prot · GI0943 · 1994-12-15 00:00:00 — Då kan vi påtu man hand ge varandra motivation att förklara var-för det är viktigt att speciellt när det gäller ungamänniskor vara mycket, mycket mån om att se till attde så länge de är unga i så stor utsträckning som möj-ligt undviker alkohol. Det gäller att befria dessa barn,som inte har någon valmöjlighet. Man måste försökabry sig om dessa stora problem, inte förneka dem.Anf. 78 () replik:Fru talman! Jag tackar för inbjudan. Om ChatrinePålsson via elektroniska posten talar om vad hon harför telefonnummer och rumsnummer skall jag accep-tera att komma till henne för att dricka en kopp kaffeoch lyssna på hennes argument för en minskad alko-holkonsumtion.Så litet allvar. Beträffande det som sades om bar-nen och föräldrarna vill jag säga att jag inte tror attdet är alkoholen i sig som skapar problem i ,utan det är det som man har upplevt som gör att mantar till alkoholen. Därför är det bättre att i stället föratt angripa alkoholen angripa de underliggande pro-blemen. Det är, tyvärr, de som är skulden till alltelände.Fru talman! Sedan, , nämnde jag närdet gäller det här med alkoholen och orsakerna i detsammanhanget att det finns en viss henne ganskanärliggande verksamhet som förvisso har skapat storaproblem för miljontals människor under, tyvärr, allt-för många år.Anf. 79 () replik:Fru talman! Ja, vem är det som mest har bidragittill verklighetsflykten här i världen? Om det är H.C.Andersen, O.P. , Smirnoff eller någonannan låter jag vara osagt.Tror man att det finns en koppling mellan total-konsumtion och tillgänglighet å ena sidan och miss-bruk å andra sidan, måste man begränsa ungdomensmöjligheter att komma åt alkohol. Om man inte trorpå det utan har en helt annan uppfattning - vilken i såfall strider mot all vedertagen erfarenhet - kan manresonera som gör. I annat fall måsteman hålla på vissa gränser.Jag håller med om att det är be-tydligt viktigare att angripa de underliggande proble-men. Men vilka är de? Alla är säkert mycket intresse-rade av ett patentsvar om vad det kan vara fråga om.När man inte kommer åt de underliggande problemen,själva sjukdomen, måste man angripa symtomen.Anf. 80 () replik:Fru talman! Jag noterar att är välbevandrad när det gäller diverse spritsorter.Har vi lyckats med att få bort ungdomarna frånden vana som vi kritiserar? Kan här i kammare och slå sig för bröstetoch säga att vi har lyckats med detta och att svenskalkoholpolitik har varit framgångsrik? Utifrån vad jagläser i pressen, lyssnar på i radion eller ser på TV ärjag inte helt övertygad om att så är fallet.Till sist, fru talman! gjorde ettstort nummer av det här med de ambulerande korvför-säljarnas kompetens att bedöma huruvida en personskulle kunna ha rätt att inhandla en flaska öl av klassII eller ej. Om den kompetensen överskrider kompe-tensen bland biträdena på ICA, eller Hemköpfick jag inget svar på.Anf. 81 () replik:Fru talman! Jag nöjer mig med att ge ett svar av-seende det sista som sades.Det finns ungefär 12 000 försäljningsställen ivårt land som har tillstånd att sälja folköl. Med dennya lagen kommer den siffran gott och väl att för-dubblas. Tillgängligheten beträffande folköl kommeralltså att fördubblas. Dessutom gäller det tider dåbutiker som har tillstånd att sälja folköl normaltinte har öppet.Det handlar inte om att på något sätt underskattakorvgubbarna, som jag har de bästa relationer till. Jagtycker ändå att det starkaste som korvgubbar skallsälja är senap till korven!Anf. 82 () replik:Fru talman! Jag noterar att det förtroende tillkorvgubbarna som höll på att raseranågorlunda har förbättrats nu.Det är väl ingen naturlag som säger att fler för-säljningsställen innebär att man handlar mera. Vadbaseras det vetenskapligt på?Många butiker, framför allt i de större städerna,har ju öppet till eller ochäven . Därmed slipper vi de diskrimine-rande svarta skynken som fannslagda över vissa varusortiment i svenska butiker ochsom speciellt utlänningar inte kunde