prot · GI0945 · 1994-12-19 00:00:00 — Vi har uppmärksammat värdet av RÅSOP ochförslagen om inrättande av ett ekobrottskommandosom togs fram under den föregående mandatperioden.Vi har också erinrat om det riksdagsinitiativ där soci-aldemokraterna motionerade om en kraftig förstärk-ning av skattemyndigheternas resurser för att bekäm-pa skattebrotten redan under innevarande år.Med anledning av såväl revisorernas rapport sommotioner från socialdemokrater och centerpartisterskriver utskottet starkt om vikten av att regeringenöverväger åtgärder för att motverka att konkursinstitu-tet används som ett medel för att komma undan skat-ter och åtaganden mot leverantörer och andra fod-ringsägare. På detta område har vi att vänta kraftfullaåtgärder från regeringens sida.Önskemålen om att bokföringsbrotten skall sank-tioneras i tillräcklig omfattning bör kunna tillgodosesnär lagt fram sina förslagunder början av nästa år.En effektiv organisation inom skatteförvaltningenoch en väl fungerande revisionsverksamhet är, sombl.a. framhåller, en grundbult i kampenmot den ekonomiska brottsligheten. Här har såvälskattemyndigheten själv som regeringen ett ansvar.Utskottet menar att en väl fungerande kontrollverk-samhet måste förenas med en god serviceorganisation.I betänkandet berörs också momskontrollen sär-skilt. har framhållit att de föränd-ringar i momsredovisningen som sker i och med EU-medlemskapet ökar kontrollbehoven.Jag förutsätter att det intresse som samtliga partiernu har visat kampen mot den ekonomiska brottslighe-ten kommer att följas upp av ett fortsatt aktivt intressei , bl.a. när justitieministern återkommermed de årliga redovisningar hon förutskickade i sam-band med sitt anförande om den ekonomiska brotts-ligheten för någon månad sedan.Slutligen, herr talman, kräver en aktiv kamp motden ekonomiska brottsligheten en god organisation,kompetensutveckling och tillräckliga resurser förberörda myndigheter. Men därutöver krävs ocksålegala medel.Under föregående mandatperiod skedde allvarligaförändringar i skattelagstiftningen. Den s.k. skatte-flyktsklausulen togs bort trots starka protester i riks-dagen och trots JK:s uttalanden om dess viktiga pre-ventiva verkan. Beviskraven skall inte sänkas, GunHellsvik, men myndigheterna skall ha både rätt ochskyldighet att säkra bevis.Tredjemansrevisionen avvecklades av den föregå-ende . Det var allvarligt. Betalningslagenavvecklades utan att nya tillräckligt effektiva instru-ment tillkom. Detta är allvarligt i sak, men det varockså allvarliga signaler till dem som vill undermine-ra skattesystemet.Jag förutsätter därför att regeringen nu ser överlagstiftningen och, som i fallet med den fackliga veto-rätten vid entrepenadförfaranden, återkommer med enlagstiftning som underlättar kampen mot den ekono-miska brottsligheten och respekten för skattesystemet.Herr talman! Jag yrkar bifall till justitieutskottetsförslag.Anf. 205 () replik:Herr talman! Först vill jag göra tydligt att det av-görande skälet för mig att beivra ekonomisk brottslig-het inte är att det kan ge bättre klirr i statens kassa.Det avgörande skälet för mig är samma skäl som förbeivrande av all form av kriminalitet, nämligen att vifår demoraliserande effekter om vi inte beivrar brott.Det är vars och ens skyldighet att följa de uppställdaregler som bygger på hänsyn till andra människor. Detär denna hänsyn vi skall kräva. Vi skall inte räkna ikronor och ören vad vi kan få för effekter av det enaeller det andra.Jag vill också påpeka, även om vi är överens närdet gäller dagens fråga, att vi inte kommer att bliöverens t.ex. när det gäller återinförande av skatte-flyktsklausulen. Här har vi i grunden olika uppfatt-ningar. Enligt vår uppfattning måste all typ av krimi-nalitet behandlas på samma sätt. Det innebär bl.a. av lagen skall kunna utläsa och se beskrivnasituationer som är straffbelagda och inte tvingas fun-dera över vad som politiskt betraktas som olämpligt.Generalklausuler är av ondo. Vi har genomgåendemotsatt oss dem på grund