prot · GI0946 · 1994-12-20 00:00:00 — Tvåföräldrar, båda med studieskulder, går skilda vägar.Barnen stannar hos modern som är lågavlönad ochdärför måste begära anstånd med återbetalningen avstudieskulden. växer hennes studieskuld.Eftersom studieskulden av myndigheterna sätts fö-re underhållsskulden behöver mannen inte betalabidragsförskottet. Hans studieskuld kommer därmedatt sjunka kontinuerligt, och underhållsskulden av-skrivs . Det blir därför staten som betalarbidragsförskottet. Detta lämnar kvinnan med ständigtökande studieskulder och mannen med ständigt mins-kande studieskulder. Förlorare blir kvinnan och staten.Det är viktigt att staten tar sitt ansvar, men det ärockså viktigt att staten visar vad den prioriterar.Vänsterpartiet anser att det är nödvändigt med enöversyn av rutinerna för återbetalning av under-hållsskulder. anser vidare att de nöd-vändiga förändringar som görs måste ha som mål attkvinnors möjlighet till ekonomiskt oberoende interörs.Fru talman! En allmänt spridd uppfattning är attpensionärer är en homogen grupp som har klarat sigbättre än många andra grupper under de senaste åren.Jag vill framhålla att pensionärer speglar som andragrupper sammansättningen i samhället, dvs. det finnslåg- och höginkomstpensionärer, fattiga och förmög-na. Liksom i den förvärvsaktiva delen av befolkning-en är det kvinnorna som i störst utsträckning är lågin-komsttagare. Att hävda att pensionärerna som grupphar klarat sig bättre än många andra grupper i samhäl-let är därför missvisande.För att kompensera låginkomstpensionärerna fö-reslår regeringen ett särskilt bostadstillägg som kom-mer att utgå med automatik, vilket jag tycker ärmycket positivt. Pensionärerna slipper då den förned-rande behandling som en ansökan om bidrag innebärför många av våra seniorer.Vad som är mindre positivt är att det inte sker nå-gon återställning av basbeloppet innan avindexeringenträder i kraft. De pensionärer som har svårt attklarar sig kan komma att få det ännu sämre. Vänster-partiet har därför yrkat att situationen för pensionärer-na noga skall följas för att missförhållanden vid behovskall kunna åtgärdas, vilket också har tillstyrkts avsocialförsäkrings- och finansutskotten.Fru talman! Regeringen föreslår också att allmän-na egenavgifter skall utgå med börjanden . Egenavgifter skall inte tas ut påinkomster över tak.Genom att avgiften dras från den beskattningsbarainkomsten innebär det att kommunerna förlorar ettantal miljarder i skatteintäkter. Socialdepartementethar beräknat att "enprocentaren" i pensionssystemetkommer att leda till 2,5 miljarder i minskade skattein-täkter för kommunerna. Enligt propositionen bör manta hänsyn till detta när man fastställer ramen förstatsbidrag till kommunerna. Jag hoppas att regering-en gör det, därför att de nedskärningar som hargjorts i statsbidragen till kommunerna har lett tillkraftiga nedskärningar i den kommunala verksamhe-ten, dvs. inom barnomsorg, äldreomsorg och annansocial service. Därmed har också kvinnors möjlighetatt kombinera förvärvsarbete med vård av barn för-sämrats lika väl som att kvinnors arbetsmarknad harinskränkts.Vänsterpartiet förutsätter att uttaget av allmännaegenavgifter övervägs och omprövas i samband medställningstagandet till de kraftigt ökade egenavgifternai samband med det reformerade pensionssystemetsgenomförande. Som en liten vink till finansministernkan jag berätta att egenavgifter över tak skulle in-bringa ett par miljarder till statskassan.Fru talman! Så som politiken utvecklats under desenaste åren har blivit ett"städdepartement" för de ekonomiska, regionala ochnäringslivspolitiska frågorna. Förtidspensioneringenär en sådan städåtgärd. Men varje förtidspensioneringär ett nederlag och kan inte betraktas som en männi-ska mindre i arbetslöshet. Förtidspensionering blirockså ett passivt sätt att minska arbetslösheten.I alla utredningar om rehabilitering av sjuka ocharbetsskadade poängteras betydelsen av ett förstärktarbetsgivaransvar. Målsättningen