prot · GH0990 · 1994-04-18 00:00:00 — Denarbetsfördelning som fattat beslut ommellan regering, riksdag och skolverk göremellertid ansvarigt för att se till attskolor godkänns enligt de regler harslagit fast och att man återkallar godkännande förde skolor som brister i detta.Eftersom efter att ha läst tidningaroch pratat med människor nu helt plötsligtuppfattar det som att vissa skolor inte uppfyllerkraven, vill jag säga att jag låter taansvar för att följa upp det hela. Jag är också välmedveten om att detta utvärderingsarbete ärbesvärligt. Det är svårt att få fram fakta som visaratt det brister i allsidighet och kvalitet vad gällerskolans verksamhet.Det är därför mycket bra att försökerfinna nya vägar. Det projekt som man håller på attdra i gång för att försöka finna bättre kriterier närdet gäller allsidigheten är utmärkt. Men det skallinte bara gälla och användas för fristående skolorutan också för de kommunala. Det behövs även fördessa. Skillnaden är dock att när det gällerfristående skolor kan man ta tillbaka ettgodkännande, om skolan brister i sitt uppdrag. Detkan man aldrig göra vad gäller en skola.Men det finns säkert andra väga att gå i sådana fall.Jag kan inte komma fram till något annat än attInger interpellation inte handlar om ettengagemang för att försöka råda bot på den brist avallsidighet som kan tänkas finnas. Uppenbarligenär varken proposition, regelverk eller tillsyn tillfyllest. Det handlar rent och skärt om att försökamisstänkliggöra elevers och föräldrars rätt att välja.Det handlar om att man misstror föräldrar somväljer ett annat alternativ än den kommunalaskolan.Men jag är alldeles övertygad om att den som fattarett eget beslut om att välja en konfessionell skola,en pedagogisk alternativ skola eller den närmastekommunala skolan känner ett ansvar för attundervisningen i den skolan är bra. Den bryr sigockså om att ta reda på vad som sker där. Jag trorfaktiskt inte att religiösa människor är mindreintresserade av undervisningens kvalitet och av engod och allsidig utbildning och uppfostran av derasbarn -- det är möjligt att det är fel. Men jaguppfattar det tvärtom som att de allra flestamänniskor har ett seriöst engagemang. Jag tilltrordem förmågan att ta det ansvaret, och jag tror ickeatt det socialdemokratiska alternativet, dvs. attriksdagen och andra politiska instanser skall fattavarje beslut, är det rätta. Det skulle inte leda till enmer allsidig undervisning eller högre kvalitet i denutbildning eleverna får.Anf. 35 ():Herr talman! Skolministern beskriver de förslagsom har lagts fram och som reglerar Skolverketsarbete. Jag kan bara konstatera att bl.a.undervisningsrådet uttalade:Skrivningarna där det sägs att om en skola inteväsentligen avviker från läroplanen gör detutomordentligt svårt att ingripa. Det är ju svårt attgöra bedömningar om allsidigheten.När man läser om Livets Ordsskola finner man att det är mycket allvarligapunkter som tas upp i rapporten. Men Skolverketuppfattar sig inte ha instrument att ingripa annat ännär det gäller viss formalia. Jag förvånas över attskolministern inte är mer bekymrad över det, omskolministern vill slå vakt om respekten för defristående skolorna.Birgit ser tydligen inga bekymmer överhuvud taget och har inte med något ord berört debegränsningar av ungdomarnas integritet som ändåfinns i många av dessa skolor.Det här är viktigt. Vi vet att det finns en mängdavhoppare från Livets Ord som far förfärligt illa.Oavsett den stora respekt som vi alla har förtrossamfunden och den betydelse som de har i vårtsamhälle, måste vi vara så ärliga här i kammaren attvi erkänner att det finns enstaka sekter som intebara kan ses som positiva krafter och att detförekommer att unga människor far väldigt illa ikontakterna med de sekterna. För en delmänniskor är det säkert berikande -- de uppleversig styrkta, starka och som segrare -- men en delmänniskor far illa. När vi vet det måste vi ocksåvara försiktiga.Det är rimligt att skolministern ställer litet högrekrav än hon deklarerar och att hon inte baraskakar på axlarna och hänvisar till den tillsyn somSkolverket har.Anf. 36 (m):Herr talman! Jag kan försäkra att jag varken skakarpå axlarna eller skakar i övrigt över IngerLundbergs inlägg. Jag förstår undervisningsrådetsom tycker att det är svårt att ingripa. De flestaanser nog att man måste ha ett väldigt bra underlagoch mycket fakta för att stänga en skola, för att sägaatt en lärare är direkt olämplig eller för att hävdaatt en bok inte är bra. Därför tycker jag, som jaghar sagt , att det är positivt attSkolverket försöker hitta kriterier.Socialdemokraterna -- i varje fall --anser att det är smått onödigt med formalia, menjag tror att få socialdemokrater hävdar att man skallkunna gripa in hur som helst. Det krävs ettunderlag.Sedan säger att det finns enstakasekter som inte är bra för barnen. Det är säkertriktigt. Jag är medveten om att nuinte har rätt till ytterligare inlägg, men jag vill ändåsäga, att även om det finns sekter som man kan hasynpunkter på kan konsekvensen av den insikten juinte vara att man endera förbjuder valfriheten överhuvud taget eller förbjuder vissa typer av kyrkoroch religioner. Jag skulle vilja se hur en lista påolämpliga sekter skulle se ut och hurgränsdragningen i så fall skulle fungera.Jag tror att den väg som