förstå. ärdetta borta.Jag tror, , att svenska folket - ivarje fall till - är kompetent att avgöra var, näroch hur man skall köpa och hur mycket man skallbetala för en flaska öl av klass II.Anf. 83 ():Fru talman! Jag står bakom en ganska omfattandemotion som tar upp olika aspekter på det som står iden proposition vi behandlar här . De yrkandensom framförs i den motionen har fångats upp ganskabra i de reservationer som har yrkatbifall till. Jag behöver därför inte närmare gå in på deolika yrkanden och reservationer som finns i anslut-ning till detta.Det är ingen tvekan om att vi befinner oss i en al-koholpolitisk brytningstid. Det gör vi alldeles obero-ende av om vi blir medlemmar i eller inte. Detpågår en internationalisering. Om svenska folket hadesagt nej till EU-medlemskapet hade det varit nödvän-digt att i ta upp hela alkoholpolitiken, ochfrågan hade kommit upp den vägen. Det är alltså felatt säga att detta hänger ihop med att vi skall anpassaoss till EU. Min uppfattning är att vi hade kommit in iden här anpassningsfasen hur vi än hade betett osseftersom de allra flesta av oss är överens om att vimåste ha en anknytning till EU. Det är alltså intesjälva medlemskapsfrågan som har ökat trycket attändra den svenska alkoholpolitiken.I diskussionerna kring alkoholpolitiken har detsagts att det är och EU som kräver att densvenska alkoholpolitiken ändras. Det är också det somligger bakom propositionen. Det är riktigt i vissaavseenden. Men jag skulle vilja fästa kammarensuppmärksamhet på att mycket av det förändringstrycksom finns mot den svenska alkoholpolitiken kommerfrån starka kommersiella intressegrupper i Sverige.De grupperna, dvs. , vina-genter, livsmedelskedjor etc., har enligt min meningvarit ganska framgångsrika när de för EU:s företräda-re har förklarat vilka ändringar av den svenska alko-holpolitiken som behöver komma till stånd ur kom-mersiell synpunkt.Jag tycker att det är något som borde uppmärk-sammas. Jag skulle vilja säga att , somvisserligen inte varit i , är en god exponent förhur dessa krafter verkar. talar omalkoholpolitik och tycker att vi likt strutsen har huvu-det i sanden. Jag skulle vilja påstå att ser det han vill se och det han läser sig till i olikapublikationer med påtryckningar från de här grupp-bildningarna.Det är ingen tvekan om att den svenska alkohol-politiken är framgångsrik. Man kan naturligtvis disku-tera hur hög alkoholkonsumtionen är per capita. Menom vi jämför med andra länder i världen kan vi kon-statera att vi har framgångar med den restriktivasvenska alkoholpolitiken. Det har också bekräftats iden WHO-undersökning som statsrådet till. De metoder som varit grundläggande iden svenska alkoholpolitiken leder till framgång, dvs.den begränsade tillgängligheten, prisinstrumentet,desintresseringsprincipen, vilket innebär att man tarbort det kommersiella vinstintresset från alkoholhan-teringen, samt naturligtvis information, upplysningoch attitydpåverkan.Det är dessa grundstenar som gjort att densvenska alkoholpolitiken varit mer framgångsrik än deflesta andra jämförbara länders.Som det står i propositionen får vi nu problem atttillämpa dessa grundstenar. Vi släpper ju mer och merpå desintresseringsprincipen. Det blir alltså ett ökatprivatekonomiskt kommersiellt intresse i alkoholhan-teringen. Alla bedömare är överens om vad det inne-bär om detta privata intresse ökar; man har bara enutgångspunkt för sin verksamhet, nämligen att säljamer alkohol och tjäna mer pengar.Det ligger en viss naivitet över resonemanget omminibarerna, t.ex. Man säger att de finns över helavärlden och att det inte är något konstigt att de finnspå hotellrummen. Man säger att vi måste överlåta åtmänniskor att fatta beslut själva. Men sägerman att alkoholen skall hanteras med försiktighet.Vi skall alltså öka tillgängligheten på olika sätt;det är ingen tvekan om att de förslag som finns i pro-positionen ökar tillgängligheten till alkohol. Samtidigtär den enda försvarslinjen från ochandra moderaters sida att vi möjligen skall öka infor-mationstrycket och attitydpåverkan. I övrig skall viinte göra särskilt mycket. Trots ökad tillgänglighetskall vi hoppas på att vi får en minskad totalkonsum-tion.