig ettvårdnadsbidrag under alla år när vi har diskuteratdetta i kammaren. Socialdemokraterna ärfullständigt låsta i sin familjepolitik. Den består avföräldraförsäkring, barnbidrag och barnomsorg,som bestäms och fördelas av politiker. Det står attläsa i deras reservation: ''Förvärvsarbete är denfaktor som har störst betydelse för familjernasekonomi och jämställdheten. ''Det finns faktiskt andra värden, som mångafamiljer anser viktigare. Allt har sin tid.Småbarnstiden i en familj går mycket fort. Den ärsnart förbi. I debatten om vårdnadsbidraget verkardet ibland som om småbarnstiden pågår hela livet,med allt tal om kvinnofälla, brist på jämställdhetoch allt elände som kan drabba svenska familjersom kommer i åtnjutande av vårdnadsbidrag.Det är viktigt att poängtera att vårdnadsbidraget ärfrivilligt. Det är frivilligt om man vill utnyttjavårdnadsbidrag eller inte. Om föräldrarna villjobba heltid och ha barnomsorg är detderas val. De har då valt bort vårdnadsbidragetdärför att det kanske inte passar just deras familj.Men de har ändå fått del av samhällets stöd denkommunala barnomsorgen, som ärsubventionerad.Familjer har olika värderingar som inte alltid passarin i den socialdemokratiska . Det har hellerinte fallit Socialdemokraterna in att en del väljerannan form av barnomsorg än den som kommunenerbjuder. Men med avdragsrätt för styrktabarnomsorgskostnader kommer detta att bliverklighet för många.Utskottets majoritet anser att vi inte har råd medett vårdnadsbidrag och att förslaget är ofinansierat.Nettokostnaden blir 2,3 miljarder, och det ärfinansierat i den framlagda budgeten. Det görsprecis på det sätt som man brukar finansiera sådanautgifter, utan att man direkt pekar ut från vilkaposter medlen tas.Dessutom sparar kommunerna åtskilliga miljonerom familjerna väljer andra former av barnomsorg istället för den dyra kommunala omsorgen. Det harju sagts från sida attkommunerna vill ha kompensation för dekostnader som barnomsorgslagen kan innebäramed eventuell utbyggnad av kommunalbarnomsorg. Även här borde vårdnadsbidragetkomma till nytta.Jag förstår mig inte på Ny demokrati. Det tror jaginte att era väljare gör heller. Visserligen har nilångtgående förslag i motionen, som inget partistöder. Men utöver detta föreslår ni i reservation 3att ett vårdnadsbidrag skall utgå till barn upp till 6års ålder. Ni anser även att dagens orimliga stöd tillkommunal barnomsorg bör upphöra. Man kantycka att vårt förslag om vårdnadsbidrag skulle varaatt komma en bra bit på vägen för er del.Vad kan man då läsa i betänkande 25? Jo, ni yrkarbifall till den socialdemokratiska motionen. Niskriver under på att Socialdemokraterna står förden bästa familjepolitiken. Det är faktiskt citerat ibetänkandet. Det finns refererat på s. 7 och 8. Niyrkar alltså bifall till detta. Yrkandena står på s 16.Tror ni inte att det blir litet förvirrande för eraväljare som läser reservation 3, och fårklart för sig att ni yrkar bifall till densocialdemokratiska motionen?Vore det inte mera logiskt att stödjavårdnadsbidraget och komma en bit på väg motmålet, större rättvisa mellan de som har kommunalbarnomsorg och de som väljer andra former? Voredet inte mera logiskt att ni hjälpte till att geföräldrarna litet större möjligheter att självabesluta om vem som skall ta hand om barnen? Vadär det som ni säger ja till egentligen genom attstödja den socialdemokratiska motionen?Ny demokratis representant i utskottet har sagt jatill fortsatt makt för politiker -- ingen förskjutningöver till familjerna. Ny demokratis ställninginnebär ett ja till fortsatt orättvisa mellan de somfår den suventionerade barnomsorgen och de somvill välja annan barnomsorg. Ny demokrati hargjort det svårare för unga familjer