prot · GH09113 · 1994-05-30 00:00:00 — Men jag tror att detockså är viktigt att vi formar konkreta alternativ.Det gäller då även oss som inte tillhör''Norrlandsmaffian'', som även gävleborgarna harkommit att tillhöra. Vi i Bergslagen bildar intenågon Bergslagsmaffia. Men låt oss göra det som vihär talat om, till gagn för våra orter från Uppsalalän och nästan bort till norska gränsen!Anf. 96 () replik:Fru talman! är motorn förhela utvecklingen i . Det är vi rörandeöverens om. Att vi måste få fastaforskningsresurser dit är vi också överens om. Viskall jobba för detta. Dessutom tycker jag att dencivilingenjörsutbildning som har startats är ettbra steg på vägen.I den regionalpolitiska propositionen talas detockså om medel till de små och mindrehögskolorna. Där kommer in i bilden.Medel kan alltså gå till också.Sedan vill jag peka på det som man iutbildningsutskottet nu justerat när det gällerforskning och utbildning. Ganska stora resurserskall nu tas från löntagarfondsmedel. Vi hardärmed möjligheter att få mera pengar tillforskning -- kanske bl.a. när det gäller olikaindustristiftelser och, inte minst, skogsråvaran somär så viktig för del.Kristina talade om kvinnliga företagareoch om stödet till dessa. I mitt huvudanförandetidigare redogjorde jag för de olika åtgärdersom har vidtagits i det avseendet. Det är faktisktganska mycket som har gjorts för kvinnligaföretagare, och detta är nödvändigt. ge stöd till rådgivning för kvinnliga företagare.Jag tror att det är elva tolv stycken som jag harträffat i . De har ett mycket fint arbete pågång, och de ser fram mot olika verksamheter. Denya utvecklingsbolagen, som ersätterutvecklingsfonderna, skall också ägna särskilduppmärksamhet åt kvinnliga företagare så att dekan få hjälp. Utvecklingsfonderna kan också genyföretagarlån som understiger , någotsom det har varit ganska svårt att få.Mikrostödet på är ett stöd anpassat tillkvinnors företagande. Dessutom har kvinnornasjälva efterfrågat ett enkelt stöd till mindresatsningar. Ett sådant finns med här. Ävenlandsbygdsstödet finns med här.Vidare har stödet till kooperativa företag stärkts,och ytterligare 50 miljoner kommer frånfinansutskottet -- pengar som skall gå till Industri-ochnyföretagarfonden för att hjälpa kvinnligaföretagare.Mycket är alltså på gång när det gäller att stödjakvinnligt företagande, så vi är ganska ense om attså skall ske.Det blir förhöjt länsanslag. Om också de 800miljonerna beviljas kommer det att finnasytterligare medel för -- medel som vi ärmycket angelägna om att få. Tala medLänsstyrelsen i , ! Dåfår höra att olika projekt är pågång där. Man kan starta när man får de resursersom är påtänkta. Genom att stödja reservationenom 800 miljoner kommer det att kunna finnas merapengar i länsanslagen.Anf. 97 () replik:Fru talman! När vi talat om högskolan har vi kanskemest talat om forskning och forskningsanknytning.Men vi skall inte bortse från att ävengrundutbildningen är betydelsefull.Vi har tidigare under det här tagit uppfrågan om behovet av fler platser igrundutbildningen. Men vi fick väl inte riktigtövriga riksdagsledamöter från att gå medpå det förslaget. Det är att beklaga.Jag tycker att det är bra att man i detta betänkandetydligare markerar vikten av kooperativautvecklingscentrum. Jag tror att sådana är väldigtviktiga just för kvinnors företagande och förkvinnors möjligheter att starta små egna företag.Det är en form som fungerar väldigt bra, och denhar vi god erfarenhet av i . Det tycker jagär positivt här.Anf. 98 () replik:Fru talman! När det gäller högskolan i kanjag säga att vi vill ha nya utbildningsplatser ochforskning. Det är nödvändigt för oss, och det härkommer vi att jobba för också i fortsättningen.En sak som jag skulle önska beträffande högskolani är att man där finge enentreprenörsutbildning. Det finns många olikagrenar som skulle kunna falla in här. Medytterligare litet resurser skulle man kunna startanämnda utbildning.Som jag har sagt utbildas vi väldigtmycket till löntagare men väldigt