prot · GH0993 · 1994-04-21 00:00:00 — Men det gäller att hänga med.Statsministerns förtrogne , somsäger sig längta efter tvåtredjedelssamhället iSverige, förordar just chockterapi som recept förhela . Bildts partikamrat,utrikesministern, har förklarat att samme Åslundär regeringens främsta bidrag till Rysslandsomvandling.I dag talar statsministern om att processen måsteförankras i samhället i dess helhet -- det är bra --,att statsmakten skall återupprättas och att ettfungerande socialt skyddsnät skall byggas upp.Ryssland behöver, enligt statsministern, t.o.m. av''trängande nödvändighet -- -- -- någon typ avarbetslöshetsförsäkring''. Det låter mera somsocialliberalism och blandekonomi, och det ärljusår från chockrecepten.Herr talman! Få saker torde vara av störrebetydelse för och vår kontinents säkerhetän att diktatur och isoleringkunde integreras i ett demokratiskt . Vi villhellre se en demokratisk i vår krets än enråbarkad . För oss i är det alltjämt enrealitet att vi lever granne med enkärnvapenbestyckad koloss på ekonomiskalerfötter med en osäker framtid. söker nusin roll mellan nationalstat och imperiebyggare.Ryssland kommer, oavsett utgången avdemokratiseringsprocessen, att vara en stormaktmed stormaktens attribut. spelar iBosnien en inte helt tydlig roll.Inte minst mot denna bakgrund måste vi föra enpolitik mot som bygger på eftertanke ochstörsta möjliga enighet över partigränserna. Låt ossdärför se mera av samråd i och mindre avukaser från . östpolitik får intebli en privatangelägenhet.Ingvar har tidigare förgäves försökt få tillstånd en partiledaröverläggning om vårsäkerhetspolitik. Vi står fast vid det kravet. Sverigebehöver en ny strategi för , inklusiveRyssland och , en strategi som bör byggasöver partigränserna och med stöd av ett framsyntoch aktivt näringsliv.Får jag till slut komma med ett förslag tillstatsministern. Det finns ju ett s.k. Europarådunder statsministerns ledning och med deltagandeav samhällets olika grenar. I realiteten är det ettVästeuroparåd. Vore det inte hög tid , när är i hamn, att utvidga rådets aktiviteter tillhela , med särskild inriktning på den östradelen av vår kontinent?Anf. 14 ():Herr talman! Jag vill, precis som ,uttrycka min tillfredsställelse med stora delar avCarl Bildts anförande. Det är till lätt attinstämma i det som anförs vad gällerbakgrundsteckning, analys av aktuella problem,uppkomst och framtidsvyer.På ett par punkter vill jag dock markera enavvikande uppfattning. Det gäller det resonemangsom förs med anledning av fråga ombegreppet chockterapi. Det är ett begrepp som intehar lanserats i debatten av illasinnade motståndaretill reformpolitiken och utvecklingen i ,utan som har lanserats av bl.a. ochsom kastas fram och tillbaka i en vetenskapligsandlådedebatt, inte bara i utaninternationellt.Chockterapi står för en snabb omvälvning avekonomiska system, ett brott med en planekonomioch åtminstone en övergångsfas av oregleradkapitalism och oreglerad marknadsekonomi.Här gör statsministern i sitt anförande enförenkling, som jag tror är farlig. Det är när hanbland orsakerna till dagens problem i Rysslandenbart nämner i första hand kommunismens långaoch mörka decennier -- det är vad han anser varaviktigast, och det är säkert riktigt -- och i andrahand osäkerhet om reformkursen.Jag tror att man måste lägga till åtminstone enviktig anledning, och det är att chockterapi -- omvi nu får använda det begreppet -- i sig skapar ochmedverkar till den situation som har uppkommit,som innehåller ljusa inslag, vilket betonas istatsministerns svar. Man har genomfört val, ochdet finns glädjande inslag i utvecklingen.Men den bild som dominerar allmänhetens intryckav och information om utvecklingen i ärchauvinism, udda politiska partier och politiskafigurer, social oro och en allmän osäkerhet.Grunden för denna sociala oro och osäkerhet,uppslutningen bakom auktoritära karaktärer, bådefrån det kommunistiska förflutna och nya sådana,skapas av en politik som leder till ett chocktillståndoch