prot · GI0943 · 1994-12-15 00:00:00 — barn och gamla människor.Många är kommunpolitiker därför att de är besjä-lade av tanken på att få skapa förutsättningar för braomsorg för alla barn. Med bra omsorg menar de oftalitet olika saker, och inte alltid barnom-sorg. Hur de kommer fram till vad de menar och hurde vill ha det har att göra med den demokratiska dis-kussionen i kommunen och demokratins villkor. Där-för är det en viktig princip att kommunerna ocksåfaktiskt får möjlighet att ta ansvar när de skall göradet.Kommunpolitiker är inte kommunpolitiker för atthäva valfriheten för sina kommuninnevånare. Detvore ett konstigt skäl att bli kommunpolitiker.Vi talade om att vårdnadsbidraget efterfrågas avfå. Jag har undersökningen här. Den säger att en fjär-dedel av kds sympatisörer föredrar vårdnadsbidragframför daghem, medan hellre satsar på daghemän på bidraget. kan tänka sig vårdnadsbidraget,men bara om det inte inkräktar på daghemmets resur-ser.Det var ju just det. Det är ont om pengar. Detgäller att skapa en familjepolitik med kvalitet i dedelar där den finns och måste finnas. Det gäller t.ex.bra daghem till alla barn.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag tycker faktiskt att det skulle varalitet genant för en så klok kvinna som referera till den där undersökningen. Det är jualldeles självklart att folk reagerar om man ställer enfråga som utgår ifrån att folk tror att det går att ta bortdaghemmen. Varenda sunt tänkande människa begri-per att det skulle bli något av en katastrof för Sverigesföräldrar om daghemmen försvann. Så har fråganställts. Jag begriper inte att Kommun Aktuellt presen-terar något så ynkligt och uselt, precis som sade.Det är inte frågan om att förbjuda daghem. Det ärfrågan om att låta alla de föräldrar som vill ha dag-hem välja daghem, respektera det valet till ochställa upp och verkligen se till att daghemsplatserna ärbra och rejäla. Men man skall också respektera demsom har en annan åsikt, oberoende av hur många detär. Om det bara är eller i valfrihetens sam-hälle som vill ha något annat än majoriteten skall defå det utifrån demokratins principer.Kommunpolitikerna kan inte företräda alla föräld-rar. Det kan de inte eftersom det de beslutar inte ärvad alla föräldrar vill ha. Därför skall kommunpoliti-kerna skapa förutsättningar för föräldrarnas val. De skall inte träffa valet åt föräldrarna.Det är det nu gör. Det är däri förmyn-deriet ligger. Det är däri ynkedomen finns. Det ärdärför detta beslut inte kommer att vara särskilt lång-livat, vilken regering vi än kommer att ha framöver.Moderna människor vill inte ha förmynderi.Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Det är härligt att helt och fullt kunnaställa upp på formulering och hållamed om att vi gemensamt skall se till att vi får bra,rejäla daghem till alla som vill ha det. Att vi avskaffarvårdnadsbidraget, satsar på bra daghem och en braföräldraförsäkring är ett led i politiken.Anf. 25 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att jag in-stämmer i anförande, även om jaginte reste mig vid tillfället. Jag vill tillstyrka majorite-tens förslag.Vi från erkänner i likhet med AlfSvensson att frågan om vårdnadsbidrag är en ideolo-gisk fråga. Vi tycker att det är fel reform vid fel tid-punkt och med fel förutsättningar. Framför allt tyckerjag att det saknas en helhetssyn i frågan. Det verkarsom om man är beredd att låta allt annat rasa runtom-kring, bara man får behålla vårdnadsbidraget.Vi menar att framtidens familjepolitik skall byggapå välfärdens grund, precis som . En väl ut-byggd barnomsorg av hög kvalitet, föräldraförsäkring,bra mödrahälsovård och barnsjukvård, en bra grund-skola, fritidshem osv. är mycket viktigare än ett vård-nadsbidrag.Samtidigt kan man inte klandra dem som har tagitemot vårdnadsbidraget när de fått erbjudandet. Det ärdärför vi i utskottet har varit med och mildrat försla-get om garantidagarna. Vi vill inte bestraffa dem somhar tagit ut bidraget. De har naturligtvis gjort