litet tillentreprenörer. Vi behöver nya företagare och nyaentreprenörer. Därför behövs det satsningar bådepå gymnasial nivå och på högskolan.Sedan till frågan om kooperativa företag. Ocksåsådana är viktiga för utvecklingen i länet, ochmånga har startats inte minst inom bl.a. omsorgen.Det gäller då särskilt på glesbygden. Detta finnsockså med i betänkandet.Anf. 99 () replik:Fru talman! Entreprenörsutbildning är kanskenågot som vi skulle kunna utveckla vidare. Vad jagser som angelägnast just nu när det gäller högskolanär ändå att den utbildning, den forskning och denuppdragsutbildning som finns inom kombinationenriskcentrum och högskola kan sättas i sjön och kanutvecklas. På samma sätt finns det mycket att görapå miljösidan där vi har speciella förutsättningar.Men de frågorna får vi återkomma till.Anf. 100 ():Fru talman! Regeringens regionalpolitiskaproposition emotsågs med stort intresse, inte minstav oss kvinnor. En av frågorna var om kvinnornaför första gången skulle bli synliga iregionalpolitiken.I propositionen Bygder och regioner i utvecklingsägs det att regionalpolitiken bör utformas utifrånett könsperspektiv. Kvinnors och mäns behov ochförutsättningar skall beaktas i det regionalautvecklingsarbetet. behöver särskildainsatser för kvinnor göras. Behovet av dessasärskilda insatser bottnar i att män även här utgörnorm. Regelverk utformat utifrån mäns behov ochförutsättningar passar inte kvinnorna och gör demosynliga.Kvinnor är underrepresenterade som företagare.Deras företag är i sin tur underrepresenteradebland de företag som har fått regionalpolitisktföretagsstöd. Jag har med glädje noterat attregeringen anser att företagsstöden bör fördelasjämnare mellan kvinnor och män.Landsbygdsstödet skall i princip inte ha någonnedre beloppsgräns och skall även kunna lämnas tills.k. Företagsstöden är inteheller begränsade till aktiebolag. Detta kommer attunderlätta för kvinnor som föredrar kooperativföretagsform eller enskild firma.Det är positivt att landsbygdsstödet kompletterasmed förstärkt rådgivning. Jag noterar att kvinnorsföretagande skall främjas i hela landet. Aviseradeförändringar av låneregler, så att de bättre passarkvinnligt företagande, emotses med intresse. Detglädjer alla berörda och även mig som motionär atttankarna kring regionala resurscentrum, kraven påsådana och även krav på ett nationellt centrum harfått genomslag i propositionen. Betänkandetsskrivning öppnar för en bred verksamhet inomdessa centrum. gäller det att alla krafter samlasoch att det bildas nätverk.Kvinnor själva ute i länen måste formulera behovenoch ge riktlinjer för hur det regionalaresurscentrumet skall se ut. Behoven ochförutsättningarna är olika, därför kommer det heltsäkert att se olika ut i skilda län. Det nationellacentrumet kommer att växa fram utifrån signalerfrån de olika regionala centrumen. Det är viktigt attKvinnokrafts erfarenhet och kompetens tas till varaoch att centrumet får en så självständig ställningsom möjligt. utformning ärviktig för framtiden.Kvinnorna och deras speciella behov somföretagare är nämnda i propositionen och ibetänkandet. Verktyg är nu givna för utveckling.Nu återstår att detta synsätt silar ner tilllänsmyndigheter och deras tjänstemän. På mässanKvinnor kan och dess seminarium Den andra sidanav myntet -- regionalpolitikens enögdhet, där någraav oss var med , framkom att en deltjänstemän, med betoning på män, kan ställa tillsvårigheter genom att inte lyssna och försöka förståvad det är som kvinnor vill och vad som behövs.Tora har i sin bok, som hade gett namn tillseminariet, ett par slående exempel på ''goddag-yxskaft-svar'' på kvinnors önskemål.Forskare i satsar t.ex. på att få fram enskördetröska för åkerbär. Då skall man ha i minnetatt åkerbär odlas på sammanlagt i Sverige.