att själva ta handom sina barn under en förhållandevis avlivet.Ny demokratis agerande har varit nödvändigt föratt socialdemokraterna skulle få igenom sin politikhär i kammaren. Utan ert stöd har intesocialdemokraterna någon möjlighet att få igenomsin egen politik. Det är verkligheten som den ser utom ni följer utskottets linje. Ni talar ju så mycketom att ni befinner er i verkligheten. Var det på detsättet som ni skulle förverkliga er vision? Det ärdags att tänka om!Under de senaste åren har vi från den borgerligasidan undan för undan flyttat fram positionernainom familjepolitiken till förmån för familjerna,som har fått allt större möjligheter att själva görasina val.Från början var det ett absolut motstånd mot allbarnomsorg som inte var . Såsmåningom tvingades Socialdemokraterna undanför undan att ge efter för opinionen. Efter storvånda blev det tillåtet att driva föräldrakooperativoch även personalkooperativ, menmed ganska många restriktioner.Först när det blev en borgerlig regering blev dettillåtet med barnomsorg i privat regi. Detta gavfamiljerna större valfrihet, och det blev en viktigstrategi för att klara full behovstäckning.Statsbidrag till daghem och fritidshem som drevs avannan än kommunen blev en första etapp iutvecklingen mot ökad valfrihet inombarnomsorgen.Senare fattades det beslut om att sammaekonomiska villkor skall gälla för daghem ikommunal och privat regi och att kommunen intekan neka etablering.Vad är det som har hänt efter de besluten? Jo, enmängd nya barnomsorgsformer har uppstått. Denkommunala barnomsorgen har kompletterats medolika enskilda alternativ. Det har uppstått daghemmed olika inriktningar och olika pedagogik. Mångafamiljer har valt de nya alternativen. De står sig brai konkurrensen med den traditionella kommunalabarnomsorgen -- båda behövs. Det är bra för demsom skall välja.Men det tycker inte Socialdemokraterna. Iutskottets betänkande 29 uppreparSocialdemokraterna sina gamla krav från motionersom har blivit avslagna här i kammaren. Debeklagar sig över att kommunerna måste ge sammastöd till privata alternativ som till kommunala. Detär oacceptabelt att kommunens pengar skall gå tillverksamheter som det inte finns behov av, kan manläsa i reservationen. Vad menas med ''behov av''?Vem är det som bestämmer behovet?Det är återigen nödvändigt att tala om att det ärföräldrarna som bestämmer. Om det inte finnsbehov av en därför attföräldrarna väljer en privat får den kommunalaläggas ner -- eller tvärtom. När vi fattade dessabeslut förstod Ny demokrati vad det handlade omoch röstade efter det.Betänkande 29 tar i övrigt upp gamla motioner frånSocialdemokraterna och somriksdagen både har debatterat och fattat beslut omtidigare. Socialdemokraterna återkommernaturligtvis till alla försämringar som de anser harskett under de borgerliga regeringsåren. Deglömmer som vanligt att tala om att under dentidigare regeringen ökade den offentligakonsumtionen, vilket ledde till att tillväxten sjönk,räntan steg och investeringarna flyttade utomlands.Hela samhällsekonomin kom i otakt.Det var bl.a. sådana problem som den borgerligaregeringen måste ta itu med. Som en följd av dettamåste även kommunerna minska sina utgifter. Föratt lyckas med detta krävs det verkligen engageradeoch skickliga kommunalpolitiker som är framsyntaoch prioriterar rätt. Det visar sig också att vissakommuner har klarat det bättre än andra.Socialstyrelsens rapport visar också att dengenerella kvaliteten inom barnomsorgen är god påde flesta håll i landet. I de kommunerna därbesparingarna och förändringarna är välgenomtänkta och förberedda har verksamhetenanpassats till förändrade ramar utan försämringar,står det att läsa i rapporten. Speciellt i storstädernafinns det anledning för kommunalpolitikerna attfästa uppmärksamheten på detta eftersom det ärdär som problemen är störst.Socialdemokraternas och Vänsterns reservationer iövrigt i utskottsbetänkande 29 innehåller ingetnytt. Allt har, som jag sade tidigare, beslutats ochdebatterats. Det finns inga nya tankar och inga somhelst visioner i de socialdemokratiska förslagenmed anledning av det nödvändigaförändringsarbete som pågår i kommunerna.