prot · GH0987 · 1994-04-13 00:00:00 — Ja, det berorpå en av felaktigheterna i skrivningen närrikskapitalbolagen tillsattes, i fråga om att de skullebörsnoteras. Genom att de här bolagen skallbörsnoteras har de väldigt svårt att hantera mindrebelopp och få lönsamhet. Det tarnämligen lika att arbeta med ett mindrebelopp som med ett större.När vi nu har konstaterat detta och vet att en gruppinte får del av detta kapital borde vi göra någontingåt det.Det är med ett stort intresse som jag har deltagit iarbetet i utskottet. Jag konstaterar att vi är ganskaöverens. Men då kommer partipolitiken in igen ochsätter hinder i vägen för ett förnuftigt förslag.Jag har haft förmånen att delta i arbetet i olikautskott, och jag tycker att ledamöterna inäringsutskottet är en samling människor medsärskilt goda idéer och sunt förnuft. Om vi hade fåttägna oss åt sakfrågorna är jag övertygad om att viskulle ha kommit fram till en annan slutsats iutskottet.Dessutom är ju i alla fall en tredjedel avledamöterna i kvinnor. Jag vill fråga: Varfinns de kvinnliga ledamöterna i alla partier i denhär frågan? Jag kan tala om att många av dem harvarit i kontakt med mig och framfört att man bordegenomföra det här. Jag har då sagt: Gå då till erapartiledningar och se till att ni får stöd för det härså att vi kan genomdriva det. Men det bidde inteens en tumme -- trots att vi var mycket, mycket näraatt få igenom detta.I det sammanhanget vill jag hålla med om det somGudrun tidigare sade när hon talade omvissa problem för kvinnorna i näringslivet. Men jagvill då fråga varför hon intearbetade mer för att den här motionen skullebifallas. Även instämde i sittanförande i att kvinnorna har sådana problem.När man talar om riskkapital -- det gör många, ochdet har också gjorts från kammarens talarstol -- talar man mycket om och . Somkammaren vet har jag varit mycket engagerad i denfrågan. Det är fullständigt felaktigt att tala om Atleoch ! Ni vet mycket väl att och inteskall syssla med direkta investeringar. Enligt vad vihär i kammaren har bestämt skall de syssla medindirekta investeringar, och det är också precis vadde gör. Det blir tal om direktinvesteringar bara omdet rör sig om litet större belopp och ominvesteringar av annan karaktär. Men det är alltidAtle och man använder i debatten. Jag kanförstå att näringslivet gör det och att journalisternagör det, men jag förstår inte att ni gör det somborde veta bättre!Det är Atles och som skall skötaden saken. Jag tycker faktiskt att ni är dåligtinformerade om vad som egentligen sker.Framemot valrörelsen kommer ni nog att kunnakonstatera att det har hänt och händer betydligtmer än vad ni tror. Men det är ett problem med deriktigt små satsningarna, och det är också därförsom vi har förändrat de utvecklingsbolag som nukommer att sjösättas. Jag hoppas också att den härdebatten och det här betänkandet skall trängaigenom till de nya styrelserna och ledningarna, såatt de verkligen tar itu med ''den kvinnligaproblematiken''.Så till ett annat område som inte har berörts idebatten. Jag saknar faktiskt en mer pragmatisknäringspolitik med avseende på den framtidakopplingen till EU, speciellt när det gällerföretagen. Jag tycker att det skulle behövas litetstörre framsynthet för att så att säga lära de svenskaföretagen vad det är för förhållanden de skall ge sigin i rent tekniskt och -- inte minst --marknadsmässigt. Där tror jag att man kan göramycket mer när det gäller informationsteknologi.Det gläder mig att regeringen har för avsikt att satsaen hel del pengar på att utvecklainformationsteknologin. Jag hoppas då att man integlömmer bort den delen när det gäller vårt inträdei EU. Jag var i Brysseloch blev då varse att EU faktiskt har en undermåliginformationsteknologi. Det gör det här ännu merangeläget.Eftersom vårt parti har varit väldigtmediefokuserat vill jag framhålla att vårpartistämma -- till skillnad mot vad ni har läst ipressen -- såvitt jag vet var den lugnastepartistämma som förekommit i något parti i Sverigeunder . Medierna kanverkligen rapportera på ett underligt sätt!Jag vill också understryka att vi inte har för avsiktatt förändra partiets riktning eller att förändra vårpolitik. Vi har precis samma fina partiprogram somvi har haft . Vi bedriver en likakonsekvent politik nu som tidigare -- även om endel kan ha en annan uppfattning på den punkten.Skillnaden är att det är slut med att lägga oss plattför regeringen. Vi för vår politik, vi för fram den,vi kommer att strida för den och vi kommer att gåde vägar som ger det resultat som vi vill uppnå.För att undvika missförstånd vill jag ocksåunderstryka att vi är ett borgerligt, icke-socialistisktparti som arbetar med sakpolitik. Med det slutarjag, herr talman.Anf. 62 BO ():Herr talman! Svenska varvsföretag har under fleraår varit strykpojke inom näringspolitiken. Såvittjag förstår har rädslan för nya stora subventionerblockerat och framför alltnäringsminister exempel som jag kan anföra är att Vägverketmed statliga subventioner beställt flera stålbroar iNorge och . Och för att ta ett exempel frånfartygssektorn kan jag nämna att en vägverksfärjafaktiskt har beställts i Egypten.När man ser ut över varvsvärlden kan mankonstatera att nästan alla länder lämnar någon formav stöd till sin varvsindustri men också till annantyngre produktion. Som nämns i betänkandetavvecklade vi vårt stöd . Sedandess har svenska företag förlorat flera och storaorder, och dessutom har tyvärr flera företag gått ikonkurs.Jag gläder mig emellertid åt att näringsutskottettillstyrkt min motion. Äntligen, skulle jag viljasäga.Utskottets skrivning på s. 54 är som jag ser detstark. Utskottet uttalar där att det noga bör prövas''att vidta åtgärder som kanförbättra konkurrenssituationen för svenskvarvsnäring. EKN bör sålunda skyndsamt redovisasitt uppdrag till regeringen. ''Vidare säger utskottet att regeringen bör vidtaåtgärder ''som syftar till att varvsnäringen i Sverigefår likvärdiga konkurrensförhållanden medvarvsindustrin inom ''.När det gäller den förhandling som pågår inomOECD -- tog upp just den frågan isitt anförande -- vill jag säga att jag definitivt ställerupp på att man bör kunna avveckla subventionernatill varvsindustrin inom OECD-området. Hademan gjort det skulle jag inte ha skrivit motionen.Att avveckla subventionerna över hela linjen hadevarit den bästa lösningen. Då hade det blivitkonkurrens på lika villkor. Men så länge som detinte är det tycker jag att vi i bör ha sammamöjligheter och samma regler som de andraländerna tillåter sig att ha.Med näringsutskottets skrivning verkar nuemellertid allt bra. Men så börjar man ändåfundera. Det räcker inte med bra texter. Kommernäringsministern att ta uppdraget från påallvar? när vi diskuterade det här ikammaren lovade näringsministern att följaärendet. Om de andra länderna fortsatte medsubventionerna var han möjligen beredd att vidtanågon åtgärd. Mer än så blev det inte. Dessutomfinns det tyvärr en borgerlig reservation i det härärendet. Detta är ett viktigt problem som väckeroro.Herr talman! har vi chansen att ge devarvsföretag som finns kvar i möjligheteratt arbeta på samma villkor som vårakonkurrentländers varvsföretag. Låt oss ta denchansen! Men då krävs att utskottets majoritetbestår även i kammarens beslut och att regeringensnabbt förverkligar beslut. Jag hoppaspå detta och yrkar bifall till utskottets förslag närdet gäller stödet till svensk varvsindustri.Anf. 63 ():Herr talman! Här kommer det ännu en gladledamot! Precis som är jag glad över dethär betänkandet på en punkt, nämligen när detgäller varvsfrågan. Det är glädjande efter alla desorger och bedrövelser som har drabbat en bransch,som jag känner väl från min hemstad lades ned, men det finnsfortfarande varvsindustri i . Det finns bådevarv och en underleverantörsindustri. SedanSverige under den tidigare regeringen avvecklat alltvarvsstöd har den här branschen fått kämpa undermycket svåra villkor. Konkurrenter i andra länderhar haft ett försprång.Med ett riksdagsbeslut , som inkluderar ettbifall till