prot · GH09110 · 1994-05-25 00:00:00 — valåret, anmält en radstruntsaker till granskning. Jag tänker bl.a. på deanmälningar som gäller JAS-överflygningen ochvissa tjänstetillsättningar. Regeringspartierna harförsvarat sina statsråd och i vissa fall kommit framtill en annan uppfattning än oppositionen. Det ärsjälvklart att oppositionen har en mycket aktivareroll i granskningen, eftersom det ju är regeringensom skall granskas.Men det skall först sägas att vi på de allra flestapunkter i granskningsarbetet ändå har kommitfram till en enig ståndpunkt. Vi har haft långa ochingående diskussioner. Vi har tagit in en stor mängdmaterial i alla frågor. Det är först när vi närmar ossdet område där vi, som tredje vice talmannenframhöll, befinner oss i gränslandet mellan juridikoch politik som vi skiljer oss åt i bedömningen.Men är det egentligen så konstigt? I de fall där viskiljer oss åt kan man nog säga att det är på grundav att vi har olika ideologisk grund att stå på som vibedömer fakta olika.I alla de fall som vi har granskat har vi, som jagnämnde, inte lämnat någon sten ovänd för attförsöka få fram vad som verkligen har hänt. Trotsdet kommer vi fram till olika ståndpunkter. Jag trorinte att det är betingat av någon illvillig inställningfrån vare sig oppositionen eller någon annan, utandet beror på att vi står på olika ideologisk grund.Så kommer det säkert också att förbli så snart manfjärmar sig från de mycket fasta lagregler och denmer administrativa granskning som vi också gör.Det är bara att konstatera att vi står på olikaideologisk grund och tolkar fakta olika. Jag tyckerinte att detta behöver vara fel. Vi måste hela tidenha i minnet att det här finns grupper och partiermed olika grundsyn och att man då bedömer faktaolika.I varje granskningsbetänkande har vi en gruppanmälningar som sammanförs under rubriken''Vissa uttalanden av statsråd''. Här har vi oftalånga diskussioner om vad som går an och vad sominte går an.När vi har fjärmat oss, som jag sade, från de väldigttydliga lagregler som vi har att följa, tror jag att detär nödvändigt att i de här fallen ha en mycket vidram för vad som är tillåtet, eftersom statsråden ärpolitiskt valda och eftersom det är farligt i endemokrati att ha för snäva gränser för vad som ärmöjligt för regeringens enskilda ledamöter. Jagtänkte återkomma senare i debatten till detta.I har vi under både förra åretoch detta fört en intressant och nyttig debatt omallmänhetens insyn i såväl statsråds somriksdagsledamöters ekonomiska förhållanden.Regeringen har från början varit mycket tydlig i sittagerande, med en öppen deklaration av sinatillgångar och tillsättande av en etisk kommitté,liksom överlämnande till opartisk förvaltare avtillgångarna.För riksdagsledamöter har vi givit riksdagensförvaltningsstyrelse i uppdrag att utforma enmodell som tillfredsställer de krav som kan ställaspå allmänhetens rätt till insyn i förtroendevaldasförhållanden. Det är ingen lätt uppgift, med tankepå att det kan finnas många bindningar som kansägas påverka människors omdömesförmåga:kapital, aktier, fasta tillgångar, framträdandeuppdrag i fackliga och andraintresseorganisationer, styrelseuppdrag inäringslivet, etc. Och hur skall man bedömafamiljemedlemmars tillgångar? Och var gårgränsen för privatlivets helgd?Jag har stor respekt för KU:s ordförandesengagemang och ärlighet i frågorna om öppenhetoch integritet hos förtroendevalda och läste medintresse hans artikel som gällde justöppenhet och förtroende och de moraliska kravsom man kan ställa på politiker och ledandepersoner i näringslivet.Artikeln innehöll en rad tänkvärda tankar. Men jagtycker kanske ändå inte att man kan vara trovärdig,om man inleder en sådan artikel med att säga attproblemen förvärrades efter valet , inte motbakgrund av de fakta som jag har redovisat ominitiativ som togs vid regeringens tillträde 1991.Man kan inte heller med trovärdigheten i behåll,som s-gruppen i gjorde,rösta nej till en granskning av s-regeringarnaskontakter med näringslivet.Jag tror att det