prot · GH0969 · 1994-03-03 00:00:00 — Den ger oss alla ett tillfälle attuttrycka vår bestämda -- hoppas jag -- vilja ochföresats att det omfattande svenska engagemangeti kampen mot apartheid kommer att fortsätta för ettdemokratiskt liksom också för att hjälpatill med att ta itu med apartheidsystemets förfärligaarv. Detta har vi alla här haft en möjlighet attbevittna vid besök i , och vi inser att detnaturligtvis kommer att ta en avsevärd tid attkomma till rätta med alla dess yttringar.Interpellationssvaret visar något av bredden i detsvenska engagemanget, de många olika insatsernaoch de många organisationer som är aktiva där. Jaghoppas att detta skall fortsätta, och vi kommernaturligtvis från regeringens sida att göra vad vi kanför att så skall bli fallet.Jag delar också bedömningvad gäller att den process som vi nu bevittnar ochsom vi försöker uttrycka vårt stöd för och delta i ärsvår nog fram till de demokratiska valen. Sedanväntar naturligtvis en oerhört besvärlig uppgift påden nya sydafrikanska regeringen. Det kan vi allainse. Den innefattar ekonomin, jobben, åtgärder islumområdena, bostadsbyggandet, de socialavillkoren och naturligtvis rättstrygghetsfrågorna,som också kommer att stå i centrum.Jag hade när jag träffade att ta upp också denna aspekt, och hanförklarade för mig att han i sina valtal försökteklara den mycket svåra balansgången mellan detpositiva och optimistiska budskap som hannaturligtvis vill föra ut och den dos av realism somär nödvändig.Jag tror att kan fortsätta att göra mycketoch vill peka på de ytterligare möjligheter som vimot bakgrund av vårt engagemang, vår erfarenhetoch vår närvaro i kommer att få inomramen för den europeiska unionen att verka för enkonstruktiv politik från dennas sida gentemot detnya demokratiska Sydafrika.Jag var glad över att pekadepå att det finns en kraft i omvandlingsprocessen ochhos de ledande aktörerna i demokratiseringen avSydafrika. som vi både blir beklämda ochskrämda av det förfärliga våldet, problemen,fattigdomen och eftersläpningen på alla områdenfår vi ändå ett slags optimism mitt i allting därför attdet finns en kraft hos de ledande aktörerna som vihar att känna betydande respekt för.Beträffande de konkreta frågorna om vad vi nu kangöra tror jag att vi i grunden är mycket ense. Jagkan inte se annat än att om det finns möjlighet attutöka fredsövervakningen, borde SIDA kunnapröva detta i positiv anda. Detsamma gällernaturligtvis i frågan om ytterligare valobservatörer.Jag vill dock understryka att vad det internationellasamfundet kan göra är att ställa upp medobservatörer. Jag fick den definitionen mera klarför mig efter det att jag i hade träffat denoberoende , vilket jag utgår frånatt ni också gjorde. Jag blev tämligen imponeradöver den enorma organisation som förbereds.De s.k. direkta valkontrollanterna ochvalövervakarna i litet gammaldags svensk meningär något som det sydafrikanska samhället självtkommer att ställa upp med. Det vi nu talar om ärobservatörer.Vi måste också inse att det är en betydandeorganisationsinsats som kommer att krävas för attta hand om de internationella observatörerna. Vimåste vara medvetna om det som FN:sgeneralsekreterares representant i ,Brahimi, underströk för oss när vi besökte honom,nämligen att det icke är ett helt riskfritt uppdrag.Det måste organiseras. Våra observatörer måstesamverka såväl inom ramen för FN och Europeiskaunionen som med egna ansträngningar.Det är alldeles nödvändigt.Herr talman! Jag vet inte om jag har mer tid ellerom jag får återkomma i nästa replik. Jag har en delytterligare att säga, men jag återkommer gärna.Anf. 8 HANS ():Herr talman! Det är viktigt att understryka att detgörs samlade ansträngningar för att skallkunna göra en insats under valrörelsen och isamband med valet. Jag är glad att kunna säga attAWEPA kommer att bevaka både valrörelsen ochsjälva valet. Den respons vi fick hos talmannen ärockså ett mycket värdefullt nytt bidrag. En officiellriksdagsdelegation skall resa dit under ledning avförste