prot · GH09103 · 1994-05-05 00:00:00 — Dessa lagarhar tillkommit för att garantera var och en somsöker hälso- och sjukvården för ett hälsoproblemden vård och behandling som tillståndet kräver.Hon eller han skall vara garanterad rätten att blibemött och behandlad av personal som är utbildadoch kompetent att sköta uppgiften. Hon har rätt attmötas med förståelse för -- och inteavståndstagande från -- de beslut som hon harkommit fram till.När abortlagen infördes var vi noga med attabortrådgivningen skulle vara ett stöd till denkvinna som övervägde abort, inte ett råd attfullfölja graviditeten. Syftet var att hjälpa kvinnanatt komma fram till ett beslut som hon själv blevnöjd med. Patienten/kvinnan skall då vara förvissadom att personalen handlar i enlighet med vetenskapoch beprövad erfarenhet och att den följer de lagarsom har stiftat. I det här sammanhangetgäller det främst hälso- och sjukvårdslagen,tillsynslagen, abortlagen och läkemedelslagen.Legitimation för olika utbildningar inom hälso- ochsjukvården anger att vederbörande är kompetentatt utföra det som ligger inom yrketsansvarsområde. Det innebär att barnmorskor skallbl.a. kunna sköta förlossningar, ansvara förpreventivmedelsrådgivning, prova utpreventivmedel och delta i abortingrepp. Jag harrespekt för att det finns de som av etiska ellerreligiösa skäl inte kan ställa upp på en del av detta,men då bör de i sin tur ha respekt för denlagstiftning som vi har i syfte att tillgodose devårdsökandes behov och rättigheter och söka sig tillandra verksamheter.Tuve Skånberg åberopar en rad olika . Men han glömmer att det finnskonventioner och deklarationer som gäller justhälso- och sjukvårdens område där patienten ställsi centrum. När det är två intressen som står motvarandra måste man välja de svagare partensintressen, i det här fallet patientens/kvinnans. Vifår inte göra avkall på att hälso- och sjukvården ärtill för de vårdsökande -- det har jag och flera medmig sagt . Det är patienten somkommer i första hand. Hon måste känna sig 200-procentigt säker på att bli hjälpt på det sätt somlagarna säger och enligt vetenskap och beprövaderfarenhet.Beslut om abort är en svår fråga för var och en sombefinner sig i den situationen. När kvinnan harfattat ett sådant beslut måste vi respektera det ochstödja henne. Det måste de studerande och denutbidlade personalen respektera.Därför är jag liksom och mångaandra emot införandet av en samvetsklausul ivårdutbildningarna.Därmed yrkar jag bifall till utskottets hemställan imom. 7 och bifall till motionerna Ub 601, 652, 683och 726 med anledning av Ub 667.I detta anförande instämde (),(), (), EvaJohansson (s), (), ChristerLindblom (fp), (nyd) och EwaHedkvist ().Anf. 71 SKÅNBERG (kds) replik:Herr talman! Samma sak gäller för mitt svar tillBarbro som till de andra: Om vidiskuterade en samvetsklausul som faktiskt låg förhanden skulle vi kunna tala om under vilkaförhållanden inom exempelvis sjukvården, som juligger varmt om hjärtat, manskulle kunna åberopa sitt samvete. Det gör vi inte.Vi har att välja mellan att vänta på en utredningsom vi har skäl att anta inte kommer att föreslånågon långtgående samvetsklausul -- det lät inteså -- och att rösta med majoriteten som säger att enstudent som -- i vilket yrke det vara månde --hänvisar till sitt samvete inte kan göra det.Barbro är särskilt sakkunnig. Därförvill jag fråga henne: Bedömer antalet studenter som vägrar att lära sig utföraaborter skulle öka jämfört 1977-1991 omde hade haft möjlighet att göra det, och i så fallvarför?I en debattartikel i den 5 maj1993 på sidan Brännpunkt skriver BarbroWesterholm angående en samvetsklausul ihögskoleförordningen: Det innebär att personermed annan uppfattning i t.ex. abortfrågan än vadabortlagen säger bör söka sig till utbildningar meduppgifter där de inte konfronteras med dennakonflikt. Det bör betonas att det inte endast ärinom kvinnosjukvården utan också inom t.ex.primärvården detta blir aktuellt.Skall jag tolka artikeln som att sig ett yrkesförbud för