prot · GI0947 · 1994-12-21 00:00:00 — Tänker man inte igenom vad somhände under spekulations- och kasinoekonomins tidoch som har påverkat och fortfarande påverkar heladen svenska ekonomins förutsättningar, har man integjort en fullständig analys. Då har man inte förståttvad det egentligen handlat om.Vi försökte då liksom vi nu försöker att delta i enkonstruktiv oppositionspolitik. Vi flyttade fram 25miljarder från den mest överhettade perioden i svenskekonomi till en senare period.Utan den åtgärden hade eländet varit ännu värre. Jagtill inte påstå att tacket har varit omfattande, i varjefall inte i dagens politik. Jag vill säga till och andra från : Vänta er inte någottack från socialdemokraterna! Det är regel att detuteblir. Jag vet det, för jag har varit med.Vi har på vissa områden ett relativt stort gemen-samt intresse av att hålla debatten på en konstruktivnivå. Låt mig gärna säga att jag så här långt inte hardeltagit i skallet mot försvarsministern och säkerhets-politiken. Svenskt försvar skall ju vara fredsbevarandeäven här hemma. I annat fall går trovärdigheten därute om intet. Eftersom detta står i klass för sig, skalljag inte söka motsättningar på detta område.Jag tycker dock inte att socialdemokraternas åter-ställarpolitik har inneburit någon invit till konstruk-tivitet. Den har i mycket varit riktad mot Centernshjärtefrågor. Att så mycket behövde återställas till dengamla centraliserings- och koncentrationspolitiken ärnaturligtvis ett kvitto på att vi lyckades få igenom enhel del i regeringen. I annat fall hade judetta återställande inte behövts. Det är bra att få åt-minstone det kvittot.Jag hade hoppats att miljöministern skulle stannakvar här , så att jag kunde ägna en minutåt hennes område, men hon har försvunnit ut liksomså många andra socialdemokrater.I höst har regeringen i sin ekonomisk-politiskaproposition återigen klargjort att miljöpolitiken är enrestpost för socialdemokratin. Den ekonomisk-politiska propositionen innehåller inte längre någotresonemang om hållbar ekonomisk utveckling ochgod miljö och inte längre någonting om målet för denekonomiska politiken. Jag är inte förvånad. Ett partisom är arkitekt för och Dennispaketoch som på alla sätt förhalar kärnkraftens avveckling-en kan tydligen inte tänka annat än i betongtermer.De dubbla budskapen upphöjs dessutom till prin-cip. säger en sak under valrörelsen, ochsedan handlar man på ett annat sätt. Det gäller bl.a.Österleden och Västerleden- vi har inte glömt det.Vidare utpekar man ett planeringsborgarråd i Stock-holm som samvete för miljön.Jag tror att det vore klokt om socialdemokratinändrade det här dubbeltalet till enkla besked. Då blirdebatten också enklare att föra.Anf. 10 ():Fru talman! Låt mig ta upp en fråga som har före-kommit litet grand i debatten men som har tonats nermer än vad jag hade väntat mig i en sådan här diskus-sion, och det är frågan om jobben.Det diskuteras nu oerhört mycket hur vi skall kun-na sanera ekonomin. Det behövs naturligtvis bespa-ringar, och det behövs säkerligen en del skattehöj-ningar också. Men framför allt handlar det om att fåfram nya jobb. Som det sagts i debattenbehövs det ett tillskott på en halv miljon netto i detprivata näringslivet fram . Det innebärett bruttotillskott på kanske ett par miljoner jobb.Samtidigt slås det ut en väldig massa jobb, varför detkan vara fråga om ett nettotillskott på en halv miljonjobb.Detta kan låta fruktansvärt mycket. Men då skallman komma ihåg att vi fått etttillskott på ungefär 125 000 jobb. Det gäller nu attkopiera denna prestation under framåt. Omvi lyckas med det, innebär det ett trendbrott motutvecklingen i det svenska näringslivet . Det har naturligtvis gått upp och nermed konjunkturen, men totalt sett har det under denhär perioden stått still - vi har ungefär lika mångaprivata jobb nu som vi hade i ettnormalt konjunkturläge.Nu behöver vi alltså en uppgång därutöver för attkompensera den nedgång som har skett i andra delarav den svenska ekonomin. Det