prot · GH09104 · 1994-05-16 00:00:00 — för framtiden, fastställd i ettkonkret och detaljerat program, främst för arbete,utbildning och bostäder åt alla, är ett uttryck för enstark ambition men också en nödvändighet.Sveriges stöd har faktiskt minskat under det senastebudgetåret. Det gäller nu att höja nivån på vårtbistånd och ytterligare förstärka insatserna,eftersom vi vet att har lyckats med detförsta steget genom de demokratiskt genomfördaparlamentsvalen. Det har via SIDA byggts upp enberedskap för detta. Det gäller nu att snabbt föraut biståndsinsatserna på ett så verksamt sätt sommöjligt i samverkan med den nyaregeringsadministrationen i Sydafrika.Utrikesministern säger att biståndet frånomvärlden inte kan lösa problem. Nej,det har även jag understrukit. Menutrikesministern gör det på ett så starkt sätt att detkan få en negativ effekt. bör dels genom sitteget exempel, dels genom ett aktivt agerande iinternationella fora, verka för att biståndetförstärks väsentligt. Jag delar utrikesminsternsuppfattning om betydelsen av handelsförbindelseroch utländska investeringar. har engoodwill i som den ifortsättningen kan ha stor nytta av.Sverige gjorde en historisk insats för Sydafrikasfolk under de långa, svåra åren. kanfullfölja denna politik genom att vara aktivt ochpådrivande. kan, om utvecklingen ilandet blir politiskt, ekonomiskt, socialt ochkulturellt gynnsam, spela en stor roll inte bara isödra utan på hela den afrikanskakontinenten, vilket är starkt behövligt, medhänsyn till den mycket allvarliga utvecklingen imånga länder i området.Ser man frågan från detta perspektiv får en aktivoch progressiv politik en helt annan dimension. Ifråga om den restriktivitet som trots allt finns i endel av utrikesministerns svar bör en omprövningske i en mer positiv och dynamisk anda.AWEPA vill gärna verka på detta sätt och utgårfrån att i fortsättningen kommer att georganisationen, som gjort viktiga pionjärinsatser,ett verksamt politiskt och ekonomiskt stöd.Anf. 24 ():Herr talman! Jag hade, som framgår avinterpellationen, förmånen att tillsammans med 15kolleger här i vara valobservatör i detförsta fria valet i , som äntligen harkommit till stånd, förtryck av denfärgade befolkningen. Vi socialdemokrater har iårtionenden kämpat mot apartheid och förtrycketav den svarta befolkningen. Det var därförverkligen en upplevelse att få närvara vid dennahistoriska händelse.Herr talman! Jag kommer aldrig att glömma densyn som mötte oss i den första vallokalen vibesökte. Det var ute i den fattiga kåkstaden iSoweto. När vi kom fram dit var det en jättelång kötill vallokalen. En mycket gammal dam satt längstfram. Hon hade redan väntat i många timmar föratt vara säker på att få rösta. Hennes kommentartill mig var: Detta har jag väntat på i hela mitt liv.Herr talman! Det var första gången jag besöktedetta vackra land. Visst har jag läst och sett inslagpå TV om de svart kåkstäderna, men att upplevadenna slum i verkligheten var en chock. Vi besökteett svart område som hette Duduza. I kilometerefter kilometer av plåtskjul bodde tusentalsmänniskor, utan vatten, utan el, utan sophämtning,osv.Senare under veckan besökte vi ett område för denvita överklassen. Fy, vilka kontraster! Det var så mådde illa.Herr talman! gäller det att vi inte slår oss till ro.Nelson och den nyvalda regeringen måsteäven fortsättningvis kunna lita på oss svenskar, ochjag tror att de gör det. De måste kunna lita på attvi med aktiva insatser är beredda att hjälpaSydafrika att bli ett bra samhälle för alla att leva i --och jag vill betona alla.Det behövs enorma insatser, främst inomutbildningsområdet. Det måste till en jättesatsningpå byggande av bostäder för alla dem som leversämre än vad djuren gör i vårt land.Jag vet att det inte är en slump att det nyaskolsystemet, som ANC skall införa, nästan är enkopia av vårt svenska skolsystem, dvs. Alla skall ha rätt till enobligatorisk skola i tio år.Under de närmaste åren utlovas 2,5 miljoner nyaarbeten, och 1 