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservation 1 iSoU25 och i övrigt till utskottets hemställan samtbifall till utskottets hemställan i SoU29 i desshelhet.Anf. 2 (nyd):Herr talman! har av FN utropats tillfamiljens år. Något familjens år har vi tyvärr intesett så mycket av i . är jag oroligför att vi inte får se så mycket av det heller. När manlyssnar på de politiska partierna får man ibland ettintryck av att vi är ganska få som öppet och tydligtdeklarerar familjens betydelse som vårt samhällesviktigaste fundament. Jag beklagar detta djupt.När man lyssnar på vissa av de övriga partierna fårman ofta intrycket av att de tror och önskar attSverige domineras av en massa ensamståendemammor och pappor i mer eller mindre trassligasamboförhållanden och med mer eller mindrealkoholiserade kontrahenter. Vidare får manintrycket av att den viktigaste omsorgen om barnenvisas genom den offentliga barnomsorgen alltunder det att föräldern förvärvsarbetar och sliterlångt utöver vad vederbörande vill och vad som ärnyttigt och önskvärt. Allt detta sker för att kunnauppfylla dessa partiers krav på jämställdhet ochoberoende.Jämställda barn kanske bara är sådana som har haftförmånen att få gå på dagis. Barn som tvingas varahemma med mamma och pappa är ojämställda,men det vet de inte. De är i stället naiva nog att varalyckliga över den kärlek och omsorg som mammaoch pappa visar dem.Herr talman! Förlåt om jag är ironisk. Dess värreligger det ett djupt allvar bakom min ironi.Herr talman! När vi nu kan summera regeringensfamiljepolitik under de gångna tre åren blir jag litetledsen. Tänk att en borgerlig regering skall ha såsvårt att föra en borgerlig politik! Det blir än mersvårt för mig att förstå när jag studerar de fyraregeringspartiernas familjepolitiska program. Jagkan försäkra församlingen att jag har studerat demmycket noga.När man läser dem kan man konstatera precis vadvi sade under valrörelsen , nämligen att detrimligtvis inte kunde vara några problem att sy ihopen bra familjepolitik utifrån dessa fyra program.Men vet vi sanningen. Det var uppenbarligeninte lätt. Ett av skälen är naturligtvis att alla partierinte följer sina partiprogram nu när de sitter iregeringen. Det beklagar jag också djupt.Ställd inför detta faktum blir det plötsligt Nydemokrati som är skurken. Man anser att det ärvårt fel. Skulle det vara så är vår makt makalöststor. Vi brukar ju beskyllas för motsatsen. Hur kanett misslyckande bero på oss? Den logiken förstårjag inte.Kds partiledare, vår vän , har t.ex.sagt att han är djupt besviken. Han låtsas vara litetförvånad över att vi så konsekvent hävdar vårfamiljepolitik. Han vill att vi skall komma på vadhan kallar ''bättre tankar''. Jag har förstått att hanmenar att ''bättre tankar'' är kds-tankar.Ideologiskt tror jag att vi ligger varandra ganskanära. Det tycker jag är uppenbart när man läservåra respektive program i familjepolitiskthänseende. I andra sammanhang finns det storaskillnader. Men vi kommer att fortsätta att driva vårfamiljepolitik lika konsekvent och lika uthålligtsom hittills.För sedan blev jag upprörd merän en gång. Då fick jag via medierna höra att viskulle ha svängt och vinglat i den här frågan. Omdet är någon fråga där vi inte har svängt och vinglatär det i familjepolitiken. Vi