motion och även till motionenfrån mig och , kan denna industri fårimliga konkurrensvillkor.Herr talman! Det tar tid, men ibland går det i allafall framåt. Det är glädjande. Detta är naturligtvisett direkt stöd till varvsnäringen, men indirekt kandet också vara ett stöd till min hemregionUddevalla. Det är viktigt. har drabbatshårt av varvsnedläggningen, men det finnsfortfarande möjligheter på varvssidan. Det finnsverkstadsföretag som kan göra insatser inom denbefintliga varvsindustrin och påunderleverantörssidan.Herr talman! Det är beklagligt att näringsutskottetsmajoritet i detta läge inte har stött vårt andrayrkande om ett stöd till en förprojektering av ettnytt storvarv i . Vi har i vår motion intebegärt att skall ta på sig stora åtagandenoch subventioner när det gäller ett sådant storvarv.Det enda vi har begärt är att skall sägaatt man ställer sig positiv till att stödjaförprojekteringen -- studierna -- som skallkartlägga förutsättningarna. De konsulter somarbetar med projektet säger uttryckligen att de intevill ha något generellt stöd. De vill bara ha stöd tillförprojekteringen. Vi åtar oss alltså ett oerhörtbegränsat risktagande för att kunna vinna mycket iandra änden. Därför, herr talman, yrkar jag bifalltill meningsyttringen från undermom. diskuteradejag skatter med biträdande finansministerLundgren, allmänt kallad skatteministern. Hansade att det gäller att se till att inte hela blirsom . Jag blir sällan förvånad idebatterna, men då blev jag litet fundersam. Vadmenade ministern med det? Jag tycker nämligen attUddevalla är bra. Sedan insåg jag vad han menade.Han menade naturligtvis att hela inte skallfå de oerhört allvarliga sysselsättningsproblem somfinns i . Det var den insikten somministern hade. Den insikten tycks ministern varaensam om i regeringskretsen. Man gör ju ingentingåt en region där var femte person nu står utanförarbetsmarknaden -- det är fakta. Det betyder attdet bor en arbetslös i vart femte hus i mittvillaområde och i var femte lägenhet i är ett katastrofläge.Jag har motionerat utifrån den insikt som statsrådethar om att har särskilda problem ochbehöver stöd. har även särskildamöjligheter. ligger marknadsmässigt bratill. Där finns en miljö och en kultur som talar tillregionens fördel. Där finns kompetens och utbildadarbetskraft. Problemet är industrisysselsättningen.Det behövs en bra offentlig sektor, men vi kan intebara leva på den offentliga sektorn. Vi behöverindustrin.De borgerliga ledamöterna i näringsutskottet harsagt att det nu går bra för industrin. Det beror intepå att det bedrivs en bra näringspolitik. Det berorpå penningpolitiken. Man har bloddopat industrinmed devalvering. Tänk på oss som inte har någonindustri! I är man nu nere på 7 %industrisysselsatta. Vi behöver enåterindustrialisering. Det behövs riskkapital för attkunna få i gång industrin igen. Detta inser intenäringsutskottets borgerliga ledamöter. Det är feleti den drivna politiken.I min motion har vi kommit med vissa förslag. Vihar föreslagit en Fyrstadsfond. Vi har föreslagit attfinanseringen skall ske på ett visst sätt. Jag är inteså prestigefylld att det måste bli exakt denfinansieringsformen. Jag har lanserat en idé frånMetall i vår region om att använda vissa fonderinom arbetsmarknadspolitiken, men vi kan väljaandra metoder.Vi kan välja att de medel som har fått ochnu skall betala tillbaka till staten skall användas tillnäringspolitiska satsningar i . Stödet var ju avsett för regionen. Detvar inte för att stärka Volvos likviditet som manlevererade dessa pengar. Därför är det rimligt attriksdagen fattar beslut om att pengarna skall vikasför näringspolitiska satsningar i --fyrstads-området.Herr talman! Jag vill yrka bifall till yrkande 4 imotion 282 under mom. 6. Jag får sannolikt inteigenom det yrkandet. Då lovar jag att återkomma idenna fråga, så att vi får fram riskkapital tillregionen; vi kommer ju nu att behandlaregionalpolitiken.Borgerliga ledamöter av utskottet! Besök erapartivänner i ! Det är en borgerligt