rättutifrån sina utgångspunkter. ger vi dem i varje falltillbaks möjligheten till ledighet.Vi menar att man nu får titta framåt. Vårdnadsbi-draget är ett passerat kapitel. Vi måste ta ytterligaresteg på familjepolitikens område. Den viktigasteframtidsreformen gäller 6-timmarsdag. Det skall inteenbart gälla för föräldrar, utan för hela samhället. Vihar nu kommit i det läget att vi kan börja diskuteraden frågan. Vi tror att det också vore en viktig reformur familjepolitikens synpunkt. Den skulle underlättaförsörjningen för familjerna och ge föräldrarna mertid att vara tillsammans med barnen. Den skulle bidratill ett rikare, stabilare och mer jämlikt familjeliv. Denkan också öka valfriheten för föräldrar och för oss allai samhället. Det är vår framtidsmodell.Jag vill ta upp en annan detalj. Det gäller arbetsti-den. Det finns en reservation om att förlänga rätten tilltjänstledighet till . undrade varlogiken i detta fanns. Det undrar jag också. De senasteåren har ju utmärkts av att man har varit väldigt till-mötesgående mot SAF och arbetsgivarna när det hargällt att försämra arbetstiderna för de anställda. Dethar t.ex. gällt en förlängning av provanställningstiden.Det har gällt en försämring av studieledighetslagen.Helt plötsligt vill man utöka möjligheten till tjänstle-dighet. Det finns ingen logik i det. Arbetsmarknads-departementet har uttalat sig om att det inte är bra,och har också tagit upp detta.Det var några av våra synpunkter dessa frågor.Charlotta Bjälkebring skall utveckla den ideologiskabiten ytterligare för vår del senare.Anf. 26 ():Fru talman! "Vill du ha ? "Några av partiernas representanter i denna kammareär tydligen förvånade över att småbarnsföräldrarnasvarar ja på den frågan. Detta anses nämligen som enmycket bra undersökning av vad föräldrarna vill ochinte vill. Om man frågar föräldrarna om defortfarande vill ha ett vårdnadsbidrag om de 2 000kronorna innebär att daghemmen får minskade resur-ser säger av kds väljare nej. Ungefär lika mångaav väljare säger nej.Det var detta som statsrådet refereradetill. Men då tycker man inte att undersökningen ärintressant.Jag tycker att det finns skäl att glädjas för barnensskull . Barnen får tillbaks att varatillsammans med sina föräldrar under. Det gläder många småbarnsföräldrar.Vi var några som motionerade om detta i sambandmed den borgerliga regeringens införande av ett vård-nadsbidrag. Men med stöd av ochnågra andra nydemokrater i den här kammaren trum-fades propositionen igenom, och garantidagarna för-svann. Man lyckades t.o.m. - jag antar, ,att det var av ideologisk övertygelse - stampa pånågra och säga: Tar ni inte ut garantidagarna tillräck-ligt snabbt, konfiskerar vi dem. Borta var möjlighe-terna till ett flexibelt användande av garantidagarfram till dess att barnet fyller eller har avslutatsitt första skolår.FN talar inte om kommunerna, sade sitt anförande. Han ville därmed i sitt inlägg göra siglitet lustig över , men har inte tillkommit för att vi skall göra osslustiga över den, utan den har tillkommit för att garan-tera barnet rätt till sina föräldrar, för att barnet skallha samma rätt till sina föräldrar vare sig föräldrarna ärhemarbetande eller förvärvsarbetande.Om igen: Garantidagarna har en mycket stor bety-delse.Skall vi i detta nådens , sade ,behöva stå och vädja till en regering? Nej, men i vårasgick det ganska bra att vädja till de andra nydemokraterna i korridoren här utanförkammaren för att de skulle rösta igenom det vård-nadsbidrag som det inte hadefunnits en majoritet för i riksdagen.Alla individer är olika, och det är väljarna också.Väljarna sade: Vi vill inte ha kvar vårdnadsbidraget.Vi vill ta bort den regering som har infört det. Vitycker att det är viktigare att bevara föräldraförsäk-ringen, stärka barnomsorgen och se till att garantida-garna återinförs.Alf frågade vad för slags föräldrar viumgås med. Dagens unga och framsynta föräldrar -jag vet inte om jag inräknas i den gruppen - låter siginte fösas och fjättras, sade han. Jag