Älsklingslinjen för dem som vill ta bort restriktivi-teten i alkoholpolitiken är att säga att vanliga männi-skors vanliga bruk av alkohol inte har något att göramed problemen kring alkoholhanteringen, utan att detär problemgrupperna som skall angripas. Det är detsom är det grundläggande felet i diskussionerna. Detär ju fastlagt att den totala konsumtionen av alkohol iett samhälle har ett direkt samband med omfattningenpå de skador som har anknytning till alkoholen. Omalkoholkonsumtionen går ner får man färre rattfylleri-brott, man får färre våldsbrott där alkohol är inblan-dad. Det innebär lindringar av alkholbrukets skadeef-fekter.Det är det som är grunden för den svenska alko-holpolitiken. Det innebär att man har anledning attangripa den normala konsumtionen. Normalkonsu-menten får göra vissa uppoffringar för att den totalaskadan av alkoholhanteringen i samhället inte skall blistor. Om man kan pressa ner konsumtionen får mantotalt sett en mindre omfattning på skadorna.Fru talman! Jag tänker inte framföra något yrkan-de. Jag vill bara peka på att vi längre fram i vår kom-mer att få tillfälle att diskutera alkoholpolitiken merövergripande eftersom jag utgår ifrån att regeringenkommer med förslag med anledning av betänkande.Till sist vill jag erinra om att när riksdagen1988/1989 beslöt att uppta förhandlingar om, som detdå hette, den västeuropeiska integrationen hade jagtillsammans med några partikamrater en motion - detvar nästan den enda motionen om alkoholpolitik viddet tillfället - där vi pläderade för att man skall un-danta alkohol och tobak från vanliga handelsregler. Iförhandlingar med EU skulle man alltså föra fram denlinjen. Jag tror att det är dags att inta den attitydenigen, dvs. dels att fokusera politiken i på detta- det var inne på i sitt anförande - delsatt vi i det fortsatta arbetet inom EU skapar förutsätt-ningar för att man har rätt att mot bakgrund av denaspekten göra ingrepp i handelsverksamheten medalkohol och tobak.Anf. 84 () replik:Fru talman! Jag skulle vara mycket tacksam för ettkonkretiserande när det gäller om en framgångsrik svensk alkoholpolitik.Om man ser det rent bokföringsmässigt kan jag hållamed, men inte om man ser till totalkonsumtionen, dvs.det som människor verkligen konsumerar, och inte detsom vi har satt upp som det något overkliga WHO-målet. Med recept skulle mankunna säga att om vi minskar vår officiella konsum-tion men ökar den inofficiella, minskar antalet rattfyl-lerister. Det är en matematik som inte härstammarfrån verkligheten.Till sist noterar jag, fru talman, att det tydligen ären helt främmande tanke för socialdemokraten att överlåta till människor att själva be-stämma hur de vill hantera sina alkoholvanor.Anf. 85 () replik:Fru talman! Först vill jag ta upp frågan om densvenska alkoholpolitiken är framgångsrik eller ej. Jaghar inte utgått från någon tabell och jämfört hurmycket man konsumerar i de olika länderna. Det kannaturligtvis finnas felkällor i statistiken.Det är väl ingen som förnekar att det finns en kon-sumtion utöver den officiellt registrerade också iSverige. Det intressanta är väl om den officiella siff-ran i exempelvis saknar mörkertal. Är detså att allt som bränns på de franska bondgårdarna,och annat, redovisas till skattemyndighetenoch alkoholmyndigheten? Tror inte den franske vinbonden, eller vem det kan vara,behåller en del för eget och för släktens bruk och attdet också blir en typ av svart konsumtion eller icke-officiell konsumtion?När jag gör en jämförelse för att se om svensk al-koholpolitik är framgångsrik eller ej tittar jag ju påskadeeffekterna. Vi har färre rattfylleribrott. Vi harfärre av olika mätbara faktorer och kan konstatera attden svenska alkoholpolitiken är framgångsrik jämförtmed andra länders. Sedan