har konsekvent sagtprecis samma sak . Därför blev jagupprörd när t.ex. sade att vi undervalrörelsen pläderade för vårdnadsbidrag.Det är inte sant. Det gjorde vi inte alls. Det är enosanning eller, som min kära gamla farmor sade,det är att ha livlig fantasi. Hon kunde nämligen intetänka sig att människor ljög. Vi pläderade inte ensför vår familjepolitik. Vi hade nämligen ingenfamiljepolitik i valrörelsen . Vi sade just, somjag citerade , att vi inte trodde att det skulle bliett problem att tillsammans med de fyra borgerligapartierna sy ihop någonting.Vår utmärkta familjepolitik är av betydligt senaredatum. Den presenterades offentligt den 21 januari1993 . Jag vet det, herr talman, eftersomdet var jag själv som presenterade den påpresskonferensen och det är jag som ärhuvudarkitekten bakom vår familjepolitik.Vi har vidare aldrig rest land och rike runt ochpläderat för vårdnadsbidrag. Vi har pläderat för enfamiljepolitik som är rättvis och som ger valfrihet,och det tycker vi att bl.a. vår familjepolitik gör.Men vi tycker också -- hör och häpna -- när vi läserom , , kds och Centernsfamiljepolitik att denna har mångaberöringspunkter med vår. Också deras politikskulle ge rättvisa och valfrihet, om partierna följdesina partiprogram.Vi vet också att det inte finns någonriksdagsmajoritet som stöder vårt förslag, och viaccepterar parlamentarismens sätt att fungera.Men det är precis samma sak förregeringspartierna. Det finns inte heller någonmajoritet för dem. Vi sitter alltså på sätt och vis isamma båt eller, om man så vill, i var sin båt men isamma sjö. Vi har försökt att sitta litet lugnt i båtenför att inte störa de känsliga diskussionerna. Vi harockså mycket tydligt gjort klart hur vi ser på de härfrågorna. Det kan inte ha varit något som helsttvivel för någon, varken på eller inomSocialdepartementet, om var vi står ifamiljepolitiska frågor.Ibland får jag en känsla av att man njuter av attspela parlamentarisk rysk roulett. Låt mig försäkra,herr talman, att vi inte gör det. får jag enkänsla av att man faktiskt är djupt oense inomregeringen i de familjepolitiska frågorna och faktiskt har olika familjepolitiskagrundvärderingar. Jag blir därför konfunderad närjag läser dessa partiers program. Där framkommernämligen inte detta, utan där är det gemensammagrundvärderingar som tonar fram.Vi vet alla att det är andra faktorer som har skapatde tyvärr mycket starka prestigelåsningar somtidigare har präglat förslagen. Men, som sagt, vi fårskulden. Man kritiserar oss för att vi inteförbehållslöst stödjer regeringens -- låt mig kalladet så -- familjepolitiska sylta. Det är nämligenmånga komponenter i denna.Och varför skulle vi då stödja den? Jo, man sägeratt den är ett steg i rätt riktning och att den är detnäst bästa alternativet. Jag funderar då över om detmöjligen är så att man tycker att vår familjepolitikär det bästa alternativet.Vad menas då med ''rätt riktning''? Jo,pappamånad, en tvingande barnomsorgslag och ettoerhört starkt understrykande av den kommunalabarnomsorgen. Det finns i detta dessutom politiskapekpinnar som vi inte alls gillar. Man permanentardjupa orättvisor och ger vårdnadsbidrag tillmiljonärer. Det finns i detta även en krydda som viinte är förtjusta i och som vi kallar MyrdalskWesterbergideologi. Det är inte idenna riktning som Ny demokrati vill medverka tillatt driva familjepolitiken.Vilken är då vår inriktning? De fyra grundpelarnaär valfrihet, rättvisa, barnets bästa och föräldrarnasansvar. Det är de grundvärderingar som bär upphela vårt familjepolitiska program. När jag läserregeringspartiernas familjepolitiska program finnerjag inte att deras grundvärderingar skiljer sig frånvåra, men jag har lärt mig att man kan lägga in