Åkerbärsodlaren i Korsträsk, en kvinna, har intealls frågat efter en maskin utan tycker tvärtom attden är onödig. Däremot skulle hon vara myckethjälpt av forskning på sprutbekämpningsmedel motohyra och ogräs, som lämpar sig specifikt föråkerbär.Det förekommer alltför ofta att en idé, viatjänstemän, sprids till så många företagare attmarknaden förstörs. Alla odlare i kanju inte försörja sig på att odla svarta vinbär.Fru talman! Det är viktigt och nödvändigt attkvinnorna nu syns i regionalpolitikens teorier. Detär livsnödvändigt att kvinnorna hörs och blirrespekterade i regionalpolitiken i praktiken.Anf. 101 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen 7 i detregionalpolitiska betänkandet.Utskottets majoritet avslår vår norrbottniska,socialdemokratiska motion om att Högskolan iLuleå skall få del av de förutvecklingsverksamhet somarbetsmarknadsministern skall dela ut till vissahögskolor i stödområdet. Den socialdemokratiskareservationen innebär bifall till motionen.De norrbottniska socialdemokraterna i kammarenhar ansett att har behov avutvecklingsmedel. har i dagnärmare 6 000 studenter. Den har en tekniskfakultet. Men mer än hälften av studenterna följerutbildningar utanför det tekniska och detnaturvetenskapliga området. Det hör till saken attHögskolan i inte har medel förforskningsstödjande åtgärder för denna icke-tekniska del.Fru talman! Samverkan mellan teknisk utbildningoch forskning och andra fakultetsområden är ettangeläget utvecklingsområde för att utvecklateknikområdet, men också för kontakt med detomgivande samhället. Då de icke-tekniskautbildningarna vid högskolan fortfarande saknarforskningsöverbyggnad, trots den storaomfattningen och den vikt som de har vidhögskolan, försvåras denna samverkan. Mot denhär bakgrunden bör även , somverkar inom stödområdet, ges möjlighet att erhålladel av de somarbetsmarknadsministern avser att fördela.Fru talman! Betänkandet tar också upp den störrefrågan om forskningsstödjande medel i allmänhettill . Det råder en mycket speciellsituation för högskolan när det gäller medel förforskning. Den har, som jag sade tidigare, ca 6 000studenter. 2 000 finns inomcivilingenjörsutbildningarna, för vilka det finns enteknisk fakultet. Men för resten av högskolansverksamhet -- lärarutbildningar, filosofie-kandidat-utbildningar, filosofie-magister-utbildningar ochekonomutbildningar -- finns det ingaforskningsanslag.Inom det tekniska området är resurserna förutbildning och forskning vid ungefär lika stora -- 115 miljoner förutbildning och 111 miljoner för forskning. Menutbildningar inom det samhällsvetenskapligaområdet, som jag räknade upp, omsluter 106miljoner kronor, medan forskningsanslaget inomdet området faktiskt är 0 kr.Högskolan i måste därför få de ekonomiskaresurser som krävs för att den skall kunna ge sinalärare inom andra sektorer än de tekniska sammamöjligheter till forskningsanknytning som andralärare i det svenska högskolesystemet. Det är ocksåviktigt med ett basanslag för forskning för atthögskolan skall kunna dra till sig ytterligareforskningsmedel.Fru talman! Mot den bakgrund som jag harbeskrivit har vi socialdemokrater här i kammaren inågra års tid motionerat om att tilldelas resurser för forskningsstödjandeåtgärder för den samhällsvetenskapliga delen avhögskolan. De här kraven har den borgerligamajoriteten gång på gång, och så sent som för enmånad sedan, avslagit.Men händer något märkligt som förmodligenberor på att det snart är val. I det betänkande somvi nu behandlar skriver den borgerliga majoritetenatt man skall överväga hur skallfå de här forskningsresurserna. Man erkänner -- detär bra och inte för tidigt -- att Högskolani kan behöva forskningsresurser till den icke-tekniska delen, men enligt den borgerligamajoriteten skall högskolan behöva vänta innan pengarna kommer.Detta tycker jag är uppseendeväckande av fleraanledningar. För det första finns det nu pengar attfördela till förforskningsstödjande åtgärder. Under anslaget C 47i budget finns pengarkvar att fördela för nästa budgetår. Härifrån skullehögskolan kunna erhålla medel.För det andra satsar regeringen stora summor påforskning i dessa tider. Man gör ett stort politisktnummer av det. Löntagarfonderna slaktas ochpengar i massor