till osäkerhet och som rycker undan en socialgrund för människor.Det är olyckligt om den politikförknippas med den här typen av destruktivekonomisk politik, en politik som lägger grundenför auktoritära rörelser. Det som behövs -- härinstämmer jag fullt ut med -- är attSverige markerar uppslutning bakom en social,liberal politik i , med sociala rättigheter,med utveckling av folkrörelser, en fungerandefackföreningsrörelse som är fri från politiskapartier, hyresgäströrelser och konsumentrörelser,som kan hjälpa den ryska befolkningen att ta tillvara sina centrala intressen, lära dem att detta attagera tillsammans inte är detsamma som attåterupprätta den auktoritära kommunism som manhade tidigare.Jag instämmer fullt ut i beskrivningen av hur vi börse på de baltiska staterna. Men det är olyckligt omden svenska politiken skulle förknippas med någonform av Finlandsaktivism.Det som måste ligga till grund för den svenskapolitiken är det som sägs på s. 9 i detta skriftligasvar, nämligen att det finns nya internationellakanaler, ett starkare FN och ESK och ett svensktagerande inom den europeiska unionen, omfolkomröstningen skulle leda till ett medlemskap.Detta skall lyftas fram. Det skall inte göras entillbakablick på en historisk situation som är heltannorlunda jämfört med den vi står inför ochsom givetvis är helt annorlunda jämfört med densituation som vi kommer att stå inför i framtiden.Anf. 15 HANS ():Herr talman! Jag vill utnyttja detta tillfälle till attställa en fråga till statsministern. Det är en frågasom jag har ställt tidigare i en debatt medutrikesministern. Jag tyckte inte att jag fick etttillräckligt bra svar, men det kan bero på att honansåg att det var statsministern själv som skullebesvara frågan.Före jul läste jag en artikel där statsministernuttalade sig ganska reservationslöst för att Rysslandskulle bli medlem i . Som delegat iEuroparådet är jag angelägen om att den svenskaståndpunkten bör vara den att vi i princip ärpositiva till att kommer med i dennagemenskap, men vi får inte vara defensiva ochförbehållslösa.Under den procedur som pågår för att behandlaRysslands ansökan om medlemskap i det viktigt att vi utnyttjar alla tillfällen till attverkligen inpränta vikten av att det blir demokratii , att landet blir en verklig rättsstat och attdet uppfyller de olika krav som finns angivna iEuroparådets stadgar.Jag vill därför höra av statsministern att han ärangelägen om att medverka i denna process för attpåverka . Detta gäller dels innan Rysslandkan bli medlem, dels efteråt. finns detnämligen många oroväckande tecken när det gällerkränkningarna av de mänskliga rättigheterna iRyssland.Det sker godtyckliga arresteringar. Rättsväsendetär till stor del i upplösning och delvis korrupt. Detsker övergrepp mot medborgarna. Jag vill nämnaett exempel på hur inhumant samhället är. Över 600människor är dödsdömda. Dödsstraffetsavskaffande är en viktig angelägenhet, men detviktigaste är att agera för rättssäkerheten ochdemokratin.Anf. 16 Statsminister ():Herr talman! Låt mig börja med att instämma i detsom sade. Det går ganskasnabbt. I den mån något uttalande av mig har varitoklart har det varit ofullständigt refererat.Jag har i andra sammanhang gjort klart att viönskar som medlem av menatt kriterierna gäller lika för ,, , , och Estland.Det är en fundamental princip. Det har sambandmed att det är skyddet av de individuellamedborgerliga rättigheterna som står i centrum.Så till frågan om självständighet och vadvi kan göra för att också i besvärliga lägen, som viinte kan utesluta, ge allt det stöd som det svenskafolket vill.Jag skall inte dölja att jag har varit litet förvånadnär jag i den offentliga debatten har tagit del av hurPierre vid ett flertal tillfällen har kritiseratregeringen och mig för att vi har varit alltförengagerade i demokratiseringsprocess,demokrater och Baltikumssjälvständighet. Jag vill göra klart att det är ettengagemang som inte bara är ett ''vackert-väder-engagemang'', utan det gäller också