kan man naturligtvis önskaatt den skulle vara ännu bättre och att de negativafaktorerna skulle vara ännu färre. Det är alldeles klart.Men det finns liksom ingen anledning att, somSten gör, säga att bara därför att det finnsen konsumtion utöver den officiellt registrerade skallvi göra rent hus med den svenska alkoholpolitiken.För det är väl det egentligen vill.Anf. 86 () replik:Fru talman! Jag tror säkert att det förekommer"home made" dryck även i , där man görcalvados eller vad man kan hitta på ute på vingårdar-na.Men det jag tyckte var det mest intressanta var detuteblivna svaret på den sista konkreta frågan jag ställ-de, nämligen: Anser socialdemokraten det vara förmätet att låta myndiga svenskamedborgare själva bestämma hur de vill hantera sinalkoholkonsumtion? Svaret uteblev, men har Gö-ran , baserat på kammarens regler, ytterli-gare en chans.Anf. 87 () replik:Fru talman! Både som socialdemokrat och somnykterist, eller absolutist - hur man nu skall uttryckasaken när man är aktiv i - säger jagatt det väl är alldeles uppenbart att svenska vuxnamänniskor har rätt att bestämma själva i betydandeutsträckning. Men vi är också på en rad olika sam-hällsområden överens om att det för det gemensam-mas bästa faktiskt fordras att vi kommer överens omvissa gemensamma regler för hur vi skall hanteraolika saker.När det gäller alkohol är det väl alldeles uppenbartatt de allra flesta - är ett undantagoch det finns naturligtvis en hel del andra - anser attalkohol bör omgärdas med vissa regler och principer.Sedan får man inom ramen för de uppställda reglernafatta de beslut som man anser vara rimliga.Jag förstår liksom inte vad det är som är så kons-tigt med det här. Det finns en rad samhällsområdendär vi har kommit överens om att göra på ett visst sättför att det då blir bäst för oss allesammans. Men StenAndersson vill uppenbarligen inte ha det så, i vart fallinte på alkoholområdet. Där är det andra regler somskall gälla.Anf. 88 ():Fru talman! EES- och EU-anpassningen samt in-ternationaliseringen ger förändringar inom alkohol-politiken. I många avseenden leder det till försäm-ringar när det gäller våra möjligheter att utnyttja dealkoholpolitiska instrument vi har.Jag tycker att det är naturligt att vi behöver kom-pensera de försämringarna, om vi skall upprätthålladen restriktiva alkoholpolitiken.I samhället finns många önskemål om av-reglering. De har också spritt sig till det alkoholpoli-tiska området. En del kan vara välmotiverade, andraär det inte. I flera fall leder sådana här avregleringartill försämringar.Samtidigt har vi anslutit oss till WHO-målet omatt sänka den totala alkoholkonsumtionen med 25 %från 1980 . Detta har numera också enuppbackning ute i . Vi kan konstatera att viligger efter.Hur skall vi då kunna uppfylla det antagna målet?Ja, inte blir det lätt om vi avhänder oss olika alkohol-politiska instrument och dessutom inte tillför någranya verksamma.Då måste man naturligtvis ställa frågan om viverkligen menar allvar med det här målet. Jag kan intese någon annan realistisk väg än att vi i huvudsakmåste vara rädda om det vi har, och dessutom måstevi komplettera med en del nya instrument. Det ledertill en bibehållen omfattande reglering. Vi kommerhelt enkelt inte undan.I det perspektivet menar jag att regeringens pro-position och utskottets behandling är bristfälliga. Deväcker oro för om man verkligen tar målet på allvar.När jag skrev motionen So12 gjorde jag det mot bak-grund av den här målsättningen och den oro man kankänna inför om vi menar allvar. Jag vill kommenteranågra frågor i motionen som man har tagit upp. Jaggör det i den turordning som de tagits upp i utskotts-betänkandet.Först gäller det övervakningen av marknadsfö-ringen av alkoholhaltiga drycker. är det som sköter detta. Jag tycker att det voreuppenbart bättre om man flyttar övervakningen tillAlkoholinspektionen, som får en alkoholpolitiskkompetens och skall syssla med kontroll och tillsyn.Det borde stärka övervakningen.Den