vet inte riktigtvilka han talade om. Det kanske var ,och de andra i uppropet för ett vård-nadsbidrag.De småbarnsföräldrar jag talar med hemma vidsandlådan och i lekparken säger: , du somär politiker, kan du tala om varför vi inte får någonbarnomsorg? Varför skall vi vänta till juni nästa årinnan jag kan börja förvärvsarbeta och få barnom-sorg? Kan du förklara för mig vad den här valfrihetenbetyder när det inte längre finns barnom-sorg att tillgå utan vi har tvingats sätta vårt barn i ettprivat familjekooperativ för att över huvud få barn-omsorg?Valfrihet är bra. Valfrihet är bra om det är rättvist.Men den rättvisan måste också innebära att barnen fårrätten till sina föräldrar och att även barn med för-värvsarbetande föräldrar får möjlighet att träffa dem.Jag tycker att det glädjande - jag vill återigen sägadetta - att vi nu återinför de . Sam-tidigt är det bra att vi har kunnat komma överens omatt även de föräldrar som har tagit ut vårdnadsbidragfår tillbaka garantidagarna, dock utan ersättning.Även om jag är litet förvånad över att borgarna nuhelt plötsligt reserverar sig till förmån för att dettaåterinförande av garantidagarna, som de själva av-skaffade, skall ske med ekonomisk ersättning. Jagtolkar det som ytterligare ett tecken på den ekonomis-ka oansvarighet som har visats när det gällersamhällsekonomin.Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag gjorde mig inte lustig över . Jag konstaterade bara att det i är familjerna och barnen som lyfts framoch inte de kommuner som den socialdemokratiskaregeringen och lutar sig emot.Det är sannerligen inget att göra sig lustig över attSveriges regering så uppenbart bryter mot . Om föregående talare uppfattade detjag sade som en lustighet ber jag om ursäkt för mittsätt att uttrycka mig, men jag vill klart dementerahennes påstående.Jag tycker att på nytt skalltala med sina vänner i sandlådan och säga till dem:Nu har vi avskaffat vårdnadsbidraget,och kommerni att få vänta ännu längre i kö innan ni får någonplats på dagis. Det är ju just detta som är budskapetfrån kommunerna . Det var det jag läste upp fråntalarstolen och som andra talare har refererat till.Detta är klart belagt utifrån kommunernas uppgifter.Jag önskar lycka till i den pre-sentationen, men jag är inte säker på att sanden isandlådan blir mjukare efter den redovisningen.Margareta säger också att daghemmenfår minskade resurser. På vilket sätt får daghemmengenom vårdnadsbidraget minskade resurser? Det finnsinget som helst samband däremellan. Det är en påhit-tad konstruktion, spridande av lögnaktiga uppgifter.Ta fram ett konkret bevis på hur vårdnadsbidragetminskar resurserna till barnomsorgen! De uppgifter vinu får från kommunerna visar att det även i detta fallförhåller sig precis tvärtom. I och med att vårdnadsbi-draget avskaffas tvingas man nämligen nu i kommu-nerna att vidta andra åtgärder för att klara av att till-fredsställa behoven.Man bör vara litet varsam med orden även närman diskuterar saker som man inte gillar.Anf. 28 ()replik:Fru talman! Jag tror att jag rörde vid en öm tå, el-ler möjligtvis var det flera. Det var somsade att ordet "kommun" inte nämns i , och det hör ju inte hemma där. FN:sbarnkonvention har kommit till för att ge barnen rät-ten till sina föräldrar. Där står inte inskrivet något omhur den ideala familjen skall se ut, men där står attbarnet har rätt till båda sina föräldrar, och det gällernaturligtvis vare sig föräldrarna förvärvsarbetar ellerlever tillsammans.Göte tar också upp samtalen i sandlådanoch utbyggnaden av barnomsorgen. Om ochregeringen med stöd av några nydemokrater sänder utsignaler till kommunerna om att mammorna nu skallvara hemma i större utsträckning, att de inte kommeratt efterfråga barnomsorg i samma omfattning och attvi nu kommer att spara pengar på detta, då vore detnaturligtvis mycket märkligt om kommunerna satsadepå en utbyggnad av barnomsorgen.Detta gäller speciellt om det, som i mitt fall, rörsig om en borgerligt ledd kommun. I sägerman