prot · GI0912 · 1994-10-20 00:00:00 — Motsvarandesiffror för importen är från länder utanför EU.Därför är det viktigt att flygplats fårbehålla sin tullklarering och att det inte skapas någotnegativt för industrin.Anf. 30 () replik:Herr talman! sade att detsvåra läget i län inte kan brytas om interegeringen tar krafttag. Det är säkerligen riktigt, menNils-Göran sade inte hur dessa krafttagskulle se ut.Han nämnde utbildning och forskning - i och försig viktiga områden - och han talade omnäringspolitik och regionalpolitik, men inte hur.Han erinrade naturligtvis inte om attsocialdemokraterna i denna kammare så sent som ivåras gick emot stora regionalpolitiska satsningar somockså var värdefulla för län.Nils-Göran gjorde det i och för sigriktiga konstaterandet att tillkomsten av nya företaginte har kunnat kompensera för bortfallet av gamla.Det är helt riktigt, men frågan är: Hur skall dennakompensation i form av nya företag växa i en taktsom gör att vi får balans i näringsliv ocharbetsmarknad?Jag tror för min del, herr talman, att det inte kanske genom socialdemokratiska återställare. Det skullevara intressant om hade någonsynpunkt på hur man skulle få de goda saker som hanväntar sig från en ny regering.Anf. 31 ():Herr talman! Jag tänker tala litet grand omsamhällsekonomi och kulturpolitik.Vi har tagit guld inom ett område som inte är såväl känt för alla. har mest vägar per capita ihela världen. Då har jag inte räknat in skogsvägarna.Ligan toppas alltså av . Vi har drygt24 väg per miljon invånare. kommerpå andra plats med väg per miljoninvånare. har väg per miljoninvånare. Låter det inte litet grand som ?Sedan kommer , bilistens förlovade land, sominte har mer än väg per miljon invånare.Politiker i har styrt samhällsbyggandetmed utgångspunkt i extremt väginriktadeplanlösningar. Låt oss se på statsbudgeten förbudgetåren 1990/91-1993/94. Denna politik innebär ikronor och ören att budgeten för vägtrafiken har ökatmed - från 10 313 miljonerkronor till 15 839 miljoner kronor.Låt oss lyfta ned kostnaderna ett snäpp. En metermotorväg kostar att bygga, och envanlig landsväg, , kostar20 per meter. Dessa siffror gäller generellt. Detkostar naturligtvis mycket mer att bygga motorvägar istorstadsmiljö.Om vi ser på vad vi har, guldmedalj i antal vägarper capita i världen, är det inte ett oväsentligt kapitalsom ligger utspritt i vackra kulturlandskap.Tyvärr är det alltför mycket på just de ställen i landetdär vår bördigaste finns. Kapitalet måstenaturligtvis förvaltas på något sätt. Det tänker jagåterkomma till vid ett annat tillfälle.Som ny politiker i kulturutskottet har jag fått läramig att den statliga kulturpolitiken bl.a. innebär attkulturpolitiken skall ses som en del av arbetet med attförbättra samhällsmiljön. Den knyter sammanutbildning, arbete, boende, fritid, vård osv. Den berörockså planeringen och utformningen av den yttremiljön, dvs. fysisk planering, serviceplanering,landskapsvård och annan miljövård. Detta är en del av1974 års kulturpolitiska mål, som fortfarande gällersom vägvisare.Nu skall jag knyta ihop dessa två trådar. Ungefär70 % av ytan i en storstad är asfalterad för justbiltrafik. Det kan inte vara ett rimligtmarkutnyttjande. När det gäller framtidhar majoriteten av politikerna i staden, länet ochriksdagen valt en trafiklösning som bl.a. innehåller enmotorvägsring kring staden. har över 30 000människor skrivit på namnlistor och kräver enfolkomröstning. Det handlar inte bara om entrafiklösning utan en framtida samhällsinriktning.Vägverket - heder åt dem - har vid en närmaregranskning av ekonomin kring projektet funnit deekonomiska kalkylerna alltför lättsinniga.Kostnaderna för öster- och västerleden ackumulerarhela tiden. Besluten om statliga garantier kan blirväldigt dyra, och tron om att låna pengar till räntalåter numera som en saga.En samhällsplanering som tar hand om helhetenborgar för en långsiktigt hållbar budget. Även omelbilar kommer att köra på storstadens gator iframtiden, upptar ändå vägarna alltför stor yta.Skanska bedriver lobbying för en motorvägsringrunt , och bedriver lobbying förbilburen trafik på stora bilbroar som t.ex.