är viktigt att den här debattenfortsätter, så att vi tillsammans kan utforma deregler vi skall ha för de personer som ärförtroendevalda representanter.När man studerar KU-anmälningarna över tiden,kan man se att anmälningarna som kommer in imycket hög grad är en spegel av de frågor som ärviktiga frågor i samhällsdebatten. Ja, man skullekunna säga att KU i det här avseendet ger enhistorisk exposé av debatten.Konstitutionsutskottet har under det gångna åretspelat en undanskymd roll i medierna. Det omnågot är, kan man säga, ett tecken på att de ärendenvi har behandlat varit ganska beskedliga till sinkaraktär. Det faktum att reservationerna är få,trots betänkandets omfång, är också ett tecken påatt substansen i granskningsanmälningarna ärganska liten.Fru talman! Jag vill instämma i tredje vicetalmannens syn på debatten och konfrontationenmellan statsministern och KU:s ordförande, endebatt som har fått sken av personmotsättning. Jagkommer också senare i debatten att återkomma tillavsnittet om statsrådens uttalanden liksom till detom byte av chef för , och IngelaMårtensson kommer att ta upp frågan omKrigsmaterielinspektionen.Jag vill rikta ett tack till kansliet för det arbete somdet har lagt ner med omsorg och stor energi för attgranskningsbetänkandet faktiskt skulle ligga påbordet i dag.Jag vill också tacka för detsamarbete vi har haft i konstitutionsutskottet.Genom stor kunnighet och gott omdöme har hanvarit en ovärderlig tillgång i granskningsarbetet.Han har varit en inspirationskälla för migpersonligen, när jag kom som ny till utskottet,genom sina kunskaper och erfarenheter, och hanhar företrätt kontinuiteten i utskottet ochstabiliteten, eftersom många nya ledamöter harkommit till. Jag har verkligen lärt mig mycket avhonom och beklagar att han uppenbarligenkommer att lämna KU med detta riksmöte.Fru talman! Jag yrkar bifall till de reservationer därFolkpartiet finns representerat och i övrigt attriksdagen godkänner konstitutionsutskottetsanmälan.Anf. 14 () replik:Fru talman! Jag vill börja med att säga att i denartikel som jag skrev i finnssäkerligen åtskilligt som tål att diskuteras. Det varfaktiskt också meningen med artikeln att den skullevara en debattartikel, och jag hoppades att detskulle kunna bli en debatt med många deltagare.Jag skulle hälsa med tillfredsställelse om YlvaAnnerstedt med sin ofta balanserade framtoningville ta till orda i den debatten.Sedan måste det säkerligen vara ett missförstånd.S-gruppen i röstade inte i gårnej till granskning av kontakter med näringslivet,utan voteringen gällde avgränsningsfrågan i detärende som togs upp, och det är någonting heltannat.Vidare vill jag säga ett par ord om det som YlvaAnnerstedt berörde, nämligen om det försök somgruppledarna enades om, att skulle besättas av oppositionen.Vad jag har förstått, har gruppledarna bestämt attdetta skall utvärderas. Minaerfarenheter av de här tre åren är faktiskt blandade.Jag är inte helt positiv till den nuvarandeordningen. Det beror inte på att jag tror att mankan undvika konflikter, utan det hela är mer enfråga om ordföranden orkar vara aktiv i singranskning av regeringen.Från visst statsvetarhåll, dock inte från Fiskesjö ochHagård, har det påpekats att man har väntat enkonflikt mellan statsministern och KU:sordförande, av den orsaken att när man kommer inpå känsliga frågor i en regering uppstår konflikterom dessa frågor skall granskas. Om vi då har enstatsminister som över huvud taget inte tål kritikoch granskning, blir den konflikten hårdare.Jag tror att huvudpunkten, om man skall resoneravidare, är om det så att säga ligger något värde i attoppositionen har ordförandeposten, omgranskningen då blir mera bred och djup. Det äralltså huvudfrågan, och därtill kommer då omordföranden i orkar attutsättas för den simpla kritik som i det här falletstatsministern har riktat och om det på något sättskulle dämpa intresset för att granska.Det vore ju utomordentligt allvarligt, därför att jaghävdar att vi har i det svenska samhället ickeför mycket granskning och revision, utan vi har förlitet. Därav fick vi 80-talets bank- ochfinansskandaler. De är ju en följd av attgranskningen inte fungerade. Med den bakgrundenmåste den här frågan också belysas.