nämligen att alla nya alternativ skall vara avprivat karaktär och att några andra alternativ ickeskall komma i fråga. Den borgerliga majoriteten iVästerås stadshus kastades emellertid ut därför attväljarna inte ville ha den kvar. Men eftersom dennaborgerliga majoritet ändå valde att satsa på privataalternativ är det ju inte så konstigt att det i nuinte finns barnomsorg att tillgå.Min fråga till är: Är det valfrihet?Anf. 29 () replik:Fru talman! Jag vill återgå till , ef-tersom den är intressant i detta sammanhang. Jag fårdär vidimerat att det är barnen och föräldrarna manslår vakt om. I detta ligger givetvis också tanken att visom politiker skall se till att föräldrarna och barnenges bästa förutsättningar att utvecklas utifrån de öns-kemål föräldrarna själva har. Det är detta som är detviktiga. Tänk så olika önskemål föräldrarna på dettarunda klot har. Varför skall just svenska föräldrar intefå bestämma hur man vill ha det? Varför skall inte vi idetta hus underlätta för föräldrarna, så att också viuppfyller intentionerna i i dennafundamentala del? Det är ju det som är frågan, och detär det ni vägrar acceptera.Det skulle också vara intressant att få veta i vilkeninformationsbroschyr eller i vilket beslut som rörvårdnadsbidraget som det står att mammorna skallvara hemma. Var någonstans står detta? Var finnsdetta budskap? Det finns ingenstans i det beslutsun-derlag som ligger till grund för vårdnadsbidraget. Vadsom står är att föräldrarna nu skall få rätt att välja.Om sedan en kommun inte är beredd att ge föräld-rarna möjlighet att välja barnomsorg, tyck-er jag personligen att det är precis lika felaktigt somatt ni socialdemokrater nu vill vägra föräldrarna lagligrätt och möjlighet till alternativ barnomsorg. Det enaförbudet är inte bättre än det andra, den ena begräns-ningen är inte bättre än den andra.Vad ni nu gör är att slopa den lagstadgade rätt tillvalfrihet som skulle träda i kraft ochsom skulle ge föräldrarna möjligheten att välja - inteatt tvingas in i något, utan att välja. På så vis hade vitagit ytterligare ett steg mot att uppfylla intentionernai . Ni tar steget tillbaka. För dettabär ni ansvaret, men är ni beredda att ta konsekven-serna?Anf. 30 ()replik:Fru talman! För barnens skull är det att beklaga attmycket av det som sägs här hör hemma på sandlåde-nivå.I talas om barnens rätt till si-na föräldrar, men utgångspunkten för detta är att sam-hället har ett ansvar för att underlätta för barnen att fåså mycket tid som möjligt med båda sina föräldrar.Då undrar jag: Vad är det i det som är så positivt,när ni beslutade att avskaffa de ?Den borgerliga regeringen fattade det beslutet, medstöd av och andra nydemokratersom ni lyckades värva. Vad var det ni tyckte att niuppnådde när ni sade att föräldrarna visst får varamed sina barn, men bara tills de fyller ? Sedanskulle de jobba på och inte ha något mer. Först fick devara hemma med föräldraförsäkring, och sedanfick de som ville och hade råd föratt vara hemma ytterligare två år.Det vi har slagit fast är möjligheten förföräldrarna att följa barnen under deras uppväxt. Vihar sagt att barnen behöver sina föräldrar också när dehar fyllt fyra, fem och och när de börjar skolan,kanske regelbundet under det första skolåret. Vi hartalat varmt för den möjligheten, blir larvigt när man drar det till yt-terligheter om jag säger någonting om barnomsorgen.Det är självfallet så, att om en kommunledning sägeratt alla alternativ som startas skall vara av privat ka-raktär finns det inte kommunala daghem att tillgå,därför att de är fullbelagda. Då tycker jag inte att detfinns valfrihet för föräldrarna - som min granne, somkonstaterar att han inte har någon möjlighet att gåtillbaka till sitt arbete och få den för honom betydelse-fulla pedagogiska delen och tryggheten i att barnet ärpå ett dagis inom den kommunala verksamheten. Detenda sättet är då att söka ett privat alternativ. Då finnsinte valfriheten.Vad vi säger när vi talar om barnomsorgen ikommunerna i det förslag