kolleger som inte harsamma uppfattning i abortfrågan?Anf. 72 ()replik:Herr talman! Jag besvarar den sista frågan först.Mödrahälsovården ingår i primärvården och är enviktig del när det gäller preventivmedelsrådgivning,spiralinsättning osv. Det är en självklarhet attpersonalen där skall ställa upp på att arbeta enligtlagarna samt enligt vetenskap och beprövaderfarenhet.När det gäller dem som vägrar att utföra aborter villjag säga att ingen vet ju vad som kommer att händai framtiden. Ja till livet och Livets ord, som TuveSkånberg går i spetsen för, arbetar ju på olika sättför att förändra den abortlag vi har . Med denrörelsen och dess sätt att arbeta förutser jag attsamma sak kan inträffa här som i , därpersonalen är tudelad; en del ställer upp andraställer inte upp på att hjälpa kvinnorna i dennasituation. Då är det bättre att ligga före och tasamvetsklausulen , innan några kvinnor fåttmöta problemet. Det tycker jag är en oerhört viktigfråga.Anf. 73 ():Herr talman. Jag är nöjd och glad över utskottetsbifall till min och motion närdet gäller införandet av en s.k. samvetsklausul ihögskoleutbildningen. Det har ju pratats mycketom detta i dag.Jag anser att individerna själva kan och skall fattabeslut som rör deras egen tillvaro. Det är emellertidockså viktigt att komma ihåg att när individensfrihet krockar med andras rätt behövs det regleroch lagar. Även om det vid första påseendet kantyckas vara sympatiskt att låta studerande avsamvetsskäl välja bort vissa utbildningsmoment,anser jag bestämt att det är fel väg att gå.I skall vi ha en hälso- och sjukvård på likavillkor oavsett vem man är och vilka behov manhar. Hälso- och sjukvårdspersonalen skallvinnlägga sig om att ge patienten sakkunnig ochomsorgsfull vård. Så långt möjligt skall vårdenutformas och genomföras i samråd med patienten.Det är viktigt att patienten visas omtanke ochrespekt.Abortlagen vilar på principen att kvinnan, inomvissa gränser, själv skall bestämma om hennesgraviditet skall avbrytas. Legitimationen för olikautbildningar inom hälso- och sjukvården anger atten person är kompetent att utföra det som liggerinom yrkets ansvarsområde. Det innebär attbarnmorskor bl.a. skall kunna sköta förlossningar,ansvara för preventivmedelsrådgivning och prövaut preventivmedel samt delta i abortingrepp.I har vi förutsatt att personal som avetiska eller religiösa skäl inte vill delta i en vissverksamhet skall slippa delta i den. Men man fårinte vägra att medverka om ingreppen ärnödvändiga för att undvika fara för moderns liv ochhälsa. Det innebär ju att man för att kunna uppfylladet kravet måste lära sig de medicinska åtgärder detär fråga om. Dem måste man lära sig understudietiden.Jag hävdar alltså bestämt att det är fel att låta denstuderande själv välja bort olikautbildningsmoment för att han av samvetsskäl inteställer upp på dem. Hälsooch sjukvårdens uppgiftär i första hand att hjälpa de vårdsökande. Sommånga har uttryckt här måste både studerandeoch personal naturligtvis respektera detta. Detinnebär att personer med annan uppfattning i t.ex.abortfrågan, än vad abortlagen säger, bör söka sigtill utbildningar och uppgifter där de intekonfronteras med den utbildningen och sådanauppgifter.Enligt mitt förmenande behövs det inte någonutredning för att komma fram till den självklaraslutsatsen.De vårdsökande måste få känna att deras beslut attexempelvis genomgå abort respekteras avvårdpersonalen. Abort är alltid en förlust. Det ärett trauma för den abortsökande kvinnan, sombefinner sig i nöd. Hon måste mötas med respektoch omsorg.Diskussionen om samvetsklausul handlar ju intebara om abortfrågan. Det handlar även om andrafrågor inom hälso- och sjukvården såsom att lära sigge blodtransfusioner, att delta vidhjärttransplantationer t.ex. Det gäller även utanförvården, såsom samarbete med kvinnliga prästert.ex.Jag har själv en bekant vars mor höll på att mistalivet därför att nattsköterskan av religiösa skälvägrade ge blod. Att som vårdsökande hamna i endylik situation är fullständigt horribelt. Det ärviktigt att vi respekterar individers frihet, men närintressen krockar måste vi välja sida, och då väljerjag patienten.Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag imom. 74 SKÅNBERG (kds):Herr talman! Jag respekterar engagemanget förpatienten och delar det och tycker att det är fulltnaturligt. Jag har inte hört att någon, allra minst jagsjälv, har yrkat på en villkorslös samvetsfrihet.Problemet är att vi inte har en samvetsklausul ossförelagd eller ens en utredning. Det vi diskuterar nuär majoritetens förslag om ett villkorslöst förbudmot samvetsfrihet i varje fall.När man lyckats stoppa någon läkar- ellerbarnmorskestuderande från att hänvisa till sittsamvete i samband med aborterna, kan man ocksåi ett framtida scenario, som jag nämnde i mitthuvudanförande, stoppa polisaspiranter som intevill medverka till avvisning av sjuka flyktingbarn,läkarstuderande eller för den delenlaboratorieassistenter som inte vill utföraplågsamma djurförsök, psykologstuderande somkan råka ut för tvivelaktiga moment i sinutbildning, likaså medicinare som är tveksamma tillgenmanipulation, olika typer av transplantationeller sena aborter. Hur vill föregående talarekommentera det?Anf. 75 ():Herr talman! Skånberg, jag kan aldrig tänkamig att det ingår som ett moment i utbildningen tillpolis att man skall utvisa just precis sjuka barn.Utbildningen inom sjukvården gäller hur man taremot människor i nöd, människor som kommer och vill ha hjälp.Tuve Skånberg går runt så fint och varligt. Dethandlar inte alls om abort. Nej, han tänker påandra situationer som eventuellt kan uppstå. Menvi som ute i landet har fört debatter med kds-politiker har hört dem säga helt klart att vad det nuhandlar om är ett led i att minska antalet aborter.Man säger att läkare och annan vårdpersonal somdeltar i aborter -- människor som gör det somkvinnor har laglig rätt till -- är samvetslösa och hellre vill ha läkare och annan vårdpersonalsom har samveten.Man säger t.o.m. att vi som är motståndare till ensamvetsklausul också är samvetslösa. Det var väldet som Skånberg insinuerade.Anf. 76 SKÅNBERG (kds):Herr talman! Naturligtvis respekterar jag IsaHalvarssons samvete. Det skulle aldrig vara frågaom annat. Jag respekterar också att en kvinna kankomma i den oerhört svåra situationen att abort ärdet minst onda av två onda ting.Det vi faktiskt diskuterar är inte bara den snävasektorn aborter, utan det vi diskuterar är att i varjefall förbjuda studenter att hänvisa till sitt samvete.Jag vill gärna veta vad svarar på denfråga som jag ställde till föregåendemeddebattörer: Varför skulle antalet studenter sominte vill lära sig utföra abort öka ,jämfört 1977--1991, när de enligttillgängliga uppgifter var närmast försumbara ellerkanske över huvud taget inte fanns?Anf. 77 ():Herr talman! Vi har inte haft en samvetsklausulförut. Vi har haft en möjlighet att överklaga beslut.Med det arbete som t.ex. Ja till livet, Livets ordoch Skånberg bedriver kan vi se framför ossen situation som den i länder med samvetsklausulnär det gäller t.ex. utförande av aborter, nämligenatt man uppmanar just människor som ärmotståndare till aborter att söka sig till läkar- ochannan vårdutbildning och där åberopasamvetsklausulen. Jag har i det fallet ganska livligfantasi.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )10 § Vissa skolfrågorFöredrogsutbildningsutskottets betänkande1993/94:UbU17 Vissa skolfrågor.Anf. 78 ():Herr talman! Jag måste säga att det har varit enmycket intressant och spänstig debatt, som jag harlyssnat väldigt noggrant på. Efter den skall vi nu gåöver till ett betänkande som handlar omskolfrågor -- läroplansfrågor, betyg,gymnasieskolan.Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna1, 7 och 8.Vi har i vårt land haft en läroplansdebatt som varitväldigt intensiv . Det har varit enintressant debatt det också, som har rört väldigtviktiga och grundläggande frågor för det svenskasamhället, bl.a. hur vi skall skapa en skola somhjälper våra barn och ungdomar att medverka iutvecklingen av ett demokratiskt samhälle, enskola som främjar gemenskap, förståelse för ochinlevelse i andra människors situation.Vi fick ett läroplansbeslut , och vi frånSocialdemokratin påverkade det beslutet i fleraavseenden avsevärt. När det gäller miljöfrågor,internationalisering, demokratifrågor och skolansvärdegrund medverkade vi med våra motioner ochmed våra inlägg till att få starkare och klarareskrivningar i den läroplan som vi nu har fått frånregeringen.Vi socialdemokrater står alltså bakom läroplanen,och vi skall nu följa arbetet med att förverkliga denoch komma med förslag till förändringar, om detblir nödvändigt framöver.Nu finns det ett beslut i samband medläroplansbeslutet som vi inte accepterar, och detgäller ett nytt betygssystem. Vi anser attbetygsbeslutet är en tillbakagång mot mer betygoch prioritering av mätbara kunskaper i skolan.Det innebär att betyg kan och skall sättas alldelesför tidigt i skolan, t.o.m. på små barn.Vi accepterar inte att ungdomar kan lämna skolanmed betyget ''otillräckliga kunskaper'' och då kanutestängas från nationella program igymnasieskolan. Vi accepterar inte heller ett beslutmed för många betygssteg, vilket vi anser att detblev. Sex betygssteg i är för mycket.Direkt efter betygsbeslutet kom detockså många starka reaktioner från elever,föräldrar och lärare mot det nya systemet. Kritikenutgick från bl.a. det som jag nämnde tidigare, attbetyg inte bör sättas på små barn, vilketmajoriteten nu öppnar möjligheten för.Kritiken utgick vidare från att betyg styrarbetssättet i skolan. Det instämmer vi också i.Kritiken utgår också ifrån att betygen ökarsplittringen mellan elever. De föräldrar som tror sigha ett duktigt barn vill ha ett kvitto på det, medande som misstänker att deras barn inte är så duktigtinte kommer att vilja ha något betyg. Bara det attföräldrar vill ha ett betyg kan alltså öka splittringenmellan eleverna i skolan. Det tycker vi inte är bra.Kritiken utgår också ifrån att det ges möjlighet attskapa betygsskolor och icke betygsskolor, vilketvore mycket mycket olyckligt. Vi socialdemokraterhar därför sagt att vi skall riva upp beslutet ombetyg i , om vi får en möjlighet eftervalet. Det är också praktiskt möjligt att göra det,eftersom betygssystemet skall träda i kraft förstnästa sommar.Skälet till att vi skall riva upp beslutet är att detbetygssystem som har beslutats hämmarutvecklingen i skolan mot ett elevaktivt arbetssättoch inte främjar samarbete och helhetssyn.Vi socialdemokrater vill ha ett betygssystem därbetyg skall ges tidigast i åttan. Det skall vara enfyragradig skala som inte har betygssteget''otillräckliga kunskaper'' utan i stället ett kryss förelever som inte når upp till ''godkänd''. Det skulleinnebära att man har rätt till undervisning för attkomma upp till godkänd nivå.Vi vill ha mycket samarbete mellan skola och hem.Därför är vi väldigt glada över att vi ändå kundeenas om en sak i samband med beslutet i december.Det var att skolorna skall jobba medutvecklingssamtal. Utvecklingssamtalen innebär juen fördjupning av kvartssamtalen. Lärarförbundetoch Hem och skola har gjort en broschyr därman vill stimulera till engagemang kringutvecklingssamtal och föräldrasamtal. Vi tycker attdet är ett mycket mycket bra initiativ.Vi är glada över att utskottet blev enigt om attförsöka främja utvecklingssamtalen. Men vi tyckeratt det är motsägelsefullt att å ena sidan säga skall kunna ge betyg tidigt i skolan och å andrasidan betona utvecklingssamtalen, som ju kräver enväldigt stor öppenhet.I beslutet om utvecklingssamtalen skrev utskottetatt ett utvecklingsarbete i skolan bör initieras avregeringen för att förnya kontaktformerna.Eftersom ingen från regeringen är här skulle jagvilja fråga utskottsmajoriteten vilka initiativregeringen har tagit beträffandeutvecklingssamtalen i enlighet med detriksdagsbeslut vi fick i december.Herr talman! I övrigt vidhåller vi i betänkandet vårlinje när det gäller fristående skolor. Vi anser att ettkrav för att