prot · GH0953 · 1994-01-18 00:00:00 — Om det är på detta sätt även i andraflyktingländer, borde det då inte vara ett motiv förregeringen att ta initiativ till att göra kontroller påett något annorlunda sätt? Det måste väl vara så gör på olika sätt och får olika information. Detmåste finnas skäl om människor har sammainformation och sedan gör olika bedömningar.Anf. 27 Kulturminister ():Fru talman! Självfallet följer vi i regeringskanslietutvecklingen i olika länder varifrån det kommerasylsökande till . Men om ute efter att vi på ett mer formalierat sätt skullegå in och auktorisera den exakta bilden i olikaländer, vill jag säga att jag inte har för avsikt att tainitiativ till det. Det måste göras en individuellprövning av situationen i landet, sommyndigheterna har skyldighet att hålla siginformerade om, och den enskilde asylsökandensskäl. Myndigheterna skall ta in information delsfrån våra egna beskickningar, dels från olikamänniskorättsorganisationer, internationellaorganisationer som gör undersökningsresor, delsfrån de asylsökande själva. Sedan skall man göra ensammanvägning.Jag tror aldrig att vi kommer ifrån att enskildamäniskor som engagerar sig för asylsökande intealltid kommer att ha en total överblick och att defångas rätt mycket av den bild som den asylsökandekan ge, men också av den oro som naturligtvis allakänner för att avvisas från vårt land.Anf. 28 ():Fru talman! Det är klart att jag kan nöja mig medkulturministerns förklaringar. Men det känns pånågot sätt inte riktigt fullgånget. Jag förstår i ochför sig regeringens inställning, att man inte vill tanågot initiativ rent formellt. Men det finns ändåanledning att kolla, om inte annat informellt, attdet sätt man jobbar på överensstämmer med de målman har satt upp för flyktingpolitiken på politisknivå. Det är vad min fråga utgår från, att det ärviktigt att man ''kör samma race'', för att citera IanWachtmeister.Anf. 29 Kulturminister ():Fru talman! Det är naturligtvis viktigt attmyndigheterna har så fullgod information sommöjligt i botten. Jag vill erinra om att regeringenhar tillsatt en utredning som skall göra enutvärdering av hur asylpraxis har utvecklats underde , inte minst mot bakgrund av att vihar fått en ny överprövningsinstans i form avUtlänningsnämnden. Den rapporten kommer attlämnas i vår.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1993/94:307 om somasylland för kosovoalbanerAnf. 30 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag tänker vidta med anledning av ett visstdomslut i . Bakgrunden till hennesfråga är uppgifter om att en domstol iStorbritannien skulle ha funnit att tvåkosovoalbaner inte skulle kunna sändas tillbaka tillSverige eftersom inte skulle vara ett säkertasylland för personer tillhörande denna grupp.De uppgifter i massmedia som förekommit i dettaärende är något missvisande. Vad som hänt är atttvå kosovoalbaner först sökt asyl iSverige och därefter rest tillStorbritannien för att söka asyl där i stället. Denene hade fått beslut om avvisning frånInvandrarverket men inte överklagat tillUtlänningsnämnden. Den andre väntade på beslutfrån . Den brittiskaimmigrationsmyndigheten, dvs. ,beslöt om avvisning tillbaka till . Ett sådantavslag kan i överklagas till enopartisk ensamdomare, vilket också skedde.Ensamdomaren är oftast en magistratsdomare utanformell juridisk utbildning men meddomarerfarenhet i den lägsta brottmålsinstansen.I ett utslag förklarade ensådan domare att han vid domstolsförhandlingeninte blivit övertygad om att situationen förasylsökande kosovoalbaner i var så säkersom immigrationsmyndigheten hade funnit. Av denbrittiska domen kan utläsas att domaren grundatsitt ställningstagande på uppgifter som sökandenasombud lämnat om asylprocessen i och attdessa uppgifter delvis bestod av tidningsartiklar.Det framgår också att de dokument som denbrittiske advokaten gett in delvis var på svenska ochinte översatta.Domaren konstaterade vidare att han hadebefogenhet att bifalla överklagandet eller attåterförvisa