prot · GI0923 · 1994-11-16 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:23Onsdagen den 16 novemberKl. 9.00 13.22Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § AvsägelserTalmannen meddelade att () ochIngegerd () avsagt sig sina uppdrag attvara suppleanter i valprövningsnämnden.Kammaren biföll dessa avsägelser. 2 § Anmälan om kompletteringsval tillvalprövningsnämndenTalmannen meddelade att socialdemokratiskariksdagsgruppen på grund av uppkomna vakanseranmält och somsuppleanter i valprövningsnämnden efter SörenLekberg respektive förklarade valda tillsuppleanter i valprövningsnämndenBjörn ()() 3 § Fortsatt sjukledighetTalmannen meddelade att ()ansökt om fortsatt sjukledighet den 30november - den 16 december.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att () skullefortsätta tjänstgöra som ersättare för . 4 § Meddelande om muntliga frågor tillregeringen den 17 novemberTalmannen meddelade att följande statsråd skullenärvara vid frågestunden torsdagen den 17 novemberkl. 14.30: utrikesminister ,justitieminister , näringsminister , statstrådet , statsrådet och statsrådet besvarar såväl allmänpolitiska frågorsom frågor inom sitt eget ansvarsområde inomregeringen. Frågorna till övriga statsråd förutsättsberöra deras ansvarsområden inom regeringen. 5 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1994/95:110 till kulturutskottetMeddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att konstitutionsutskottetsbetänkanden KU1, KU2, KU3, KU4, KU5, KU6,KU7, KU11 och KU12 skulle avgöras i ettsammanhang efter avslutad debatt.6 § Valperiodens längd m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1994/95:KU1 Valperiodens längd m.m.Anf. 1 ():Fru talman! har, som kanske en ochannan känner till, inte deltagit i förstabeslut om dessa nu vilande grundlagsfrågor. På grundav den praxis som har utvecklats i grundlagsfrågor harvi inte heller någon formell möjlighet att yrka pånågot slag av ändringar och inte heller strykningar.Jag skall återkomma till den frågan i ett senareärende.I detta ärende, där huvudfrågan handlar om enförlängning av valperioden till , är vi positiva.Men vi är inte nöjda. Det hade varit ett lämpligttillfälle att genomföra en förändring för att skapaskilda valdagar med kommunalvalen för sig ochriksdagsvalen för sig. Särskilt i den situation vi är , när är på väg att avveckla sig själv somlagstiftare, ter det sig orimligt att mer eller mindremarginella riksfrågor skall tillåtas störa de viktigakommunalvalen.Skilda valdagar skulle vara en betydelsefullinjektion för den lokala demokratin i närmedborgarinflytande allt mer kommit att handla ompengar. Men det är uppenbart att majoriteten inte villha det så.Kanske är det fråga om en rädsla från den gamlaoch alltmer desorienterade partierna att detta skulleinnebära slutet för dem. Men jag är inte alls säker påatt det skulle vara så dåligt. Nya partier mer i taktmed folkviljan och tiden är antagligen nödvändiga föratt folkstyret över huvud taget skall överleva.Anf. 2 ():Fru talman! Det är inte nu tillfälle eller anledningatt ta upp en större debatt om dessa betänkanden somgäller vilande grundlagsbeslut. Den debatten har vifört tidigare. Men jag vill göra några anmärkningarmed anledning av det sade.Han uppehöll sig särkilt vid det önskvärda att viskulle få skilda valdagar vid landstings-, kommunal-och riksdagval. Jag kan instämma helt med honom påden punkten. Detta är en synpunkt som förts framgång efter annan ifrån Moderata samlingspartiets sida.Men vi vet också att partiledaröverläggningarföregick dessa förslag till ändringar i grundlagen. Vidde partiledaröverläggningarna blev resultatet, somalltid i en demokrati, en kompromiss. Vi ansåg det förvårt vidkommande viktigare att vi fick en utökningmandatperiodens längd, och då fick vi acceptera attytterligare ha den gemensamma valdagen. Jagär övertygad om att utvecklingen kommer attdriva fram en åtskillnad mellan de olika valen.När det i övrigt gäller reflexionerom lagstiftningsarbetet i denna kammare delar jaginte hans synpunkter. Jag tror att kammarensledamöter kommer att fåerfara att det är en myckenhet av arbete som väntardem.Fru talman! Med detta ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan i konstitutionsutskottetsbetänkande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §.) 