Öresundsbron. De företagen representerar makt. Mendet ligger ingen självklarhet i utvecklingen. Enframtida kulturmiljöpolitik kräver helt andralösningar. Det är en utmanande framtid vi går tillmötes. Stora investeringar i infrastruktur i enlighetmed nuvarande planer medför att ett ekonomiskttänkande cementeras fast, som i den här ekonomiskadebatten inte visar på speciellt stora krafttag förförändringar. Det finns dock öppningar vad beträffarpolitiska styrmedel. Oavsett vem det var som var förstmed att föreslå skatteväxling som styrmedel, har viändå inte tillräckligt många med oss för att kunnagenomföra en sådan just nu.Det är stort att få guld. Men det är ännu större attse till innehållet i guldmedaljen. Det kanske allraviktigaste i vägen till guldmedaljen, är att vägenkantas av ett gigantiskt budgetunderskott som liknaren sorgkant.Nu skall vi alla solidariskt vara med och betala föratt hjälpa till att minska budgetunderskottet. Medge dåatt det kan verka litet stötande att politiker samtidigtvill satsa på denna typ av förändringar i infrastruktur,t.ex. en motorvägsring kring Stockholm.Anf. 32 ():Herr talman! står på 5:40 . Detkanske inte är så lyckat.Anf. 33 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Får jag be talarna att hålla sig i närheten avtalarstolen innan ni går upp så att vi kan hållakammarens tidsschema. 34 ():Herr talman! Jag räknar med en halv minut tillgodo.Anf. 35 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Det avgör talmannen!Anf. 36 ():Herr talman! "Det kommer då varje nationstannar upp och reflekterar över sin framtid. Sådanaögonblick infaller oftast i perioder av nedgång ochkris. Samhällets förmåga till omprövning ochförnyelse sätts därmed på ett hårt prov. "Så inleder sin analys avden svenska krisen.Som framgått av den tidigare debatten harproblemen vuxit i omfattning under ett par decennier.Den fyrfaldiga kris som inledde utgörsnarast en bekräftelse på ett mer än två decennierlångt misslyckande. Hög arbetslöshet är ettekonomiskt och socialt gift i samhället.Arbetsmarknadspolitiken har alltid varit högtprioriterad i . Så har också varit fallet under detre . har någon regeringgjort så stora ansträngningar för att sysselsättamänniskor som hamnat utanför den reguljäraarbetsmarknaden. Men arbetsmarknadspolitiskastödåtgärder får aldrig ersätta riktigt arbete påsedvanliga, konkurrensmässiga villkor.Arbetsmarknadspolitiken behöver genomgågenomgripande förändringar. har arbetsmarknaden kännetecknats av praktiskttaget permanenta obalanser. Kostnaderna förarbetsmarknadspolitiken har ökat trendmässigt. Menframför allt måste vi ha en politik som gynnartillkomsten av riktiga arbeten i lönsamma företag ocheffektiva förvaltningar.Kunskapsnivån måste genomgående höjas.Sverige har förlorat dentätposition som vi tidigare hade. Som en följd avfelaktiga prioriteringar har ett par generationer intefått den utbildning som behövs för att de skall kunnahävda sig på arbetsmarknaden. Alltför mångaåterfinns nu inom gruppen långtidsarbetslösa med enfelaktig eller alltför låg utbildning.Fyrpartiregeringen har lagt grunden för denutbildnings- och forskningspolitik som krävs för att fåden nödvändiga strukturomvandlingen mot enkunskapsintensiv, högproduktiv produktion och enlångsiktigt uthållig tillväxt och arbete. Men vi måstegå vidare för att höja kompetensen på både breddenoch djupet.Men den nya utbildningsministern vill återta demedel ut löntagarfonderna som har ställts till denhögre utbildningens och forskningens förfogande. Detvittnar inte om att regeringen är mogen detnytänkande som krävs.Vår industriella bas är alltför liten. Det har intevarit någon tillväxt av sysselsättningen i den privatasektorn . Nyföretagandet måste öka.Då måste villkoren för och attityderna gentemotföretagandet, och dess absoluta förutsättning,företagarna, ändras i grunden.Därför inriktades regeringen politik på attskapa ett gynnsamt