här frågan, står det både i propositionen och iutskottets betänkande, bereds inom regeringskansliet.Jag förutsätter att regeringen nu allvarligt prövarlösningen att flytta kontrollen av marknadsföringenfrån till Alkoholinspektionen, motbakgrund av de alkoholpolitiska mål vi har.När det sedan gäller produktionen av det starkölsom har en högre alkoholhalt än vad vi har haftpå den svenska marknaden, är det uppenbart att manvill använda sig av en mycket aggressiv marknadsfö-ring. har med några exempeltidigare i debatten pekat på det. Syftemålet är natur-ligtvis att så fort som möjligt plocka till sig mark-nadsandelar.Jag menar att den här marknadsföringen inte fårstå i strid med de alkoholpolitiska målen. Det kan intevara rimligt att detta starköl skall presenteras som enberusningsdryck för ungdomar. Det kan inte stå iöverensstämmelse med våra mål.Jag noterar att utskottet har uppmärksammat dettai skrivningarna och med det är jag nöjd. Men det ärockså viktigt att utskottets skrivningar verkligen följsupp. Över huvud taget är det viktigt att näringsidkaresmarknadsföring följs och att vi inte släpper greppet.Vi måste bevara restriktiviteten på det här området.I det sammanhanget tycker jag att vi också måsteuppmärksamma det ansvar som Vin & Sprit har i enavreglerad situation. Det är angeläget att man intefjärmar sig från de alkoholpolitiska mål som vi antar iden här församlingen, utan att man tar sitt ansvar. Motbakgrund av hur det här statliga bolaget hitintills haragerat utomlands känner jag mig orolig. Jag tycker attett statligt bolag också på det här området måste varaett föredöme.Så gäller det tiderna för alkoholservering. föreslog till kl. 1,med dispens till kl. 3. Regeringen vill nu inte sätta endefinitiv sluttid, och vi vet att man i harpraktiserat dispenser till kl. 5. Jag tycker att bruket avdispenser är diskutabelt. Det är bra att utskottet ipraktiken bestämmer en utvärdering av lämplighetenatt förlänga tiden till kl. 5. Det har naturligtvis fått sinalldeles särskilda belysning av den tragiska händelsenvid Stureplan.Till tillståndsgivningen av folkölet. Att lätta påbestämmelserna och slopa tillståndet kan i förstonesynas motiverat, onödigt krångel osv. Men mot bak-grund av att alkoholbruket bland ungdomar ökar, attfolkölet bevisligen är en introduktion till bruk av ännustarkare drycker och att vi vet att en del ungdomarinmundigar det här folkölet i stor mängd och även kanråka ut för skador, tycker jag att det ger en helt felak-tig signal att nu lätta på de här bestämmelserna.Som har pekat på här i debattenkommer detta självfallet att utnyttjas. Att tro någon-ting annat vore naivt. Vi kommer att få färre alkohol-fria miljöer. I perspektivet att vi skall försöka att nåWHO-målet måste det vara en felaktig politik attfrånhända sig ett sådant här instrument. Man kan iförstone fråga sig om vi verkligen också skall behövareglera folkölet. Men när vi vet hur verkligheten ser utoch vi vet vad vi har för mål, tycker jag att vi måste tadenna fråga på allvar.Om nu beslutar att överge detta till-ståndskrav är jag ganska säker på att utvecklingenkommer att visa att det var ett olyckligt beslut. Jagtycker att debatten har visat det, och jag är ganskasäker på att verkligheten kommer att visa det.Det är också uppenbart att ålderskontrollen behö-ver skärpas. Att den är för slapp är uppenbart. har ju t.o.m. sagt att det i praktiken inte före-kommer någon ålderskontroll. Därför måste det till enskärpning.Med detta vill jag yrka bifall till reservation 14.Anf. 89 ():Fru talman! I förslaget till alkohollag föreslås attnuvarande tillståndsgivning för servering av alkohol-haltiga drycker förs över från länsstyrelserna tillkommunerna.Kommunerna skall också få huvudansvaret för dendirekta tillsynen av restaurangerna och rätt att fattabeslut om återkallelse av tillstånd samt ansvar förövriga administrativa åtgärder.Länsstyrelsen i tillstyrker förslagetom att tillståndsgivningen överförs till kommunernamen avstyrker