7 § Reformera riksdagsarbetetFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1994/95:KU2 Reformera riksdagsarbetet. (försl.1993/94:TK1 och TK2 samt prop.1993/94:77).Anf. 3 ():Fru talman! Vid den första behandlingen av dettaärende förlåg en meningsyttring från Vänsterpartiet.Jag har i ett särskilt yttrande till KU:s betänkande nr 2velat markera att vi även om vi accepterarförändringarna i förslagen till reformering avriksdagsarbetet står fast vid de ståndpunkter som vidär framhöll.Övergången till att budgetåret skallöverensstämma med kalenderåret är i sig rimlig. Menden borde enligt vår mening av arbetsmässiga skäl halett till att valdagen flyttats till något veckoslut maj/juni. Vi kommer senare undermandatperioden att aktualisera den frågan.Genomförandet av den s.k. rambeslutsmodellenkan komma att medföra en del problem ur praktiskmen även principiell synpunkt som det också finnsanledning att diskutera och kanske behandla på nyttnär vi har vunnit konkreta erfarenheter av reformen.Enligt regeringsformen är folketsfrämsta företrädare. Med det förstås hela riksdagen.Denna formulering i första kapitlet innebär att en delav inte kan ställas över den övrigariksdagen, om vi ser saken principiellt. Men ger viju faktiskt finansutskottet en viss överhöghet. Då kandet visserligen hävdas att det blir i frågor som gällerdess kompetens. Men finns det i det vilandeförslaget, i 3 kap. 7 § riksdagsordningen, ettstadgande som innebär att finansutskottet även kan gåin på andra utskotts fackområden. Enligt vår meningbör det egentligen aldrig få ske utan att berördafackutskott får yttra sig.Det är vidare så att det måste finnas en marginalför de särskilda fackutskotten att ta initiativ utan atthindras av finansutskottet. Om det så krävs skall alltsåett utskott kunna föreslå extra insatser elleromfördelning av resurser mellan utskott.Faran med det föreslagna systemet är att detcentraliserar makten i till finansutskottet.Det återverkar också på livet i de olika partierna ochpartigrupperna. Det leder till en centralisering avmakt. Det kan skapa demokratiska problem. Det bliralltför få människor som har den egentligabeslutsbefogenheten när det gäller de ekonomiskafrågorna.Systemet kan också leda till en något märkligarbetsbelastning på skatteutskottet. Det upphörvisserligen att vara ett obligatoriskt utskott iriksdagen, och man kan fråga sig om avsikten är attfinansutskottet helt skall ta överskatteutskottets uppgifter.Det föreslagna systemet kanske inte besannardessa farhågor när det verkar i praktiken, men det börgranskas kritiskt utifrån dessa aspekter när det harfungerat . Det finns alltså anledning attåterkomma i de här frågorna.Vi har också velat markera att det är viktigt, närfinansutskottet nu får en vidgad roll, att alla partiersom har kommit in i genom att nå över 4 %i riket skall ha rätt att delta i finansutskottets arbete.Nu är det så den här mandatperioden, men det böregentligen läggas fast även för framtiden om dettasystem skall bestå.Med dessa markeringar vill jag tillstyrka förslageni KU:s betänkande nr 2.Anf. 4 ():Fru talman! Förslagen i den här frågan omreformering av arbete är också bra iviktiga delar. De är kanske också nödvändiga. Mendet finns också mindre bra sidor.Förslaget att EU-anpassa det statliga budgetåret ärt.ex. Ni vet väl att det finns ett EU-direktivsom säger att statsbudgeten skall följa kalenderåret.Men en fullständigt självklar följd av att budgetåretförändras vore naturligtvis att ändra valdagen också.Det var också inne på tidigare.I den nya riksdagsordningen kommer det nu att ståföljande: "då riksdagsval hålles ,skall budgetpropositionen avlämnas senast en veckaefter öppnande.Om