borde vara att ingenarbetsskadad skall bli förtidspensionerad förrän före-taget har uttömt alla möjligheter att efter rehabilite-ring omplacera den arbetsskadade eller sjuke.I det fortsatta arbetet med att få ner antalet för-tidspensionerade måste därför arbetsgivaransvaretytterligare markeras. Genom det svaga arbetsgiva-ransvaret har en arbetsgivare inga som helst incita-ment för att förbättra arbetsmiljön eller för att reha-bilitera en anställd vars kropp har slitits ut, tvärtom.Med den goda tillgången på både svensk och invand-rad arbetskraft kan en arbetsgivare vältra över kostna-derna på staten. En kraftig markering av arbetsgiva-ransvaret är därför nödvändig.Monotona och förslitande arbetsuppgifter, lika välsom stress, är de faktorer som i främsta hand orsakararbetsskador och sjukdom. Hälsa och sjukdom är enklassfråga lika väl som en fråga om kön.De försök som har gjorts med kortare arbetsdagvisar att långtidssjukskrivningar och förtidspensione-ring minskar. En åtgärd för att minska förtidspensio-neringen är införandet av en kortare arbetsdag.Att förtidspensioneras innebär också ett definitivtstopp för alla vidare insatser. Ett sätt att vidmakthållaintresset för rehabilitering är att omvandla förtids-pensionen till ett mindre definitivt tillstånd. Möjlighe-ten till förtidspension måste dock fortfarande finnaskvar för svårt sjuka eller svårt handikappade männi-skor.Jag vill också understryka att det är kvinnor-na som står för den största ökningen av antalet för-tidspensioneringar. I vård- och omsorgsyrken - kvin-nors största arbetsmarknad - arbetar kvinnor ofta medsig själva som arbetsinstrument för att rätt kunna mötat.ex. barn, patienter och anhöriga. Detta leder ofta tillutbrändhet med fysiska symtom som följd. Inomindustrin tilldelas kvinnorna oftast de mest förslitandeoch monotona arbetsuppgifterna. haraccepterat besparingarna på i för-tidspensionssystemet. Vi vill genom rehabiliteringminska antalet förtidspensioneringar, men vi vill intesänka nivåerna i systemet. Vi anser att de besparingarsom måste göras inom området förtidspensioneringenbart skall ske genom satsningar på rehabilitering,kraftig markering av arbetsgivaransvaret, kraftigasatsningar på arbetsmiljön och andra förebyggandeåtgärder där arbetsorganisationsförändringar, ettökande inflytande och deltagande i arbetsprocessen ärav särskild betydelse. En särskild satsning på kvinnorsarbetsmiljö är nödvändig om man vill komma åt orsa-kerna till den ökande frekvensen förtidspensionering-ar av kvinnor.Fru talman! De offentliga finanserna måste sane-ras för att vi skall kunna slå vakt om den generellavälfärden på lång sikt. ökar gapet mellan fattigoch rik, mellan kvinna och man, mellan förvärvsaktivoch pensionär. Men ökande klyftor i samhället äringenting som vi måste acceptera. Det är varken nöd-vändigt eller önskvärt. En bra offentlig sektor är ettmedel att fördela välfärden rättvist. Om marknadenanvänds som instrument för att fördela samhälletsresurser ökar klyftorna mellan människorna.Nu om inte förr kommer det att visa sig att kvin-nor och män har olika intressen och behov. Det direk-tiv som regeringen givit till samtliga kommittéer ochsärskilda utredare om att analysera de jämställdhets-politiska konsekvenserna innan förslagen läggs frambör därför även gälla förslag till nedskärningar.Fru talman! Jag står självfallet bakom Vänsterpar-tiets reservationer om bidragsförskott och preskrip-tionstidens längd, mom. 48 och 49. Men av hänsyn tillkammarens pressade tidsschema avstår jag från attyrka bifall till dessa reservationer. vill jagönska fru talmannen ett stort lycka till i hennes arbetepå att förändra riksdagsarbetet.Anf. 135 INGA ():Fru talman! Den här debatten skulle kunna karak-teriseras som "lång dags färd ". Jag tänker nuta upp den del av proposition nr 25 som bostadsutskot-tet har yttrat sig över, nämligen program för investe-ringssatsningar och ROT-åtgärder, räntebidraget ochfastighetsskatten.Jag