här är en svårare upp-gift än den vi politiker har stått inför under hela efter-krigstiden. Hela ökningen av jobben har skett inomoffentlig sektor och varit ett resultat av politiska be-slut - utbyggnad av barnomsorg, äldreomsorg, sjuk-vård osv.Men handlar det alltså om att få enskilda män-niskor att starta företag och få enskilda företagare attbygga ut. Frågan är hur detta skall åstadkommas.Den borgerliga regeringen hade en strategi eller ivarje fall en uppfattning om hur det skulle kunna gåtill. Man skulle på olika sätt förbättra näringsklimatetgenom förändringar i skattesystem, arbetsrätt osv.Genom att tillskjuta mer pengar till innovationer ochmycket skulle klimatet för det privata näringslivetförbättras, och på det sättet skulle vi kunna få denexpansion som är nödvändig.Nu har inneburit att mycket avdet som vi försökte skapa har slagits sönder. Det berornaturligtvis på att Socialdemokraterna drivs av enannan övertygelse om hur den här expansionen skallkomma till stånd. Men än så länge har vi inte fått vetavari denna övertygelse består och vad det är Social-demokraterna tror skall få i gång näringslivet. Hittillshar inga som helst åtgärder presenterats för att åstad-komma den nödvändiga expansionen.När , jag och många andra har dis-kuterat detta tidigare, har ständigtsagt att det inte är skattesänkningarna, förändringarnai arbetsrätten eller sådana saker som är viktiga utan attdet viktiga är att vi får i gång efterfrågan. Men kanvi konstatera att enligt de bedömningar som regering-en gör för får vi inte någon ökadefterfrågan. Om man utgår ifrån att hushållen minskarsitt sparande ganska kraftigt, kan vi i bästa fall få enhushållsefterfrågan på oförändrad nivå. Någon efter-frågedriven expansion inom det privata näringslivetkan vi alltså inte räkna med.Då är frågan om det finns något alternativ. Alter-nativet är naturligtvis att en väldig massa människorändå finner att det är vettigt att starta företag i ställetför att vara arbetslösa eller genom att bryta sig lossfrån ett större företag man jobbar i. Ett alternativ ärockså att man får företag att trots den här dystra efter-frågesituationen expandera därför att de har goda ochbra idéer. Men då räcker enligt min övertygelse inteden politik som vi har bedrivit, utan då krävsdet någonting annat. Här har som sagt regeringenännu inte givit några som helst besked. Dessa väntarvi fortfarande på. Jag trodde att de skulle komma iden ekonomisk-politiska propositionen , mendet gjorde de inte. Vi får nu hoppas att några beskedkommer i budgetpropositionen. Sker ingenting är jagväldigt pessimistisk när det gäller möjligheterna atttill få fram den här halva miljonen jobbnetto i det privata näringslivet, och då blir det ocksåväldigt svårt att klara de andra ekonomiska proble-men, inklusive budgetunderskottet.Birger talar om att en lösning skulle varasänkt arbetstid, och han påstod att jag bland andrablockerade en sänkt arbetstid. Såvitt jag vet har jagaldrig blockerat någon sänkt arbetstid. Detta är en saksom företagen och de anställda i hög grad kan reglerasjälva. Många arbetar också än de 40 tim-mar som lagstiftningen maximerar arbetstiden till.Det är emellertid ändå viktigt att påminna sig atteffekterna på sysselsättningen av sänkt arbetstid ärmycket omstridda. Många hävdar efter noggrannforskning att en sänkning av arbetstiden inte får någrapositiva effekter på sysselsättningen. Det är lätt attpåvisa att om man sänker arbetstiden utan att ocksåsänka lönen - jag utgår från att intevill tvinga fram en lönesänkning - kan man inte räknamed några positiva sysselsättningseffekter, utan effek-terna blir de rakt motsatta. Då kommer det att blisvårare för många företag som har snäva budge-tar att ens behålla dagens arbetsstyrka i arbete. Ensänkning av arbetstiden skulle alltså inte lösa någraproblem. Jag tror alltså inte att detta är någon bralösning, utan det grundläggande för att vi skall klaraden här viktiga uppgiften under resten av 1990-talet äratt skapa ett bättre