miljon nya bostäder behöver byggas.För att kunna genomföra detta behövs verkligenvårt stöd.Jag tänker inte, herr talman, upprepa Hans GöranFrancks frågor. Men jag tycker att det vore bra omutrikesministern kunde förtydliga regeringens synpå ett fortsatt stöd till AWEPA och inte barahänvisa till SIDA.Anf. 25 ():Herr talman! Det är bra att harställt denna interpellation, så att vi får tillfälle attdiskutera hur som nation skall förhålla sigtill och hur Sveriga skallkunna stödja ett demokratiskt Sydafrika.I svaret på interpellationen tar utrikesministernupp den glädje som vi alla känner övervalresultatet. Liksom tidigare talare hade också jagförmånen att delta som valobservatör, och jag ärstolt över att riksdag skickade en stordelegation, liksom AWEPA. Det är viktigt att haobservatörer direkt på plats, och för oss som varmed var det ett historiskt tillfälle som vi aldrigkommer att glömma.Det var också viktigt att den svenska regeringendeltog i presidentinstallationen, att BengtWesterberg själv kunde delta. Det är en viktigsignal från . Men jag menar att glädjen översjälva valresultatet inte får fördunkla framtiden ochbehovet av fortsatta insatser.Jag vill därför fortsätta att diskutera medutrikesministern hur alla vi som har deltagit frånpartier och enskilda organisationer i iframtiden skall kunna stå på den nya demokratiskaregeringens sida, inte bara i arbetet för ettdemokratiskt utan i arbetet för ettSydafrika där alla människor har rätt till en godlevnadsnivå. Så är ju inte fallet i dag.Herr talman! I interpellationen frågar och alla vi som står bakom den hur Sverigeskall kunna ge ytterligare stöd och bistånd tillSydafrika. I svaret hänvisar utrikesministern till deinsatser som görs, till behovet av internationellainsatser och till att det inte är bistånd som skallåstadkomma förändring utan egenregering.Jag tror att vi alla delar uppfattningen att detnaturligtvis är landets egen regering som skallutföra det stora arbetet och att den internationellaopinionen är viktig. Jag och Vänsterpartietinstämmer i att , som har legat före påbiståndsområdet, har en viktig roll i att dra med sigandra länder och skapa ett brett internationelltstöd.Men, herr talman, detta minskar ju inte Sverigesansvar. Det pinsamma i historien är ju att ,som har stött ANC och olikabiståndsprojekt i enskilda organisationer, i årfaktiskt minskar biståndet till . Det gårinte att komma ifrån, trots dessa uttalanden om hurvi skall ge stöd i framtiden.Den borgerliga regeringens bistånd till hartotalt sett minskat med den härbudgetperioden. Och just stödet till harde facto minskat, i och med att stödet till ANC sompolitiskt parti med rätta togs bort. Men det finns juen rad andra organisationer och verksamheter somfaktiskt är med och bygger upp det nya Sydafrika.Herr talman! Jag skall bara nämna några exempelpå biståndsinsatser där faktiskt har spelaten viktig roll.Vid en tidigare resa med AWEPA , dåHans Göran och flera andra av oss här iriksdagen hade tillfälle att delta, besökte vi någotsom hette i ; detfinns flera kontor runt om i . Det är enoerhört viktig organisation, som stöder människorsom har kommit i kläm med rättvisan ochmed stor risk även kommer att göra det.Det är fall där militär och polis har begåttövergrepp mot de mänskliga rättigheterna.Denna organisation utgör ett ovärderligt stöd förenskilda personer, men den lyfter också fram ochvisar på övergreppen i massmedierna och genomrapporter. Det är ett av de områden där Sverigesbiståndspengar har gjort stor nytta.Ett annat exempel som jag gärna vill nämna gälleren organisation som heter . Vi hade förmånen att få träffaShirley Mabusela och flera andra av dem somarbetar konkret just med att stärka barnensrättigheter. Organisationen kan närmast betraktassom en Rädda barnen-organisation men medmycket starkt stöd. har man med knapparesurser, med stöd av , svenska Räddabarnen och indirekt av SIDA och svenskabiståndspengar, kartlagt hur speciellt barn ochkvinnor har drabbats av