av att de inte ger rättssäker-het. Men konkreta beskrivna situationer, sådana somvi står för, skall straffbeläggas.Anf. 206 () replik:Herr talman! har i andra samman-hang talat väldigt mycket om hänsyn till brottsoffren.Vid ekonomisk brottslighet är brottsoffren vanligamedborgare. Det är de som inte kan få det stöd avsamhället som de skulle behöva beroende på att någraär smarta och kommer undan. Det är vanliga löntaga-re som får betala högre skatter beroende på att någraär smarta och ställer sig vid sidan om.Vi skall se allvarligt på alla brott. Vi skall granskabrottens innebörd, och vi skall se vem de drabbar. Detär allvarligt när skattebrotten drabbar vanliga männi-skor med stora behov av samhällets insatser och van-liga löntagare som hederligt betalar sina skatter.Det är synd att inte har kommit påbättre tankar när det gäller skatteflyktsklausulen. Detär kanske att hoppas litet mycket att vilja säkra möjligheterna att låta människor somplacerar pengar utomlands skatta för dem på sammavillkor som den som skattar för dem i Sverige.Jag skall inte nu ta en sakdebatt med generalklausulen. Den kommer vi säkert att åter-komma till. Men jag vill erinra om att bl.a. JK uttala-de sin uppskattning av den och man från skattemyn-digheter runt om i landet har talat om vilken viktlagstiftningen hade.Det var definitivt inte så att några svaga männi-skor kom i kläm för att vi hade en skatteflyktsklausul.Det var de allra smartaste och allra mest förhärdadebrottslingarna på skatteområdet som tvingades atttänka efter en gång till, och det förhindrade vissbrottslighet.Fundera litet grand, , tills frågankommer upp i igen.Anf. 207 () replik:Herr talman! Jag kan inte förstå att det skulle varanågon skillnad i rätten till rättssäkerhet och förutse-barhet om man är svag eller stark i samhället. Alla isamhället har samma rätt till rättssäkerhet och förut-sebarhet.Det jag reagerar mot när det gäller frågan om offeroch de ekonomiska effekterna är när man hela tidenför fram ett antal miljarder. Man skall för det förstaha klart för sig att även om ett antal miljarder är un-dandragna är det inte det antal miljarder som statskas-san kan få in. Det är fråga om människor som oftastinte har någonting när vi väl kommer åt dem somgärningsmän, och därför får vi inte tillbaka någrapengar.Driver man linjen att det är antalet miljarder somär orsaken till att vi skall beivra den ekonomiskabrottsligheten har man därmed indirekt sagt att om viinte kan få in så mycket pengar skall vi sluta att beivraden ekonomiska brottsligheten.Jag har inte för avsikt att ge upp min syn på hur viskall beivra den ekonomiska brottsligheten även omdet skulle visa sig att vi inte får in särskilt mycketpengar till statskassan. Det är en fråga om moral.Anf. 208 () replik:Herr talman! Vi är helt ense om att det är en frågaom moral, . Det är positivt att vi kan ståeniga när det gäller revisorernas rapport, och det ärpositivt att vi tillsammans kan slå fast att vi skall takrafttag mot den ekonomiska brottsligheten.Sedan vet jag, , att Moderata sam-lingspartiet inte bekymrar sig särskilt mycket omstatsfinanserna. Det gick ganska eländigt när ni hadeansvaret för statsfinanserna såväl i slutet på 70-taletsom under den föregående mandatperioden.Visst är det ändå så, , att det finnsstora pengar att ta hem också för samhället i kampenmot den ekonomiska brottsligheten?Jag tror inte att man kan beskylla att vara särdeles naiv när han säger att man medförhållandevis enkla insatser borde kunna förstärkastatskassan med i storleksordningen 10 miljarderkronor om man tar itu med den ekonomiska brottslig-heten.Anf. 209 () re-plik:Herr talman! Jag skall bara göra några korta re-flexioner.Eftersom jag satt med i Rättssäkerhetskommitténoch är förhållandevis ny som politiker noterar jag attLars-Erik började den här debatten på ettmycket positivt sätt.Anf. 210 TREDJE VICE TALMANNEN:Nu gäller repliken enbart anfö-rande.Anf. 211 () re-plik:Herr talman! Det jag vill anknyta till är att det nukommer