skall fördelas. Men när det gällerfördelningen av medel för forskningsstödjandeåtgärder till skall högskolanbehöva vänta till dess att regeringen har övervägtfrågan inför den forskningspolitiska propositionenoch eventuellt kommer fram till att det skulle varanödvändigt att fördela pengar.Jag tycker att skall snabba påforskningsutbyggnaden vid . Densocialdemokratiska reservationen 7 innebär, somjag sade, ett bifall till vår motion om att Högskolani skall få del av de 130 miljoner somarbetsmarknadsministern skall fördela.Den innebär också att en kommandesocialdemokratisk regering kankomma med ett förslag om ytterligareforskningsresurser till . Det är en väsentligskillnad jämfört med att i nära vänta på attborgerligheten skall överväga frågan inför denforskningspolitiska propositionen.Fru talman! Jag yrkar alltså bifall till densocialdemokratiska reservationen.Till sist vill jag bara säga att jag är mycket glad överatt utskottet, bl.a. med anledning av ensocialdemokratisk motion från , har etttillkännagivande till regeringen om att Älvsbynskommun skall kunna få ytterligare regionalpolitisktstöd.I detta anförande instämde ().Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )5 § Ändringar i avtalet om Europeiskaekonomiska samarbetsområdet, betänkande1993/94:23 Ändringar i avtalet om Europeiskaekonomiska samarbetsområdet, m.m.(prop. 1993/94:203).Anf. 102 HANS ():Fru talman! Vi skall behandla utskottetsbetänkande om ändring i , den s.k.skarv-acquisen. Det är ungefär 500 rättsakter somhar tillkommit till slutet av år1993. Som vanligt i dessa EES-sammanhang är detbråttom, bråttom. Då blir det problem meddemokratin.Den motion som har väckt medanledning av prop. 1993/94:203 tar fasta just pådemokratifrågan och möjlighet ochförmåga att behandla ett aktstycke av den härtypen. Vi påpekar att rättsakterna inte fannstillgängliga förrän -- tror jag -- innanmotionstiden gick ut. I betänkandet argumenterarman emot oss och säger att det finns sex band. Ja,de finns, men de fanns inte när vi skulle påbörjamotionsbehandlingen.Propositionen innehåller en hel serie engelskatexter. När blev det självklart att riksdagsledamöterförstår engelska, i alla fall när det gäller att i snabbtakt förstå innehållet? När vi tittade i databasen fickvi klart för oss att de rättsakter som hör tillpropositionen inte fanns registrerade. Vi fick ocksåklart för oss att de beteckningar som fanns idatabasen skilde sig från dem som fanns ipropositionen.Man kan säga att detta är detaljer och att det inteär så farligt. Men jag vill mena att detta är farligt.Jag har roat mig med att höra medriksdagsledamöter om de känner till vad som står idessa rättsakter och vad direktiven handlar om. av akterna är oförargliga, andra är det kanskeinte. Nästan alla ledamöter har svarat: Nej, hemsktnog har jag inte tittat på det över huvud taget ännu.Jag har inte sett dem. Det är hemskt vilka bibbor viskall klara av på så kort tid.Precis så är det. Det är mycket dålig demokrati närriksdagen på en gång skall ta ställning till 500rättsakter, ändringar i 500 direktiv, och de inte ensfinns i rimlig presentation.Vi har fått visst stöd för denna kritik. I betänkandetpå s. 11 hänvisar man till att trafikutskottet hartyckt att det inte var så väldigt bra presenterat avregeringen i propositionen och att den lämnarmycket övrigt att önska. hållermed.Det förhållandet hindrar emellertid inte attutskottet också delar den uppfattning som uttrycksi trafikutskottets yttrande, nämligen att regeringensredovisning för om t.ex. innebörd ochkonsekvenser av olika rättsakters införlivande medsvensk rätt kunde göras mer fullständig än vad somär fallet i föreliggande proposition.Detta, om något, är väl ett understatement, skullejag vilja säga. Är det något som är av intresse förriksdagen så är det innebörd och konsekvenser avinförlivande av dessa rättsakter i svensk rätt. Det äratt se det mycket bagatellartat att bara noteradenna kritik i förbifarten.För oss är detta så viktigt att det får oss att