fattigdom under apartheid.Denna organisation är nu beredd att aktivt verkaför att barnens levnadssituation förbättras och attkvinnors hälso- och utbildningssituation förbättras.Man har på en rad olika områden visat på hur manskall kunna gå vidare. Det kan man göra, bl.a. medhjälp av svenska biståndspengar.Herr talman! Jag vill till slut upprepa frågan till densvenska regeringen.Det är bra att vi kan glädjas tillsammans överdemokratins framgångar i . Men deträcker inte, utrikesministern! Vi måste också geaktivt stöd i praktiken.Anf. 26 Utrikesminister ():Herr talman! Jag tycker att det är oerhört roligt attvi här i riksdag gemensamt kan glädjasöver det som sker och har skett i . Jagtycker till och med att det kanske är behövligt, medtanke på de många dystra -- för att inte sägafasansfulla -- rapporter som kommer från andradelar av . Jag tänker då på . Vibehöver detta, och behöver detta.Därför är det också så viktigt att den nyasydafrikanska regeringen, med president ispetsen, lyckas i sitt mycket svåra och hårda arbete.Självfallet skall vara där, och självfallet ärmin starka förhoppning, som jag har gett uttryckför tidigare, att det breda svenskaengagemanget skall fortsätta. Jag hoppas verkligendet.Jag förstår att detta också är er aktiva strävan ochförhoppning. Det finns ju en risk att engagemangetminskar nu när målet, i form av apartheidsystemetsavskaffande, är nått, även om vi vet att arvet efterdet finns kvar. Men så får inte ske.Visst är det sant att det har blivit en smärreneddragning av biståndet på grund av växlingenfrån stödet till ANC, som ju var helt nödvändig ochprincipiellt riktig. Trots allt fattade den22 april beslut om ett stöd på 220 miljoner kronorför /95. Det är i alla fall en ganskagod fortsättning. I detta finns många mycketangelägna insatser.Min förhoppning är att det svenska biståndet nugradvis kommer att övergå i ett bredareutvecklingssamarbete med . Det är alldelsnödvändigt, och jag tror att vi kommer att finna attdet är den sydafrikanska regeringens önskan. Mankommer att vilja se aktivt på många fält ochpå många olika områden.Jag tycker att det är ganska naturligt att vi sersatsningar på undervisnings- och miljöområdena.Vi kan se pilotsatsningar för att försöka förbättrabostadsområdena, sanitära insatser där harstor erfarenhet. Som jag nämnde är aktivtäven på det internationella planet. Det gällerplaneringen av kraftfulla insatser frånVärldsbanken till förmån för ett socialtuppbyggnadsprogram för eftersatta organ ochområden i . Där är redanengagerat. Det kan t.o.m. bli tal omsamfinansiering med svenska biståndsmyndigheter.Jag menar att det också är väldigt viktigt att Sverigehar en möjlighet att delta i EU:s gemensammaplanering. Jag tror att vi kan göra en betydandeinsats där. Jag tror också att vi kan förvänta ossytterligare internationella insatser i FN:s regi.Sverige skall vara engagerat i dessa. Vi ger 120miljoner kronor till CADK, vilken jag tror kan blien mycket viktig samarbetsorganisation för helasödra . kommer att arbeta aktivt föratt skall inlemmas på ett riktigt sätt.Detta är några av de områden vi är verksammainom. Jag är alldeles övertygad om att svenskaorganisationer måste fortsätta ett brett arbete. Detgäller också AWEPA. Jag tycker också att det ärkolossalt viktigt att vi fortsätter att ge bistånd tillrättsvårdande institutioner och till föruppbyggandet av en demokratisk samhällskultur.Vi förstår alla att det tar tid innanapartheidtänkandet är avskaffat i alla olika delar avdet sydafrikanska samhället. Där kan Sverigefortsätta att göra en insats.Anf. 27 HANS ():Herr talman! Jag tycker att det är viktigt att detfinns en bred uppslutning kring en aktiv ochprogressiv Sydafrikapolitik. I allt väsentligt är detockså på det sättet. Det finns ett sådantsamförstånd som det går att bygga vidare på.Utrikesministern vidgår att det har skett en vissneddragning av biståndet. Jag tycker att det ärangeläget att vi , när den första etappen gåttsåpass bra, verkligen