vice talmannen tror att regeringen kan göra ytterligare en delinsatser för att stärka de många frivilliga krafter ochvalobservatörer som är beredda att åka. Mitt intryck av defredskommittéer som finns är att de är mycketviktiga. Man kunde dock konstatera att de har bristpå resurser. Där tror jag att det kan sättas inytterligare krafter. De känner förhållandena väl.De kan arbeta förebyggande, och de har nått en heldel resultat. De skulle kunna göra ännu mera medytterligare insatser. Det är därför jag vill attutrikesministern skall observera den frågan.Det är i viss mån beklagligt att FN har varit någotför passivt , men har man utvidgatmandatet. Jag tror att regeringen måste studerasituationen ytterligare. Utrikesministern säger juockså i sitt svar att om man begär ytterligareinsatser skall regeringen vara positiv till det. Det ärett faktum att övergångsrådet den 7 decemberbeslutade att be FN att förnya och förändra sittmandat till att inte bara vara valövervakare. Jagtror att FN måste förstärka sina insatser på denpunkten. Det finns en stor risk för en upptrappningav våldet under det sista skedet. De som villsabotera och förhindra valet kommer att agera änmer under slutskedet.Polisen kan naturligtvis spela en positiv roll, menvissa poliskrafter i vissa provinser spelar en ytterligtnegativ roll.Anf. 9 ():Herr talman! Det är klart att man kan låta litetpessimistisk när man ser på situationen nere iSydafrika. Men det finns också väldigt mycket somär positivt, bl.a. den enorma kraften som finns bådehos individer och olika rörelser. Då tänker jag påde positiva krafterna.När man kommer dit ängslas man litet grand överatt tiden är så fruktansvärt knapp. Man har intemycket tid på sig. Det här valet skall äga rum den27 april. Det är fortfarande så oerhört mycket somär ogjort när det gäller organisation och mycketannat. Det gör att man känner sig litet ängslig. Hurskall de hinna? Kommer detta att bli ett val idemokratisk ordning?Jag fick inte något riktigt svar på mina frågor, mendet kanske kommer sedan. Jag frågade omutrikesministern hade funderat på hur man skullekunna använda kvinnorna mer i arbetet nere iSydafrika. Jag tror att det finns en stor outnyttjadresurs där som skulle kunna användas på ett positivtsätt i uppbyggnaden av ett demokratiskt Sydafrika.Många har varit inne på detta med polisen. Den ärett stort problem. Det gäller framför allt hur manskall kunna samordna de olika enheterna och få inett demokratiskt tänkande. Det finns oerhörtmycket apartheid kvar i tänkandet och i synen påsituationen där nere.Det finns många stora olösta problem fortfarande.I praktiken finns det mycket kvar att göra innanman kan säga att apartheid är avskaffat. Det finnsväldigt många starka krafter som arbetar för atthålla apartheid vid liv och som hela tidenmotarbetar den demokratiska processen. Jagtänker på en ledare som vi fick se på TV där neresom heter Terre . Han vill inrätta enklaverför enbart vita. Det sägs att han hämtar sinaanhängare från dem som känner sig hotade av enintelligentare och mer skärpt svart befolkning.Arbetslösheten i är också mycket hög,uppemot 50 %.Jag skulle vilja fråga vilka planer som finnsför att öka den svenska investeringsviljan i landetgenom t.ex. garantier eller krediter nu närsanktionerna mot har upphört. Det harberörts litet grand tidigare. Finns det någon plan föratt i FN och andra sammanhang verka för attapartheid blir avskaffat även i realiteten och för attplaner på enklaver för vita stoppas? Det finns vissamotsättningar här genom t.ex. arbetslösheten ochhotet mot den vita befolkningen.Anf. 10 ():Herr talman! Jag skulle vilja ta fasta på Karl-GöranBiörsmarks formulering ''dagen efter valet''. Jaghade förmånen att vid det stora iBryssel lyssna på . Detvar egentligen en vädjan till om stöd för detsom måste börja dagen efter valet, dvs. Han sade ungefär så här: Ominte valet och demokratiprocessen följs av enpositiv utveckling i är demokratin mycketskör. Det är därför vi behöver massiva insatser