vi har valt, där det finnsmycket tydliga regler om vad vi kräver i form avläroplan, allmänna mål och riktlinjer, allsidighetm.m., där det görs en uppföljning via Skolverketoch allmänhetens debatt, är mycket bättre än försöker gripa in på lösa boliner.Det vore allvarligt om en skolminister i riksdagendiskuterade enstaka skolor eller enstaka rapporter,när en myndighet som har mycket erfarenhet ochkompetens på området har fått ansvaret förprövningen. har ju sagt att skolor skalluppfylla vissa krav för att få verka och att de kanbli av med tillstånd om de misslyckas eller struntari reglerna. Det är klart att det ibland kan ta litet tidoch att enstaka frågor är besvärliga, men jag troratt det här är den enda vägen om det skall finnasvalmöjligheter och valfrihet. Tyvärr konstaterar jagatt Socialdemokraterna underskattar detvärde som ligger i att många tar ansvar och fattarbeslut, i stället för att några få gör det.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1993/94:156 till socialförsäkringsutskottet1993/94:240 till kulturutskottetFörslag1993/94:TK3 till konstitutionsutskottet9 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återJustitieutskottets betänkande 1993/94:JuU21Lagutskottets betänkanden /94:LU21 ochLU22Socialutskottets betänkanden /94:SoU20,SoU22, SoU23 och betänkande 1993/94:JoU19Arbetsmarknadsutskottets betänkande1993/94:AU1610 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1993/94:234 Vissa inkomst- ochföretagsskattefrågor, m.m.11 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 15 april1993/94:133 av (m) tillkulturministern om flyktingpolitiken:Den 14 april beslutade regeringen att 20 000asylsökande exklusive vissa anhöriga, i huvudsakfrån Kosovo, skall erhålla permanentuppehållstillstånd. Endast en minoritet ärkonventionsflyktingar och majoriteten får stannahär av humanitära skäl.Det finns miljontals människor i världen som leverunder samma eller sämre förhållanden som de nuasylbeviljade. Beslutet innebär att tvivelaktigasignaler avseende svensk asylpolitik sänds ut tillomvärlden. Även många som erhållit avslag på sinaasylansökningar, men som efter beslutet hållit siggömda i avsikt att förhindra verkställighet, får nuuppehållstillstånd. Detta är förvånansvärt.Regeringen har visserligen agerat korrekt ochdemokratiskt liksom när man beslutadeom uppehållstillstånd för 40 000 bosnier. Menrisken är stor att allmänheten inte delar dennauppfattning. I tvistas ibland om beslutavseende några få miljoner. Men regeringen kan,utan att gå till , besluta omkostnadsökningar på miljardbelopp. 100 miljonerkronor har anvisats för att öka polisens insatser föratt avvisa flyktingar.Vilken bild avser statsrådet skapa med den fördaasylpolitiken?Vilka principer skall framgent gälla för polisensarbete med att avvisa personer som inte erhållittillstånd att stanna i och som gömmer sig föratt förhindra verkställighet av utvisningsbeslutet?1993/94:134 av () tillstatsrådet omoffentlighetsprincipen och EU:Sverige har beträffande offentlighetsprincipen nöjtsig med att göra en ensidig och torftigdeklaration, som inte nämnvärt skiljer sig från deni förhandlingarnas inledningsskede för drygt ett årsedan. Deklarationen förpliktar inte EU, som varitavvisande till en gemensam deklaration, tillnågonting. Inte ens ett gemensamt nordisktuttalande har gjorts.EU-kommissionen har slagit fast att våroffentlighetsprincip inte ger svenskar rätt attavslöja förtroliga EU-dokument. Det är enligtkommissionen en angelägenhet för svenskamyndigheter att genomdriva de undantag fråntillgänglighet som Europaunionen kan besluta omför sina dokument.I anledning härav får jag fråga statsrådet har avstått från att få undantag sommedför betryggande garantier för tillämpningen avden svenska offentlighetsprincipen nu ochframdeles?12 § Anmälan om frågaAnmäldes att följande fråga framställtsden 15 april1993/94:461 av () tillkommunikationsministern om järnvägslinjenmellan och Västervik:Den smalspåriga järnvägen mellan ochVästervik är under akut hot om rivning ochupplösning. Konkursförvaltaren för det tidigarejärnvägsbolaget har annonserat ut järnväg ochmaterial till konkursutförsäljning där anbudstidenutgår . har tidigare beslutatpå förslag av regeringen att bevilja ettengångsbidrag på 3,7 miljoner för järnvägensfortsatta fortlevnad. Senast i riksdagsbeslutet från1992/93 konstaterade trafikutskottet i betänkande1992/93:TU35 att utskottet inget har att erinra motatt det av tidigare anvisade anslaget tillVHVJ för tågtrafik på den smalspåriga järnvägenmellan och under vissaförutsättningar får utbetalas till annan intressent ändetta bolag. VHVJ är således det bolag som gått ikonkurs och vars ekonomiska belägenhet var käntvid riksdagsbeslutet. Andra intressenter är bildade,Förvaltningsaktiebolaget och , vilka överenskommitom att driva vidare. Derasmöjligheter till det hotas nu om inte ett snabbtbeslut från regeringen expedieras om utbetalningav de av beviljade medlen.Med anledning härav vill jag frågakommunikationsministern:Vilka omedelbara åtgärder är regeringen bereddvidtaga för att garantera fortlevnaden för densmalspåriga järnvägen ----?13 § Kammaren åtskildes kl. 14.25.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 5 §anf. 13 (delvis) ochav andre vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.