i andra tider.För mig har det alltid varit en självklarhet att talaom demokrati i . Det var det även då och det sovjetiska systemetpå sina håll uppfattades som sakrosankt. Jag taladeockså om frihet i , och närde länderna var föremål för mycket hårda attackeri denna kammare -- jag tycker mig se inne.Nu är vi i en ny situation. Jag vill ta fasta på den.Om säger att mitt interpellationssvarockså kan gälla för och därmed ocksåför socialdemokratin är det självfallet bra. Det ärett framsteg. Det innebär att vi enigt kan sändasignalen till omvärlden att , om någontingskulle inträffa, icke kommer att krypa in bakomlikgiltighetens eller den formella neutralitetensskal. Vi är engagerade.Jag håller gärna med när han pekar påden del i interpellationssvaret som gäller denbetydelse som , ESK och deneuropeiska unionen har. Men det är klart att detinom dessa organ blir vår uppgift att fungera somen väckarklocka och föra en aktiv talan som inte ärförenlig med det som vi tvingades göra 1940. Jagtror att vi alla inser att realpolitiken inte gav mycketval, men vi känner nog fortfarande litet skam infördet som inträffade då och vad som inträffade ellerinte inträffade under alla de tystnadens decennierdå det i riksdag talades mycket högt omdet som låg långt borta men knappt talades alls omdet som låg nära. Om vi har uppnått detta är jagtacksam. Om sedan säger att det harvarit privatpolitik så bjuder jag på det.Det som en gång var Bildts privatpolitik hartydligen blivit allmänpolitik. Det kan jaginte gärna klaga över.Så till inställningen till reformpolitiken i Ryssland.Jag har alltid kritiserat begreppet chockterapi somfelaktigt, framför allt eftersom det inte är enkorrekt beskrivning. Den politik som har förts iRyssland har varit vacklande och delvisosammanhängande. Det är lätt att konstatera att deländer som har fört en mer konsekventreformpolitik och tagit ett snabbare avsked frånsocialismen också har haft en bättre ekonomiskutveckling.I dag går mot en uthållig tillväxt på 4--5 %per år. IMF bedömer att tillväxten i att ligga på . Tjeckiskarepubliken börjar närma sig mycket imponerandetal. Tjernomyrdin sade att Rysslandhar nått botten och förmodligen är på väg upp. Jagtror att han har rätt. Men i de länder som beslutarsig för en svagare reformpolitik, t.ex. ochRumänien, blir förfallet mycket större.Klä inte motståndet mot den snabbareformpolitiken i sociala kläder! Det finnsingenting som är så osocialt i dessa länder som attbromsa reformerna. Det innebär bara inflation --hyperinflation. Det innebär bara att man sitter kvari det gamla eländet.Jag kan spetsa till det litet; ni kan stryka det urprotokollet sedan om ni tycker att det är alltförpolemiskt. Det är socialismen som är det verkligtosociala systemet. Det har erfarenheten visat. Jusnabbare man tar avsked från denna socialism,desto mer ger politiken uttryck också för ettlångsiktigt socialt ansvarstagande.Pierre var inne på frågan om i vilkenutsträckning vi skall diskutera den ekonomiskapolitiken i t.ex. . Jag tror att vi skalldiskutera den på samma sätt som vi diskuterar denekonomiska politiken i . Jagpåminner mig att socialdemokraterna då och då harhaft åsikter om den. Det är i princip inte fel.Dessutom upplever jag att ryska företrädare gärnaser ett utbyte av åsikter, erfarenheter ochsynpunkter. När den europeiska utvecklingsbankenhade sitt årsmöte i i början av veckannoterade jag att premiärminister välkomnade bl.a. det som att säga om vikten av den konsekventa ochradikala reformpolitiken. Det anförandet höll honicke bara som företrädare för regeringutan också som företrädare för den europeiskautvecklingsbanken och därmed också för eneuropeisk konsensus kring dessa frågor.Anf. 17 ():Herr talman! Jag tänker bara uppehålla mig vidreformpolitiken. Avgörande för att enreformpolitik skall kunna vara framgångsrik är attden är förankrad hos befolkningen. Varje insats,led, del eller moment behöver inte vara förankrad.Helheten måste dock vara begriplig, så att man kanförstå