yrkaavslag på propositionen. I stället föreslår vi att manskall återkomma, presentera materialet på ettrimligt sätt och analysera dess effekter. Det börhelst ske i en serie propositioner, indelade efterämnesområde.Jag är över huvud taget ganska bekymrad när detgäller direktiv. Då talar jag inte om den stora fråganom vi skall tillhöra EES eller EU eller inte, utan jagtalar om den situation som vi faktiskt befinner ossi.Jag minns när vi diskuterade direktiv /187, dets.k. överlåtelsedirektivet, som gäller arbetstagaresrättigheter vid överlåtelse. Då drev vi iArbetsrättsutredningen, precis som ordförandenÅke , uppfattningen att vi måste lagstiftaoch införliva detta i svensk rätt. Tjafs, sade allaandra partier. Vi motionerade i anslutning till denarbetsrättsliga propositionen, men hösten 1993avslogs våra yrkanden om att det var viktigt attinförliva detta i lagen till stöd och skydd förarbetstagarna.Efter anmälan från några svenska jurister har nuESA sagt att vi måste sköta detta bättre i Sverigeoch införliva detta direktiv. Det lärde mig att det ärnågonting som inte fungerar.En annan sak som gjorde mig mycket bekymrad varnär jag i senaste numret avArbetarskyddsstyrelsens tidning att den har beslutat tillåtaämnet parafenylendiamid. Varför har man då gjortdet? Jo, man säger att det är helt okej i enlighetmed , och säkerhetsåtgärder.När jag frågade sade man attdetta är en katastrof. Ämnet har varit förbjudet i 50år i . Vi kommer att få ökade allergier. LeifAringer, överläkare på Arbetarskyddsstyrelsen, ärbedrövad över regeringens beslut att upphäva dethalvsekelgamla svenska förbudet. ,docent på , menar attregeringens tillåtelse att användaparafenylendiamid i kosmetiska produkter innebären stor försämring av allergiläget i . Detdrabbar främst frisörer.Varför skedde detta, och vad gjordeLäkemedelsverket? Jag har skaffat fram direktivet,och i artikel 12 står det att om medlemsstat pågrundval av utförlig motivering konstaterar attkosmetisk produkt, trots att den motsvarar kraveni detta direktiv, kan utgöra en hälsorisk, kan manprovisoriskt förbjuda utsläppandet av denna påmarknaden.Det gjorde inte regeringen. Vem hänvisade man tilldå? Det undrar jag. ,, Arbetsmiljöinstitutetsäger nej till detta. Vilka högre makter är det somavgör sådana frågor? Detta gör mig mycketbekymrad.Jag är också bekymrad eftersom jag somintresserad suppleant i arbetsmarknadsutskottetinte noterade detta. Vi har inte behandlat dennafråga, som ligger inomArbetsmarknadsdepartementets område. Det rörsig om en serie direktiv. En del är oförargliga, ochnågra har vi redan klarat av, t.ex. information tillnyanställda. Andra är mycket kontroversiella ochbordlagda i en utredning på departementet, t.ex.arbetstidsdirektivet.Jag har noterat att detta över huvud taget inte harvarit uppe till behandling i vårt utskott. Jag vet intevar felet ligger, eftersom jag också har noterat attutrikesutskottet har skickat ut materialet till allautskott. Men det har aldrig varit uppe tilldiskussion -- jag har kontrollerat det iprotokollet. Om det fastnade i papperskvarneneller på kansliet vågar jag inte säga, men ingen hardiskuterat detta i arbetsmarknadsutskottet.Detta gör mig mycket bekymrad men inteförvånad, eftersom det skall gå på så . Jaginser också att det vimlar av ytterligare direktiv somhar antagits . Det finns direktiv somligger ''i röret'', i pipeline, och direktiv som inte harkommit dit ännu och kallas för pre-pipeline. Långarader av direktiv är på gång, har kommit långt ellerär i princip klara. Jag inser ju vilken vår förmågaoch möjlighet att ta ställning till dessa kommer attvara när den dagen kommer.Det gör mig oroad, eftersom jag också vet attregeringen och de riksdagspartier som gillar ettEU-medlemskap planerar för att vi skall ha en och remittera så att utskottkommer in i arbetet, vid ett medlemskap, vill säga.Men vem planerar något med avseende på densituation vi har med ett ? Det ärdetta vår motion handlar om. När det går till så härkan man prata om demokratiskt