in moment av politiska övertoner när mangör gällande att man all-varligt skulle ha försvårat möjligheterna att göratredjemansrevision i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten.Jag kan försäkra att de reglerna framtogs undertotal enighet bland politiker, sakkunniga och . De som försöker att göra politik av dettagagnar enligt min mening inte saken.Det är väldigt viktig att vi får spelregler som harförtroende i rättslivet. Får vi inte det kommer vi aldrigatt komma någon vart i den här kampen.Anf. 212 () replik:Herr talman! torde ändå vara välmedveten om att det icke var tillfredsställande attriksdagen tvingades skilja sig från betalningslagensamtidigt som klart uttalade att medföreslagna förändringar försvårades allvarligt möjlig-heterna till kontroll av placeringar utomlands.Det fanns allvarliga varningar, oavsett vad RolfÅbjörnsson och de han samarbetade med anser, förriskerna för en försämrad tredjemansrevision. Gene-ralklausulen spelade faktiskt en viktig preventiv roll.Låt mig fråga : Var det inte så attgeneralklausulen faktiskt hade en viktig preventiveffekt mot skattebrottsligheten i vårt land?Anf. 213 () re-plik:Herr talman! talar om de jag sam-arbetade med. Det var en officiell parlamentariskutredning som sedan sanktionerades av Riksskattever-ket. Det fanns ingen som helst oenighet, utan det komfram efteråt.Min personliga uppfattning om generalklausulenär att den har ingen som helst betydelse i kampen motden ekonomiska brottsligheten. Det är ett slag i luften.Den skapar bara osäkerhet i rättslivet och affärslivet.Det finns ingenting gott att säga om den.Anf. 214 () replik:Herr talman! Jag kan konstatera att det är RolfÅbjörnssons personliga uppfattning. Den skiljer sigfrån de flesta skattemyndigheters uppfattning och JK:suppfattningAnf. 215 ():Herr talman! Jag har varit med att utarbeta Riks-dagens revisorers eniga rapport om den ekonomiskabrottsligheten. Det är en av de mest omfattandegranskningar som har gjorts av revisorerna.Efter förslag från skatteutskottet och efter det attAnita från socialdemokraterna, som sitterdär borta, och jag själv besökt skatte-myndigheterna i och i länbeslöt revisorer i slutet av november 1992att påbörja denna granskning.Under utredningstiden har jag deltagit i ett stortantal intervjuer med yrkesfolk i de myndigheter somkommer i beröring med ekonomisk brottslighet,främst hos åklagare, polis, domstolar, skattemyndig-heter och kronofogdemyndigheter. Det har såledesvarit ett tidsmässigt omfattande jobb.Rapporten har varit föremål för ett brett remissför-farande, och remissutfallet har varit positivt. Mångaremissinstanser uttrycker tillfredsställelse över revi-sionsrapportens breda ansats och instämmer i dessslutsatser.Vissa förslag som revisorerna har tagit upp har åt-gärdats efter det att rapporten offentliggjordes i febru-ari . Det har enligt vad jag har kunnat utröna inteanförts någon kritik mot de ställningstaganden somrevisorerna har gjort. Det leder till slutsatsen att denframtagna produkten är av mycket hög kvalitet.Det är också i detta sammanhang viktigt att påpe-ka att den framtagna rapporten med hänsyn till denbreda omfattningen är unik inom svensk utredning.Skatteutskottet uttalar med anledning av rapportenatt revisorer har lämnat ett viktigt bidragtill diskussionen om hur arbetet mot den ekonomiskabrottsligheten bör bedrivas och pekat på många olikatänkbara initiativ i sammanhanget. Skatteutskottetställer sig således bakom att revisorernas förslagövervägs närmare.Justitieutskottet konstaterar i likhet med Riksda-gens revisorer att samhällets insatser mot den eko-nomiska brottsligheten varit otillräckliga. Utskottetinstämmer i revisorernas uppfattning att det behövs enmängd åtgärder för att komma till rätta med de pro-blem som uppstått.Utskottet uttalar vidare i likhet med revisorerna attdet krävs en förbättrad överblick och styrning frånstatsmakternas sida för att insatserna skall bli effekti-va, och även information och kontakter mellan riks-dagen