olikabetydelser i ord.Vårt förslag resulterar dessutom i ensamhällsekonomisk besparing på drygt 20miljarder. Det är en sifferuppgift som vi har fåtthjälp med att verifiera via Finansdepartementet.Det är alltså inte bara våra egna datorer ochhuvudräknare som har kommit fram till den. Denideologiska grunden för Ny demokratisfamiljepolitik är att familjen är individens och detsvenska samhällets absolut viktigaste och mestbetydelsefulla fundament och att föräldrarna alltidhar det hela och fulla ansvaret för sina barn, ävenom föräldrarna skulle vara frånskilda eller boåtskilda.Självklart skall staten erbjuda ett stöd förföräldrarnas ansvarstagande. Vi tycker att det ärsjälvklart att stödet skall vara lika för alla, men detskall inte utgå till miljonärer. Vi ser inget skäl ivärlden till att man skall ta pengar från människorsom har knappt om dem och ge dem till människorsom uppenbarligen inte behöver dem.Detta har resulterat i vårt förslag, som i korthetinnebär att vi vill införa vad vi kallar envårdnadsersättning, vilken i normalfallet skall vara8 och skall utgå under alla år framtill skolstarten. Vi föreslår också en höjning avbarnbidraget, som skall börja utbetalas närskolgången börjar och precis som skallfortsätta fram till . Vi föreslår att detskall utgå med och, som sagt,skall utbetalas till dem som behöver dem, Dettainnebär att vi trappar ned bidraget när föräldrarnassammanlagda årsinkomst överstiger ochatt det inte skall utgå med en enda krona när derasårsinkomst överstiger . Vi tycker att detär helt i sin ordning.Men, herr talman, en viktig faktor är att vi ocksåvill avskaffa föräldraförsäkringen. Det finns ingenföräldraförsäkring i vårt förslag. Den tillkommeralltså inte som en ytterligare påbyggnad, somgrädde på moset eller lök på laxen. Vi vill ocksåtotalrevidera det offentliga stödet i form avstatsbidrag till barnomsorgen i kommunerna. Vimenar att det är föräldrarna som skall styrabarnomsorgsformerna. De skall kunna välja mellanatt själva behålla vårdnadsersättningen, som i vårtförslag utgår netto och är pensionsgrundande, elleratt köpa barnomsorg. De skall kunna anställabarnflicka eller förfara på annat sätt. Valfriheten ärnära nog obegränsad.Vi menar att vårt förslag med stor sannolikhetskulle resultera i att många föräldrar faktisktkommer att göra det som de egentligen vill,nämligen vara hemma mera med sina barn, minskasin arbetstid, gå ner på deltid, kanske rent av väljaatt stanna hemma på deltid under ett, två eller treår för att förvalta sin största förmögenhet, nämligenbarnen. Vi anlägger inga värderingar på det enaeller andra valet, men vi tycker att ett fundament ärviktigt: Det är föräldrarna som skall fatta beslutet.De skall ha den reella valfriheten att fatta dettabeslut.Vi tror att konsekvensen av detta skulle bliväsentligt färre vilsna och mentalt trasiga barn. Vitror att många fler barn då skulle få uppleva enkärleksfull uppväxt. Varenda klok förälder vet attdetta är den enda garantin för utvecklandet avharmoniska, självständiga och ansvarstagandemänniskor.Vårt förslag skulle också minska arbetslösheten. Vitycker att många av de förslag som t.ex. Ann-MariePålsson och regeringens utredare harlagt fram är utmärkta. De skulle möjliggöra förmånga föräldrar att öka sin valfrihet genom attköpa tjänster. Vi har mycket svårt att se att detskulle vara stötande att ha en anställd somtar hand om barnen. Det är enligt vårt sätt att se etthedervärt yrke.Avslutningsvis, herr talman: förslag är helt ochhållet finansierat inom familjepolitikens ram. Detger dessutom ett nettotillskott till statskassan vilketminskar våra barns och barnbarns skuld med över20 miljarder.Låt mig peka på vår utsträckta hand, enhand som vi under har hållit fram