utökar insatserna. Jag tyckteatt jag fick en viss förståelse från utrikesministernför att det inte bara gäller folk och attden regering som finns där skall lyckas. Sydafrikakan, om nästa fas går bra, bli en motor i maskinerieti södra och också i de övriga delarna avAfrika. Det är därför jag menar att en satsning påSydafrika kan få stora effekter utöver de effektersom uppstår för folk. Biståndet bör sesmot den bakgrunden.Det är naturligtvis väldigt viktigt att fåren god ekonomisk tillväxt. Därför bör alla initiativsom är möjliga tas för att engagera näringsliv ochorganisationer för att den sydafrikanska ekonominskall komma på fötter och bli så god som den harförutsättningar att bli. Det finns resurser ochtillgångar latenta i detta stora land som det går attbygga på.Till slut vill jag säga att det är viktigt att engageraenskilda organisationer som AWEPA, men mångaandra organisationer kan också göra väldigt viktigainsatser. Jag uppfattar utrikesministern så, att honär medveten om betydelsen av att de mångafrivilligorgansiationer och frivilligkrafter som hargjort så mycket får ett aktivt stöd.Anf. 28 ():Herr talman! Jag tycker att det är bra om vi kanlägga det partipolitiska käbblet åt sidan när detgäller en så här viktig fråga. Som jag sade var deten upplevelse att vara i . Jag är övertygadom att vi som var där noggrant kommer att följautvecklingen och se vad som händer i Sydafrikaframöver. Jag gör det åtminstone själv. Jag läservarenda tidningsartikel och ser vartenda TV-program som handlar om Sydafrika.Jag tolkar utrikesministern så, att hon kanske ärberedd att se till att vårt bistånd kommer att ökaunder nästkommande år. Jag tror att det ärnödvändigt i demokratins inledningsskede.Jag är också övertygad om att är ettganska rikt land, bara man ser till att få i gånginvesteringar och annat. Vi skall framför allt varamed och bidra till att de resurser som finns i dettaland fördelas rättvist över befolkningen. Det trorjag är det viktigaste av allt.Jag tolkar också utrikesministern positivt när detgäller AWEPA. Jag tror och vet att AWEPAkommer att vara nödvändigt även föratt följa upp utvecklingen i Sydafrika.Anf. 29 ():Herr talman! Ja, det är positivt att vi är överens omatt man skall satsa på . Det är positivt attsamtliga partier ställer sig bakom att spelaren viktig roll och har goda förbindelser med det nyaSydafrika.Det går dock inte, herr talman, att blunda för attdet finns skillnader mellan partierna när det gällerhur vi vill bistå i framtiden.Utrikesministern säger att det har skett en visssmärre förändring -- en liten sänkning -- i detsvenska biståndet. Det är en betydelsefull signal,utrikesministern! Det är väldigt svårt att varatrovärdig i arbetet för att skall få ett ökatoch bredare stöd internationellt när man samtidigtsjälv inte är beredd att ta en ökad börda på dettaområde.Utrikesministern talar om att vi skall delta i EU:ssatsning på biståndsfrågor. Jag hoppas att det inteblir fallet och att inte blir medlem i EU. Jagtror att det är dumt att gå med i EU för delbl.a. just därför att EU styr biståndsfrågorna ochbiståndsdiskussionen på ett sätt som vore djuptolyckligt för . Jag menar att våramöjligheter att stödja genom biståndökar betydligt om vi står utanför EU.Herr talman! Jag vill också nämna frågan om attsatsningen på och biståndet dit inte barager effekter för utan för hela regionen.Det var och inne på. Jag beklagar alltså att man frånregeringens sida totalt sett har minskat biståndet tillhela . Vi har diskuterat vid fleraandra tillfällen. Där var också utgången av valetpositiv, men situationen efter valet har dess värrevarit förödande. Kriget pågår fortfarande.Jag menar att en satsning på ökat bistånd ochsjälvfallet på att verka för att svenskaorganisationer på alla plan skall öka kontakten medSydafrika är viktig, men det räcker inte. Vi måsteockså satsa på det svenska biståndet och se till attSverige lever upp till sitt rykte internationellt.Herr talman! Just under valet träffade