klimat för företagande och arbete.Stela strukturer och regelsystem har börjatmoderniseras. Skattepolitiken har inriktas på attstimulera arbete och sparande. Utbildningspolitikenhar inriktats mot framtidens krav på kunskaper. Deoffentliga monopolen inom vård och omsorg haröppnats för konkurrens och nyföretagande. Listan kangöras lång.Vi har under det här året börjat se resultat.Optimismen i företagen har ökat markant.Arbetslösheten minskar. Antalet riktiga jobb ökarstadigt. T.o.m. byggbranschen visar ett glädjandetrendbrott i orderingången och, som tidningenByggarbetaren rapporterade före valet, endramatisk nedgång av byggarbetslösheten. AMS har idagarna presenterat en mer optimistisk prognos äntidigare; den förutsätter dock att räntan hålls i schack.Utan ett tydligt ja i folkomröstningen om medlemskapi EU lär det inte bli möjligt.Herr talman! har en, förmodligenunik, chans att utnyttja konjunkturuppgången till attarbeta vidare med den omläggning av politiken somkrävs för att uppgången skall befästas och leda till ettbestående trendbrott, i riktning mot hög sysselsättningpå en arbetsmarknad som kommer att ha mycket litetgemensamt med det industrisamhälle som tidigareutgjort för regelsystemen.Regeringsförklaringen ger inget hopp om attsocialdemokratin är mäktig den omprövning ochförnyelse som krävs. Det är återställare som gäller.De ungdomsfientliga turordningsreglerna skallåterställas. Ungdomar, invandrare och andra som intehar så lätt att finna ett arbete skall förvägras rätt tillprovanställning . Det fackliga vetot skallåterigen hindra småföretag att konkurrera omentreprenader. Skattehöjningar skall återigen försvåraföretagande och göra det mer lönsamt attskatteplanera än att arbeta. Kan om för oss hur en sådan politik skall skapa tillväxtoch nya jobb?Den allmänna arbetsmarknadsförsäkringen som nuär en del av den generella välfärdspolitiken och somfrämjar arbetslinjen skall av ideologiska skälprivatiseras. Det fackliga monopolet skall återställas.Herr talman! I stället för att anpassa reglerna efterverkligheten, planeras statliga uthyrningsföretag förarbetslösa. vägrar man att öppna dörren förnya jobb i den privata tjänstesektorn. Dogmer ärviktigare än förslag till lösningar på ett av vår tidsstörsta ekonomiska och sociala problem. Man tar sigför pannan!Regeringsförklaringen talar om samförstånd ochsamverkan. Men politiken visar att detta är nyspråkför en återgång till planhushållning ochkorporativism. Är detta den socialdemokratiskamodellen för framtiden när det gäller Sverigesframtid?Anf. 37 ():Herr talman! Den svenska arbetsmarknadenbefinner sig inte bara i kris, den befinner sig också ien brytningstid. harsysselsättningen varit koncentrerad till storföretagen.Produktionen har baserats på inhemska råvaror, ochde internationella framgångarna har byggt påinnovationer, i huvudsak med ursprung från 1800-talets slut.Nu växer inga storföretag fram; de innovationersom görs genererar inte sysselsättningen istorindistrin. Inom vilka sektorer kommer dåframtidens arbetstillfällen att skapas, och hur kan vipolitiker skapa förutsättningar för att möta framtidensutmaningar?Centerpartiet verkar för ett samhälle i ekologiskbalans och för att alla delar av skall leva. Viser optimistiskt på att framtidens jobb kan skapas omvi fortsätter in i det som vi kallar kretsloppssamhället.Det kräver politiska beslut inom en rad områden, somenergi och skatter samt regional-, miljö- ocharbetsmarknadspolitik.Första steget i kretsloppssamhället är taget, tackvare initiativ i den förra regeringen.Lagen om producentansvar på förpackningar har satt igång produktion av vardagsvaror baserade påbiologiska råvaror. Det kommer att ge jord- ochskogsbruket nya uppgifter som råvaruproducenter.Och eftersom dessa näringar är basen för landsbygdenger de också en möjlighet för landsbygden attutvecklas och att överleva.Men varuproduktion baserad på biologiska råvarorkräver också mer samverkan mellan forskning ochutveckling inom biologi och teknik. Omenergiproduktionen framöver