vill först beröra investeringssatsningar ochROT-åtgärder med syftet att ge fler jobb inom byggs-ektorn. Jag vill först anknyta till det som uttalas på s.57 i propositionen, där det heter:"erfarenheter av investeringsstimulanserriktade mot näringslivet är inte entydigt positiva. Somframgår av olika undersökningar inträder åsyftadestimulanseffekter först med betydande tidsfördröjning- - -. "Sant så. Åtgärder som sätts in för att bryta en ned-gång har inte alltför sällan fått full effekt när konjunk-turen vänt. , när exportindustrin går för fullt, ärdet inte direktavskrivningar för näringslivets byggin-vesteringar som behövs. Såvitt jag kan förstå av olikauttalanden och exempel från bl.a. min hemkommun,, finns det gott om outnyttjade industri- ochkontorslokaler runt om i Sverige.Det finns ett överutbud av bostäder i de flesta re-gioner , sägs det i propositionen. Därförblir det enligt regeringen inte heller någon investe-ringsstimulans i form av direktavdrag för byggandetav bostäder. Det verkar klokt. Det hade varit ännuklokare om regeringen hade tänkt likadant vad gällerde tidigare nämnda byggnadsinvesteringarna för nä-ringslivet. Eventuella kapacitetsflaskhalsar beror intepå lokalbrist.Socialdemokraterna argumenterar för en sak mengör något helt annat.Förutom de negativa effekterna av att åtgärder intesätts in eller av att det är fråga om felåtgärder kan rent principiella invändningar resas motolika typer av ROT-stöd. Som exempel vill jag pekapå att ROT-åtgärder till kommunala byggnader somskolor och äldrebostäder innebär att staten åtar sigkostnadsansvar för någonting som är en kommunalangelägenhet. När det gäller icke-statliga kulturloka-ler och allmänna samlingslokaler kan liknande in-vändningar resas. Långsiktigt är det naturligtvis intebra att ägarna-brukarna inte tar det totala ansvaret förverksamhetens alla utgifter.Produktionen av bostäder och satsningar på ROT-åtgärder har under varierat.Marknaden har påverkats starkt genom statliga sub-ventioner och regleringar. Byggbranschen har därförinte anpassat sig till det, som jag ser det, långsiktigtenda realistiska, nämligen att det är de boende, intestaten, som måste vara beredda att betala de faktiskakostnaderna för boendet.Den avreglering som den borgerliga regeringeninledde inom bostadssektorn har medfört att bostads-marknaden i betydligt större utsträckning anpassar sigefter konsumenternas efterfrågan. Det nya bostadsfi-nansieringssystemet har utformats så att fastighets-ägarna blivit mer medvetna om produktionskostna-dernas betydelse för möjligheten att orka med kostna-derna på lång sikt. Detta har i sin tur lett till att bygg-kostnaderna hållits tillbaka och även sjunkit.Att säga ja till socialdemokraternas investerings-satsningar och ROT-åtgärder kommer att innebära attkostnadskontrollen inom bygg- och bostadssektornåter försämras. Med dessa förslag fråntar staten åter-igen fastighetsägarna det långsiktiga ansvaret för detegna fastighetsbeståndet. Därför säger jag nej tillpropositionens och finansutskottets förslag om inves-teringssatsningar och ROT-stöd.Sedan skatteavdraget för arbeten i småhus ellerflerbostadshus infördes har över100 000 småjobb anmälts för skattereduktion. Detinnebär att tusentals personer i byggbranschen har fåttarbete. Genom ett permanent avdrag kan enligt minmening fler nya jobb skapas och kostnaderna förarbetslösheten minska. Det är en bra mycket bättremodell för stimulanser inom bostadssektorn än den avsocialdemokraterna föreslagna, och den borde ocksågenomföras.Jag övergår nu till räntebidrag och fastighetsskatt.Förslaget att fastighetsskatten för små- och hyres-hus skall höjas med , från 1,5 till , år1996 måste med bestämdhet avvisas. Regeringen villmed denna höjning av fastighetsskatten finansieraförslaget om att inte fullfölja den extra nedtrappningav räntebidragen som tidigare riksdag fattat beslutom. Genom detta frångår socialdemokraterna denöverenskommelse som gjordes inom krispaketets ramhösten 1992.En ökning av fastighetsskatten vållar nya problemoch kommer att leda till ökade orättvisor. Höjningenslår hårt mot bl.a. de unga barnfamiljer som köperbegagnade hus. Tre av fyra unga familjer köper enligtuppgift gamla hus. Endast ett fåtal har möjligheten attköpa en nyproducerad villa med räntebidrag och be-frielse från fastighetsskatt.Dessutom leder den skattehöjning som regeringeni det här fallet föreslår till ökat underskott nästkom-mande år, eftersom skattehöjningen inte kommerförrän 1996. En sådan försvagning av statsfinansernakan bidra till att en räntesänkning försenas. Detta kani sin tur få allvarliga konsekvenser inom hela bostads-sektorn.Den av beslutade nedtrappningen avräntebidragen till bostäder bör fullföljas. Skatteuttagetfrån bostadssektorn skall inte öka. Moderata sam-lingspartiet anser i stället att det långsiktiga måletbeträffande fastighetsskatten bör vara att den slopasdå statsfinansiellt utrymme skapats.Härmed, fru talman, ansluter jag mig till yrkanden vad gäller finansutskottets betän-kande FiU1.Anf. 136 ():Fru talman! har rätt på en punkt.Hon säger att byggbranschen har anpassat sig efterförutsättningarna, och det är alldeles riktigt. I varjefall har inte jag under min levnad, under , varitmed om att har haft så låga bygginvesteringarsom vi har haft , och det är enföljd av den politik som regeringen och Inga Berggrenhar förespråkat.Vi har fått ett system som innebär att männi-skor inte har råd att bo i en nyproducerad lägenhet.Man införde ett bostadsfinansieringssystem under entid med hög ränta, medan förutsättningen för det s.k.Danell-systemet var att räntan skulle vara låg.Fru talman! Om vi har en mycket låg ränta i Sve-rige, behövs det naturligtvis över huvud taget ingasubventioner. Problemet med den bostadspolitik somInga Berggren har förespråkat och som vi har att levamed, förhoppningsvis en ganska , är att detöver huvud taget inte finns några byggproducentersom i ett högt ränteläge kommer att våga satsa på ettbostadsbyggande.Regeringens förslag - det som numajoriteten i finansutskottet tillstyrker - utgår från måste stimulera i de tider som Inga Berggrentydligen har glömt råder.Drygt 20 % av byggarbetarkåren går utanjobb. av byggarbetarkåren är i åtgär-der. Totalt är ungefär en tredjedel av byggarbetarkå-ren utan fast jobb.Man kan naturligtvis resonera om kostnader ochannat. För oss socialdemokrater handlar det om att detarbetslöshetsunderstöd som byggarbetarna måste ochskall ha kan användas på ett bättre sätt. Det kan an-vändas för att tillfredsställa de behov som finns isamhället. Man kan rusta upp skolor, satsa på inves-teringar för att förbättra det kommunala VA-nätet, setill så att våra gamlingar får bättre bostäder och attpsykiskt handikappade får bättre möjligheter till brabostäder osv.Det är egentligen ett plus för samhället att mansatsar på dessa områden. låtsas somom det var ett minus och att investeringssatsningar pådetta område bara innebär att utgifterna ökar.Om man får i gång verksamheten med att till-fredsställa de behov som ändå finns leder det fram tillatt byggarbetslösheten minskar som man fårgjort mycket viktiga uppgifter i samhället. Det leder isin tur fram till att många andra inom byggbranschenfår jobb.Inga Berggren nämnde att höjningen av fastighets-skatten speciellt skulle drabba barnfamiljer. Jag und-rar ibland vilken värld lever i.Den situation som har skapats som en följd av inte har haft någon bostadspolitik under de gång-na tre åren innebär att tusentals människor lever underkonkurshot - framför allt i de bostadsrättsföreningarsom är byggda . Om man nu är tvung-en att spara på statens utgifter, och det är man, sägervi socialdemokrater det inte kan vara rimligt att unge-fär en femtedel av de människor som bor i de senastproducerade bostäderna tar hela ansvaret för bespa-ringen.Det är det som är poängen i vårt resonemang. Attmånga redan har höga kostnader är ett problem i sam-hället , eftersom många riskerar