hinder möter till följd av regeringsskifte attiakttaga vad som föreskrivits i första stycket, skallbudgetpropositionen avlämnas efter atten ny regering har tillträtt, dock senast den 15november. "Därefter skall motioner lämnas och helabudgetprocessen i gås igenom. Jag anserinte att det är möjligt för en ny regering och en nyriksdag att klara ett seriöst budgetarbete på så kort tidsom man nu kommer att tvingas till. Det gällersärskilt om man bildar en minoritetsregering som ären koalition mellan flera partier. Då måste det i storutsträckning behandlas i senare.Detta vet naturligtvis alla om, men ändå skall vinu fatta ett beslut som ingen egentligen vill ha. Detallmänna valet blir kvar i stället för attflyttas , vilket vore naturligt.En annan fråga som jag också tycker är viktig attdiskutera framöver är den överordnade ställning somges till finansutskottet. Jag tycker att det principiellt ärganska tvivelaktigt. Som flera debattörer har sagt,bl.a. en avgående talman, finns det inget empirisktstöd för att och den nuvarandebudgetprocessen har lett till ökade utgifter och varitbudgetdrivande. Detta har i stället helt andraförklaringar, t.ex. problemen med de allt störreunderskott som vi har haft i statsbudgeten de senasteåren. Det är dessa förklaringar vi måste hitta i ställetför att söka efter skenförklaringar som skall se vackraut.Men å andra sidan är det rimligt att skapa en mersamlad budgetprocess. Den har ju varit mycketsplittrad i . Det jag ser som mestproblematiskt är att regeringen ges en störremaktställning på bekostnad av . När man nulyfter bort mycket av lagstiftningsmakten frånriksdagen genom EU-medlemskapet och dessutomcentraliserar en hel del av budgetprocessen tillfinansutskott och ger regeringen mer makt iekonomiska frågor och i budgetfrågor är risken storatt inflytande minskar väsentligt även pådet området. Därför vore det rimligt att göra engrundlig utvärdering av det här systemet efter någraår.Vi yrkar bifall till förslagen i propositionen.Anf. 5 ():Fru talman! Även detta är frågor som har stöttsoch blötts och på många håll iriksdagen. Det tog sin tid innan man kunde enas omde beslut som har föregått det slutgiltiga beslut som viskall fatta i dag.Jag fäste mig vid framför allt tre frågor som togsupp av de föregående talarna.Det var övergången till kalenderår för den statligabudgeten och statens finanser över huvud taget. Jagkan försäkra att detta inte har någotmed ett EU-direktiv att göra. Den här frågan har tagitsupp och diskuterats i långt innan EU fanns.Det har varit rätt opraktiskt att ha ett budgetår förkommuner och ett annat för staten. I det här fallet hardet varit staten som fått anpassa sig.Den andra frågan som togs upp var frågan omvalets förläggande. Jag befinner mig i den svåra sitsenatt jag måste dela de tidigare talarnas uppfattning iden här frågan. Jag tror - och det har framförts frånmitt parti vid olika tillfällen - att det sannolikt blirmycket besvärligt att ha ett val förlagt till hösten.Budgetarbetet får svårt att fungera. Vi skulle föredraatt ha valdagen förlagd , om vi nu skall ha enpermanent valdag över huvud taget. Jag tror att detvore mer praktiskt av många olika skäl.Den tredje frågan som togs upp i sammanhangetgällde finansutskottets roll. Vi kanske behöver enreformering av hela budgetprocessen. Då har det tettsig rimligt att ge finansutskottet en viktigare roll attspela i de här sammanhangen. Men det är mycketmöjligt att vi, när någon tid har förflutit, säger oss attdessa reformeringar av arbete inte var debästa. Då är vi väl inte sämre damer och herrar än attvi kan ändra oss och fatta de nya beslut som kanerfordras.Med detta ber jag att få yrka bifall till hemställan ikonstitutionsutskottets betänkande nr 2.