näringsklimat. Jag tror som sagt attdet då handlar mycket av det vi gjorde under de bor-gerliga regeringsåren. Har Socialdemokraterna någraalternativ så bör dessa i varje fall föras fram mycketsnabbt.Anf. 11 ():Fru talman! klagar på att räntorna integår ner, och han skyller det på vänstermajoriteten häri riksdagen.Jag vill då påminna om de utfästelsersom gjordes inför folkomröstningen om EU. Vid ett jaskulle räntorna gå ner - det var ett av huvudargumen-ten. är det , , att stå upp till bevis.Visa nu hur alla de här positiva effekterna skall kom-ma i och med att det svenska folkets majoritet röstadeja!Det är riktigt, , att vi höjer skatter medganska mycket. I den moderata motionen med anled-ning av den ekonomisk-politiska propositionen står attdetta är den historiskt sett största skattehöjningen imodern tid.Jag tror att behöver läsa på litet bättre ihistorieböckerna. 1916 och 1917 var det faktiskt så höjde skatterna mycket mer relativt setti förhållande till bruttonationalprodukten. Om jagminns rätt var det regeringen , - somvisserligen var formellt opolitisk men nog stod CarlBildt ideologiskt ganska nära - som åstadkom denskattehöjningen.Om det nu är så att ni inte tänker vara med på någ-ra som helst skattehöjningar, har ni lovat att presteradessa 55 miljarder och mer än så i besparingar. Enskattehöjning har som isolerad åtgärd en negativ ef-fekt på jobben - det är alldeles riktigt. Exakt sammanegativa effekt har minskade bidrag. Det spelar ingenroll om vi tar ifrån genom ökadskatt eller om vi minskar hans barnbidrag med 1 000kr. Det får samma effekt på köpkraft eller- förmodligen - hans sparande.Poängen med att ta ifrån honom och ge t.ex.till en arbetslös eller en låginkomsttagare är att lågin-komsttagaren vanligtvis använder pengarna till effek-tiv efterfrågan på det sätt som redogjorde för. Man kan alltså få en positiveffekt på jobben genom att ta ifrån ochandra höginkomsttagare en del skattepengar ellerbidrag och fördela om dem, och man skapar då dess-utom mera rättvisa.Olof lyckades inte få igenom en höj-ning av koldioxidskatten under den förra regeringenstid. har vi genom samtal med Socialdemokraternalyckats få igenom detta. domvar hård över er, tycker att det är dags att både slutar bete sig som försmåddafriare. Låt oss tillsammans gå till ochdiskutera hur vi skall underlätta kretsloppsomställ-ningen i stället för att ni fortsätter er eviga klagan påatt lägger sig platt för Socialdemokra-terna.Jag kan instämma i mycket av det som BengtWesterberg sade om nödvändigheten av det interna-tionella engagemanget. Jag var själv med på 60-taletoch stod utanför fruktaffärer och demonstrerade motsydafrikanska apelsiner. Problemet när detgäller flyktingpolitik och biståndspolitik - Folkpartietoch hade i de här frågorna två gemen-samma reservationer till betänkanden som debattera-des i går - är att man inte kan förankra en generöspolitik om man inte har rättvisa på hemmaplan. Omöverklassaren från åker ner till och hans traktor och moraliserar, är det väldigtsvårt att få genomslag för den kritiken. Den måsteförenas med en rättvisa här i landet.Gudrun är en satellit, säger -jag föreställer mig hur hon sitter där uppe. Vad gällerde moderna satelliterna kan man åtminstone styradem själv.Jag vet inte om jag missuppfattade , om han påstod att han kunde styra och hade kon-troll i det här sammanhanget - nej, det var visst kon-takt han sade att han hade.Från har vi i alla fall upplevt attsamtalen med Socialdemokraterna har präglats avömsesidig respekt, att det har varit mycket positivt.För dem som kanske inte har förstått det vill jagockså tala om att det inte är så att vi i Vänsterpartietgår in i de här samtalen enbart för att förhålla oss socialdemokratisk politik. Detta är till mycket storadelar det program som gick till val på.Vi gick till val på minskad arbetslöshet genom bl.a.sanerade statsfinanser. Det är nödvändigt att få ord-ning på den raserade offentliga ekonomin för att fåner räntorna och klara arbetslösheten.Det