frånEuropa och USA.Sverige har ju en tradition när det gäller detta. Detär bara att arbeta vidare för oss.Vi i de organisationer som står bakomfredsövervakningsprojektet i ärsjälvfallet tacksamma för det stöd som vi har fåttnär vi har uppvaktat UD och när vi har lämnat inansökan till SIDA.Detta fredsövervakningsprojekt innebär ju mer änatt bara övervaka valet. Det är ett led idemokratiseringsprocessen. Det är inte riskfritt.Det är en svår situation för fredsövervakarna. Deförsta som kommit tillbaka berättar om det. Vitänker utnyttja den information som de har med sighem. Vi kommer att inbjuda UD till ett möte meddessa fredsövervakare. Det är viktigt att deninformationen förs vidare.Jag tror inte att vi som driver dettafredsövervakningsprojekt skall engagera oss ocksåi valobservationsprocessen. Jag tror att vi behöverandra personer. Men många av de organisationersom finns i vårt projekt är intresserade av att sändaut valobservatörer. De har vänt sig till SIDA för attfå stöd för detta. Men SIDA säger att dess resurser idetta avseende är uttömda. Det är därför jag ställdefrågan till utrikesministern.Jag tror att det är viktigt att så mångainternationella valobservatörer som möjligtkommer på plats. De som FN m.fl. ställer tillförfogande innebär, såvitt jag har förstått, att det ipraktiken blir en internationell observatör på femvallokaler, och det är otillräckligt.Anf. 11 ():Herr talman! Jag vill tacka utrikesministern försvaret och reaktionen på den fråga jag ställde islutet på mitt förra anförande. Jag tackar för dekraftfulla formuleringarna, såsom att det gäller attta itu med apartheidsystemets arv och att vi skallgöra allt för att ha ett fortsatt stöd i . Detär mycket bra, och jag tackar för det.Jag tror att det var president som sadenågot liknande detta: Fråga inte vad landet kangöra för dig; fråga vad du kan göra för landet. Jagkom att tänka på det när jag såg en annons somNelson hade i en Sydafrikansk tidning.Han hade formulerat det så här: Det är dags att dufrågar: Vad kan landet göra för dig? Det är enomvänd formulering mot den president . Jag har förståelse för det. Här harMandelas folk levt i ett land som justinte har gjort så mycket för hans folk.Jag förstår formuleringen. Det är dags att fråga sig:Vad kan landet göra för dig? är detnaturligtvis en något utmanande formulering. Jaghar också märkt att han tar tillbaka detta litet grandi sina tal, där han försöker tona ned det. Tro inte attni skall köra en dagen efter valet -- harhan t.ex. formulerat det.Det finns mycket som måste göras. Vi har berörtdet här. Det gäller sådana saker som utbildning,bostäder, vatten och sjukvård. Klyftorna är enormaefter arvet från apartheidsystemet. Därför är ocksåförväntningarna enorma. De politiska ledarna haren mycket skör balansgång framför sig, att delshålla tillbaka förväntningarna, dels försöka ge hoppom en ljus framtid där landet kan göra någontingför dess befolkning.Nu hoppas vi att dessa val skall blifria och rättvisa val, och att vi inte efteråt behöverångra att vi inte gjorde tillräckligt, såsom t.ex. iAngola. Jag har en känsla av att det internationellasamfundet inte gjorde tillräckligt där. Utvecklingenhade kunnat bli annorlunda.Namibia är ett bra exempel på vad man kan göraoch vad det betyder för den fortsatta stabiliteten ilandet. har inbördeskrig, men i Namibiajobbar man fredligt mot samförstånd medoppositionen. gäller det alltså . Det ärnu vi investerar i en fredlig demokratisk utvecklingeller fortsatt våld. Mycket avgörs som sagt den 27april.Anf. 12 ():Herr talman! Jag vill kommentera det som sadesom de stora förväntningar som naturligtvis finnsbland de stora massorna. Utrikesministern sadesjälv att försöker att tona nerförväntningarna. Vi märkte också det. Vi hördereferat av hans tal där han verkligen försökte att fåen balans, men det är oerhört svårt.Det spelar kanske inte en så stor roll vad hanegentligen säger. Förväntningarna finns ju där i allafall. De går liksom inte att stoppa. Arbetslöshetenär , och bland