ärendet till immigrationsmyndighetenför förnyad prövning. Han valde att återförvisa detför förnyad handläggning. Som motiv för enåterförvisning anförde han att han inte hade någottecken på att immigrationsmyndigheten hade hafttillfälle att fullt ut beakta den svenskaasylproceduren i fråga om kosovoalbaner.I rättssäkerhetens intresse borde ärendet därför bliföremål för en förnyad prövning. Enligt vad jagerfarit kommer immigrationsmyndigheten nu att takontakt med svenska myndigheter för att fåunderlag för att behandla ärendet. Ärendet iStorbritannien är således inte slutligt avgjort. Detfinns inget beslut som skulle innebära att britternamisstror som asylland.Regeringen vidtar ingen åtgärd med anledning avdet inträffade mera än att naturligtvis vid förfråganinformera engelska myndigheter om den svenskaasylprocessen.Anf. 31 ():Fru talman! Jag ber att få tacka kulturministern försvaret. Det var nog fler än jag som hajade tillhäromdagen när budskapet basunerades ut i eternatt en appellationsdomstol i inteskulle ha bedömt vara ett rättssäkertasylland, dvs. att vi inte skulle följaflyktingkonventionens bestämmelser. Jag harsenare hört statsrådet uttala sig i pressen pågrundval av de uppgifter som då förelåg. Men jagtycker att det är viktigt att det här ärendet ävendiskuteras i , som de facto ytterst ansvararför själva utlänningslagstiftningen.Statsrådet säger att frågan inte är slutligt avgjord.Jag tycker kanske att svaret andas något av ettförringande av domslutet, om vi skall kalla det så.Jag tycker trots allt att det är ganska allvarligt attSverige har fått framstå på det här negativa sättet.Vi måste se den här frågan mot bakgrund av attSverige i alla sammahang försöker leva upp till attvara ett mycket generöst asylland. Ocksåregeringen ansåg sig i princip kunna beviljapermanenta uppehållstillstånd -- jag säger iprincip -- under riksdagsuppehållet då det gällde40 000 bosnier.Jag är medveten om att det görs en individuellprövning. Invandrarministern har sagt det i tidigarefrågesvar, men ändå ställer man sig frågan: Är vårflyktingbedömning för schablonartad?Jag tycker vidare att regeringen verkar litet passivnär man inte tagit någon som helst kontakt med debrittiska myndigheterna. Jag tycker att man skulleha gjort det. Detta är ändå en fläck på vårtanseende.Jag skulle vilja höra invandrarministernkomplettera med att tala om vilka utredningar somInvandrarverket möjligen har gjort i anledning avdet skedda och om UNHCR har uttalat sig ianledning av det inträffade.Anf. 32 Kulturminister ():Fru talman! Jag har inte hört att UNHCR haruttalat sig. Jag är inte säker på att man haranledning att göra det heller. Vi har försökt skaffafram så mycket information som möjligt om vadsom faktiskt har hänt. I den informationen harframgått att brittiska myndigheter nu avser attbättre sätta sig in i den svenska asylprocessen.Det är naturligtvis allvarligt att framställs inegativ dager när det gäller flyktingpolitiken,eftersom vi är ett av de länder som har tagit ettmycket stort ansvar, inte minst inför den situationsom har uppstått i ex-Jugoslavien. Det är särskiltanmärkningsvärt mot bakgrund av att jag,regeringen och mycket aktivt har agerat föratt bl.a. och skulle haberedskap att ta emot flyktingar från krigetsBosnien. Men man har mycket frankt sagt att maninte avser att göra det. Man anser attStorbritanniens militära närvaro i området fritarStorbritannien från att ta ett ansvar för flyktingar.Sanningen är den att även är militärtnärvarande i området, men vi tar ändå ett stortansvar för flyktingar. Den affären är ännu inteuppklarad med de länder inom EG som inte ärberedda att ta ett gemensamt ansvar förflyktingarna.Bakgrunden till domslutet kan sägas vara att manhar en ny processordning i . Det är ganskanytt över huvud taget med den här typen avgranskning från en enskild jurist. Jag har tolkatskrivningarna i domen ändå så, att det brittiskainrikesministeriets representant inte riktigt kundeförklara hur asylprocessen exakt ser ut i Sverige.Därmed kunde inte domaren övertygas. Dettakanske har sin bakgrund i att det är en ganska nyprocessordning.Anf. 33 ():Fru talman! Jag är tacksam för dennakomplettering. Naturligtvis tycker jag att det är braatt regeringen har gjort en utredning i anledning avdet påstådda. Det är synnerligen olustigt omSverige skulle framstå som ett mindre säkertasylland.Jag hoppas, och jag tror , att den här frågan nukan utageras, men jag tycker att vi har ett väldigtstort anvar, inte minst här i , för att se tillatt tillämpningen av de lagar som vi stiftar verkligenföljs på allra bästa sätt. Jag skulle vilja fråga ominvandrarministern särskilt följer tillämpningen iasylärendena, så att det verkligen görs enindividuell prövning och att det inte finns risk fören schablonartad bedömning så snart det handlarom en kosovoalban.Anf. 34 Kulturminister ():Fru talman! Jag följer nästan varje dagutvecklingen när det gäller Kosovo. Jag tycker attjag har ett ansvar att göra det. Jag kan bara noteraatt ca 3 000 personer från Kosovo har fåttuppehållstillstånd i , både somkonventionsflyktingar och som de facto-flyktingar,men merparten av humanitära skäl. Det tycker jagi sig indikerar att det görs en individuell prövning.Sedan gör myndigheterna den bedömningen attmerparten av kosovoalbanerna inte har ett sådantskyddsbehov att det uppfyller bestämmelserna i vårutlänningslagstiftning. I några fall blir dåbeslutsmotiveringarna ganska likartade, men detbehöver inte innebära att prövningen ärschablonartad. har ca 30 000 kosovoalbanerlämnat , delvis frivilligt, av vilka de två somdet här ärendet gäller har åkt till . Andrahar lämnat efter det att de har fått avslag påsin asylansökan.Anf. 35 ():Fru talman! Jag tycker att det är väldigt bra attkulturministern verkligen mycket aktivt följertillämpningen. Man har ibland en liten olustigkänsla av att bedömningarna dock görs litetschablonartat. Det är kanske detta som också harframkommit , eftersom utredningen iStorbritannien inte var till fyllest.Jag hoppas som sagt att den här frågan kanutageras. Jag är inte, det vet kulturministern också,den som menar att skall säga ja och amentill alla som söker asyl i , inte på något vis. Åandra sidan är det oerhört viktigt att vi följer FN:sflyktingkonvention och att varje ärende bedömshumant och framför allt individuellt. Därom trorjag att vi är helt överens.Anf. 36 Kulturminister ():Fru talman! Jag delar helt den uppfattningen.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på frågorna 1993/94:270, 272, 278, 298,299 och 303 om kriminalisering av innehav avbarnpornografiska alsterAnf. 37 Statsrådet (-):Fru talman! , ,, , och har tilljustitieministern ställt frågor vilka hänför sig tillfrågan om kriminalisering av innehav avbarnpornografiska skildringar och vilka åtgärdersom kan vidtas i syfte att förhindra förekomsten avbarnpornografi. Eftersom en sådan kriminaliseringförutsätter grundlagsändringar och arbetet inomregeringen är så fördelat att det är jag som ansvararför grundlagsfrågorna besvarar jag frågorna. Jaggör det i ett sammanhang.Först vill jag erinra om att såväl justitieministernsom jag själv vid upprepade tillfällen, bl.a. här ikammaren, har uttryckt vår avsky för alla former avbarnpornografi. Barnpornografi är vidrig ochsjälvfallet ser jag inget skyddsvärde för denna typav vämjeliga alster. Det är inte detta som tryck- ochyttrandefriheten skall värna.Som svar på frågorna vill jag inledningsvisunderstryka att vi givetvis med största kraft ochmed alla tillgängliga medel skall verka för att allhantering av barnpornografi stoppas. En lång radsådana åtgärder har redan vidtagits och ytterligareåtgärder planeras. påstående ihennes fråga, att justitieministern, eller jag, skulleanse att en kriminalisering av barnpornografi inteär nödvändig i , saknar därför all grund.Spridande av barnpornografi är brottsligt.Maximistraffet för barnpornografibrott höjdes den1 . Vidare finns en rad bestämmelseri som kriminaliserar olika handlingarsom har samband med barnpornografibrottet. Detär således -- och det vill jag särskilt betona --straffbart bl.a. att utsätta barn för de övergreppsom begås när barnpornografiska filmer framställs.Jag kan också nämna att i dendepartementspromemoria som bland andra UllaPettersson hänvisar till, föreslås bl.a. att det skallbli straffbart att förmå även den som fyllt 15, meninte , att medverka vid framställning avpornografisk bild eller vid sexuell posering samt attstraffmaximum höjs för grovt sexuellt utnyttjandefrån fängelse i högst till fängelse i högst sexår.Statsmakterna har sålunda klart kriminaliseratbarnpornografi.För att förhindra att barn utnyttjas isådana sammanhang måste vi lagföra dem sombegår dessa övergrepp och med kraft ingripa motdem som sprider barnpornografiska skrifter ochfilmer. Detta förutsätter, för att få tillräcklig effekt,ett omfattande internationellt samarbete, vilket viaktivt verkar för och medverkar i.Det är naturligtvis juridiskt möjligt attkriminalisera även själva innehavet avbarnpornografi. Som jag tidigare framhållitförutsätter en sådan kriminaliseringgrundlagsändring. Underpartiledaröverläggningarna om grundlagsändringarfördes saken över huvud taget inte på tal. En sådangrundlagsändring skulle inte bara innebära att ettnytt brott fördes in i grundlagarna. Enkriminalisering av själva innehavet av skrifter ellerfilmer förutsätter även att man måste frångå sedanlång tid tillbaka tillämpade tryckfrihetsrättsligaprinciper som brukar anses mycket viktiga, bl.a.den om förbud mot förhandsingripanden. Enkriminalisering av innehav av barnpornografiväcker också följdfrågan om man skallkriminalisera innehav av tidningar och filmer somutgör t.ex. olaga våldsskildring, uppvigling, hetsmot folkgrupp, förtal och andra icke skyddsvärdaföreteelser.Det är alltså dessa svåra gränsdragnings- ochavvägningsfrågor, liksom frågan om hur effektiv enlagändring kan bedömas bli, som ligger bakom denbedömning som gjorts i den promemoria sombehandlar frågan om kriminalisering av innehav avbarnpornografi. Hur avskyvärt det än är med deskildringar som vi nu talar om, är frågan sådan attden inte går att lösa på ett enkelt sätt. Jag har allförståelse för kraven på snabba åtgärder men måsteframhålla att man inte utan eftertanke bör göraförändringar i viktiga principer i vårtryckfrihetslagstiftning, sådana som vi med all krafthävdar i andra sammanhang.Avslutningsvis vill jag säga att remisstiden löper utden för den promemoria som är ute påremiss, och när remissvaren har kommit in kommerregeringen att bereda ärendet med allskyndsamhet. Varje möjlighet att ytterligare skärpalagstiftningen om barnpornografi kommer därmedatt prövas noga. Jag vill understryka att regeringeninte uteslutit någon åtgärd för att söka stoppahanteringen av barnpornografi.Med det jag nu har sagt har jag besvarat alla defrågor som ställts.Anf. 38 ():Fru talman! Den här regeringen talar om ökatskydd för brottsoffer. Men som småbarnsförälderkänner jag mig mycket skrämd av att det tydligenär viktigt att lagstiftningen skyddar pedofiler somfinner njutning i att studera tortyr och övergrepp påbarn.I sitt svar säger statsrådet att statsmakterna klartkriminaliserat barnpornografi. Det är ju inte sant!Det kan säkert de representanter från deamerikanska tullmyndigheterna som jag ser sitterpå läktaren informera statsrådet närmare om.Datahanteringen ger ju oanade möjligheter,möjligheter som en kriminalisering av spridningeninte kan komma åt.Statsrådet säger att detta ärende skall beredasskyndsamt. Såsom ansvarig för grundlagsfrågornamåste väl ändå statsrådet inse att dennaskyndsamhet är så långsam som . Detär nämligen först då som vi kan ändralagstiftningen. Det måste regeringen ochJustitiedepartementet varit medvetna om, eftersomdepartementspromemorian lades fram så sent ocheftersom man vid partiledaröverläggningen avstodfrån att ta upp frågan.Det är att sänka debatten till en låg nivå närstatsrådet i sitt svar räknar upp annat material somdet i så fall också skulle krävas kriminalisering av.Är det den ursäkt som regeringen vill ge barnen?Tror ni i regeringen att vetskapen om att någonglorifierar judeförföljelserna gör övergreppen motbarn lättare att leva med för den som blivit utsattför övergrepp?När vi föregående år diskuteradeulämnandet av barnpornografiska alster vidStockholms tingsrätt sade statsrådet att hon knapptkunnat föreställa sig att en domstol skall tvingaslämna ut material av den här typen. Det är denverklighet svensk polis lever med . När polisenhar undersökt de hemska filmerna i ,måste polisen lämna filmerna tillbaka, så attpedofilerna får fortsätta att njuta av den tortyr somvisas på dem, om vi inte kriminaliserar detta.Anf. 39 ():Fru talman! Tack för svaret. , i god tidföre en ordinarie grundlagsändring, frågade jagregeringen om den avsåg att lägga fram förslag omkriminalisering av innehav av barnpornografi. Jagfick svaret att regeringen tycker att det ävenfortsättningsvis skall vara tillåtet att köpa, hyra,låna, äga och använda barnpornografi av varje slag.I övrigt ville justitieministern, som den gångensvarade, avvakta remissvaren på den omtaladepromemorian.Det vore naturligtvis oförskämt av oss att påstå inom inte känner tillreglerna för grundlagsändring. Givetvis gör mandet. Däremot är regeringen snudd på oförskämdmot remissinstanserna när den skickar ut ett sådanthär förslag till remissinstanser som kan förväntasinte helt känna till den typen av regler.Nu kommer svaren in. Remissinstanserna har lagtner tid och möda på detta. Remissinstanser somkänner till mycket om barn, exempelvis Räddabarnen vill kriminalisera innehavet. Det vill ocksåinstanser som arbetar med brottsförebyggandeåtgärder, exempelvis , ochinstanser som företräder stora befolkningsgrupper,exempelvis TCO.Vad skall då regeringen göra åt alla dessaremissvar? Den enda möjligheten som kvarstår tillkriminalisering av innehav av barnpornografi utgörs avundantagsbestämmelsen i RF 8:15. Det är enmöjlighet som ligger helt utanför regeringenskontroll. Därigenom har regeringen faktisktuteslutit vissa möjligheter till lagändring, trots vadsom står i svaret. Jag undrar därför: Vad är detregeringen skall göra?Konstitutionsutskottet kan rädda situationen.Förslagen finns i . Det har bl.a. vi somdeltar i den här debatten sett till genom att läggafram sådana motionsförslag -- jag tror att det gälleross samtliga här. Men vad är det regeringen tänkergöra i den här frågan?Anf. 40 ():Fru talman! Uppgivet tvingas jag konstatera att deti sak inte finns någonting som skiljer det här svaretfrån dem vi har fått tidigare. Min förväntan påsvaret var att det skulle innebära någontingpositivt, ett fall framåt, så att vi skulle kunnaskymta en kriminalisering av innehav avbarnpornografi.I svaret står det: ''påstående ihennes fråga, att justitieministern, eller jag, skulleanse att en kriminalisering av barnpornografi inteär nödvändig i , saknar -- -- -- all grund.'' Jagtycker att jag fortfarande har all anledning atttvivla.Det har kommit en promemoria där slutsatsen äratt en kriminalisering av innehav inte tycks varanödvändig. Vi vet att barngrupp vädjartill medlemsländerna att de snabbt skall fatta besluti den här frågan. Jag tycker precis som tidigare attregeringen saknar kraft när det gäller att ta itu meddetta. är det upp till , och framför alltkonstitutionsutskottet, om vi skall kunna få ennågorlunda snabb behandling av den här saken.Statsrådet avslutar svaret med följande: ''Jag villunderstryka att regeringen inte uteslutit någonåtgärd för att söka stoppa hanteringen avbarnpornografi.'' Anser inte att enkriminalisering av innehav av barnpornografi är ettsätt att stoppa hanteringen av barnpornografi?Anf. 41 ():Fru talman! Är justitieministern beredd attmedverka till att denna fråga löses ?Det var min fråga. Med ''denna fråga'' avses dåkriminalisering av barnpornografi. Något klart svarhar jag inte fått.Jag menar att det nu är viktigt vad statsrådet säger.Här finns en chans att ge en klar signal om vadstatsrådet har för uppfattning i frågan. Ta chansenoch sätt ned foten! Visa den handlingskraften förbarnens skull. Det finns en chans att vi här iriksdagen kan ta tag i den här frågan genom attkonstitutionsutskottet agerar, men det är ocksåviktigt att statsrådet nu anger sin syn på saken ochger en klar signal.Svaret inger ett visst hopp. På s. 1 står det att vi''med alla tillgängliga medel skall verka för att allhantering av barnpornografi stoppas.'' Ett medel äratt göra en grundlagsändring. Är statsrådet bereddatt medverka till detta? Regeringen hinner kanskeinte nu lägga fram ett förslag som träder i kraftredan i vår, men det är viktigt vad statsrådet säger,vilken signal hon ger.I slutet av svaret säger statsrådet, som harpoängterats: ''Jag vill understryka att regeringeninte uteslutit någon åtgärd för att söka stoppahanteringen av barnpornografi.'' Jag vill då fråga:Innefattar detta också åtgärden att gå in och ändrai grundlagen? Det finns nu möjlighet att ge ett klartbesked om det.Det fattas ett led i uppbyggnaden av lagstiftningenkring barnpornografi, tycker jag. Det är förbjudetatt producera, det är förbjudet att distribuera mendet är tillåtet att inneha barnpornografi. tilldet sista hålet också!Anf. 42 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för henneslånga svar på alla dessa frågor, men tyvärr kundejag inte hitta något riktigt bra svar på min fråga. Jaghade frågat vilka åtgärder utöver ett förbud motinnehav som övervägde. Detenda svar jag kan hitta är att man egentligen inteöverväger någonting förrän remissvaren harkommit in men att man inte heller utesluternågonting i avvaktan på remissvaren påpromemorian.Problemet är att promemorian egentligen inteinnehåller några andra förslag. Den upptar bara ettresonemang kring ett förbud mot innehav. Just nupratar nästan alla bara om ett förbud mot innehavav barnpornografi. Förslag om kompletterandeåtgärder förs egentligen inte fram till debatt --inriktningen blir väldigt ensidig. Jag tror inte att ettinnehavsförbud är tillräckligt för att få stopp på denhär hanteringen. De som har ansvaret för att se tillatt vi verkligen får stopp på hanteringen avbarnpornografi måste ju då överväga mycketbredare åtgärder, ta fram olika typer av alternativ.Om man har en tryckt skrift med barnpornografigör man sig i ett sådant läge skyldig till etttryckfrihetsbrott. Har man en TV- eller envideofilm med barnpornografi gör man sig skyldigtill ett yttrandefrihetsbrott. Men när det går viadata -- vad gör man sig skyldig till för brott då? Omdet inte är fråga om ett massmedieföretag är detväldigt oklart vad det egentligen ska betraktas som.Och vad är spridning? Är det spridning när manhela tiden tar fram unika, olika exemplar ochsprider, eller när man byter i stället för att sälja, inätverk, osv.? Tekniken i väldigt vid bemärkelseändras . Jag vill därför återkomma till minfråga: Vilka olika åtgärder som skulle kunna stoppaden här hanteringen övervägerJustitiedepartementet?Anf. 43 ():Fru talman! Även jag vill tacka statsrådet svaret på min fråga. Min utgångspunkt ärdensamma som föregående talares. Jag skallförsöka att inte upprepa den kritik som de redanframfört.Jag är något förundrad över att statsrådet i svaretsäger att regeringen i sin helhet är upprörd överförekomsten av barnpornografi, alltså den mycketspeciella form av tortyr som utövas mot barn ifilmer eller i datasammanhang. Men om man frånregeringens sida nu är så upprörd är det destomärkligare att man inte vill vidta någon åtgärd. Omman inte brydde sig om saken skulle jag kunnaförstå att man inte tänker vidta någon åtgärd, menman säger sig ju vilja göra det!Det har blivit uppenbart, inte bara för oss här iriksdagen utan för en bred allmänhet, att det interäcker att det är förbjudet att producera, sälja ochanvända sig av filmer med barnpornografi -- ävensjälva innehavet ger rika möjligheter att sprida dehär alstren. Jag undrar därför: Hur kan regeringenvara så upprörd och ändå inte vilja göra någonting?Jag upprepar den frågan.Fru talman!