som nu skall fattabeslut om, är att kommunerna skall ta ett ansvar, setill att där finns en helhet inom den barnomsorg somman erbjuder. Jag tycker inte att den kommunledninggör det som, vare sig det är åt det ena eller åt detandra hållet, säger att alternativ av kommunalt slaginte skall finnas.Anf. 31 ():Fru talman! Var och en av oss har säkert enmycket bestämd uppfattning om vad som är, eller var,rätt för oss själva och vår familj. För mig som liberal,och fortfarande småbarnsförälder, är det ändå viktigtatt vi formar en familjepolitik byggd på valfrihet förden enskilda barnfamiljen, en valfrihet som ger denmöjlighet att själv välja vad som passar den bäst.Småbarnsfamiljer möter rader av svåra valsitua-tioner - något som ingen familjepolitik kan hjälpadem att undvika. Men varje familjepolitik måste stöttadem i de val som de ändå gör. Det skapar störstamöjliga trygghet för varje småbarnsfamilj. Den trygg-heten är, som vi alla vet, av avgörande betydelse förvilken start den familjens barn skall få.Fru talman! Ordet valfrihet kan användas påmånga sätt. Statsrådet skriver i pro-positionen att vårdnadsbidraget inte "generellt ökarvalfriheten för barnfamiljerna". Det visar i ett nötskalden socialistiska oförmågan att se olika familjers olikabehov. Valfrihet skulle inte behövas om alla små-barnsfamiljer hade samma behov och samma önske-mål. Valfriheten behövs för att vi är olika, för att barni samma familj är olika, för att familjer kan göra olikaval över tiden.En väl fungerande barnomsorg ökarinte heller valfriheten för varje småbarnsfamilj. Detfinns många småbarnsfamiljer som inte har plats ikommunal barnomsorg. I många fall beror det på attalltför många kommuner ännu inte byggt ut barnom-sorgen eller på ett likvärdigt sätt understött alternativbarnomsorg. Därför infördes barnomsorgsgarantin.Men i en del fall infördes den därför att kommunalbarnomsorg helt enkelt inte passar inte alls så få små-barnsfamiljer. För dem ökade ändå inte valfriheten föratt vi införde en barnomsorgsgaranti. Men det gjordeden för dem som äntligen kan få en barnomsorgs-plats. Därför är det också ett rejält steg mot ökadvalfrihet i familjepolitiken.Ökad valfrihet innebär således inte att varje inslagi familjepolitiken ökar varje småbarnsfamiljs valfrihetlika mycket. Ökad valfrihet innebär att varje små-barnsfamilj genom familjepolitiken, i så stor ut-sträckning som möjligt, kan välja att utforma tillvaronunder deras barn är små så som det bästpassar dem.För de småbarnsföräldrar, som önskar göra en an-nan avvägning mellan att förvärvsarbeta och att varahemma med sina små barn, har det varit enmycket stor uppoffring ekonomiskt - och är det fort-farande med det nya vårdnadsbidraget - men mångahar ändå ansett att den uppoffringen är värd priset.Det kan därför inte vara orimligt med ett vård-nadsbidrag av den nuvarande omfattningen. Det äringet stort hot mot jämställdheten, men ett viktigtbidrag till ökad valfrihet. Det är god liberal politik.Vårdnadsbidraget innebär således inte att allasmåbarnsfamiljer får lika mycket ökad valfrihet. Mendet innebär att en del småbarnsfamiljer som i förhål-landevis liten utsträckning har fått del av samhälletsstöd till barnfamiljerna - och som ändå, av ett skälsom inte samhället skall lägga sig i, valt sin väg - nuockså har kunnat få ett visst stöd de valtatt stanna hemma längre än vad föräldraförsäkringenmedgivit. Att fler kan göra ett val som passar dembäst innebär just ökad valfrihet.Fru talman! Den förra regeringen införde en barn-omsorgsgaranti, såg till att alternativa barnomsorgs-former behandlas likvärdigt och att krav ställs påkvalitet i barnomsorgen.Nu skall det kommunala planeringsmonopoletåterinföras, med hänvisning till behovstäckning. Menvarför skall kommunerna och inte föräldrarna få av-göra vilken barnomsorg de har behov av? Om ettenskilt daghem efterfrågas vid full behovstäckning ärdet uppenbarligen så att någon del av den kommunalabarnomsorgen inte efterfrågas. Då skall inte det en-skilda