styrdkommun, en moderatstyrd kommun med andraborgare vid rodret. Besök dem och fråga hurverkligheten ser ut där! Då förstår ni att jag harrätt. Jag kommer att få lika rätt som jag hade i frågaom varvet. Ni kommer att tvingas att gå med pådessa motionsyrkanden. Annars får ni höra sådanaord som man inte skall använda i denna kammare.Ni måste ändra er på samma sätt som har skett.Nu har vi ju fått fram en majoritet för varvsstödet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 5 §. )5 § Företag med statligt ägandeFöredrogsnäringsutskottets betänkande1993/94:NU16 Företag med statligt ägande (prop.1993/94:100 delvis).Anf. 64 BO FINNKVIST (s):Herr talman! betänkande nr 16behandlar statliga företag. Jag vill börja med attyrka bifall till reservationerna 1, 3 och 4. Jag avseratt begära votering på reservation nr 1.Trots uppgörelsen om ett moratorium förutförsäljning av statliga företag har den nuvaranderegeringen fortsatt med utförsäljningen ioförminskad takt.Om man nu i efterhand ser på det som har skettfinner man att vi socialdemokrater helt klart haderätt när vi befarade att de statliga företagen skullerealiseras av ideologiska skäl. Värdet påexempelvis och har fastställts avmarknaden. Det visar sig att rabatterna uppgår tillflera miljarder kronor. Det har vi tydligen råd med,trots ett fruktansvärt stort budgetunderskott. Närdet gäller att ge rabatter och skattelättnader tillaktieägare saknas det inte pengar, enligt den nuförda borgerliga regeringspolitiken.Vi kan tänka oss en viss utförsäljning, men denskall vara befogad av industriella orsaker. Vi tyckeratt sammanslagningen av är bra.Vi har t.o.m. efterlyst den samordningen inom detstatliga företagandet , men inteprivatiseringen. Vi ser ingen mening med att säljaut välskötta företag som ger vinst. Tvärtom, det tarbort kapital från andra satsningar på nya företag.Vi behöver nya företag, inte ägarbyten i befintligaföretag. Det är knappast troligt att det skapar nyajobb.Vi tycker att staten även fortsättningsvis bör ha enbetydelsefull roll som ägare av företag inom bådebasindustrin och andra branscher. Ett statligtägande är motiverat av bl.a. sysselsättnings- ochregionalpolitiska skäl och behövs därutöver för attskydda viktiga naturtillgångar, såsom skog, markoch även vår vattenkraft. Dessutom måste detfinnas statliga företag som en motvikt till detprivata näringslivet.Den borgerliga regeringens privatiseringsprogram,som drivits fram av ideologiska skäl, undergrävermöjligheterna för staten att genom sina företagtrygga goda levnadsförhållanden för medborgarnai olika delar av landet.En utförsäljning av naturtillgångarna skulle vidareleda till en utarmning av landsbygden. Regeringenhar dessutom inte insett den stora betydelse, inteminst från sysselsättningssynpunkt, som de statligaföretagen har i framför allt de nordliga skogslänen.En privatisering kommer att leda till att detlångsiktiga ansvarstagandet som varit enledstjärna för företagen ersätts av kortsiktigaaffärsmässiga motiv.Vi har också en reservation som behandlaravsättning av mark till naturvårdsändamål. Enligtvår uppfattning innebär en privatisering av detnybildade en risk för ett minskat skyddför områden som är värdefulla frånnaturvårdssynpunkt. De riktlinjer som tidigarefastställts kan visa sig otillräckliga, eftersomAssidomäns framtida agerande endast skall baseraspå affärsmässiga överväganden. Även efterförsäljningen av aktier i kommer statenatt vara majoritetsägare i bolaget. Enligt våruppfattning skall detta inflytande utnyttjas så attbolaget tar initiativ till att ytterligare markområdenskyndsamt avsätts till naturreservat på villkor somär rimliga med hänsyn till Naturvårdsfondensresurser.I reservation nr 4 behandlar vi närservicen. Mångabutiker ute i landet är för sin överlevnad beroendeav att vara ombud för olika statliga bolag, såsomTipstjänst och Apoteksbolaget. Därmed är ocksåmånga människor för sin försörjning av dagligvarorberoende av att butikerna får ha kvar sittombudskap på rimliga villkor.Förändringar