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag tycker att det var intressant attordföranden tog upp just frågan om den nyaordning vi har i och vilkaeffekter den har fått. Den utvärdering som skallkomma måste med nödvändighet jämförautskottsgranskningarna över tiden.Jag kan nog säga att jag tycker att det finnstveksamheter. Mot bakgrund av det jag tog upp imitt inledningsanförande kan man ställa frågan: Ärdet möjligt att helt undvika de politiskadiskussioner som faktiskt uppstår i ett utskott därledamöterna sitter som företrädare för politiskapartier, där man har olika ideologisk grundsyn? Detbetyder ju att vi ser på samhället ochsamhällsföreteelser på olika sätt och med olikagrundförutsättningar. Det kan faktiskt betyda attdet inte är möjligt att undvika den politiska, ellersom det uppfattas, partipolitiska inriktning somarbetet i KU ibland får. Jag anser att det är bättreatt vara medveten om att dessa konflikter föreliggeroch ha dem i åtanke när man bedömer degranskningar och uttalanden som görs. Jag ser frammot den utvärdering som kommer att ske.Jag noterar också att ordföranden inte vidarekommenterade mina synpunkter på frågan om attsopa rent framför egen dörr.Anf. 16 () replik:Fru talman! Jag vet inte riktigt vad med det sistnämnda. Jag har i hög gradintresse av att föra debatten så, att det också blir ensjälvkritik i den. Därför sade jag att min artikel iSvenska helt säkert tål att diskuterasutifrån många aspekter. Det finns säkert åtskilligt iden som är tillspetsat och som man från andraideologiska utgångspunkter än de jag har, kan ansesom tvivelaktigt eller felaktigt osv. Jag hoppades attYlva och flera andra skall delta i dendiskussionen.Vi behöver en debatt i om alla dereaktioner som kom efter det att vi fick veta vadsom hade hänt, inte minst i finans- ochbankvärlden. Därav följer att inte heller detpolitiska systemet var opåverkat. Inte heller vipolitiker var oberörda av vad som hände. Jag harett stort intresse av att fortsätta den debatten.Självklart är jag beredd att pröva de argument somförs fram mot mina argument och mina teser.Sverige är ju en demokrati.Anf. 17 ():Fru talman! Jag har snart avverkat min förstariksdagsperiod. Det har varit oerhört intressant attfå delta i arbete. Jag har fåttlära mig att det är ett ganska tungt och tufft arbeteatt delta i granskningen. Det är föga romantiskt.Det är mycket harvande med detaljer. Jag hyserstor beundran för kanslipersonalens sätt att hanterade olika bitarna. Enbart textmängderna är enorma.Även de tekniska och juridiska detaljerna kan varamycket svåra. Jag hyser mycket stor beundran förkanslipersonalens sätt att fungera. Ett stort tack tillkanslipersonalen för deras gedigna arbete!Vi har väl alla minnesbilderna av JAS-planetsinflygning över under Vattenfestivalenpå näthinnan. Vi har sett det ett antal gånger påTV. Planet kommer in, stegrar sig och står alldelesstilla, och sedan kraschlandar det. Det är enbildserie som lätt kan appliceras på detsocialdemokratiska agerandet när det gällergranskningsfrågorna. ''Upp flyga orden, tankenstilla står'', och sedan en kraschlandning i ett antalskrivningar och reservationer frånSocialdemokraternas sida.Granskningen är förstås oppositionens julaftonframför andra. Men det hade varit en fördel omSocialdemokraterna inte fallit offer förpartipolitiska frestelser utan ägnat sig åt dekonstitutionella frågorna. Det blir mycketprasslande med julklappspapper och för litetinnehåll i julklapparna. Man får vara tacksam föratt det blev en mjuklandning vad gällerjetflygtrafiken på i alla fall.Vad som föga uppmärksammas är attkonstitutionsutskottet i sin granskning är överensom faktabeskrivningen. Det är ett mycket viktigtkonstaterande. I den meningen är utskottet ettkonsensusutskott. Det har stor betydelse för denhistoriska forskningen , att