och regeringen måste enligt utskottets meningförbättras. sade också i sitt inled-ningsanförande att det är en utomordentligt gedigenrapport som kommer från revisorer.Herr talman! Med hänsyn till alla dessa lovord ärdet enligt min mening ofattbart att ett enigt utskottavstyrker revisorernas förslag.Det innebär att den här rapporten inte får någonbetydelse. Litet rått sagt, herr talman, så kastas den ipapperskorgen.Herr talman! har vid flera tillfäl-len tagit initiativ till hearing och andra initiativ avolika slag när det gäller ekonomisk brottslighet. Ut-skottet har således tidigare visat en fristående ställ-ning i förhållande till regeringen.I utskottsbetänkandet uttalas, som jag redannämnt, att informationer och kontakter mellan riksdagoch regering måste förbättras. revisorerskall på regeringens och vägnar granskaden statliga verksamheten. Granskningen får ävenomfatta statliga aktiebolag och stiftelser. Revisorernaskall också granska regeringens ledning och förvalt-ning. Enligt min mening kan man tala om att Riksda-gens revisorer är den ekonomiska kontrollmakten.Riksdagen har beslutat att stärka reviso-rernas roll. Detta beslut måste rimligen uppfattas somatt i förhållande till regering och myndighe-ter skall stå för en ökad grad av självständighet.Med hänsyn till det jag har anfört är det uppenbartatt utskottet vid behandling av detta viktiga ärendefrån revisorernas sida inte varit konsekvent. Utskottethar inte visat ett uns av självständighet, utan förutsattatt regeringen utan några som helst förpliktelser skallåterkomma till med förslag i olika avseen-den. Talet om kommunikation mellan regering ochriksdag är som bortblåst när utskottet avstyrker revi-sorernas förslag, vilket får till följd att rapporten integes till känna.När det som i detta fall föreligger en enig revi-sionsrapport är det enligt min mening nödvändigt attriksdagen lever upp till sitt beslut om att stärka denekonomiska kontrollmakten. måste enligtmin mening inta en mer aktiv hållning gentemot re-geringen. Ett tillkännagivande är en form av kommu-nikation. Det är en tydlig signal om vad riksdagenvill.Herr talman! Det finns ingen kritik mot revisorer-nas viktiga rapport om ekonomisk brottslighet. Detfinns därför ingen utanför detta hus som kan förståvarför revisorernas förslag om att regeringen bör vidtavissa åtgärder skall avslås. Snarare blir effekten av ettsådant agerande att man ifrågasätter om politikernatar ett ordentligt ansvar för att lösa problemen.Vad blir revisorernas roll om riksda-gen avvisar denna viktiga rapport? När skall reviso-rerna bli tagna på allvar? Det är två viktiga frågor attfundera på med tanke på ert ställningstagande.Avslutningsvis och till följd av det jag har sagt ärdet en självklarhet för mig att yrka bifall till reviso-rernas fyra förslag, innebärandeatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad revisorerna anfört om förebyggande in-satser mot ekonomisk brottslighet,att som sin mening ger regeringen tillkänna vad revisorerna anfört om det brottsutre-dande arbetet rörande ekonomisk brottslighet,att som sin mening ger regeringen tillkänna vad revisorerna anfört om den rättsliga pro-ceduren i mål om ekonomisk brottslighet samtatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad revisorerna anfört om regeringenssamlade styrning av åtgärder mot ekonomiskbrottslighet.Därmed kan den här rapporten leva vidare.Anf. 216 () replik:Herr talman! Jag skall bara försäkra K-G Svensonom att rapporten kommer att leva vidare även omriksdagen följer justitieutskottets förslag.Att justitieutskottet har hamnat på ett yrkande omformellt avslag beror i huvudsak på två saker.Först och främst, vilket K-G nämndesjälv, är en del av de förslag som reviso-rer för fram redan genomförda. Andra förslag somförs fram av revisorer är föremål förövervägande och beredning inom regeringskansliet.På de punkterna har arbetet med att förverkliga Riks-dagens revisorers förslag redan satts i gång i olikaavseenden.Det är skälet till att