att gå i konkurs.Det måste man naturligtvis också titta på och försökarätta till. Vårt förslag för att mildra effekterna innebäratt man inte tar ut den extra nedtrappningen av rän-testödet. Vi måste mildra effekterna bl.a. för de barn-familjer som bor i hus som är producerade på senareår. Det gäller ungefär 20 %.Inga Berggren och hennes kolleger tycker att manskall ta ut de kostnaderna. Min fråga till Inga Berg-gren är följande: Vad skulle det ha betytt för de barn-familjer som redan bor dyrt i dessa bostäder? Dekanske riskerar att få gå ifrån sina bostäder, och deförlorar sina insatta pengar eftersom de lever underkonkurshot.Jag säger inte att förslaget löser alla problem, menjag säger att det mildrar effekterna. Vi vill att allaskall vara med och ta besparingen, och det är därför vivill höja fastighetsskatten.De handlar om två saker. Det gäller dels att mildraeffekterna av en tidigare förd borgerlig politik.Krisuppgörelsen handlade för vår del om att kostna-derna skulle fördelas ut över hela beståndet. En viktigsignal är att alla skall vara med och dela de bördor vistår inför.Det handlar också om de behov som finns i sam-hället. Produktionen skall stimuleras - inte minst föratt minska byggarbetslösheten och tillfredsställa be-hov som är viktiga. De äldre får bättre bostäder och vikan rusta upp skolor och sanera dåliga miljöer i olikaboendeområden. Det är en viktig signal.Vi har alla en viktig uppgift att fylla genom atttrycka på hos de intressenter som finns på marknaden- kommuner, byggherrar och andra - så att mansnabbt kommer i gång med verksamheten. Det gälleratt komma i gång före sista kvartalet . Se till så att arbetslösheten minskar! Uträttaviktiga behov!Eftersom vi nu lever i en värld av borgerlig bo-stadspolitik - eller rättare sagt icke-bostadpolitik -inbjuder vi socialdemokrater till diskussion och sam-tal i den kommande utredning som har att utforma enny bostadspolitik. Jag säger inte att det kommer att blimer pengar till området, men jag tror att vi måstebedriva en bostadspolitik som bygger på att inte barade som har en stor plånbok skall kunna efterfråga engod bostad. De ungdomar som växer upp och skallflytta från sina föräldrar skall ha möjlighet att hyra enmodern bostad. Det är viktigt.Jag hoppas att vi , när vi fått en sådan ut-redning, tillsammans utifrån ett nolläge kan utformaen bostadspolitik som bygger på att vi slår vakt om demänniskor som har svårt att efterfråga en bostad rimlig kostnad i vårt samhälle.Anf. 137 TALMANNEN:Inga Berggren har begärt replik på anförande. Vi har ytterligare ett par talare upp-tagna under detta ärende. Jag vill på intet sätt hindranågon att komma till tals, men jag vill ändå markeraatt jag ändå inte har givit upp ansträngningarna att viskall kunna avsluta samtliga de ärenden som finnsupptagna på föredragningslistan . Annars kom-mer vi att behöva fortsätta påett sätt som inte var avsett.Anf. 138 INGA () replik:Fru talman! Jag hade ändå tänkt att nöja mig meden replik och på det sättet se till att förkorta dennadebatt.Det viktigaste är ju ändå att få ned räntan, LennartNilsson. Jag har för mig att bostadsminister har talat om det i många tidningsartiklar.Det kan vi väl vara överens om.Proposition 25 innehåller enligt Byggentreprenö-rerna väldigt mycket av skattehöjningar och för litetav besparingar. Därmed är det sannolikt att den högaräntenivån kommer att kvarstå. Det är den faktor sommest av allt bromsar byggaktiviteten.Det är inte bra. Det bromsar också människorsefterfrågan på bostäder. Jag är beredd att hålla medByggentreprenörerna. Det är just där skon klämmer.Det som behövs är mer av besparingar i statensutgifter så att budgetunderskottet minskar ochstatsskulden stabiliseras. Först då blir den ekonomiskapolitiken trovärdig och kan ge sysselsättningseffekt -det som och jag eftersträvar - inombyggsektorn utan konstgjorda medel.Jag tycker att borde inse det. Er-farenheterna från tidgare förd s-politik visar nämligenatt det inte