är alltså ett frivilligt åtagande som vi vänster-partister har tagit på oss, och även om det naturligtvisibland är tråkigt att tvingas vara med på obehagligasaker, är det med stor glädje vi går in och tar det häransvaret för att vi äntligen skall kunnabörja diskutera de stora framtidsfrågorna i Sverige.Anf. 12 ():Herr talman!Elda under din vrede med maktens nyheterDämpa inte din smärta över livet som stjälsifrån ossTrösta inte din sorg över världen som våldtasinför våra ögonElda under din vredeSå skriver i sin dikt som heter justElda under din vrede, och jag tror att det vi måstegöra just är att elda under vår vrede.För nog är det märkligt att valda ombud idenna riksdag fattar beslut som innebär att vi kommerallt längre bort från solidaritet och det vi kan kallaekologisk balans. Det är ju faktiskt det som sker, detär faktiskt det som har skett , och det ärfaktiskt det som riskerar att hända . Detvisar att man har en dålig kompass.Jag menar att kompassen måste vara riktad mot ettmål som sammanfattas i ordet solidaritet. Solidaritetmed tredje världen innebär inte att man sänker bistån-det. Solidaritet med kommande generationer innebärinte att man i FN börjar tveka när det gäller kärnvapenoch säger att kärnvapenhot nog inte är något brott motmänskliga rättigheter. Det är inte solidaritet. Solidari-tet mot kommande generationer och mot naturen ärinte att fatta det ena beslutet efter det andra som lederbort från ett uthålligt samhälle. Men det är just detsom det paket som Socialdemokraterna och Vänsternhar enats om gör, och det är tragiskt.I övrigt är det litet lustigt att få höra ochIngvar stå och skälla på varandra, precis somi valrörelsen. De skyller på varandra som barn i ensandlåda. Men det mesta var ni ju så överens om, destora greppen var ni ju - ungefär - överens om. Ni varju överens.Skattereformen, med ett gigantiskt underskott somföljd, och de stora skattesänkningarna - detta var niöverens om. Skattesänkningarna var ni överens om.Kronans knytning till ecun, med gigantiska kost-nader som följd - det var ni överens om.Nedmonteringen av spelregler, alla spelregler förmarknaden - det var ni överens om, eftersom detskulle innebära att kapitalet fick flöda fritt och alltskulle bli så jättebra. Men så blev det inte. Plockarman bort alla spelregler för den s.k. marknaden, flyt-tar man också makten från politiskt valda församling-ar till kapitalvalda. Det här står klart för alla, åtmins-tone alla som har läst den stora Maktutredningen.Och sedan medlemskapet i EU, med en kostnad på20 miljarder som följd - det motsvarar för övrigt helabarnbidraget.Dessutom har det funnits en förfärande stor enig-het om att militären skall äta oss ur huset. De flesta aver har väl egentligen vägrat att se över socialför-säkringssystemet. Jag är glad att Socialdemokraternanu är på väg att minska anslagen till det militära för-svaret. Jag hoppas att man kan skära ännu mer.Jag ser fyra stora utmaningar inför nästa år.Vi måste börja skatteväxla, så att det som är lång-siktigt hållbart också blir kortsiktigt lönsamt. Jag fickinget svar på om vill ta emot denfantastiska julklapp som vi ger honom, den julklappsom innebär att han skulle kunna bli historisk somnytänkare genom att vara den som först tog rejäla stegmot skatteväxling, det som hela den internationellaekonomiska miljödebatten handlar om.Han skulle också kunna bli historisk genom att tade första stegen mot kärnkraftsavveckling. Det skullekunna stå i historieböckerna att varden som tog stegen mot kärnkraftsavvecklingen. Detvore något!Jag tror också att det vore bra om chansen att se framåt när det gäller arbetstiden.Arbetstiden är nämligen ingen naturlag.Jag vet att det också inom socialdemokratin finnsmånga som tycker att vi måste minska arbetstiden.Därför undrar jag hur ser på det vikan kalla kontrollstationen, dvs. att vi sänker arbetsti-den åtminstone om vi inte vid nästaårsskifte har nått ner till en dräglig arbetslöshet - elleråtminstone till en arbetslöshet på 7-8 %.Detta ger kanske inte så många jobb, säger . Nej, det är riktigt att det inte fyller uppfullt ut. Man kan säga att av den frilag-da tiden fylls på med nya människor, så det fylls inteupp fullt ut. Jag håller med om det. Men det finnsingenting som säger att 40 timmars arbetsvecka är detabsoluta, för all tid givna. Man måste anpassa nor-malarbetstiden till verkligheten. Det är ett sätt att låtamarknaden ta ett litet större ansvar. Slår staten ochpolitikerna fast en normalarbetstid ocharbetet inte räcker till, då får staten sedan skjuta tilloch bli städgumma när arbetslösheten blir för stor.En annan utmaning under det närmaste året ärmarknaden. Jag hänvisade tidigare till ett TV-programdär sade att han förstod vår kritik motmarknaden och att han faktiskt var villig att ta kontak-ter, att internationellt ta initiativ för att ställa uppspelregler för marknaden. Gäller det fortfarande? Detvore väldigt bra.Jag hoppas att vi kan få debatter om tvåandra mycket stora frågor. Den ena är GATT-avtaletsinnehåll, där vi måste ställa sociala krav och få mil-jöklausuler. Jag hoppas framför allt att vi får en rejäldebatt i denna kammare om den andra, som är vårnästa stora ödesfråga, ännu större än EU-frågan,nämligen gentekniken. Det är en ödesfråga större ännästan alla andra.Anf. 13 ():Herr talman! sade med eftertryckatt den förra regeringen skuldsatte . Det voreorätt att påstå något annat. Men den intressanta fråganmåste vara hur det hade varit med skuldsättningen omSocialdemokraternas politik i opposition hade genom-förts. Jag tror att man skall tro på tomten om man intevågar påstå att skuldsättningen då hade varit åtskilligtstörre.Herr talman! Jag hörde iEkot fälla ett intressant uttalande: Om de - jag antaratt han menade de tidigare regeringspartierna - avstårfrån att leka med , som Ny demokrati gjor-de, får vi igenom våra förslag.Ja, lekkamraten till Ny demokrati var ju IngvarCarlssons parti. Då lyckades man stoppa de bespa-ringar som man populistiskt ville plocka poäng medgenom att säga nej till dem. Så säger del besparingar kritiserade vi. Ja, det må man jusäga! Det var en sanning med både modifikation ochverifikation. säger vidare att det be-rodde på att de inte var rättvisa mot de sjuka, degamla och barnfamiljerna.Sjukersättningen till de långtidssjuka vill Social-demokraterna till varje pris ha på . När det gällerbarnfamiljer är det något märkligt att kan tala om rättvisa, när vi ständigt får in-formation om att barnbidragen skall sänkas, fler-barnstilläggen skall sänkas, vårdnadsbidraget tas bortoch föräldraförsäkringen sänkas. Var finns rättvisandå?De rika fick lättnader , sägerIngvar . Det kan på sitt sätt vara sant. Men vihade en situation då det gällde att blåsa liv i, vitaliseraoch ge vitaminer åt ett privat näringsliv för att skaffafram de nya jobben. Idén att älska och slå ihjäl medsamma varma själ som man kan läsa om i Fänrik , alltså att man kan ta från företagen och sedansäga till dem att de skall skaffa fram jobb, vet jag intehur den fungerar. fick vi inte några nyajobb netto från den sektor där vi vet att vi måste fånya jobb. Det gjorde naturligtvis att den förra rege-ringen, och jag hoppas även den nuvarande, funderadepå: Vad skall vi göra för att få luft under vingarna påden sektor där jobben måste komma?Jag kan inte, herr talman, låta bli att läsa ett parord som lyftes fram när det var tal om rättvisa ochorättvisa, det elände som den förra regeringen drogöver svenska folket i debatten förraåret. Då sade så här: "de-monstrerade här utanför 30 000 arbeta-re och tjänstemän den oro och den vrede som väx-er sig allt starkare i vårt land." Då handlade det omarbetslöshetsersättningen. Den ligger kvar på sammaorättvisa nivå. Man har ändå rätt att fråga sig var hörsvrede , när folk dessutom blir av med allt det jagräknade upp tidigare när det gäller barnfamiljerna.Herr talman! sade här, och dettyckte jag verkligen var värt att stryka under, att hanönskade ett brett globalt engagemang. Det tror jag ärväldigt