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §)8 § En ombildning avarbetsgivarorganisationen för det statliga områdetFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1994/95:KU3 En ombildning avarbetsgivarorganisationen för det statliga området(vilande grundlagsbeslut och följdlagstiftning)(prop. 1993/94:77).Anf. 6 ():Fru talman! Det föreliggande grundlagsförslagetingår som en del i en större förändring somVänsterpartiet motsatt sig. Denna förändring innebäratt omvandlas och attorganisationen på det statliga arbetsgivarområdet gesen alltmer självständig ställning. Vi ser denna helhetsom ett led i politiken att länka samman det statligauppträdandet som arbetsgivare med övrigaarbetsgivarintressen.Vi menar att staten i görligaste mån måste ståneutral i kampen mellan kapital och arbete. Staten bördå snarare befordra jämlikhet och en solidarisklönepolitik genom sin löne- och arbetsgivarrollgentemot de statligt anställda. Staten borde leva upptill att vara en mönsterarbetsgivare. Vi har menat attsjälva helheten, där det vilande grundlagsförslagetingår, har en helt annan utgångspunkt än detta ochkommer därför under innevarande riksdagsperiod attåterkomma med förslag till en annan politik påområdet än den där detta förslag ingår.Därför fullföljer jag vår tidigare inställning ifrågan och yrkar bifall till de båda reservationer somjag fogat till betänkandet, i den form de har fått när dehar delats på kammarens bord, vilket innebär att jagyrkar avslag på de båda grundlagsförändringarna.Anf. 7 ():Fru talman! Den föreslagna ombildningen avarbetsgivarorganisationen är en av många viktiga bitarför att förändra den statliga organisationen. Utskottetsmajoritet tycker att det är viktigt att den ökadesjälvständighet som det här förslaget innebär ocksåkommer till stånd, varför jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §.) 9 § Förvaring av allmänna handlingar hosandra organ än myndigheterFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1994/95:KU4 Förvaring av allmänna handlingar hosandra organ än myndigheter (vilandegrundlagsbeslut och följdlagstiftning) (prop.1993/94:113).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades efter 14 §.) 10 § Inkorporering av Europakonventionenoch andra fri- och rättighetsfrågorFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1994/95:KU5 Inkorporering av Europakonventionenoch andra fri- och rättighetsfrågor .Anf. 8 ():Fru talman! Ett sätt skulle kunna vara att faktisktha sådan högläsning som har förekommit i Finlandsriksdag. Här finns ett dokument att läsa som jag troratt de flesta skulle tycka vara väldigt intressant ochsom föreligger i ny svensk översättning, nämligenEuropakonventionen. Det är en betydelsefullkonvention. Den är betydelsefull för hela Europasfolk, för vårt folk men kanske ännu mera för de nyastaterna, som på det sättet får en europeisk rätt tillhjälp för sina samhällsskick.Nu är den här konventionen i många stycken enmycket bred konvention, inte så precis.Konventionsorganen tolkar den, och de tolkar denmed hjälp av den nationella rätten. Därför är detbetydelsefullt hur den nationella rätten ser ut, och detär därför som inkorporeringen, dvs. att den kommeratt gälla direkt i , också har ett sammanhangmed hur svensk nationell rätt ser ut och hur svenskgrundlag ser ut.Det är av det skälet som det finns ett sammanhangmellan de här två frågorna, och det är av denanledningen som vi från majoriteten ikonstitutionsutskottet menar att de särskilda yttrandensom finns från och från är rimliga.Ersättningsfrågorna är reglerade tidigare iregeringsformen men blir tydligare reglerade i det härförslaget vad gäller rådighetsinskränkningar.Allemansrätten, som har varit oreglerad,blir det , och det är en betydelsefull signal tillkonventionsorganen, om det skulle komma upp tvistervad gäller allemansrätten.Jag vill också framhålla att med den föreslagnanya lydelsen gäller att ersättning skall bestämmasenligt grunder som anges i lag. Det är sålunda vanliglag som skall tillämpas i , och här finns detutrymme för svenska politiska partier att formuleralagstiftningen, naturligtvis under regeringsformensbestämmelser, och här finns också förutsättningar förde svenska myndigheterna att tillämpa svensk lag ienlighet med