är möjligt att ersätta brister i den allmännaekonomiska politiken med bidragssystem och regle-ringar.Min slutsats blir att bostadssektorn måste inordnasi den allmänna ekonomiska politiken och ges stabilaoch långsiktiga spelregler.Tala gärna om vad tänker göra åt dethär, !Anf. 139 () replik:Fru talman! Jag skall bara säga följande till IngaBerggren: En socialdemokratisk regering eftersträvarlångsiktiga lösningar. Ett av de problem vi har haftunder senare år är att det har varit för ryckigt. Det hardrabbat människor. Därför kommer vi förhoppnings-vis se till att vi får en bred lösning och en långsiktigbostadspolitik i framtiden.Anf. 140 ():Fru talman! Vi har haft en lång debatt om fi-nansutskottets betänkande nr 1. Det finns många av-snitt som jag skulle vilja beröra, men jag kan i huvud-sak nöja mig med att instämma i vad och har anfört i debatten.Jag vill ta upp två reservationer. Den ena handlarom den kommunala ekonomin. Den andra handlar omavbytartjänsten.När det gäller riktlinjerna för den kommunalaekonomin vill jag understryka den avgörande betydel-se som den kommunala verksamheten har för välfär-den och för en rättvis fördelning av i första hand vår-den, omsorgen och utbildningen mellan medborgarnaoch olika delar av vårt land.Jag har förståelse för att det, med tanke på både destatsfinansiella och de samhällsekonomiska utgångs-punkterna, är nödvändigt att statsbidragen ligger kvarpå en oförändrad nivå. Men då är det desto viktigareatt det blir en rättvis fördelning av resurserna tillkommunerna. Därför är den kommunala skatteutjäm-ningen av största betydelse. En utredning har nysspresenterat ett förslag till utjämning av kostnader ochintäkter i kommuner och landsting. Det förslaget fårabsolut inte ligga till grund för ett kommande riks-dagsbeslut.Förslaget innebär att stora resurser flyttas frånkommuner och län med en svag skattekraft och enhög kommunalskatt till kommuner med en stark skat-tekraft och en relativt låg kommunalskatt. Förslagetinnebär också att man inte fullt ut skall kompenseraskattekraften, utan det skall finnas ett incitament föratt stärka skattekraften. Det sista är svårt att förstå.Varenda kommunalpolitiker som jag känner sliterstenhårt för att just stärka skattekraften. Detpågår ett ständigt arbete med att hitta nya jobb ochverksamheter som tillför kommunen skattekraft. Jaghar aldrig hört att man sitter stilla och inte gör någon-ting, eftersom man ändå får statsbidrag. Det är tvärt-om. Man arbetar mycket hårt för att få en starkareskattekraft. Likadant är det när det gäller kostnaderna.Det går alltid att hitta parametrar för att flytta resurserfrån ett ställe till ett annat.Ibland framförs det i debatten att det är en så högstandard i glesbygdskommunerna. I kom-mun finns det ett badhus per 3 700 invånare. Det kanlåta bra, men det finns bara 3 700 invånare i denna tillytan mycket stora kommun. Den kan inte bara ha etthalvt, eller ett kvarts, badhus. Likadant är det på enrad olika områden, t.ex. inom äldreomsorgen ochbarnomsorgen.Jag vill också säga att det finns bra komponenter idetta förslag. En sådan är att alla kommuner ingår isystemet, men som jag tidigare sade hoppas jag attdetta förslag inte får ligga till grund för ett kommanderiksdagsbeslut. Det är viktigt att det nya systemet haren regionalpolitisk profil.Jag vill också tala om det felaktiga i att Centernskulle dra in 25 miljarder på kommunerna, som GöranPersson påstod tidigare i debatten . Som framgårav detta betänkande anser vi att bidraget till kommu-nerna skall vara oförändrat.Fru talman! Jag vill i korthet ta upp frågan om av-bytartjänsten, som berörs i reservation nr 88. Jagmåste säga att socialdemokraterna på olika sätt kraf-tigt försämrar lönsamheten för jordbrukssektorn.För det första försämrar man det framförhandladeavtalet med på ett märkbart sätt. Detta gör mangenom att man bl.a. tar bort miljöstöd och LFA-stöd iflermiljardklassen. Bl.a. område fyra kommer attdrabbas mycket hårt av detta.