man här äröverens om faktabeskrivningen. Sedan kan manskilja sig i värderingar och bedömningar av hursaker och ting har utvecklats.Tredje vice talmannen har varit inne på attvi nu har gjort en noggrann genomgång avkonsekvensanalyser i propositioner och att detfinns behov av ytterligare förbättringar på området.Ett annat område som vi ägnade relativtkraftig kritik var författningsutgivningen. avförfattningarna kom ut sent. har andelenminskat till . Det är självfallet en glädjandeutveckling. är det dock en stor andelförfattningar som kommer ut sent. Där behövsytterligare förbättringar. Konstitutionsutskottetbehöver också fortsättningsvis ha tummen i ögat påregeringen.I Fri- och rättighetskommittén har vi nu sett på hurman hanterar passivitetstalan i olika sammanhang iolika länder. Det kan vara intressant att konstateraatt vi i detta betänkande också pekar på attregeringen inte får vara för passiv i sin hantering avbeslut som har fattats i . Vi konstaterar attregeringen, om den inte har vidtagit den åtgärd somriksdagen har föreslagit, bör redovisadetta för och försöka ange en tidpunktnär åtgärden kan genomföras. Det är viktigt meddetta tryck på regeringen att handla.Fru talman! För att spara mina stämband ochkammarens tid ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 5 och 6 samt i övrigt att utskottetsanmälan godkänns. Jag vill bara notera att detsades fel här tidigare, att Ny demokrati skulle hastått bakom de majoritetsskrivningar som står motreservationerna 5 och 6. Så var det inte. Nydemokrati hade lagt ner sin röst i utskottet.Anf. 18 (nyd):Fru talman! Låt mig först upplysa kammaren att jagendast suttit som ordinarie ledamot i litet merän en månad. Jag efterträdde hon blivit partichef. När jag nu tar till ordagör jag det med försiktighet och respekt, inte minstgentemot dem som har ruvat i utskottet underlångliga tider. Jag börjar med några synpunkter påutskottsarbetet i KU sett med mina unganybörjarögon.Förutsättningen för att man skall kunna göra ettfullgott arbete är att man utan att somna kan läsaigenom de meter av papper som produceras av deti mina ögon effektivaste kansli. Jag har jämfört medvad jag har upplevt i det civila livet, och jag är djuptimponerad av det jobb som och hansmedarbetare har gjort. Jag vill tacka dem för detta.Om jag ser på hur jag får jobba kan sägas att jag fårsitta ensam, medan mina regeringsvänner ochsocialistiska vänner delar upp jobbet på sex sjupersoner. Sedan blir jag sittande med utslagsrösten,utan någon juridisk eller annan hjälp. När manlångsamt växer in i de utdragnagranskningsärendena är detsäkerligen okej. Men det är hart när omöjligt attträffa rätt beslut utan att läsa in och suga på de oftakomplicerade granskningsfrågorna. Jag har därförtvingats att passa , då jag inte käntmig mogen att fatta ett beslut som kan få ödesdigraföljder för ett statsråd. Jag kommer att ta upp detvidare under de två granskningsärenden somkommer att avgöras här i kammaren. Det gällerJAS-ärendet och ärendet om Finansinspektionenschef. Mitt problem är att om jag avstår, blirresultatet detsamma som om jag säger nej. Då harordföranden utslagsröst. Det gäller att hålla tunganrätt i mun.En fundering som jag tycker gör KU-livet extraspännande är att det i varje granskningsärendesnart visar sig att regeringspartierna lojalt ställerupp vid varje attack på den sittande regeringen. Jagär övertygad om att rollerna var de omvända dåSocialdemokraterna satt vid makten under dentidigare mandatperioden.Då det är den sittande regeringen som granskas,tenderar Socialdemokraterna att bli aggressiva ochi vissa fall gå till överdrift i partipolitiskt nit. Deborgerliga ledamöterna försöker då slå tillbakamed samma vapen. Vi har upplevtuppslitande strider, bl.a. i --Renault-affären,där man diskuterat vad sagteller inte sagt till statsministern. Liknandeskärmytslingar har ägt rum beträffande granskningav regeringens konsulttjänster. Regeringspartiernahar riposterat med att kräva granskning av densocialdemokratiska regeringens