sammanhangen.I utvecklingen i tycker jag mig se enbristande förankring och en bristande förståelse förreformpolitik. Det har lett till drömmar om att detvar bättre på kommunismens eller på tsarens tid.En sådan ekonomisk politik är farlig. Denexploateras av politiska krafter -- de gamlamakthavarna och nya politiska stjärnskott av olikatyp.Det är min övertygelse att sociala inslag i enreformpolitik inte utgör ett hot mot den politiken.De är en förutsättning för attreformpolitiken skall lyckas väl med så litet smärtasom möjligt. En omställning är alltid smärtsam.Det gäller framför allt en sådan här stor omställningsom det nu är fråga om. Man kan glädja sig över attdet ryska folket börjar få möjlighet att själv väljasin egen väg. Jag tycker att de främsta svenskainsatserna skall göras för att underbygga och stärkaden möjligheten. Man kan lära av våra historiskaerfarenheter hur man kanaliserar intressen.Ryssarna har inte haft en chans att göra sådanaerfarenheter.Anf. 18 ():Herr talman! Jag tror att den som är uppmärksampå de förhållanden som vi diskuterar noterar attstatsministern använder den teknik som jagåberopade. Han tar två steg framåt och ett tillbaka,och sedan säger han att alla har anslutit sig till hanslinje. Det var för övrigt som instiftade denprincipen. Jag rekommenderar inte att någon skallfölja den linjen.Jag är nöjd med det svar som statsministern har getti dag. För att få ett sammanhållet, välskrivet svarsom är noga övervägt och dessutom förankrat iregeringen måste man alltid ställa en interpellationnär det gäller viktiga frågor. De andra uttalandena,särskilt de om , hade regeringskollegernainte sett.Statsministern har också tagit ett steg tillbaka närdet gäller chockterapin. Det har naturligtvis skettefter den bedövande kritik och de invändningarsom har kommit från hela världen. Fru talman ochjag besökte . Där fick vihöra ledande republikanska och demokratiskaföreträdare kritisera chockterapin. Kritik har bl.a.kommit från påven, och är alltså inte så konstigt att man backar i denhär frågan. Det gäller alla utom man går djupare in i frågan finner man att detinte är så enkelt som statsministern säger att det hargått bra i alla länder där man har gått snabbt fram.Som exempel kan vi ta och , somstatsministern har besökt för att inhöstafrukterna av svensk Vietnampolitik förnäringslivet. I dessa båda länder har man gåttgradvis framåt utan att öppna för en utbredd socialmisär, vilket kan bli följden av en chockterapi.När det gäller är attityden densamma. Jagmedger att hela har ett solkigt förflutetbeträffande . Genom det erkännande somsamlingsregeringen gjorde satt vi i en svår situation.KGB var dessutom effektivt, och järnridån varganska ogenomtränglig. Från det ögonblick när detuppstod en chans, när släppte efter,utnyttjade vi och den förra regeringen demöjligheter som fanns. Vi var de första somöppnade ambassader i . Vi har nog allabidragit till att vara vänner och vakthållare. Jag trorinte att skall försöka göra sig till enensam vit riddare därvidlag.När en statsminister sänder signaler utåt är detviktigt att han tänker på vad han säger och gör. Hankan ha lust att kasta sig in i olika debatter, och detskall han naturligtvis göra. Om de signaler mansänder ut i viktiga säkerhetspolitiska frågor inte ärunderbyggda med samråd, kanske inte ens i denegna regeringen, kan de ändå utomlands uppfattassåsom utgörande hela linje. Det var så dethela uppfattas på en rad regeringskanslier ochredaktioner.Anf. 19 Statsminister ():Herr talman! Låt mig konstatera att det efterdagens debatt också är hela linje. De somär intresserade -- jag hoppas att de är många -- berjag att få hänvisa till en sammanställning avdebatten och ett försök att analyserafrågeställningarna som har gjorts i en artikel isenaste numret av ''Briefing'' frånUtrikesdepartementet skriven av ambassadörKrister Wahlbäck.Jag tror att jag först förde fram detta i , därefter i denna talarstoli , sedan i ett anförande inför det ryskaparlamentets utrikesutskott