viktigt att vi får till stånd. Det är bara så tristatt satsningarna på de riktigt fattiga länderna skallminska, att ni skall dra ner biståndssatsningarna, att niinte skall betro de enskilda organisationerna att fort-sättningsvis kunna göra det utomordentliga jobb somde så gott som alltid har gjort.Herr talman! När vi talar om ekonomisk kris, hurdet har varit och hur det kommer att bli, är det väldigtviktigt att vi ser till att unga människor får uppleva attvi har visioner. Jag tror att det på miljöpolitikens ochdet globala engagemangets område finns all anledningoch många möjligheter att skapa visioner. Jag är bararädd för att det centralistiska, att man inte vågar troindividen om att kunna välja och engagera sig utanman skall ha kollektivismen kvar och se allting upp-ifrån, kommer att kväva mycket. Jag vill gärna ha sagtatt ett globalt engagemang tror jag är viktigt att viskapar entusiasm för och möjligheter till, inte genomatt lägga ner ambassader eller att minska biståndetutan snarare genom att öka det.Anf. 14 Statsminister ():Herr talman! talar alltid i en vänligoch lugn ton. Det gör att man kanske inte alltid obser-verar ens mycket grova övertramp. måste jag, herrtalman, kraftigt reagera. sade här att jagspelade ihop med och Ny demokrati ioppositionsställning. Det var precis det jag inte gjor-de, . Jag hade i den här kammaren kun-nat ställa till oerhört mycket parlamentariskt besvär,för att inte säga kaos, om vi hade uppträtt på det sät-tet. Men vi sade konsekvent ifrån att det medverkar viinte i. Det fanns direkta uttalanden från både IanWachtmeister och där man klagadeöver att socialdemokratin inte ställde upp. Men vikunde inte flytta oss från våra egna positioner i våraegna hjärtefrågor. Jag tycker att bör beom ursäkt på den punkten. Så slappt skall inte enfelaktig historieskrivning åstadkommas.Beträffande barnfamiljerna: Jag talade om förevalet att de kunde komma att drabbas. Men ni taladeockså om sänkning av barnbidragen. Ni lovadeatt skära 3 miljarder på barnfamiljerna. Var ligger dekonkreta förslagen? Var ligger problemet med erekonomiska politik? Jo, ni drev fram en ökadstatsskuld, en ökad arbetslöshet genom att vi för förstagången hade en regering som inte hadeen aktiv konjunkturpolitik. Det ledde till det storafallet i svensk ekonomi som kostade oss både somnation och som enskilda medborgare så oerhörtmycket.De 30 000 demonstranterna utanför Riksdagshusetdemonstrerade just mot arbetslösheten och dess kon-sekvenser i vid mening. Jag har inte det minsta svårtatt solidarisera mig med dem liksom jag gjordedå. Är det inte något märkligt, , att närdet blir borgerliga regeringar är det bara otur att Sve-rige hamnar i svåra situationer. Mellan 1976 och 1982försämrades ekonomi dramatiskt. Då var detockså av bruttonationalprodukten som vi hade ibudgetunderskott. Efter bara med enborgerlig regering är vi åter där med ett jättelikt bud-getunderskott. Kan det möjligen, , inågon mån ha att göra med den ekonomiska politiksom förs?Så till . När här sä-ger att det är ingen skillnad på moderater och social-demokrater tror jag att han, helt utan att tänka sig för,avslöjar det som är den stora svagheten med Miljö-partiet: att man inte har någon ideologisk fasthet, roterar i dagspolitiken och väldigt, väldigt oftahamnar på populistiska ståndpunkter.Jag skall ändå svara på viktigafråga om det är möjligt att bilda politiska motviktertill marknadens härjningar. Mitt svar är ja. Jag tror attden viktigaste möjligheten vi har faktiskt är genommedlemskapet i den europeiska unionen. Skulle Sve-rige på egen hand ha försökt bygga upp de här mot-vikterna hade det i alla fall blivit betydligt svårare.Till vill jag säga att jag faktiskt åt-skilliga gånger har uttalat beröm vad gäller Center-partiet. Jag upprepar det gärna om det kan höjajulglädjen hos ställde upp på ett sätt som man intevar tvingad till - när vibörjade få en överhettning av svensk ekonomi - pådet obligatoriska sparandet och också i en del andraavseenden.