något skiftande praxis genom tiderna.Med dessa ord vill jag yrka bifall tillkonstitutionsutskottets hemställan.Anf. 9 ():Fru talman! har förordat att vi skallinkorporera i svensk grundlag.Vi är alltså mycket nöjda med att detta nu genomförs.Vi är också nöjda med att allemansrätten nu - omän på ett allmänt sätt - blir omnämnd i vårregeringsform och tycker att den föreslagna formenlyckas undvika de svårigheter som kan uppstå attmera i detalj reglera en sedvanerätt.Vi är också för att i det andra kapitlet skrivs in enparagraf om rätt till utbildning.Vad vi däremot icke är överens medutskottsmajoriteten om är att egendomsskyddetförstärks i regeringsformen.Egendomsskydd i den allmänna form som detanges i tilläggsprotokoll 1 till konventionen om skyddför de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna kan accepteras. Däri heter det: "Varjefysisk eller juridisk person skall ha rätt till respekt försin egendom. Ingen får berövas sin egendom annat äni det allmännas intresse och under de förutsättningarsom anges i lag och i folkrättens allmännagrundsatser. "I den svenska regeringsformen har angivits har rätt till ersättning om ens egendom tas ianspråk. Men i det nu föreliggande förslaget vidgasskyddet för egendom ytterligare, i en detaljmässighetdessutom som dispositionsmässigt inte står i paritetmed behandlingen av övriga rättigheter i 2 kap.regeringsformen.Denna förstärkning av egendomsskyddet har intevarit påkallad av inkorporeringen av den europeiskakonventionen. Socialdemokraterna och de borgerligapartierna har gjort gemensam sak om att särkaegendomsskyddet, och säger detuttryckligen, för att söka påverka den europeiskakonventionen och få till stånd att konventionen ocksåbeaktar detta med rätt till ersättning.Detta är alltså inte en följd av den europeiskakonventionen - då hade jag ju inte kunnat invända,eftersom jag vill ha konventionen införd - utan det ärett eget initiativ för att påverka konventionensinnehåll, vilket framgår av utskottets betänkande ochockså av vad som sades av utskottsmajoritetenstalesman.Därför är kopplingen mellan dessa båda ärendenkonstruerad och icke nödvändig.Enligt min mening kan alltså den europeiskakonventionen inkorporeras i vår regeringsform utanatt det behöver medföra att vi förstärkeregendomsskyddet i regeringsformen.Då dessa ärenden emellertid har bakats ihop av enmajoritet i och givits ett konstrueratsamband finns det ingen möjlighet att stödjaen inkorporering av den europeiska konventionen ochyrka avslag på antagande av förslag om förstärkningav egendomsskyddet.Skälet som anges är att paragraferna måste sessom en helhet. Jag menar att det reser betänkligheterav principiell natur. Om en konstellation av partierblandar olika grundlagsparagrafer som inte mednödvändighet följer av varandra till ett s.k. paket,medför det faktiskt att man stänger möjligheten attrösta för den ena förändringen, men mot den andra,om man nu har de ståndpunkterna.Grundlagsstiftning skall ske med två likalydandebeslut med mellanliggande val. Väljarna skall i valet iprincip ha möjligheten att påverka grundlagsbeslutet.Om det t.ex. sker en majoritetsförskjutning frånpartier som har intresse av att stärka äganderätten tillpartier som i varje fall inte borde dela detta intressehar frågan blivit upplåst genom paketlösningen.Väljarna, som i teorin skall kunna påverkagrundlagsstiftning i valet, får härigenom intemöjligheten att uttrycka ett ja till Europakonventionenmen ett nej till förstärkning och skydd aväganderätten. Idén med grundlagsstiftning - tvålikalydande beslut med mellanliggande val - förlorarnågot av sitt innehåll när frågan låses på detta vis.Frågan om skydd i grundlag för egendom ochutnämnande av egendom som en grundläggande fri-och rättighet är problematisk och något som tidigarehela arbetarrörelsen, men tyvärr enbart det mindrepartiet, varit motståndare till.Om egendom bara vore förvärvad genom på egnaarbetsinsatser grundade inkomster skulle problemetinte finnas. Ingen vill ge samhället rätt att slitakläderna av folk, men det är skillnad mellan att ägasina tröjor och byxor och att äga , Electroluxeller . Det är skillnad mellan att äga sin egenbostad och att äga många andras bostäder.De väsentliga egendomsförhållandena i samhället,som paragrafen egentligen avser, är ägande av företagoch naturtillgångar. Det är egendomsslag som oftaoch historiskt sett har sin grund i expropriering och irikedom skapad genom att man via sin egendomkunnat tillägna sig frukterna av andras arbete.