av flera slag påverkarförutsättningarna för butiker och även för aktuellabolag att upprätthålla en god servicenivå i glesbygd.Vår uppfattning är att det är angeläget att det görsen kartläggning av utvecklingstendenserna ochderas effekter för medborgarnas närservice. Härvidfår uppmärksammas inte bara de tekniskaförändringarna, utan även de omstruktureringar avverksamhet som håller på att ske när det gäller vissaav de berörda bolagen, såsom Tipstjänst,Apoteksbolaget och Posten. Vi anser att det ärrimligt att de statliga företagen tar särskild hänsyntill förhållandena i glesbygd och allmänt beaktareffekterna för närservicen när villkoren förombuden förändras.Anf. 65 ():Herr talman! Bo Finnkvist sade många kloka sakerom statligt ägande. Jag skall så långt möjligtförsöka undvika att upprepa vad han sade. Jag villbara markera att jag instämmer i det mesta.Sedan den här regeringen tillträdde har vi ansett ossföranledda att markera vikten av statligt ägande. Viser det inte som särskilt märkvärdigt utan snararesom ett naturligt och nyttigt inslag i det svenskanäringslivet att staten är ägare till olika typer avföretag.Det kanske mest naturliga är att vi har ett statligtengagemang i det man brukar kalla förbasnäringarna. Historiskt har det tillkommit genomatt man har betraktat naturresurser och råvarorsom ett slags gemensam egendom, ett nationelltintresse. Det är en syn som har drivits av dem somi dag är moderater, dvs. av tidigare konservativapolitiker. De har haft en känsla för svenskatillgångar och svenska värden och för att de inteskall skingras hur som helst. Det synsättet har i vissmån fortfarande giltighet. Det gäller malmen,skogarna, älvarna och vattenkraften.Det finns även andra branscher där det är rimligtoch vettigt att staten är engagerad. Jag tänkerframför allt på sådana branscher som brukar kallasför framtidsbranscher, där det finns spetsteknologioch där man förväntar sig en utveckling påvärldsmarknaden. Det kanske också görs storasatsningar på forskning med samhälleliga medelparallellt med att det sker en industriutveckling.Det finns många lyckosamma exempel på ett sådantväxelspel mellan företag, forsknings- ochutbildningsinsatser och statliga beställningar isvenskt näringsliv. ABB, och ärsådana exempel. Jag skulle helst vilja slippa nämnaden svenska framgångsrika försvarsindustrin, somockså har haft garanterad avsättning för sinaprodukter och kompetenta beställare.I de fall där det finns ett sådant samspel är det intealls orimligt utan naturligt att staten är medoch äger företag.I ekonomiska kriser har samhället fått vara någotslags städgumma, en sista instans som får ta detsociala ansvaret även för industriproduktion. Dethar inneburit att staten har tagit över en mängdföretag som man kanske egentligen inte harplanerat att ta över. Man har ställt upp och visatsamhällsansvar. De sociala konsekvenserna hadeblivit oacceptabla om staten inte hade gått in. Såvar det under den förra borgerligaregeringsperioden då man genomförde en enormsocialisering. Så har det varit under den härregeringsperioden då mot sin vilja hartvingats socialisera banker. Det är bra att man hargjort det. Det är till nytta för samhällsekonomin.En del av de företagen tycker jag att det är rimligtatt staten säljer när de är städade och harförutsättningar att klara sig. Därigenom kammarman hem vinster till statskassan. Det finns ingenanledning att driva de företagen i statlig regi. Detfinns ingen anledning att driva läskedrycks- ellerkorvfabriker i statlig regi. Det skall åtminstone intevara huvudprincipen. Sådana företag bör säljas vidlämpligt tillfälle när företaget är moget och närmarknaden är mogen att ta emot företaget.Vi har invändningar mot den politik somregeringen har valt. När regeringen tillträdde satteden upp en lista med 35 företag i en saligblandning -- Statens hundskola, ,Nordbanken m.fl. Det var en pytt i panna avföretag. Man sade att man ville ha fria händer föratt sälja dessa företag. Tyvärr gav riksdagenregeringen fria