justitieutskottet formellt settavstyrker förslaget, även om man sympatiserar medmånga av de förslag som förs fram i revi-sorers rapport.Justitieministern har ju i kammaren klart deklare-rat och aviserat att regeringen kommer attlägga fram en samlad strategi mot den ekonomiskabrottsligheten. I det arbetet kan jag försäkra K-GSvenson att revisorers rapport kommer attfinnas med som ett väsentligt underlag.Det är inte alls på det sättet som K-G för-söker göra gällande här, att i och med att riksdagenföljer justitieutskottets förslag kommer rapporten attfalla i glömska och läggas i ett arkiv.Anf. 217 ()replik:Herr talman! Det är inte så, , attrapporten lever vidare. Jag förstår inte ert ställnings-tagande i justitieutskottet. Ni är inte konsekventa. Detsade jag i mitt anförande också.Det står tydligt och klart i ert betänkande att äveninformationen och kontakten mellan riksdag och re-gering måste förbättras. Då är detta ett ypperligt till-fälle att ge regeringen till känna att den här rapportenfinns, och att vi ställer litet krav på regeringen frånriksdagens sida att återkomma i anslutning till den härrapporten.Jag kan mycket väl förstå in-ställning. har klart visat i sitt age-rande i att inte är särskiltintresserad av revisorerna. Vi har ett motsatt förhål-lande till revisorernas stärkande roll. Om jag kommerihåg rätt var emot att stärka reviso-rerna i deras arbete.Jag förstår mycket väl att det är en väl avvägdsynpunkt från justitieutskottets sida att inte ge rege-ringen den här viktiga rapporten till känna. Jag bekla-gar att så har blivit fallet.Anf. 218 () replik:Herr talman! Det är riktigt att jag har haft syn-punkter på revisorers agerande i en delandra frågor här i kammaren. Men det hör liksom intetill den här saken.Om K-G lyssnade, och det gjorde haneftersom han citerade mig, berömde jag faktiskt Riks-dagens revisorer för ett gediget arbete, ett utomor-dentligt gott arbete när det gäller den här frågan. Detstår jag fast vid.Även om vissa delar är genomförda och andra fö-remål för beredning, kommer det förslag som Riksda-gens revisorer har fört fram att finnas med som enväsentlig ingrediens i regeringens arbete med att tafram en strategi till vårriksdagen för att bekämpa denekonomiska brottsligheten.Det kan tyckas egendomligt att utskottet har av-styrkt rapporten. Det är ett enigt justitieutskott, så detär inte bara jag som har haft mitt ord med i laget närvi har fattat det här beslutet. Det kan tyckas varaegendomligt, men det beror på att en del av de förslagsom revisorer för fram redan är genom-förda. Andra är föremål för beredning i regerings-kansliet. Därmed kan man säga att reviso-rers förslag till stora delar är tillgodosedda. Därav detformella avstyrkandet.Anf. 219 ()replik:Herr talman! Jag citerar på nytt från utskottsbe-tänkandet, med tanke på att i sittsista inlägg sade att en stor del har genomförts. Därstår så här: "Utskottet instämmer i revisorernas upp-fattning att det behövs en mängd åtgärder för attkomma till rätta med de problem som uppstått. "Ett fåtal har genomförts. Per nämndePeab:s verksamhet. Ett mycket starkare krav mot demsom inte lämnar in räkenskaper är ett exempel somfinns nämnt i revisionsrapporten och som numeraockså är genomfört genom beslut i riksdag,om vi nu hunnit fatta beslutet. I varje fall har ärendetnyligen varit på bord.Ingen utanför det här huset förstår varför vi i riks-dagen skall avslå en sådan gedigen rapport, som säger. Vi som riksdag måste ställa kravpå regeringen att återkomma. Vi har någonting attfalla tillbaka på, en fin gedigen rapport. Det tycker jagär mycket viktigt. Det är viktigt för själv-ständighet. Det är viktigt om vi skall ha Riksdagensrevisorer kvar i vår verksamhet. Eftersom vi nyligenhar stärkt deras roll är det viktigt att de får prägla denrollen, som den ekonomiska kontrollmakten. Det ärvår kommunikation, och vi skall visa tydliga signalerom vad vi vill ge. Den signal och den kommunikationman då använder är att man ger regeringen till kännaoch