Ägande av produktionsmedel, antingen det ärindustrier eller massmedieföretag, ger makt överandra. Ägandeförhållandet är inte en relation mellanmänniska och ting, mellan företagsägaren och hansföretag, utan en maktrelation mellan företagsägarenoch hans anställda eller andra människor i samhället.Den egendom som ger makt över andra ger ocksåmakt över deras rätt till arbete och utkomst och överderas möjligheter att utöva demokratiska fri- ochrättigheter på arbetsplatsen. Den ger också rätt attavgöra, även om det finns vissa inskränkningar, ommänniskorna skall ha en arbetsplats att gå till överhuvud taget.Denna egendom är egentligen grunden förojämlikheten i samhället. Den är grunden för en klassmakt över andra. Det kan verkligen ifrågasättas omgrunden för ojämlikhet i samhället - grunden för ettfåtals sociala, ekonomiska och kulturella övermakt -skall betraktas som en grundläggande fri- ochrättighet.Den förstärkning av egendomsskyddet som nusker och som blandats ihop med Europakonventionenför att påverka också innehållet i denna konvention äralltså på principiella grunder enligt min meningfelaktig. I praktiken kan den leda till att t.ex.miljövårdsarbete försvåras, genom att genomförandetav krav på t.ex. skogs- och markägare att tamiljöansvar i sin markanvändning försvåras.Frågan om ett stärkt egendomsskydd har nuknutits ihop med andra ändringar som vi bedömervara mycket positiva. Eftersom förslaget måste antas isin helhet nödgas vi att inte rösta emot det. Jag har idetta anförande velat markera att vår kritik motgrundlagsskyddet av äganderätten och förstärkningenav detta skydd består. Vi kommer därför senare undermandatperioden att ställa förslag om ändrad lydelseav regeringsformens 2 kap. 18 §.Anf. 10 () replik:Fru talman! Det är alldeles riktigt att det handlarom gällande rätt som får en utökadgrundlagsreglering. Det gäller både ersättningsfrågorvid rådighetsingrepp och allemansrätten.Allemansrätten kan sägas vara ungefär motsatsen tillden ideologiska utveckling som gjordeangående naturtillgångarna och deras tillgänglighetför alla svenska medborgare.Det är betydelsefullt att vi gör denna markeringgentemot kommissionsorganen så att de inte träffardomslut som går emot gällande svensk rätt. Viundviker att ersättningsprinciperna vidgas eller attallemansrätten tolkas på ett sätt som vi inte är bereddaatt acceptera uppe i Sverige.Jag vill också säga att det finns ett direkt sambandi regeringsformen mellan konventionen och deföreslagna regleringarna. Det gäller § 23, som knyterihop och tolkning avkonventionens tillämpning i förhållande till andralagstiftningar i vårt land.Det påstående som görs om att sakerna inte hängerihop måste avvisas. Det är i verkligheten inte blott enöverenskommelse mellan flera partier. Det finns ävenett sakligt samband mellan frågorna.Anf. 11 () replik:Fru talman! Frågorna har blivit en enhet genom enöverenskommelse mellan flera partier, men om maninte hade kommit överens hade frågan kunnatformuleras på ett annat sätt. Det finns inte någonting iEuropakonventionen som föranleder oss att stärka detegendomsskydd som redan finns i 2 kap. 18 §.Det är som sade i sitt förstaanförande, och som det står att läsa i utskottetsbetänkande: Riksdagsmajoriteten vill med dennaåtgärd påverka innehållet i konventionen.Jag håller med om det som sägs omallemansrätten. Det är en av de punkter jag omnämnersom skäl till att vi icke kommer att rösta emotförstärkandet av egendomsrätten, trots att vi skullevilja göra detta.