de svarta är denbetydligt högre. Vi träffade fackföreningsledarefrån Cosatu när vi var där nere. Deras målsättningär att ordna två miljoner nya jobb inom enfemårsperiod, tror jag det var.Med den befolkningsökning man har i Sydafrikakommer arbetslösheten i stort sett egentligen inteatt minska särskilt mycket i och med detta. Det varändå fråga om -- vilket de räknade med -- enrealistisk plan. Då inser man vilka oerhördaproblem det finns och hur svårt det kan vara attmöta de förväntningar som finns.Jag fick inte riktigt svar på min fråga. Jag vet attutrikesministern inte hann med det. Jag hoppas påatt jag nu får en kommentar om de svenskaföretagen.Anf. 13 Utrikesminister ():Herr talman! När det gäller kvinnans ställning villjag gärna säga att jag helt och hållet delarMargareta analys och förhoppningar. Omdet är ett område där jag hoppas att skallengagera sig är det bl.a. detta område. Jag förstodav analyser av det sydafrikanska samhället på olikasidor av barriärerna att kvinnans ställning verkligenbehöver stärkas.Jag har också en viss förhoppning att detta kan ske iett demokratiskt och att det kanske ocksånågot kan vara ett bidrag till att få en fredligareutveckling. Jag hoppas verkligen, och vill gärnamedverka till, att det är en av de frågor som lyftsfram och som kan hjälpa till med eftervalet.Detta gäller likaså investeringar från svenskaföretag. Jag hade när jag var där nere tillfälle attträffa deras representanter, och jag märkte att desvenska företagen är på väg tillbaka. De håller påatt rekrytera nytt folk, och det kommer nyasvenskar dit.Vad vi från statens sida kan göra i ett samarbete ärframför allt insatser via BITS och den typen avinsatser. Det gäller mjuka krediter, osv. Jag trorockså att kan göra insatser. Jaganser givetvis att bör fortsätta sina insatserför rättssamhället och hjälpa till att få det att bli etträttssamhälle för alla i stället för ett rättssamhällesom är en del av apartheidsystemet.Karl-Erik Svartberg undrade i sitt tidigare inläggnågot över formuleringarna angående dennationella fredsbevarande styrkan, osv. Jag förstårKarl-Erik Svartbergs undran. Det var exakt ThaboMbekis formuleringar. Annars skulle de inte hastått i interpellationssvaret.Jag förde alltså samtal med flera personer när detgällde den fredsbevarande styrkan. Vi vet att denfungerar mycket dåligt. Min synpunkt till ANC ochThabo var att framför allt måste det varafråga om armén och polisen. Det kommer icke atthinnas med och bli trovärdigt. Det finns kanske enmöjlighet för att hjälpa till i enuppbyggnad. Men det måste vara någonting sombåde ANC och en ny regering vill. Det var det svarjag fick direkt av själv.Jag noterar vad har sagt omfredsövervakarna och möjligheten att vidgaprojektet. Jag vill inte falla ett självständigtämbetsverk i ämbetsutövningen. Jag kan bara sägaatt jag tar med mig denna påpekan. Det gällernaturligtvis också om vi ser möjlighet att ytterligareutöka bevakningsinsatserna.Anf. 14 HANS ():Herr talman! Jag har fått uppgifter om att FNgenom sin representation i inte agerar iBophuthatswana, ett av de fyra självständigahemländerna. Det finns all anledning, eftersom detråder ett mycket allvarligt förtryck där, attutrikesministern tar initiativ till att FN utvidgar sittarbete till den delan av Sydafrika.Det andra som jag avslutningsvis vill säga ärföljande. När det gäller biståndet vet vi vadbudgetpropositionen innehåller. Jag tror att det ären samlad uppfattning hos oss riksdagsledamötersom var där att det är otillräckliga insatser. Manskulle framför allt kunna ta i anspråk en del avdemokratibiståndet för att förstärka insatserna iSydafrika. Det är en maning som jag kommer medtill utrikesministern.Anf. 15 ():Herr talman! Låt mig få tacka för klargörandet närdet gällde att tillvarata kvinnans resurser iSydafrika. Jag tror att det är en viktig faktor ifrigörelsearbetet och i demokratiseringsprocessendär nere att just ta vara på kvinnans möjligheter.Det skall bli spännande att följa hur man kommeratt jobba med