tillregeringen. Vi har skickat många och entydigasignaler om att vi är beredda att medverka till enbra och samhällsekonomiskt ansvarsfull politik. Vimå kritiseras för att vi vill spara hårt. Att vikritiseras för att ta ekonomiskt ansvar för Sverigeär något som vi tar med jämnmod och är stolta över.Den kritiken kan vi bära.Herr talman! Jag har gjort en ändring i den allrasista delen av mitt förberedda anförande. I ställetför de bifallsyrkanden som jag ursprungligen hadetänkt framföra har jag, mot bakgrund avdiskussionerna under gårdagens eftermiddag ochkväll samt stannat för att yrka pååterremiss av socialutskottets betänkande SoU25.Anf. 3 ()replik:Herr talman! Jag sade i mitt inledningsanförandeatt jag inte riktigt förstod mig på Ny demokrati ochderas agerande i frågan om barnomsorgen ochsärskilt vårdnadsbidraget. Jag blev inte mycketklokare efter anförande. Detinnehöll visserligen en hel del åsikter som vi kanställa oss bakom, t.ex. att det är föräldrarna somhar ansvaret och att man strävar efter rättvisamellan dem som får subventioner och dem som intefår det. Men för övrigt tycker jag ändå att StefanKihlberg har hamnat i fel båt.Han säger också att makten måste vara makalöststor eftersom vi, om den socialdemokratiskapolitiken går igenom, lägger skulden på Nydemokrati. Ja, det blir ju på det sättet om Nydemokrati sätter sig i samma båt somsocialdemokraterna. Jag har också sagt attdet endast är Ny demokrati som kan se till att densocialdemokratiska familjepolitiken blircementerad här i kammaren.Det är resultat som gäller. Det är kanske det somNy demokrati inte riktigt har klart för sig. Man villha igenom hela sin motion precis som den ärskriven, och det kan vi inte ställa upp på. Däremotinser vi att Ny demokratis åsikter om en del sakernär det gäller vårdnadsbidraget och effekterna avdetta stämmer överens med våra. Därför anser jagatt man borde ställa upp på vårdnadsbidraget.Jag sade att det är resultat som gäller. Det gör ocksåatt man får arbeta på det sättet att man tar ett stegi taget här i . Det kan vara väldigt svårtför ett enskilt parti att ta ett enda skutt mot detslutmål och den vision man har. Man får faktisktanpassa sig till verkligheten.Jag måste verkligen protestera när om regeringens familjepolitik under degångna åren och säger att det inte har häntnågonting. Det fanns en hel del missuppfattningari hans syn på vad som har hänt. I mittinledningsanförande talade jag om hur mycket somhar hänt och att vi har åstadkommit en otroligmängd enskilda alternativ som har varitförbjudna. Vi har mot socialdemokraternas viljaoch trots deras motioner åstadkommit otroligtmycket . Det första beslut somden borgerliga regeringen fattade var att gemöjligheter för privat barnomsorg. Det var baraprecis efter det att regeringen tillträdde.Anf. 4 (nyd) replik:Herr talman! Jag tror att vår familjepolitik. Jag tror också att honförstår vårt agerande. Om det är någonting somfaktiskt är lätt att förstå är det vår familjepolitik ochden fullständigt 100-procentiga konsekvens vi hardrivit den med.Nej, , vi sätter oss inte i felbåt. Vi sätter oss inte i någon socialdemokratiskfamiljebåt. Jag är fullständigt klar över att Nydemokrati och Socialdemokraterna har olikautgångspunkter för hur man vill att samhälletsfamiljepolitik skall se ut. Men vi i Ny demokratiskäms inte för att sitta i samma båt somsocialdemokraterna om de också tycker att det ärviktigt att ta samhällsekonomiskt ansvar. Vi sittergärna i båtar med människor som tarsamhällsekonomiskt ansvar, oavsett om de ärvänsterpartister eller socialdemokrater eller om deär från , kds, ellerFolkpartiet. Vi har inga problem med detsällskapet.Ingrid säger att det är resultat somgäller och att mycket har hänt.