fristående skolor skall få statliga ochkommunala bidrag skall vara att de uppfyller likahöga krav på kvalitet, allsidighet, öppenhet ochtolerans som de kommunala.Självfallet får inte rätten för föräldrar och barn attvälja skola bli en rätt för skolan att välja sina eleveroch därmed utestänga någon elev.Vi anser också att kommunernas roll vidgodkännande av fristående skolor skall stärkas ochatt bör väga in deras synpunkter vid sinabeslut.Vi vill också ha en minimigräns för elevantalet ifristående skolor. Vi anser att skall få iuppdrag att presentera ett förslag om en nedregräns för antalet elever i privata skolor som fårkommunala bidrag och hur sådana regler skallanpassas för nystartade skolor.Speciellt representanter för åker runti landet och påstår att socialdemokraterna kommeratt förbjuda fristående skolor efter valet. Det ärinte sant; det vill jag ha sagt från denna talarstol.Däremot har vi sagt att vi kommer att förändralagen om bidrag till fristående skolor, därför att vitycker att lagen är väldigt generös. Den ger väldigtstora resurser till de fristående skolorna jämförtmed de kommunala. Systemet blir orättvist.Vi vet också att det inom regeringspartierna pågårdiskussioner om de villkor som gäller för friståendeskolor. Det är ingen hemlighet attkommunrepresentanter från de borgerligapartierna tycker att systemet är mycket generöst.De tycker att det är kostnadsdrivande. I en delpartier pågår det diskussion om elevavgifter skall fåfinnas i fristående skolor. Det har funnitsutredningsförslag om att sänka procenttalet.Jag skulle vilja fråga regeringsmajoritetensföreträdare följande: Vilka förändringar avvillkoren för de fristående skolorna skulle enborgerlig majoritet, om vi olyckligtvis skulle få ensådan, vidta efter valet? Skulle ni förändravillkoren för de fristående skolorna, och i så fall påvilket sätt?Till sist, herr talman, vill jag säga att vi ocksåreserverar oss beträffande utvecklingsarbetet igymnasieskolan. Vi anser att ett fortsattutvecklingsarbete skall ske längs olika vägar, därkursutformningen är en modell och inte den enda.Avslutningsvis, herr talman, vill jag yrka bifall tillde nämnda reservationerna.Anf. 79 (nyd):Herr talman! Ville man vara litetrespektlös skulle man också kunna kalla det Gamlaskivbekanta. Det är inte några nya frågor somkommer upp. Jag skall för att i någon mån förkortakammarens nattskift fatta mig ganska kort. De tiominuter som jag anmält mig för kommer jagdefinitivt inte att använda.Jag vill något kommentera de reservationer vi hargjort och som jag yrkar bifall till, dvs.reservationerna 5, 6, 9 och 10.Reservation 5 föranleds av att vi tycker attlärlingssystemen inte fungerar. Vi vill att man frånriksdagens sida tar initiativ till att få dem attfungera. Vi vet att det finns olika möjligheter, menalla har en sak gemensamt: de fungerar inte. Vi harupprepade gånger försökt hänvisa till ett systemsom fungerar, nämligen det som finns i Tyskland.Där har man mycket goda erfarenheter av ett välfungerande lärlingssystem.Av något skäl vill skolan inte släppa greppet iSverige. Det verkar som om man liksom inte litarpå att näringslivet, hantverksorganisationer ochliknande kan hjälpa till. vet vi att detfinns väldigt många ungdomar som ingenting hellrevill än att gå som lärling. De är genuint trötta på attgå i skolan med alla de problem det medför. Därförtycker vi att det är så viktigt att hitta former somfungerar i stället för att bara hänvisa till attmöjligheterna finns. De används inte.I reservation 6 skriver vi att vi vill att man aktivtuppmuntrar s.k. industriskolor ellerindustrigymnasier. Vi tycker att det är särskiltviktigt om man betänker att gymnasieskolansindustriprogram nästan är tomt. Det finnsalarmerande få elever och sökande. SKF iGöteborg och ABB i har inbygdaindustrigymnasium. Där står undomarna i kö för attkomma in. Den utbildningen är längre och merkrävande. Det måste rimligtvis indikera vadeleverna vill. Därför tycker vi att det är viktigt uppmuntrar den formen. Utbildningen