bifaller i stället för att avslå.Anf. 220 () re-plik:Herr talman! Jag kanske inte skall ge mig in i denhär procedurfrågan. Men jag kan inte låta bli att rea-gera. För en gångs skull tror jag inte att procedurenhar någon betydelse. Den här rapporten är nog detviktigaste dokument som har tagits fram i kampenmot den ekonomiska brottsligheten i modern tid. Hurman än hanterar utskottsuttalandet är det här en del avsamhällslivet, rättslivet och det politiska livet. Jag trorinte att man på något sätt behöver vara rädd för attrevisorernas gedigna arbete skall hamna i papperskor-gen.Anf. 221 ()replik:Herr talman! Eftersom jag har deltagit i jobbettackar jag för komplimangen om ett fint arbete.Jag är oerhört besviken på att det här inte går vida-re formellt. Det är mycket, mycket viktigt, RolfÅbjörnsson, att visar sin styrka i de härsammanhangen och talar om för regeringen vad vi villåstadkomma. Det gör inte justitieutskottet. Ni föreslåratt skall besluta att avslå rapporten. Det ärdet väsentliga.Kommunikationen med regeringen är avgörandeför vad vi skall få tillbaka. Vi skall inte förlita oss påSocialdemokraterna och på att den socialdemokratiskajustitieministern skall bestämma vad vi skall ha tillba-ka. Vi skall försöka leda det jobbet från vår sida.Anf. 222 vice talman ():Herr talman! Jag begärde ordet när jag lyssnadetill anförande, framför allt med tankepå hennes och socialdemokraternas syn på företagan-det. Det är förfärligt med alla skattemedel som bort-dras. Det kommer att röra sig om närmare 50 miljar-der . Det får dock inte leda till att mangeneraliserar sin syn på företagare över huvud tagetoch gör nästan alla till förbrytare innan det är färdigt.Jag konstaterar att socialdemokraterna fortsätteratt föda småföretag och att slå ihjäl med samma gladasjäl. Med ett skattesystem kan man åstadkomma så-dana låsningar för de mindre företagarna att de för-sätts i en situation där de tvingas börja fundera påbokföringsbrott. Jag försvarar inte bokföringsbrott.Jag har sysslat mycket med revision i småföretag.Men man får akta sig för att generalisera och manmåste komma ihåg att vi talar om bokföringsbrott.Det handlar inte bara om att få in skatteinkomster ochatt ha ett skattesystem som slår ihjäl ännu flera före-tag.Avslutningsvis vill jag säga några ord om reviso-rernas rapport. Jag tycker att det vore mycket olyck-ligt om revisorerna kände sig påtrampade. Vi har haftden här diskussionen i utskottet, tre utskott har man förordat precis samma beslut.Det står i utskottets betänkande att det inte föranledernågon åtgärd. har suttit tillräck-ligt länge i för att veta att det här är denformella gången.Vi har tagit rapporten på fullaste allvar. Det står ibetänkandet. Vi har som sagt fört en diskussion ochföljt de formella regler som finns. Om vi skall ändrapå dem skall vi göra det i alla utskott. Därför är detviktigt att vi talar om att revisorernas rapport är ettviktigt dokument som vi kommer att följa upp ochleva efter i fortsättningen.Anf. 223 (mp):Herr talman! Som vi hör här tycker alla att reviso-rernas rapport är mycket viktig. När jag som ny leda-mot försökte sätta mig in i rapporten tyckte jag att detvar första gången det talades om konkreta åtgärdermot ekonomisk brottslighet. Frågan om bekämpandetav den ekonomiska brottsligheten har behandlatsnästan i . Jag fann att vid tidigaretillfällen var det nästan bara pengar som hade till-skjutits. Den djupgående analys som revisorerna nuhar gjort saknades. Jag blev positivt överraskad överdenna rapport.Vi har diskuterat rapporten i utskottet. Intentionenvar då inte att rapporten skulle avslås. Det kom frampå slutet, nästan vid det sista sammanträdet, när viskulle bestämma oss. Jag blev mycket förbryllad ochupprörd, eftersom jag tyckte att rapporten var bra.Efteråt har jag gått och tänkt på det här och tyckt attjag fattade fel beslut i utskottet.Vänsterpartiet undrade här över att man kan avslånågot som vi samstämmigt tycker är bra. Jag harförstått att det är så här rutinerna ser ut.