händer att sälja. Ur demokratisksynvinkel tycker jag att det är tvivelaktigt. Detinnebär att man i regeringens händer läggeransvaret för en mycket, mycket stor gemensamförmögenhet som detta ägande innebär. Riksdagenkopplas bort från ansvaret och kontrollen avregeringen när det gäller processen förförändringen av ägandet. Vi menar att det mandatsom regeringen har för försäljningen bör upphävas.När det gäller större förändringar av det statligaägandet tycker vi att det är självklart att riksdagenskall fatta beslut. Det skall finnas ett brabeslutsunderlag, och sedan skall man säga ja ellernej.Det finns en del att säga om de privatiseringar somhar varit aktuella. Bo Finnkvist talade mycket omdem. Vi kan lämna åt sedan. Detbolaget har man redan sålt. Affären är genomförd.Vi kom . De synpunkter vi hade på hurförsäljningen skulle gå till finns redovisade ibetänkandet. Jag tänker därför inte upprepa dem.Celsius sålde man för billigt. Troligen gjorde mandetsamma med SSAB.Nordbanken, som står på tur, tycker vi inte att detär speciellt angeläget att sälja. Jag har litet svårt attförstå socialdemokraterna som egentligen har gåttemot alla försäljningar förutom försäljningen avNordbanken där man tycks vara med påregeringens linje. Det skulle vara kul att få höra enförklaring till varför det är på det viset. Det kanskeär gamla åtaganden.När det gäller , som har nämnts, ochNordbanken, som också har nämnts, tycksmarknaden inte vara beredd att ta emot deföretagen . Det finns för litet kapital. Man störhandeln på börsen om man går ut i stor skala medstora statliga företag . De signalerna tycks ha gåttfram till regeringen, den verkar inte vara angelägennu. Det är bra. Men det är just den här typen aveffekter som ett ideologiskt motiveratutförsäljningsprogram kan föra med sig. Det finnsen handel med företag som pågår naturligt påbörsen och som kan störas om staten vräker ut enmängd stora företag och på så vis suger åt sig detkapital som är tillgängligt för handeln.En annan oerhört viktig synpunkt är att detföretagande som staten behåller drivs på ett brasätt, att inte regering och riksdag lägger sig i dendagliga skötseln och håller på och detaljstyr. I slutetav förra regeringsperioden skapades det former förett sådant hanterande med ett ''mellanled'' mellanpolitiken och företagen. Det tror jag var en bralösning som borde ha fått utvecklas vidare. Detavskaffade den här regeringen också av ideologiskaskäl.Med detta stöder jag de socialdemokratiskamotionerna. Jag vill inte gå längre än Bo Finnkvistgjorde, och förorsaka att vi får onödiga voteringar,utan jag instämmer i Bo Finnkvists bifallsyrkandeoch lämnar ifrån mig ordet.Anf. 66 ():Herr talman! betänkande 16behandlar, förutom företag med statligt ägande,medel till AB och markavsättning ochnärservice.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning attstatens främsta uppgift inom näringspolitiken är attange generella ramar och regelsystem förföretagens verksamhet. Därför skall programmetför privatisering av statliga företag fullföljas i dentakt som marknaden tillåter.De försäljningar som hitintills har gjorts har varitlyckade. Målsättningen om ägarspridning haruppnåtts. Den senaste, Assidomänförsäljningen, äregentligen över all förväntan. Försäljningen avstatliga företag sker inte enbart i utan runtom i . Den här politiken har haft till syfte attöka effektiviteten i respektive lands ekonomi ochatt öka effektiviteten i de berörda företagen, attminska statens skuldsättning samt sprida ägandeoch därigenom öka effektiviteten i hela detekonomiska systemet.Jag vill också än en gång påminna om riksdagensbeslut om försäljning av ett flertal statliga företag.Det skulle ske genom att staten säljer dessa företagi första hand till enskilda medborgare och tillanställda i respektive företag, men även till företag,institutioner och organisationer i ochutomlands. Genom försäljningarna vill regeringenför det första skapa ägarlösningar som stärker varjeenskilt företag och ökar konkurrenskraften.