hantering av sinakonsulter. Jag har, till skillnad mot vad BirgerHagård har sagt, varit positiv till att även densocialdemokratiska regeringen skall granskas.Däremot har jag förespråkat att granskning ommöjligt skall ske , medan mandiskuterar dessa konsulttjänster i pressen.Jag tror att granskarna kommer att finna att de tvåregeringarna varit lika goda kålsupare när det gälleratt använda konsulter. Man kanske inte alltid harföljt lagens bokstav. Vi får emellertid inte glömmaatt man använder en konsult för att snabbt kunnakompensera sig för bristen på kvalificeradarbetskraft. Det är nämligen kvaliteten ochsnabbheten i agerande man söker då man arbetarmed konsulter. Då hinner man inte alltid medformalia. Detta kommer granskarna lätt att kunnakonstatera. Jag är däremot tveksam till vitsen medatt hänga ut varandras insufficiens för pressen, somglupskt kommer att kasta sig över dessa godbitar.Jag kommer återigen att sitta med min hopplösautslagsröst. Jag vet att båda parterna är skyldiga tillövertramp och vill att fighten skall sluta oavgjort.Passar jag, får Socialdemokraternautskottsmajoritet med ordförandens utslagsröst.Röstar jag med regeringen, tvingas jag ta ställning,vilket jag inte vill. Allså kommer avgörandet att skei kammaren, som . Det gäller alltså dessa tvåärenden som vi har diskuterat tidigare.Ärende efter ärende rullar vidare på samma sätt,och jag blir ovän med alla, trots attjag och försökt att fungera sommoderatorer. För att få respekt fordras att man kansitt ämne, annars faller ens argumentering platt tillmarken.Jag har med viss besvikelse upplevt att utskottetbeslutat att uppskjuta sju granskningsärenden somhar med regeringens behandling avNordbanksaffären och vissa därmed förknippadefrågor att göra. Jag har tillsammans medModeraterna reserverat mig mot detta beslut, ochjag yrkar härmed bifall till den reservationen. Inomparentes sagt trodde jag att jag hade reserverat migmot uppskjutande av alla sju ärendena, men jag hartydligen gjort ett misstag. Det förstod jag när jagläste igenom protokollet i går. Framför allt har jagreagerat negativt mot att frågan om regeringenshandläggning av Nordbanksaffären som sådan harskjutits upp. Orsaken är kanske att allvarlig kritikhade riktats både mot den gamla och den nyaregeringen. Då är det kanske bekvämt att i enighetskjuta alla kontroversiella frågor , dåallmänheten glömt vad som egentligen hänt iNordbanksaffären.I raden av de granskningsfrågor som kan sägas varaav mer allmän karaktär vill jag i korthet diskuterariksdagens användning av konsekvensanalyser.Konsekvensanalyser är ett magiskt ord, framför alltinom riksdags- och regeringskretsar. KU harfrejdigt diskuterat detta innan jag kom in somordinarie ledamot. I näringslivet kallar mankonsekvensanalyser för investeringsanalyser,därför att man framför allt är intresserad av attuppskatta hur mycket pengar man får ut av eninvestering. Detta är vad det principiellt handlarom. Det viktiga är att man gör de rätta antagandenaom olika alternativ. Man pratar därvid om denGausska fördelningseffekten. Gauss var, inomparentes sagt, en mycket känd matematiker. Ikorthet rör det sig om en statistisk fördelning runtett medelvärde. Det är tyvärr få förunnat att ha denrätta bollkänslan för att göra de rätta antagandena,som får konsekvensanalysen att bli rätt utformad.Jag vill därför varna för den inom riksdagenhärskande övertron på konsekvensanalyser. Mansäger populärt: ''Garbage in, garbage out''. Det ärlätt för en riksdagsledamot, som i allmänhet intekänner till Gauss teorier, att och otid, och oftai ett trängt läge, se ordet konsekvensanalys som ettSesam, öppna dig.KU har frågat de olika utskotten vad de anser ochbett dem kommentera användandet avkonsekvensanalyser. anser attriksdagen bör ställa krav på att konsekvensanalyserskall ingå i alla lagstiftningspropositioner. Detanser också att konsekvensanalyser behövs för attärendet skall anses tillräckligt berett.Ny demokrati har i finansutskottet anmält enavvikande mening. Vi har anfört att det