baseras påförnyelsebara energikällor mer lokalt och småskaligt,kommer också nya jobb att skapas.Drivmedel från biologiska råvaror för bl.a. bilaroch lastbilar skulle på samma sätt ge nya jobb.Förutom nya jobb skulle vi också få en bättre miljöoch bättre bytesbalans. Råvarorna skulle inte hellersina om de används enligt ekologiska principer.Kretsloppsprinciperna innebär också att varor kanåteranvändas eller återvinnas. Om man tar en bil elleren dator som exempel kan återvinningsprocessen skegenom att "rulla bandet baklänges". Det skulle ge nyajobb för många yrkeskunniga, som är arbetslösaoch som ställer frågan till oss politiker: min kompetens?Detta förutsätter en politisk vilja och en ideologiskklarsyn om var framtidens arbeten skapas och om attförutsättningar ges genom politiska beslut. Vi iCenterpartiet har redovisat en sådan politik i åretsvalrörelse.Herr talman! När jag läser regeringsförklaringenblir jag besviken på Socialdemokraterna. I avsnittetom miljön berörs kretsloppet på ynka tre rader. Inteen ambition, inte en tanke på att nya gröna jobb kanskapas kan man skönja. Kretsloppet fick tre rader. Detfinns inte en enda rad om förnyelsebara energikälloroch nya alternativa drivmedel, som också ger nyajobb, och detta i då alla ansträngningar behövsför att minska den höga arbetslösheten. Jag vill göraarbetsmarknadsministern uppmärksam på attsysselsättningsfrämjande åtgärder kan skapas påmiljöområdet, så att det inte bara blir sedvanligasocialdemokratiska betongprojekt med bl.a. broar ochmotorvägar. De ger oftast kortsiktiga jobb.Den aviserade ekonomisk-politiskapropositionen sägs innehålla radikala åtgärder.Radikalt vore om den innehållsysselsättningsfrämjande åtgärder som skatteväxling,med sänkt skatt på arbete och höjd skatt på miljöfarligverksamhet för att skapa fler långsiktiga jobb och föratt föra in i ekologisk balans.Vi inom vill driva en konstruktivoppositionspolitik kring dessa frågor för att blandandra åtgärder minska arbetslösheten.Anf. 38 ():Herr talman! Först vill jag välkomna den nyearbetsmarknadsministern i ett viktigt men svårtämbete.Herr talman! Arbetslösheten slår hårt mot alla isamhället, både för dem som drabbas och också församhällsekonomin. Den kraftiga industrinedgångenunder 1980-talets senare del, där arbetslösheten frånhösten 1990 sköt fart, har varit en utomordentligpåfrestning för hela det svenska samhället.De flesta av oss har eller har haft någon arbetslössom vi känner, i släktskapet eller i grannskapet.Därför är det hoppfullt att den öppna arbetslöshetensjunker, att varslen är rekordlåga och att antalet ledigaplatser ökar. Man kan konstatera att det är ett resultatav en begynnande konjunkturuppgång men också aven genomtänkt och positiv arbetsmarknadspolitik.Jag har ofta nämnt tre områden som behöverfungera för att få en bra arbetsmarknad: den aktivaarbetsmarknadspolitiken, företagspolitiken samt sundastatsfinanser.Arbetsmarknadspolitiken har varit aktiv, för attinte säga massiv, . Aldrignågonsin har så mycket satsatspå åtgärder, för att människor skall få jobb,fortbildning eller utbildning, för att ha beredskap attkunna ta de jobb som kommer; det kan man utanöverdrift säga. Tänk bort åtgärderna omungdomspraktik, ALU och GAS, då hade vi haft enmycket svårare situation i dag.Den dåvarande socialdemokratiska oppositionenhade ofta invändningar mot fler av dessa insatser, mendet måste konstateras att insatserna, sedda i sittsammanhang, varit framgångsrika.Målet för arbetsmarknadspolitiken måste vara ensituation där tillväxt ger arbete - en tillväxt som ärekologiskt balanserad. En varaktigt ökadsysselsättning bygger alltså på en sund ekonomi, enkraftfull miljöpolitik, en regional balans och godaförutsättningar för investeringar och nya arbetsplatser.Det senaste halvåret har visat på flera ljuspunkter.Botten i den svåraste recessionen på över ett halvsekelförefaller vara passerad. Exporten har vuxit kraftigtdet , produktionen har stigit ochinvesteringarna har ökat. Ändå kommer läget påarbetsmarknaden att vara ansträngt över en ansenligtid. Högsta prioritet måste därför ges att bekämpaarbetslösheten och särskilt viktigt är det att få buktmed långtidsarbetslöshet och arbetslöshet blandungdom. Också här kan man i sitt sammanhang påståatt kampen varit förhållandevis framgångsrik.Den allmänna konjunkturuppgången kommernaturligtvis att leda till att fler får jobb, kanske bortåt200 000. Från sida har vi sagt attförutsättningar måste skapas för minst dubbelt såmånga. Uppemot 500 000 nya jobb behövs.Fram behövs det en stor ökninginom främst det privata näringslivet om vi skall få enpositiv arbetsmarknad som bär upp samhällsekonomioch hög sysselsättning. Därför är det viktigt attfullfölja vad den förra regeringen påbörjade då detgällde att skapa nya och bättre villkor för att bådestarta och långsiktigt driva företag. Det gäller inteminst de små företagen.En politik för tillväxt är alltså en politik förföretagande och nyföretagande, där de små ochmindre företagen spelar en mycket viktig roll fördynamiken i näringslivet och för den regionalabalansen. De åtgärder som under den senasteregeringsperioden har genomförts är en rad åtgärdersom syftar till att det skulle kunna anställas fler. Dethar blivit ändrade skatteregler, bättre villkor för privatriskkapital, avregleringar, ökat stöd för innovatörer,förändringar i arbetsrätten, m.m.Herr talman! Den förda politiken har skapat enoptimism inte minst bland småföretagarna i landet.Det är viktigt att denna optimism inte kommer av siggenom s.k. återställare. Därför har det skapat en ickeobetydlig oro att den socialdemokratiska propagandani valrörelsen föreslog en politik som skulle kunnabromsa eller rent av motverka en sådan godutveckling.Det är inte bra med snabba kast vare sig påarbetsrättens område eller när det gäller deekonomiska villkoren för företagen. Man har inrättatsig efter den nya ordningen med bl.a. förlängdprovanställning, och man kan känna det som ett hotatt nu få mer snäva regler, vars effekt kommer att blien mer restriktiv hållning till nyanställning.Den tidigare redovisningen frånsocialdemokratiskt håll om inställningen till privatriskkapital ger också bekymmer. Skall vi få fler ochnya innovatörer måste det vara villkor som stimulerar.Summan av de reformer jag har pekat på var att detskulle bli möjligt och intressant att nyanställamänniskor.Herr talman! När man nu ser i backspegeln kanman möjligen säga att det inte tjänar så mycket till attuppehålla sig vid det som har varit, vad som har gjortsoch vem som har gjort det. Som liberal vill jag gärnase framåt. Vårt mål är att det gesutrymme för en halv miljon nya jobb netto. Vi ärdessutom övertygade om att dessa jobb kommer attbehövas i den privata sektorn, där det under de senaste40 åren egentligen inte har skett någon nettoökning.Ett ja till EU är för övrigt i detta sammanhang av storoch avgörande betydelse.Min vädjan till regeringen och statsrådetSundström blir därför: Låt den inleddaarbetsmarknadspolitiken med dess bredd få fullföljas!Det skulle inte bara ses som en generös och storsinthållning från en tillträdande ny regering, det skulle gefler människor ett riktigt jobb. Det skulle vara denbästa enskilda och kollektiva presenten till dagensarbetslösa och morgondagens välfärdssamhälle.Anf. 39 HANS ():Herr talman! Kampen mot arbetslösheten måstestå främst på dagordningen när det gäller denekonomiska politiken. Det har den inte gjort. Vihoppas att den skall göra det nu.Arbetslösheten är ett gissel för människor, den ärett gissel för hela löntagarkollektivet, den drabbar vårvälfärd, den är huvudorsaken till de uslastatsfinanserna.Den ekonomiska politiken måste ta den storabördan. Arbetsmarknadspolitiken kan bara vara enrestpost när det gäller att klara full sysselsättning ochbekämpa arbetslösheten. Det är mitt och mitt partisförsta budskap.Den borgerliga politiken var en passiv politik. Detär riktigt, , att det gick stora pengar tillarbetsmarknadspolitiken. Det gick enorma pengargenom det passiva kontantstödet. Men det var enpassiv och oambitiös politik. Den ledde inte till ettförändrat näringsliv. Den ledde inte till att vi kundeupprätthålla den kommunala välfärden. Den ledde intetill att vi fick den våldsamma expansion som vi harbehov av inom utbildningssektorn.Den ledde däremot till avreglering. Den ledde tillotryggare förhållanden. Det var åtstramning. Det var passivitet.Konjunkturen vänder . Det är rätt.Arbetslösheten minskar. Det är också rätt. Men komihåg vad vi pratar om! Vi pratar om över 13 %bruttoarbetslöshet. , spår /96. Vi pratarom rekordarbetslöshet i . Vi kan frånVänsterpartiets sida aldrig acceptera detta. Vi får intevänja oss vid denna höga arbetslöshet.Det går säkert att komma vidare. Vi har godaförutsättningar i . Men det finns inga enklalösningar. Det finns dock nu en röd majoritet iriksdagen, och det finns möjlighet att göra den litetgrönare dessutom. Därmed har vi goda förutsättningarför att faktiskt skapa jobb.Vänsterpartiets helhetspolitik är faktiskt en politikför att sätta människor i arbete. Omfördelningenhandlar om att omvandla passivt finansiellt sparandetill effektiv efterfrågan. Därav våra förslag när detgäller skattepolitiken. Därav våra förslag när detgäller att justera ersättningarna för långtidssjuka, a-kassan, osv.Att upprätthålla den kommunala ekonomin ärockså att upprätthålla kvinnojobb och jobb som ärviktiga för människors välfärd. Näringspolitiken harlegat för fäfot. Det finns mängder att göra på detområdet: energiomställningen, skatteväxlingen. Vi måste omvandla näringsliv till ettmycket grönare och mycket mer miljövänligtalternativ.Beträffande arbetstiden skall vi äntligen få enarbetstidsutredning igen. Förhoppningsvis får den heltandra och moderniserade direktiv.Utbildningsapparaten måste kraftigt förstärkas.Arbetsmarknadspolitiken är restposten. Det är densom skall ta hand om det vi annars inte kan ta handom.Låt mig nämna några aspekter på vårarbetsmarknad som inger mig bekymmer. Övertidenär en, arbetsmarknadsministern. Vi kan inte bara be,böja knä och säga till arbetsgivarna: Ni kan välanställa! Vi kan inte bara ersätta dem för att deanställer, så att arbetskraften är praktiskt taget gratis.Begränsa övertiden! Det finns lagliga möjligheter, ochvi har lagt fram många sådana förslag.Vi har en avreglerad arbetsmarknad.Lagstiftningen har gjort sitt. Det är fritt fram att hyrain, det är fritt fram med uppdragsverksamhet, det ärfritt fram med långa prov- och visstidsanställningar.Huvuddelen av dem som anställs är ofta på visstid. Vi håller på att få en mycket segregeradarbetsmarknad, med en kärna som är fast anställd, ochfolk som bara kommer in när det finns ett absolutbehov av dem - sedan ut.Det är ett totalt orimligt sätt att fördelakostnaderna för övertalighet och arbetslöshet.Samhället får ta på sig alla kostnader. Individen får tapå sig all otrygghet. Företagen utnyttjar bara vid exakträtt tillfälle den resurs som arbetskraften utgör.Det har kommit signaler från om attfortsätta den här verksamheten, om än i andra former.Jag är utomordentligt kritisk mot det och hoppas attalla initiativ av den typen läggs över till den pågåendearbetsmarknadspolitiska utredningen.Vi har från föreslagit enframtidsfond. Tanken är mycket enkel. Det uppstårdevalveringsvinster i . Vinsterna uppstår inäringslivet. Alla kostnader tar medborgarna ochstatsfinanserna. Vi menar att man då också måsteavsätta delar av de vinster som uppkommer, inte föratt konsumera, utan för att höja produktiviteten,förbättra arbetsorganisationen, utveckla kompetensen.Vinstdelning på dessa villkor är vårt förslag.Jag nämnde kompetens. Det är kanske det allraruskigaste. har vi flaskhalsar påarbetsmarknaden. Den företagsförlagda utbildningen iAMS-programmet hade bara en tiondel av prognoseni resultat, 2 900 platser. Det är inte så konstigt. Mansänkte faktiskt bidragen och stimulanserna tillföretagsförlagd utbildning, medan man hade hordermed folk som gick i verklighetsfrämmandeungdomspraktik och ALU-verksamhet.För AMS-utbildningen och AMU-utbildningensänktes utbildningsbidragen.