det.Jag ställde en annan fråga, som jag inte fick svar på,nämligen hur man skulle kunna förhindra attenklaver för vita bildades, och om utrikesministernhade funderat på det. Detta är allvarligt, då detbefrämjar apartheid.Jag började mitt inlägg med att tala om våldet. Vifick när vi var i höra attt.ex. Inkatha rekryterade framför allt män frånolika delar av landet, främst från Natalprovinsen.Man lät dem smygvägen inta ungkarlshotellen. Deplacerades där och försågs med vapen. På så sättblev ungkarlshotellen mer eller mindre ointagbarafästningar, varifrån gjordes. Det här är någotsom på alla sätt måste motverkas och bekämpas, dådet är en enorm våldsfaktor i samhället.Jag skulle vilja fråga om utrikesministern ärberedd att vid samtal med företrädare för dentillfälliga sydafrikanska regeringen ta upp det härproblemet och vikten av att motverka justvapenuppladdningen. De här fästningarna finnsockså mitt inne i ANC-samhällen och på annat håll.Anf. 16 ():Herr talman! Låt mig säga att jag är glad överMargareta fråga om kvinnornas roll iSydafrika och också över utrikesministerns svar.Kvinnorna kan göra en fantastisk insats. Egentligenskulle man ställa det i kontrast till Livets ordsframställan om vigselrätt för att betona mannensöverhöghet över kvinnan. Det är ganska fantastisktatt skall utmärka sig på det sättet, när viförsöker se på kvinnans roll i biståndet och idemokratiprocessen i Sydafrika.Herr talman! Vad jag ville med mitt inlägg var attförsöka få utrikesministern och regeringen att drivapå FN. Jag tror alltså att FN skulle kunna göra merbetydande insatser i själva fredsprocessen ochdemokratiprocessen än man gör. Därför skulle jaggärna se ett initiativ från den svenska regeringenssida i den här frågan.För övrigt vill jag, herr talman, bara noterautrikesministerns lyhördhet. Jag tror att detkommer ut något gott av den härinterpellationsdebatten.Anf. 17 ():Herr talman! Apropå kvinnor, som jag också trorspelar en oerhört viktig roll, fick vi där nere veta hade bestämt att det skulle vara en tredjedelkvinnor på ANC:s listor. De kanske inte stod högstupp, men många fanns på valbar plats. Det ärpositivt.Jag fick inte något riktigt svar på min fråga när detgällde de svenska företagen och deras roll idemokratiseringsprocessen. Frågan gällde intebara investeringarna. Företagen har ju ett ansvarför att villkoren för människorna och förhållandenapå arbetsplatserna förbättras.Jag tycker att det är viktigt att svenska företag gårföre. Det gör de ofta ute i världen; de tar ett stortansvar för de anställda, för deras möjligheter attorganisera sig och ibland för deras familjer. De haralltså ett stort ansvar, och de har stora möjligheteratt delta i demokratiseringsprocessen och på så sättse till att den blir lyckosamt genomförd.Min fråga gällde egentligen om regeringen har tagitnågra kontakter med företagen i det avseendet ellertänker göra det.Anf. 18 Utrikesminister ():Herr talman! Jag önskar också att FN skall spela enaktiv roll. Denna roll måste dock definieras isamverkan och samklang med huvudaktörerna idemokratiseringsprocessen. Det är de som måstesätta upp ramarna och tala om hur de önskar att FNskall agera. Det vill jag kraftfullt slå fast. Det är juett demokratiskt och självständigt som vieftersträvar.Mitt svar till om vita enklaverär detsamma. Detta är ju huvudaktörerna idemokratiseringsprocessen, som kommer att styraSydafrika, som kommer att utformakonstitutionen. Det är de politiska krafterna iSydafrika som även har antagit en ''bill of humanrights'', och de har en interimskonstitution som degår vidare med. Det är ju de som skall forma detnya . Jag har förtroende för att dekommer att göra det. Vad vi vill är att hjälpa ochstödja dem, vara närvarande och lyssna på vad deönskar att vi skall göra.När det gäller de svenska företagens möjligheter,har de nu ökat, på det sätt som Karl-GöranBiörsmark var inne på, genom att olika hinder ochrestriktioner för deras verksamhet har avskaffats.Nu kan de investera igen och gå vidare. Mitt intryckär att de kommer att vilja göra detta.