i i februari1993 och återigen i ett anförande införUtrikespolitiska institutet i november 1993.Det var då socialdemokraterna vaknade upp. Desåg mycket förvirrade ut. Det lät som om det troddeatt det åter var 1940 och att det skulle gå attupprepa 1940-års politik i den moderna världen.Om vi har lämnat det bakom oss är det mycket,mycket bra. Jag skall inte strö alltför mycket salt isåren. Det är ganska onödigt.Det blir dock litet för mycket när socialdemokratin som en bärare avarbetet för de baltiska ländernas självständighet.Jag skall inte besvära kammaren med uppläsningarav citat. Vi kan bara minnas den moraliskakollapsen för en stor del av den utrikespolitik nihade byggt upp som inträffade när på resa i öster 1989. I talade han ''osssocialister emellan''. I , och Vilniusförmedlade han budskapet att de baltiska ländernaaldrig har varit ockuperade och att de inte vill blisjälvständiga. Det var en moralisk kollaps som dettog för er politik att hämta sig ifrån.Er politik har dock utvecklats, och det är bra. Ävenjag är intresserad av att bygga en nationellkonsensus kring en politik för den moderna tidenmed utgångspunkt från framtidens, inte dåtidens,krav. Jag välkomnar socialdemokratin i ettengagemang för demokrati och debaltiska staternas självständighet. Kan vi stå enigai det fallet är det en tillgång för men ocksåför demokrater och framför allt för debaltiska nationerna.Pierre hade ett konkret förslag, nämligen attEuroparådet skulle utvidgas till att gälla bådeCentral- och . Det var ett sätt att följa EG-förhandlingarna. Jag var inte särskilt förtjust i detrådet. Jag tror att jag sade det i Utrikesnämndennär rådet tillsattes under den föregåenderegeringen. jag tyckte inte att Europapolitikenskulle diskuteras i alltför slutna sammanhang. Ivissa sammanhang har jag inget emotkorporativistiska sammanslutningar, men jag harsvårt att se vad de egentligen har på detutrikespolitiska området att göra. Jag vill hellre haen öppen och fri debatt i riksdag änkorporativa, slutna församlingar understatsministerns ordförandeskap.Jag skall också säga något kortfattat om rådgivare.Pierre tycker illa om . Det måväl vara hänt. Jag tror dock att det finns många,många fler i världen som respekterar AndersÅslunds omdömden och bedömningar omutvecklingen i rysk ekonomi och i det ryskasamhället än de som respekterar . Jag erkänner gärna att AndersÅslund tillhör mina rådgivare. Han är inte denenda. Det finns många andra som jag med stolthetgärna räknar in i denna krets. Jag tror inte att detskulle skada om också ibland lyssnadepå de ekonomer som faktiskt har studerat vad somhänder i dessa samhällen.Om reformpolitiken vill jag bara upprepa vad jagsagt. Jag står fast vid allt jag sagt om den.Det är alldeles uppenbart att det som snabbastleder till framgång är en snabb och bestämd politiksom avvecklar det gamla systemet. ExemplenPolen, och den Tjeckiska republiken ärmycket talande, och för all del också exempletRyssland. Låt oss inte underskatta den utvecklingsom faktiskt sker och har skett i underfredliga former.De sociala problemen är till större delen orsakadeav att man fortfarande har det gamla kvar. Man gerjättelika subventioner till jättelika militärindustriersom producerar absolut ingenting. Detta betalasmed underskott som ger inflation, som tar pengarur de stackars pensionärernas fickor och tvingarmänniskor ut i social misär. Det är det gamlasystemet som ger den sociala misären.Reformpolitiken lägger grunden för ettföretagande som kommer att bygga ett nyttvälstånd.Den jämförelse med som gjordeär kanske något haltande eller okunnig. Denekonomiska reformkursen i har varit mycketbestämd. Men att säga att det inte finns social misäri är nog, får jag säga, ett ganska djärvtpåstående.Anf. 20 ():Herr talman! Jag är tacksam för lektioner som jagfår av statsministern, också om Kina.Jag har lyssnat också på andra som har studeratutvecklingen i ordentligt och jämfört den medutvecklingen i . Jag delar inte själv derasslutsatser, men de