ärdefinitivt inte sämre än skolans -- tvärtom. Påföretagen har man den senaste teknologin ochaktuell kompetens bland sina lärare.Samma grundsyn gör att vi tycker att samhälletskall ta initiativ till och uppmuntra småbarnsskolor.Under decennier har barnomsorgen dominerats avdaghem. I andra länder finns det andra varianter --t.ex. école maternelle i . Utan att lyftafram den som ett föredöme tror jag att Sverigeskulle vinna på att ha fler småbarnsskolor. Det finnsnågra stycken, men där kan man verifiera att detfinns problem. Jag vet att det formellt sätt inte finnsnågot mer än traditionerna -- de är tunga -- och ettantal byråkratiska snårskogar som hindrar. Vitycker att det är viktigt att uppmunta den typen avpedagogisk mångfald för att skapa större valfrihet.Den sista punkt jag tänkte kommentera, herrtalman, gäller något så provocerande somelitskolor. Vi har pratat om elitskolor från Nydemokratis sida . Vi tycker att det ärviktigt. Vi har lärt oss att många tycker att det ärprovocerade. Vi förstår inte det. Det är självklartatt man pratar om elitidrott. Den sker inte påbekostnad av breddidrott. Vi ser på skolan påsamma sätt. Vi måste våga satsa på våra eliteleveroch ge dem den stimulans de behöver.Jag vill understryka att det inte handlar om att deskulle vara bättre eller mer värda. Det är jusjälvklart att vi hävdar grundläggande mänskligarättigheter och allas lika värde. Men allas olikhet ärju lika självklar. Man måste våga bejaka att allamänniskor har starka sidor som det verkligen finnsanledning att understödja.Det står mycket riktigt i författningarna att det skallges extra resurser till elever med särskilda behov.Om man läser det kan man konstatera att det ävengäller särskilda behov av stimulans. I praktikengäller det elever som i andra sammanhang kallas försvaga elever eller elever med särskilda svårigheter.Vi menar att understimulerade elever som inte fårtillräcklig stimulans är ett minst lika stort problem.Problemet är egentligen inte formella,befattningsmässiga hinder, men det finns entradition och en jantelag i vårt land som gör att manpå många ställen inte törs genomföra enförändring. Låt mig peka på ett symtomatisktexempel.När utbildningsminister på IVApresenterade Agenda 2000 fick han från enuniversitetsrepresentant frågan varför det inte finnsnågra elitskolor i . Per svarade attockså han var förvånad över detta och över att t.ex.inte något universitet hade startat en sådan. Manvisste inte att detta är möjligt, men det är det.Traditionen är uppenbarligen så stark att man intetörs göra det.Det finns mot denna bakgrund anledning förriksdagen att ta initiativ till att bejaka även behovetav extra stimulans och att låta de elever som harsärskilda förutsättningar komma särskilt långt.Utan en samhällselit har vi inte råd att ta hand ommänniskor som har det svårt. Skall vi klara eninternationell konkurrens och uppehålla vårposition krävs det att vi verkligen bejakar också deabsolut bästa medborgarna. I kraft av det har viockså råd att ta hand om människor som inte är likaframgångsrika.Anf. 80 ():Herr talman! Vi står naturligtvis bakom hela denmeningsyttring som jag har fogat vid dettabetänkande, men jag nöjer mig med att yrka bifalltill mom. 2, 18 och 40.Det är, som sade, många frågorsom återkommer i det här betänkandet. Det är käntatt vi från sida gärna skulle viljagenomföra försök i med betygsfria skolor.De möjligheter som en sådan skola skulle kunna geoch under vilka villkor den skulle arbeta har ännuinte utretts.Vi har inte upprepat vårt förslag,utan vi kommer att stödja den socialdemokratiskareservationen. Även om man där inte föreslår enbetygsfri skola vill man ändå minska betygensstyrande betydelse.I betänkandet återkommer man till en fråga somhar debatterats ganska mycket i samband medläroplansbesluten, nämligen formuleringarna omskolans värdegrund, det som kallas etik ochvästerländsk humanism. Dessa begrepps betydelsehar tonats ned kraftigt i den läroplan som gäller,och det är ett steg i rätt riktning.