underskott.Därför yrkar vi avslag på propositionen. Vi yrkarpå en återförvisning. Regeringen får återkomma iflera propositioner och ha översättningar klara.Den får presentera förslag och direktiv på ettrimligare sätt och se till att de innehåller en analysav hur det ser ut i förhållande till den svenskaverkligheten och det svenska rättsläget.Vi måste , medan vi har ett , ha ettsystem där vi integrerar i arbetet. Jag harnu tagit upp några exempel där man inte alls gördet. Jag kunde ta upp många andra också.Riksdagens politiker har ingen aning om vad sompågår. Vi får arbetsmiljöregler som inte stämmermed de beslut som vi har fattat därför att direktiventvingar på oss dem, och inte ens tvingar eftersomregeringen fattar något slags administrationsbeslut.Jag tror att avdelning UDH håller på att ersättariksdagens fackutskott. Att man inte vill göra dettanu, i en EES-situation, tolkar jag nästan som vill att det skall se riktigt illa ut ur demokratisksynvinkel. Sedan planerar man för en litet annanmekanism under ett EU-medlemskap. Jag kan inteacceptera det här.Jag delar åsikterna som har förts fram iVänsterpartiets motion, som ocksåhar uttryckt i en meningsyttring. Jag står bakomden, men för att spara kammarens tid nöjer jag migmed att yrka bifall till meningsyttringen undermom. 1 och 3.Anf. 103 ():Herr talman! Låt mig börja med att påminna om attEES-avtalet är mycket viktigt för . Det göratt vi, liksom övriga EFTA-länder med undantag avSchweiz och , är med i den inremarknad som har etablerats i . Det göratt vi kan handla på den västeuropeiska marknadenpå någorlunda lika villkor med länder och företagsom finns inom den europeiska unionen. Det finnsfortfarande skillnader. Det finns fortfarande vissahandikapp kvar för svenska företag, men i viktigadelar innebär ändå möjligheter tillkonkurrens på lika villkor.Det är kanske också viktigt att säga att detta ärbetydelsefullt för företag som är verksamma iSverige. brukar man påminna om att vårastorföretag redan finns i EU. Det är ju riktigt. Menför de produktionsenheter som är verksamma iSverige är det viktigt att vi tar bort olika typer avbyråkratiska hinder för handel och samverkan medövriga . Det är viktigt att vi finns medpå den inre marknaden. Det är viktigt att fungerar väl och smidigt.När det är sagt vill jag också instämma i att det finnsbekymmer, precis som har framförts frånVänsterpartiet. Nackdelen med den lösning somEES-avtalet innebär är ju att vi måste ha engemensam lagstiftning för hela detta område, menvi deltar inte fullt ut i den beslutsprocess som lederfram till den gemensamma lagstiftningen. Vi finnsinte med i de viktigaste beslutsinstanserna, i EU:sministerråd, i och det finns ingasvenskar i osv.Den situation som står inför vid det härtillfället är litet speciell. Den kommer rimligen inteatt upprepas. Att vi har fått en så oerhördanhopning av lagstiftningsärenden beror på denförhandlingsteknik som man hade. Man satte en''deadline'' för vilken lagstiftning som skulle tasmed i huvudavtalet. All lagstiftning som kommitdärefter har samlats i den proposition som viskall behandla just . Detta har naturligtvis skapatett speciellt läge.Det hela förvärrades av att EES-avtaletsförverkligande försenades genom en utdragen ochbesvärlig ratifikationsprocess. Det gick merän vad man hade tänkt sig. Därför får vi plötsligt bunt på bord. Det är två och etthalvt års EES-lagstiftning. Det är ett orimligtförfaringssätt.Men att å andra sidan, som Vänstern vill,återremittera det här och komma igen i ett antalpropositioner innebär att viktiga delar avEES-avtalet förblir ur spel fram till dess att vi harkunnat gå igenom den här apparaten. Det voreganska skadligt för . Vi står här i en litetkärv valsituation.Vill vi att skall fungera väl och fungeranu måste vi anta den här gemensammalagstiftningen. Vill vi ha den omsorgsfulla process,när det gäller hanteringen, som vi egentligen bordeha får vi acceptera att inte kommer attfungera på ett tillfredsställande sätt i ytterligare etthalvår.