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1993/94:90 omutvecklingen i RysslandAnf. 19 Utrikesminister ():Herr talman! har medhänvisning till den aktuella utvecklingen i Rysslandfrågat vilka åtgärder regeringen kommer att vidtaför att främja demokratin m.m. i , omRyssland utgör något militärt hot mot sommotiverar en förändring av utrikes- ochsäkerhetspolitiken, om regeringen kan försäkra attSveriges alliansfria utrikes- och försvarspolitikligger fast samt vilka åtgärder regeringen kommeratt vidta för att stärka skyddet mot internationellekonomisk och organiserad brottslighet bl.a. frånRyssland.Herr talman! Visst kan man, som Hans GöranFranck, känna oro inför många drag hos dagensutveckling i . Men jag tror attalla vi i denna kammare delar insikten om attomställningen av det ryska samhället måste få taviss tid och att det då gäller att inte svartmåla bildenefter varje enskilt bakslag. Tvärtom kansvartmålningar och försök att snabbt söka sigtillbaka, till det förment trygga, vara direktkontraproduktiva! Det största ansvaret -- och dentyngsta bördan -- för de fortsattareformsträvandena vilar på människorna iRyssland. Men omvärlden har ett stort ansvar föratt genom stöd i både ord och praktisk handling visatillförsikt och därigenom bidra till framtidstro iRyssland.Därför fortsätter regeringen att aktivt stödja dedemokratiska och ekonomiska reformprocesserna.Särskilt koncentrerar vi oss på att bistå medkonkreta insatser i nordvästra , frånBarentsregionen i norr till i söder, menvi bedriver också rådgivningsprogram -- bl.a.genom -- på central nivå iMoskva. Framför allt syftar vårt stöd till att genomkunskapsöverföring stötta uppbyggandet av deolika institutioner som demokrati ochmarknadsekonomi kräver. gör vi insatsersom har direkta sociala beröringspunkter, såsomomskolning av officerare i ochKaliningrad och stöd på detarbetsmarknadspolitiska området.När det gäller aktioner mot den internationellaorganiserade brottsligheten, tog regeringen i höstasinitiativ till en särskild konferens i meddeltagande av länderna i . Viföljer nu upp detta bl.a. via en arbetsgrupp, somleds av och som skall försöka finnapraktiska och effektiva samarbetsformer mellan deansvariga myndigheterna i dessa länder. Parallelltmed detta har inlett ett närmaresamarbete med myndigheterna i . Sedanseptember 1993 finns dessutom en svenskpolissambandsman placerad i , ochRikspolisstyrelsen planerar att komplettera medytterligare en sambandsman i hänvisar även till Rysslandsansökan om medlemskap i när hanpekar på ett antal problem på bl.a. de mänskligarättigheternas område. Här är det min ochregeringens inställning att alla länder som beviljasmedlemskap i rådet måste leva upp till de krav somställs och att vi inte bör medge några undantag.Samtidigt försöker vi genom konkret stöd tilluppbyggandet av rättsstatens institutioner göra detmöjligt för inte minst att så snabbt sommöjligt uppfylla villkoren för medlemskap.I skenet av de tendenser som är det viktigt att huvuddragen iden nuvarande svenska utrikes- ochsäkerhetspolitiken fullföljs. Genom ett aktivtsvenskt engagemang i vårt närområde kan vi inågon mån motverka de tendenser som kanutvecklas till hot. Vårt engagemang sker, somnämnts, genom samarbete och nära bilateralakontakter med och inom ramen förexempelvis ESK, ochBarentssamarbetet.Därutöver är jag övertygad om att ett svensktmedlemskap och engagemang i EU kan bli av storvikt för säkerheten i Östersjöområdet.De allt närmare ekonomiska relationerna som nuutvecklas mellan och , exempelvisgenom det s.k. partnerskaps- och samarbetsavtalet,skapar ökade förutsättningar för en stabilutveckling i . Vi har all anledning attstödja denna utveckling. Genom ökad integrationmed väst kan den ekonomiska utvecklingen iRyssland stärkas. Därigenom kan potentiellasäkerhetspolitiska hot undvikas.Ett svenskt deltagande i EU ger oss också enmöjlighet att delta i den gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitiken.