prot · GH09104 · 1994-05-16 00:00:00 — Man skulle kunna tro att varit ute och åkt på dåliga grusvägar, och däravförseningen. Men det kanske berodde på någontingannat.Situationen när det gäller bärigheten på det svenskalänsvägnätet är mycket bekymmersam. En mycketstor del av vägnätet, framför allt i skogslänen, ärjust nu avstängd för tung trafik på grund avtjälskador.För någon vecka sedan fick jag aktuella uppgifterfrån om den situation som då rådde. var av det totalavägnätet avstängt för tung trafik. Motsvarandesiffra för var , ,, ochKopparberg . Det är dessutom inte baraskogslänen som har dessa problem. Det gällerockså stora områden i södra och mellersta Sverige,t.ex. län.Avstängningsperiodens längd varierar givetvis.Men det är inte ovanligt att vägarna är stängda förtung trafik under 10--. Det innebär att del av vägnätet har denna begränsning underca av året. Detta är naturligtvis en heltoacceptabel situation. Hållerkommunikationsministern med mig om detta?Ett av målen för trafikpolitiken i vårt land är att denskall medverka till regional balans. Jag menar att vilever upp till den delen av det trafikpolitiska måletpå ett ganska dåligt sätt. Om hela skall levaoch utvecklas krävs det bra kommunikationer, ochdet krävs vägar som är farbara året om.Landets ekonomiskt viktigaste bransch ärskogsnäringen. Den svarar för en nettoexport pådrygt . Det är mer änexporten från t.ex. den samlade verkstadsindustrin.Nya tillverkningsprocesser inom pappers- ochpappersmassetillverkningen ställer allt högre kravpå att träfibrerna skall vara färska för att man skallfå bra kvalitet. Helst skall bruken ta hand om virketinom 1--efter avverkningen. Om dåvägarna, där virket skall transporteras, äravstängda under 10--kan ju var och eninse vilken allvarlig hämsko detta är.I ett TT-telegram från togs denna frågaupp. Jag vill citera några rader ur det TT-telegrammet. Där står: ''Trots en kraftigkonjunkturuppgång tvingas skogsindustrin stoppaproduktionen vid flera fabriker i norra bruk, Modos fabrik i och SCA:sÖstrandsfabrik har eller kommer att stoppa delarav produktionen. Fabrikerna klarar interåvaruförsörjningen sedan ett stort antal vägarstängts av för tung trafik på grund av allt för svåratjälskador''.Kommunikationsministern redovisar i sitt svar attstora resurser har satsats på länsvägarna under desenaste två åren, nästan utöverordinarie anslag. Jag tycker detta är mycket bra.Det är kloka satsningar. Dels ger de jobb i det kortaperspektivet, dels är de långsiktiga investeringarsom enskilda människor och företag har stor nyttaav under lång tid framöver.Dessa pengar har ju i första hand anslagits avsysselsättningspolitiska skäl. När man ser dagenssituation kan man ju undra hur det hade varit om viinte haft en så svår lågkonjunktur att dessa insatsergjorts av sysselsättningsstimulerande skäl.Även om dessa insatser har gjorts är de klartotillräckliga. Det visar verkligheten. Frågan i mininterpellation var inte i första hand vad regeringenhar gjort, vilket kommunikationsministernredovisade, utan vilka åtgärder regeringen kommeratt vidta. Vi kan väl vara överens om attsituationen, som den ser ut just , är oacceptabel.Jag vill upprepa min fråga: Vilka åtgärder ämnarkommunikationsministern vidta för att förbättrabärigheten på länsvägnätet i landet i allmänhet ochi skogslänen i synnerhet?Anf. 114 Kommunikationsminister ():Fru talman! Låt oss gemensamt konstatera att 70-och 80-talet var försummade decennier för svenskinfrastruktur när det gäller vägar och järnvägar. Låtoss också konstatera att 90-talet av allt att dömakommer att bli infrastrukturens årtionde. Det äricke enbart fråga om de stora stråken, de storaeuropavägarna och de långa järnvägssträckorna,utan också länsvägarna och länsjärnvägarna.Det är de finmaskiga näten som gör det lättare förmänniskor att bo i hela landet, gör det möjligt förvåra modernäringar att fungera och att få framråvaror för exempelvis skogsindustrins behov. Detär också alldeles riktigt som att de nya produktionstekniska processer somman använder sig av kräver allt färskare virke.Inklusive det förslag som finns på riksdagensbord om ytterligare innebärsatsningen ca i extra anslag tilldetta finmaskiga vägnät.Under 80-talet utgick i stort sett enbart deordinarie, alldeles för magra, underhålls-och driftsanslagen. 90-talet innebär redan nu enmycket kraftig förstärkning. Jag vågar säga attdetta är den kraftfullaste satsningen på detta vägnätsedan 30-talet. Självfallet hade det utan denlågkonjunktur som vi nu har varit svårt motivera såpass stora anslag som just nu antingen är beslutadeeller som vi hoppas att skall fatta beslutom inom en nära framtid.Elving frågar: Vilka åtgärder kommerregeringen att vidta? De 1,6 miljarder som ligger ikompletteringspropositionen förutsätter jag attriksdagen kommer att godkänna inom en näraframtid. De kommer då att fördelas efter dekriterier som beskrivs i propositionen.Man kommer att utgå från näringslivets ochframför allt skogsindustrins behov av att få framvirke och att minska de kostnader som det i daginnebär att lagra virke, eftersom vi har så stor delav vägnätet i skogslänen avstängd på grund av attbärigheten inte räcker till.De 1,6 miljarderna kommer att fördelas medmycket stor vikt lagd vid just det kriteriet.Dessutom kommer de att fördelas utifrån behovetatt belägga grusvägar. Det är de huvudsakligakriterierna som kommer att gälla för regeringen närvi skall fördela dessa pengar efter riksdagensbeslut.Anf. 115 ():Fru talman! Jag tycker att de satsningar som görsär bra och vällovliga. De behövs verkligen. Menman måste också skaffa sig en mer långsiktigstrategi som inte är beroende avkonjunktursvängningar för att höja standarden ochbärigheten på länsvägnätet. Det får inte bli enrestpost som man anslår pengar till närkonjunkturen är låg och arbetslösheten hög, utandet måste finnas en mer långsiktig strategi för skall klara av detta.Nästan har satsats , ellerkommer att satsas, med de ytterligare pengar detfinns förslag om i kompletteringspropositionen.Det är otillräckligt. Om man ser till den långsiktigainvesteringsplan som har ställt sigbakom, är det s.k. LTA-anslaget, somhuvudsakligen går till länsvägarna, 9 miljarderkronor under 10 år.Vi skall väl inte utgå från att arbetslöshetenfortsätter att vara lika hög under dennatioårsperiod, så att det satsasextrapengar. Vi måste få en större satsning på dettai de ordinarie anslagen.Det kan kanske finnas anledning att fundera på hurvi skall prioritera de resurser som finns tillgängligaför att investera i vägar i vårt land. Vi kanskebehöver prioritera om litet grand jämfört med deninvesteringsplanering som finns, så att det blirlitet mindre motorvägar i och i ställetlitet bättre bärighet på det glesare vägnätet överhela vårt land.Anf. 116 Kommunikationsminister ():Fru talman! Jag tror att och jagär helt överens om nödvändigheten av attlångsiktigt öka underhållsanslagen för den svenskainfrastrukturen när det gäller vägar och järnvägar.Olika modeller för hur detta skall gå till hardiskuterats fram och tillbaka.Vi har från regeringens sida lagt fram en modellsom avvisades av denna kammare. Vägverketåterkommer i sina anslagsframställningar om enmetod som mer innebär ett rakt rör, endrivmedelskraft, in i budget. Det ärsamma finansieringsmodell som vi exempelvis harför teleinfrastrukturen, dvs. en brukaravgift.Inför kommande mandatperiod tror jag trots allt attdet blir nödvändigt att hitta en modell där viverkligen kan garantera ett bättre underhåll bådeav våra små vägar och av våra större vägar ochjärnvägar. Det är inte enbart de 9 miljarderna iLTA-anslag som kommer att kunna användas fördetta, utan det kan också de ca 7 miljarderna ibärighetsprogrammet för de kommande tio åren.Men, fru talman, förutsättningen för att detta skalllyckas är att vi lyckas sanera statens finanser, att vikan få balans igen i statens budget, så att vi slippersatsa mer och mer för att betala räntor på denväxande statsskulden. Där tror jag att ElvingAndersson och jag har samma synsätt, nämligen attdet arbetet leder till bättre förutsättningar att ocksåklara av underhållet av vår infrastruktur.Anf. 117 ():Fru talman! Jag är helt överens medkommunikationsministern om nödvändigheten avatt sanera statens finanser. Men vi kommer dessvärre att få leva med budgetunderskott underganska , även om utvecklingen gåråt rätt håll. Om tillgången på resurser -- i det härfallet pengar -- är väldigt knapp är det ännuviktigare hur man prioriterar. Med mina inlägg iden här interpellationsdebatten har jag velat påvisaatt vi behöver prioritera annorlunda än vi gör;framför allt behöver tonvikten mer läggas på detglesare vägnätet, inte minst med tanke påskogsnäringens transportbehov.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 1993/94:122 omEuropaväg 4 och OstkustbananAnf. 118 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag har för avsikt att vidta för att projektpå 4 och Ostkustbanan mellan ochEnånger snabbt skall kunna komma i gång.Utbygganden av väg- och järnvägsförbindelserenligt riksdagsbeslut pågår på många håll i landet.Planering och projektering för ytterligare projektär också i full gång. Innan projekten kan byggasmåste de dock prövas enligt gällande lagstiftning,vilket innebär avvägningar mellan motståendeintressen av skilda slag.Olika berörda intressenter, markägare m.fl. harofta invändningar mot förslagen med hänsyn tillderas påverkan av bl.a. enskilda fastigheter och avmiljön. Detta leder till överklaganden tillregeringen av en hel del av beslut attfastställa vägarbetsplaner. Utbyggnaden avjärnvägar fordrar att regeringen gerexpropriationstillstånd, och i dessa ärenden skallregeringen också göra avvägningar mellan olikaintressen. Prövningen av dessa ärenden ärkomplicerad på grund av att väg- ochjärnvägsprojekt ofta medför stora ingrepp ifastigheter och miljö.Låt mig lämna en kort redogörelse för de aktuellaprojekt som berör Norraladalen.Det avsnitt av väg E 4 som handlar om är en del av väg E 4 mellan Gävleoch . Denna del av väg E 4 skall enligtriksdagens beslut ha standarden 13-metersväg, medmöjlighet till avvikelse från denna målstandard påavsnitt där det är uppenbart att en avvikelseinnebär betydande effektivitetsvinster.Vid den prövning som regeringen har att göra avden överklagade arbetsplanen mellan ochEnånger, som enligt fastställelsebeslutinnebär utbyggnad med motorvägsstandard, måsteregeringen bedöma möjligheten att medtillgängliga medel genomföra utbyggnaden. För attden bedömningen skall kunna göras erfordras attden nationella väghållningsplanen har presenteratsoch behandlats. Detta har kunnat göras först månad 1994. Motsvarande gäller förBanverkets stomnätsplan.Situationen är nämligen att har fastställtarbetsplan för en östlig dragning vid passagen avNorraladalen, medan för den nyadragningen av Ostkustbanan upprättat en plan ochansökt om expropriation i en västlig sträckning.Länsstyrelsen har motsatt sig en västlig sträckningmed hänvisning till det ingrepp i kulturmiljön somskulle uppkomma.Då en samordning av utbyggnaden av väg ochjärnväg skulle innebära en besparing på ca 100miljoner kronor och medföra mindre intrång ifastigheter och natur bör strävan vara att de bådaprojekten byggs i samma korridor på detta avsnitt.Andra omständigheter som har betydelse i ärendetär att kostnaden för att bygga väg och järnväg i detöstliga alternativet är minst 120 miljoner kronorhögre än i det västliga och att den tidsfördröjningsom uppkommer om det östliga alternativet väljs,på grund av att då måste göra ny planoch ny expropriationsansökan, kan medföra attsamordningsvinsten vid en gemensam utbyggnadkan minska.Som framgår av redogörelsen bör inte bådaprojekten godtas i nu framtagna sträckningar. Ettav dem bör rimligen avslås, vilket innebär enfördröjning i utförandet för ett avprojekten, olika lång beroende på vilket som väljs.Ärendet har inte påskyndats av att länsstyrelsenbegärt att regeringen skall pröva de båda projektenenligt naturresurslagen. Denna fråga, som hanterasav Miljö- och naturresursdepartementet, måsteavgöras innan beslut angående arbetsplan för vägrespektive expropriationstillstånd för järnväg kanfattas.De förhållanden som jag redogjort för illustrerarden komplexa situation som uppstått i den aktuellafrågan. Regeringen arbetar intensivt med attbereda klart ärendena för beslut snarast.Anf. 119 ():Fru talman! Jag vill tackakommunikationsministern för svaret, även om detär jag ställde interpellationen. Jagkan inte underlåta att nämna att jag är någotbesviken över att kommunikationsministern intehar svarat på min fråga utan i stället har lämnat enutförlig redogörelse för hur ärendet harbehandlats. Visst kan det ha sitt stora intresse att fådenna redogörelse, men det är ju egentligen kändaförhållanden som kommunikationsministernrelaterar. Min fråga var: Vilka åtgärder harkommunikationsministern för avsikt att vidta föratt nämnda projekt på Ostkustbanan och E 4snabbt skall kunna komma i gång? På den fråganfick jag inget svar.Att nu bygga en 13-metersväg för att i ett senareskede bygga om vägen till motorvägsstandardmåste betecknas som mycket oekonomiskt. Vi ärväl ändå överens om, kommunikationsministern,att det behövs trafiksäkra och miljövänliga vägar,till gagn för en bra utveckling för ?Det är säkert fler än jag som har intresse av att fåett svar på de här frågorna. Jag är övertygad om attsamtliga kommuner utefter E 4 norrut har intresseav att infrastrukturen i södra byggs ut.Det är fullt förståeligt att man där uppe är mycketmissnöjd; det jäser av missnöje i över attregeringen inte har fattat beslut i denna fråga, somär så viktig för de kommuner jag nämnde.Sedan jag ställde min interpellation har regeringenbeslutat om nationellaväghållningsplan. Den innebär att det inte blirnågon motorväg inom den närmastetioårsperioden. Det är mycket olyckligt.Men om vi nu är överens om att det behövs bra,miljövänliga och trafiksäkra vägar, låt oss då visadet genom handling och inte medverka till en försödra ogynnsam utveckling -- att det inteblir någon utbyggnad. Även omkommunikationsministern inte har ansvaret försysselsättningsåtgärderna är det dock regeringensansvar. Mot den bakgrunden borde regeringen inseatt det är mycket angeläget att arbetet både medOstkustbanan och med E 4 kommer i gång. Enbarti finns en av landets högstaarbetslöshetsnivåer. Den ligger på mellan 10 och11 %. När det gäller ungdomar mellan 18 och 24 årligger den här regionen på andra plats i landet meden arbetslöshet på . Det ärarbetslöshetssiffror som borde göra en regeringmycket orolig.Till sist vill jag än en gång upprepainterpellationsfrågan: Vilka åtgärder harkommunikationsministern för avsikt att vidta föratt nämnda projekt på Ostkustbanan och E 4snabbt skall kunna komma i gång? Jag vill som sagtinte ha reda på vad som gjorts utan på vad som skallgöras.Anf. 120 HANS ():Fru talman! Jag tänkte främst tala omOstkustbanan, eftersom jag tycker att det är denviktigaste delen av projektet, även om ocksåvägbyggnationen och upprustningen av kännsmycket angelägen.En snabbtågsförbindelse mellan ochSundsvall kommer att få stor betydelse, inte baraför och -- jag vill ocksåpåstå att den får stor betydelse för landet somhelhet. Jag tycker därför att regeringen bör göra sittabsolut yttersta för att skynda på den härprocessen, så att en upprustning av Ostkustbanankan komma till stånd så snabbt som möjligt. Meden sådan upprustning blir det också möjligt attgenomföra den planerade snabbtågsförbindelsensom tänkt var.Frågan behöver skyndas på av såvälnationalekonomiska och miljöpolitiska somregionalpolitiska skäl.En förutsättning för att vi i skall kunnabevara vår ställning som en högt utveckladindustrination är att vi har bra kommunikationer.Om våra exportföretag skall kunna fortsätta attvara konkurrenskraftiga krävs att det finnseffektiva och snabba transporter både för gods ochför människor. Som sade i entidigare interpellationsdebatt är ryggraden iSveriges ekonomi vår skogsindustri. Faktum är attstora delar av skogsindustrin är koncentrerad tillGävleborgs och län.Det har gjorts utredningar som tydligt har visat atten snabbtågsförbindelse skulle innebära attutvecklingen i dessa regioner skulle förbättrasavsevärt med ett snabbtåg. Därmed skulle ocksålandets exportinkomster stärkas.Kortare restider innebär också att tåget mycketlättare kan konkurrera med flyget och biltrafiken.Då får man vinster både från miljö- ochtrafiksäkerhetssynpunkt. Med en upprustadjärnväg med snabbare tågförbindelse skulle mångasom väljer att åka bil i stället välja att ta tåget.En snabbtågsförbindelse medför ocksåregionalpolitiska fördelar -- snabbtåg skullevitalisera hela södra , vill jag påstå. Medförbättrade kommunikationer kan företagensamverka bättre och få vidgade marknader, och detskulle dessutom bli betydligt lättare attarbetspendla mellan orterna.Jag vill också påpeka -- det var även på -- de positiva effekter som detta skulle fåför sysselsättningen under byggnationen.Situationen för byggarbetarkåren i är skriande -- man har en arbetslöshet på över50 % totalt.Med hänsyn till de stora vinster som ligger i enupprustning av Ostkustbanan är det oacceptabeltatt det projektet nu försenas på grund av att olikaberörda myndigheter inte kan enas om vilkensträckning som är den bästa. Därför bör regeringennu göra sitt yttersta för att skynda påhandläggningen av frågan, så att byggnationen avsåväl Ostkustbanan som E 4 på sträckan --kan komma i gång möjligt. Jagtycker att det är positivt attkommunikationsministern så tydligt visar att han ärberedd att arbeta för en snabb byggstart, och jaghoppas att det kan leda till att bygget verkligen kankomma i gång snabbt.Anf. 121 Kommunikationsminister ():Fru talman! Mitt svar var en beskrivning av dettamycket komplicerade ärende: Det är två ärenden.Länge tydde allt på att det skulle bli ett gemensamtprojekt i en gemensam korridor i västlig dragning.Sedan har -- det är alldeles riktigt som HansStenberg påpekade -- våra myndigheter kommitfram till olika slutsatser, och harkommit in med det här ärendet och begärt attregeringen skall pröva detta enligtnaturresurslagens 4 kap.Detta har skapat en mycket delikat situation, ochregeringen har arbetat mycket skyndsamt med dethär.Vi har kommit fram till en modell som innebäratt vi är beredda att komma med ett beslut. Jaghoppas att det skall kunna ske inom en ganska snarframtid.Fru talman! Man kan alltså känna sig ganskaoptimistisk inför möjligheten att dessa arbeten skallkunna komma i gång , åtminstoneett av projekten. Det blir antingen väg- ellerjärnvägsprojektet, beroende på vilket av dessa tvåalternativ som väljs.Hans Stenberg tycker att det är oacceptabelt attdetta arbete försenas genom att myndigheternakommer fram till olika beslut. Men, fru talman, densvenska modellen innebär att det finns friståendemyndigheter som planerar utifrån de ramar och denlagstiftning som har lagt fast när detgäller miljön, ekonomin osv.Nu har den här situationen uppkommit. Jag hoppasatt regeringen snart skall kunna lägga fram ettbeslut som gör att arbetena kommer i gång.Anf. 122 HANS ():Fru talman! Kommunikationsministern tycker attdet är en naturlig arbetsmodell att myndigheternakommer fram till olika beslut. Det tycker faktisktinte jag.Det är fel att myndigheterna tittar så snävt på sinegen myndighet att de inte kan bedöma vad som ärbäst för landet som helhet när det gällerkommunikationerna. Det borde vara sådanakontakter mellan och att dekunde resonera sig fram till vettiga lösningar.Jag har en fråga till kommunikationsministern.Han säger att vi får se vilket av projekten som kankomma i gång. Det kan innebära att man väljer ettalternativ som fordrar extra medel för Banverket.Är det kommunikationsministerns mening att se tillatt får medel så att man kan klara avdetta, eller skall det av inom den ordinarieramen?Det vore oerhört olyckligt om detta skulle leda tillatt bara halva projektet genomförs, så att säga. Jagskulle gärna vilja veta av kommunikationsministernom vi kan få i gång båda projekten så fort sommöjligt. Jag har förståelse för att ett av projektenkan bli försenat. Men jag undrar om man, när manfattar beslut om detta, också kan lägga fast att bådaprojekten skall genomföras -- även om det enakanske genomförs med en viss tidsförskjutning.Anf. 123 ():Fru talman! Det sista inlägget frånkommunikationsministern andades mer optimismoch framtidstro. Jag misstror intekommunikationsministern. Jag hoppas att det blirsom han säger, nämligen att arbetet kan komma igång efter sommaren.Jag är också medveten om att regeringen inte harrått för vissa saker. Det har funnits saker hos verkenoch även lokalt som har stört det hela. I sådanasituationer gäller det att regeringen griper in ochreder ut.Jag hoppas inte att det kommer att vara någrainterna stridigheter mellan Miljödepartementetoch . Det är dettaalldeles för värdefullt för. Dessa arbeten måstekomma i gång. Jag hoppas att det svar somkommunikationsministern gav i sitt senaste inläggär det som vi har att rätta oss efter. Jag ser medförhoppning fram emot att jobben kommer i gång.Anf. 124 Kommunikationsminister ():Fru talman! Till vill jag först säga attresurserna självfallet kommer att räcka till för attbygga färdigt det projekt, det stråk, som är aktuellt.Det blir inte ett halvt projekt.Effekten blir naturligtvis att andra projekt kan bliförsenade. Därför är det viktigt att man försökerhålla budgeten, att man inte adderar nyakrav på olika projekt. Det finns tyvärr en sådantendens . I den detaljprövning som pågår av ettantal projekt finner man att det adderas nya krav.Det är mycket populärt att gräva ner vägarna undermark, att ha tunnellösningar, när man så att sägainte klarar av de konflikter som alltid finns iytlägen. Det är allvarligt om tendensen att man gårin för tunnellösningar på fler och fler projekt hålleri sig.Fru talman! Dess bättre verkar det som att man,när man har fått diskutera olika alternativ och harfått vända och vrida på dem, uppnårkonsensus. Resurserna används på både ettmiljömässigt och ett samhällsekonomiskt riktigtsätt.Till vill jag säga att det interåder några interna stridigheter mellan Miljö- ochKommunikationsdepartementen i denna fråga. Vihar rett ut dessa saker och är överens.Anf. 125 HANS ():Fru talman! Med dessa besked från ärjag nöjd. Jag ser fram emot en byggstart avprojektet . Jag tackar för detta.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till i väntanpå att statsrådet skulle infinna sig ikammaren för att lämna svar på interpellation 129.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 17.45.19 § Svar på interpellation 1993/94:129 ombostadsmarknadenAnf. 126 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaslutsatser den av regeringen tillsatta arbetsgruppenmed uppgift att följa bostadsförsörjningen försvaga hushåll dragit samt vilka åtgärder jagär beredd att vidta för att förhindra attkommunerna tvingas tillskapa s.k. sociala bostäder.Svenska kommunförbundet har genomförten snabbenkät till kommunerna ombostadspolitiska frågor. I enkäten ingick en frågaom det är lätt eller svårt att ordna bostäder åt''svaga hushåll''. Totalt av kommunerna harsvarat att de inte har några större problem att fåfram bostäder åt svaga hushåll. En lika stor andelanser att de har vissa problem men att de går attlösa. anser att de har stora problem för vissatyper av bostäder och anser att de harallmänt stora problem med bostäder för svagahushåll. Undersökningen indikerar klart att deflesta kommunerna än så länge klarar av att ordnabostäder åt svaga hushåll.