förslaget om att administrativa ingri-panden skall beslutas av kommunen, dvs. att sanktio-nerna skall ligga kvar på . Detta instäm-mer jag och mina länsbänkskamrater i.Vi har i vår motion tagit upp följande:Återkallelse av tillstånd ställer höga krav på rätts-säkerhet. Länsstyrelserna har den väl fungerandeorganisation som krävs för att smidigt, opartiskt ochjuridiskt korrekt kunna hantera ärenden av detta slag.Denna kompetens och även ekonomiska resursersaknas i de flesta av våra kommuner. Om man frånstatsmakternas sida effektivt vill bekämpa den alltmerutbredda och avancerade brottsligheten inom restau-rangnäringen, är det inte rimligt att flytta över helabeslutanderätten till kommunerna.Det är inte enbart storstäderna som har problemmed den ökande kriminaliteten. Det är enligt Hotell-och restauranganställdas förbund och hotell-och restaurangförbund ett växande problem i helalandet.Många kommuner har också ett egenintresse i re-staurangbranschen. De äger fastigheter, helt ellerdelvis, där själva driften arrenderas ut till ett restau-rangföretag. Men åtskilliga kommuner är även enga-gerade i själva driften, ofta genom ett kommunaltbolag, vilket gör det direkt olämpligt att kommunerövertar tillståndsgivning och sanktioner.I stället för 24 länsstyrelser, som , skall 286kommuner fatta besluten. I de fall kommunerna dele-gerat till distrikts- eller kommundelsnämnder kommeruppsplittringen att bli ännu större.Det finns en mycket stor risk för att samordningenmellan olika myndigheter som polisen, skattemyndig-heten, tullen och kronofogdemyndigheten kommer attspolieras.En av de slutsatser som kan dras av denframgångsrika är att sam-arbetet mellan statliga och kommunala myndighetermåste utvecklas och drivas vidare.I dagens bekymmersamma läge, när våldet ochden ekonomiska brottsligheten bara ökar, måste sam-hällets kontrollapparat hållas så stark och samlad sommöjligt.Vi är förvånade över och kritiska till att endast enav ledamöterna i utskottet har beaktat de synpunktersom har framkommit. Utskottet har mycket vagt mo-tiverat sitt ställningstagande över vår motion, vilket ärmycket märkligt.Fru talman! Avslutningsvis bör, enligt vår upp-fattning, beslut om återkallande av tillstånd och övrigaadministrativa åtgärder ligga kvar hos länsstyrelserna.Jag har svårt att instämma i utskottets uppfattning idenna fråga.I detta anförande instämde , Syl-via och (alla s).Anf. 90 ():Fru talman! Vi sitter på en bomb, och det gällerinte bara i utan i hela landet, varnade so-cialsekreterare på ungdoms-mottagning vid ett besök av socialministern för någraveckor sedan.Enligt tidningsreferatet var statsrådet uppenbartskakad av redovisningen. Det konstaterades att mansedan mitten av 80-talet haft ökande besökssiffror,och slog man så att säga i taket.Dessutom har drogerna blivit tyngre och missbru-karna allt yngre. Det konstateras att det är öl, vin ochsprit som är de dominerande drogerna, även om tungnarkotika blir allt vanligare. Den tragiska iakttagelsenvar att 700 ungdomar på ungdomskliniken var under17 år, dvs. att långt mer än hälften av de sökande vidkliniken inte ens hade passerat tonåren.På radion kunde vi från samma källa höraatt ett av de stora problemen är den starka ökningenav folkölsdrickandet. Eftersom det säljs i livsmedel-saffärerna betraktas det av många som ofarligt. Ändåser man vid Mariamottagningarna just folkölet som ettväxande problem. Det är bra, fru talman, att det såtydligt har markerats av flera talare här i debatten. Ensak är ändå klar: Väldigt få, om ens någon, börjardirekt använda narkotika utan använder först alkohol.De flesta människor glömmer dessutom att en endaburk folköl motsvarar ungefär en snaps.Det behövs alltså vaksamhet. Problemet får intenegligeras. Det är viktigt att regeringen följer fråganoch att också och aktiveras,för bomben kan detonera snabbare än vi tror.Alkoholbruket är ju så djupt rotat och har enmånghundraårig tradition, vilket gör det svårt atthantera rationellt.