på detekonomiska området bör finnas ett motsvarandeorgan till Lagrådet som bör kallas ekonomiskt råd.Rådet skall ha till uppgift att granska regeringenskonsekvensanalyser och att biträda medatt förbättra beslutsunderlaget.Ny demokratis propå har, som ofta är fallet, intevunnit gehör. Men jag är övertygad om att vi omnågra år har ett ekonomiskt råd som komplementtill Lagrådet. Juridiken får nu inte styrautskottsarbetet, och det är viktigt. I den nya erankommer ekonomerna, med eller utan KU, att få ettallt större inflytande på utskottsarbetet.Jag har redan tackat den frånvarande MagnusIsberg. Eftersom jag tror mig säkert veta att jagkommer att vara kvar ytterligare en mandatperiodvill jag säga följande. Jag kommer att sakna BertilFiskesjö för hans kunnighet, hans torra humor ochhans skånska tal. Jag tycker att han är oöverträffadsom talman.Anf. 19 ():Fru talman! Också jag vill börja med att tackakanslipersonalen på , somhar haft och fortfarande har en tuff vår. Vi har enförmåga att ställa krav på kansliet.Dagens debatt är en viktig del av den kontrollmaktsom måste utövas i en demokrati. Flera talare harhaft den synpunkten. krävs också imassmedierna att själva kontrollmakten i sin turmåste granskas. Jag tror att det finns berättigadesynpunkter bakom dessa krav. Jag tror också attalla KU-ledamöter välkomnar en sådangranskning. Den måste utövas av den politisktintresserade allmänheten och massmedierna, mengivetvis också av ledamöter.Om allmänheten får intrycket att riksdagenskonstitutionsutskott mest är ett forum förpartipolitiska fejder minskar givetvis respekten fördemokratins kontrollmakt, och förtroendet försjälva demokratin får sig ytterligare en knäck.Självfallet bär också landets statsminister ett ansvarför opinionsbildningen om KU. Jag anser att vissaformuleringar i hans brev till KU var olyckliga.Det är enligt min mening också olyckligt att vi idetta betänkande fått in ett par särskilda yttrandensom behandlar oavslutade frågeställningar omregeringen och den s.k. --Renault-affären,som ju kommer att fortsättaatt granska.Fru talman! Precis som skrivsnu artiklar i pressen med budskapet att demokratinär sjuk. Den representativa demokratin måstelämna plats för ett nytt styrelseskick sägs det i enartikel av en ledande moderat jurist. av högt uppsatta byråkrater bör få enexklusiv rätt att lämna förslag, hävdas det.Jag tycker att denna typ av artiklar för med sig enodör när det gäller hur man ser påparlamentarismen. Det borde vara envarningssignal för oss alla att stärka vakthållningenkring demokratins principer. I den vakthållningenhar en särskild roll.För drygt ett år sedan framträdde i enanonym konsult. Han påstod att han i samarbetemed de finska storföretagen arrangerat enmediekampanj mot den finska marken för attframtvinga en devalvering. En sådan framtvingadesju också.I genomfördes mot en liknande bakgrundav omfattande valutaspekulationer krisuppgörelseri . Dessa krisuppgörelser har haftstor betydelse för riksdagsarbetet sedan dess.Under fjolårets granskningsarbete skötsgranskningen av krisuppgörelserna mellanregeringspartierna och Socialdemokraterna till i år.Nu har den granskningen lagts på hyllan utan någonsärskild utredning.Jag frågar mig: Är det rimligt att partiledare medsnabba förhandlingar utrederoch föreslår en politikomläggning av denomfattning det här var fråga om? Är det rimligt urkonstitutionell synpunkt att regeringen i ett snabbtträffat avtal med ett oppositionsparti låser en stordel av riksdags- och regeringsarbetet?Kan inte övriga oppositionspartier och sakkunnigainom regeringskansli och riksdag ha något attkomma med som i en normal beredningsprocesskan förbättra förslagen? Kan sådana avtal, med ettnödvändigtvis darrigt underlag, över huvud tagetförväntas hålla när de granskas närmare? Ipraktiken har ju krisuppgörelserna fallit sönder.Jag tror inte på det rimliga i attpartiledaröverläggningar skall tillåtas låsa detpolitiska arbetet, om man inte har några fasta reglerför hur och när sådana uppgörelser kan ske.