motarbetas, utan det kommunala som inte efter-frågas avvecklas.Men här ligger socialdemokratins motstånd. Somföreträdare, ofta för de kommunalt anställda, är detderas intressen man värnar - inte kommunmedlem-marnas, barnens och familjernas. Jag har själv varitmed och startat ett familjekooperativ därför att detinte fanns någon barnomsorg. Hade soci-aldemokraterna i min kommun fått bestämma hade viinte fått starta.Vårt familjekooperativ såg inte ut som den kom-munala enhetsmodellen. Alltsedan dess har föräldrar ivårt familjekooperativ vid kontakter med ansvariga ikommunens barnomsorg fått höra att "de frivilligt valtatt ställa sig utanför". Utanför vad då? Jo, utanför detkommunala monopolet, utanför den modell som barn-omsorgsbyråkratin och socialdemokratin tänkt ut. Ominte den s-märkta enhetsmodellen passar får manskylla sig själv. Det finns säkert undantag, men soci-aldemokratin har ingen trovärdighet när det gäller attvärna valfrihet och mångfald, särskilt inte i familje-politiken.Att familjer kan vara olika eller göra olika priori-teringar strider tydligen mot traditionell socialdemo-kratisk likhetspolitik.Bakom de numera oändliga invändningarna motvarje försök att öka valfriheten i familjepolitikenligger en övervintrande ideologiskt färgad strävan attkunna stöpa alla familjer och barn i samma form.Den förra regeringen har väsentligt ökat valfrihe-ten i svensk familjepolitik. Om småbarns-familjer skall få ökad valfrihet - det bestämmer riks-dagen. Hur varje småbarnsfamilj väljer att utforma sinkorta tid med sina små - det skall den själv bestäm-ma.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1,2, 3, 4 och 6 till socialutskottets betänkande.Anf. 32 ():Fru talman! Inledningsvis refererade flertal brev som han fått av unga kvinnor. De villha vårdnadsbidraget kvar. Jag anser mig också vara enrelativt ung kvinna, och jag har små barn. Jag kanockså välja att få fler barn om jag skulle vilja det.Men i mitt brev till skulle det stå att viskall avskaffa vårdnadsbidraget och i stället satsa påden kommunala barnomsorgen.Vänsterpartiet känner en stor tillfredsställelse i attvi gemensamt med Socialdemokraterna kan fullföljavårt vallöfte vad gäller avskaffandet av vårdnadsbi-draget.Samhället står inför stora svårigheter. Vi har ettgigantiskt budgetunderskott, och kommunerna harstora ekonomiska problem.Vi ser också att våra barn mår dåligt i krisensSverige. Kommunerna är tvingade till effektivisering-ar, vilket har inneburit ökade barngrupper och mindrepersonal i barnomsorgen.Många vuxna bryts också ner av arbetsbrist. I vårkultur är arbetet en mycket viktig del av en människasliv. Det ger känslan av tillfredsställelse och oberoendeoch ger arbetsgemenskap. När människor blir arbets-lösa rycks deras fotfäste undan, och de tappar me-ningen med livet.Det här påverkar givetvis barnen. Vi vet att pojkari 10-14-årsåldern mår dåligt . De konsumeraruppemot 1 500 TV- och videomord , och detittar i genomsnitt två och per dag påTV eller video. Det är skrämmande, men sant. Detalar enbart med sina fäder varjedag.En annan grupp som också visar sig må dåligtär småflickor mellan noll och . Jag tror att detkan bero på att många föräldrar just är arbetslösa ochatt daghemmens kvalitet har kraftigt försämrats underde . De här flickorna visar nu symptom påatt samhället inte fungerar tillfredsställande.Jag har förståelse för att den tidigare borgerligaregeringen införde vårdnadsbidraget delvis för attvärna just om dessa bortglömda flickor. Men jag ärfullständigt övertygad om att vårdnadsbidraget intelöser dessa problem. Det löser inga andra problemheller. Barnomsorgsköerna är t.ex. lika långa somförut. Arbetslösheten har inte förbättrats på grund avvårdnadsbidraget. Detta är kanske i och för sig litetsnabba slutsatser att dra, eftersom bidraget har blivitså kortvarigt.Vårdnadsbidraget är ett problem i sig. Det flyttarkvinnans frigörelse . Det löserinte problemet med tonårspojkarnas möjlighet attidentifiera sig med sina fäder.