förordar en kinesisk väg mot entillväxt som är mycket snabb. De menar att därefterkommer de politiska reformerna och på siktdemokrati.Jag gillar inte den metoden, men jag kan inte varalika tvärsäker som statsministern i alla frågor,inklusive Kina.Carl Bildt, liksom en av hans företrädare , gillar att citera socialdemokrater. Är dedöda socialdemokrater, som ,citeras de med välvilja och används i debatten. Ärde levande attackeras de, särskilt om de inte ärnärvarande, som . Jag menar attSten inte gjorde någonting fel i sak närhan var i . Om detta har det skrivits rättmycket på UD, och det kan man studera om manär verkligen intresserad, kan konstatera efter den här omgången att CarlBildt har presenterat ett svar som också helaregeringen står bakom. Det är bra. Det kan vara enframgång. Men kom inte och säg att det är han självsom har vunnit alla andra, inklusive sin egenregering, för sin egen linje.För det andra talar inte så mycket omchockterapi längre, utan mera om chock och terapi.Det är också en framgång.För det tredje vill jag säga att det behövs en nystrategi för vår politik gentemot . Denbör ligga över partigränserna. Vi bör samlas omdetta i ett råd, en konferens eller ett mötetillsammans med näringslivet som skall vara aktivtoch framsynt. Detta är nämligen inte bara enutrikespolitisk fråga, det är också en demokratiskfråga, där vi måste kraftsamla de svenskaresurserna, liksom man bör göra i och ivärlden, för att ge bidrag till . Ingenting ärviktigare än att få på fötter i demokratioch in i vår krets.Slutligen sade statsministern att det är viktigt attriksdagspartierna och engagerar sig ipersonkontakter. Jag skulle vilja lägga till defrivilliga organisationerna. Jag vill också påminnaom att just nu är arbetarrörelsen, LO, och Palmes internationellabiståndscentrum de största biståndsgivarna fördemokrati och organisationsutveckling i Central-och , liksom i Baltikum.Jag hoppas att man inte fortsätter med att skära nermöjligheterna för folkrörelser och enskildaorganisationer att verka i ochdärigenom gör om samma misstag som man gjort if.d. -- att inte kunna bistå dedemokratiska och fredsvänliga krafterna.Anf. 21 Statsminister ():Herr talman! Utan att göra detta till ett seminariumom övergången från socialism tillmarknadsekonomi vill jag bara påpeka att denalldeles avgörande skillnaden mellan den sovjetiskasituationen och den i och är att desenare hade möjligheten att börja reformeringenmed jordbrukspolitiken.Det är egentligen också ett felaktigt uttryck. Vadsom inträffade i var attkollektivjordbruken bröt samman. Därefteråtertog bönderna jorden och friheten och börjadeproducera, och 800 miljoner bönder reste sigrelativt snabbt ur den fattigdom som varit. Ungefärsamma sak hände i Vietnamn. Den möjlighetenstod inte till buds i , därför att Stalinmellan hadelikviderat hela den självägande bondeklassen. Menäven det problemet kommer man nog att lösa iRyssland vad det lider.Konsekvensen i reformpolitiken är oerhört viktig. Idet anförande som jag höll i -- i endebatt med deltagande av premiärministerTjernomyrdin, f.d. premiärministerLee Kuan Yew och ordföranden i Europeiskautvecklingsbanken de Larosière och mig --sade jag just att det inte har varit chockterapi iRyssland. Det är ett felaktigt begrepp. Många av deproblem som finns i är en följd av att maninte varit tillräckligt konsekvent. Det var framförallt inflationsbekämpningen som stod i centrum.Man har låtit subventionerna mala på, låtitunderskotten bli stora, och står man inför riskenav en hyperinflation. Det skulle kunna bli mycketallvarligt.Premiärminister sade till mig att deskulle klara av det. När jag nu ser på siffrorna serjag ett fullföljande, under premiärministernTjernomyrdin, av den s.k. monetaristiska politiksom inleddes med stor konsekvens av dendåvarande finansministern . Det tyckerjag är bra.Privatisering, marknadsekonomi, rättsstat -- alladessa begrepp är avgörande för att skallkunna klara övergången.Om är det egentligen inte så mycket meratt säga.