vi mångasydafrikaner som haft kontakt med -- bådesvarta och vita. De sade: Ni har gjort väldigtmycket i , men slutet har inte kommit. Detär nu stödet till oss måste börja. Ni måste behållaoch utöka kontakterna och utöka biståndet ochrelationerna på alla plan. Ni får inte se det som ettfärdigt arbete.Anf. 30 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill bara säga att jag ser detta somen första och inledande diskussion runt hur etteffektivt, bra och konstruktivt bistånd -- jag skulleegentligen hellre vilja använda uttrycketsamarbete -- till det fria demokratiska Sydafrikaskall utformas. Denna diskussion måste naturligvisi allra första hand föras med den nya sydafrikanskaregeringen. Vi måste lyssna på deras prioriteringaroch önskemål. Vi har också våra egnaprioriteringar och våra egna önskemål. Jag förstodatt vi är tämligen ense när det gäller inriktningen.Jag ser detta som en första diskussion, och jag troratt det blir anledning att återkomma till dennadiskussion efter uppbyggande ochsamtal. Jag vill bara försäkra att den svenskaregeringen avser att vara mycket aktiv såväl idiskussionerna med den sydafrikanska regeringensom i de internationella mötesforum där vi nu ocksåfår en möjlighet att diskutera och agera.Anf. 31 HANS ():Herr talman! Jag kan vara mycket kortfattad. Förmitt parti, Socialdemokraterna, är det en hederssakatt göra alla de ansträngningar som jag har talat omtidigare . Jag hoppas att det skall finnas enbred enighet om dessa, oavsett vilken regering somkommer att finnas i vårt land. Det är därför mycketviktigt att det till går signaler om att mandär kan räkna med ett brett svenskt stöd men ocksåatt kommer att fortsätta att agera på deninternationella arenan för att mobilisera andraländer och olika internationella organisationer i dethär arbetet. Man får ju inte slå sig till ro efter denframgång som nåtts och tycka att sydafrikanerna fårsköta sig själva. Det gäller nu verkligen att ageralika kraftfullt som tidigare för att det här skalllyckas och bli den framgång som vi alla önskar.Det är självklart så, som utrikesministern säger, attdet här är en första debatt. Vi måste i fortsättningenkonkretisera oss ännu mera. Låt mig till slut baranämna att jag under mina tre besök i harträffat många barn och ungdomar, och de har storaförhoppningar. Jag tror att de vet att det finnsgränser, men alla de insatser som kan göras för attstimulera barnen och ungdomarna i kanbidra till en bättre framtid för dem.Anf. 32 Utrikesminister ():Herr talman! Jag är alldeles övertygad om att vicestatsminister vid sitt besök isamband med presidentinstallationen har gett dennya regeringen de riktiga signalerna från svensksida.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1993/94:101 ompensionsregler för reservofficerareAnf. 33 Finansminister ():Herr talman! har frågat mig delsvilka åtgärder som har vidtagits i regeringskanslietför att lösa frågan om samordning mellanreservpensioner och ATP, dels vilka initiativ jag ärberedd att ta för att slopa denna samordning.Innan jag går in på själva frågorna vill jag ge enliten bakgrund.Reservpensioner utbetalas enligt äldrebestämmelser till dem som fullgjort tjänstgöring iförsvarsmaktens reserver eller i Väg- ochvattenbyggnadskåren. De senaste författningarsom innehåller föreskrifter om reservpensioner är1943 års reservbefälskungörelser för Armén,Marinen respektive Flygvapnet (1943:815-817) och1951 års kungörelser om Väg- ochvattenbyggnadskåren (1951:497). Dessa upphävdesår 1962 genom utfärdande av enreservbefälskungörelse för krigsmakten (1962:309)och en kungörelse för väg- ochvattenbyggnadskåren (1962:322). De äger dockfortfarande tillämpning på dem som anställts enligtde äldre kungörelserna om de inte använt sig av vissrätt som fanns att gå över till de nyabestämmelserna.Reservpensionerna utbetalas från ålder.Rätten till reservpension kan utbytas mot ettengångsbelopp. utbetalasreservpensioner till ca 5 600 personer. Dessutomfinns ca 500 personer som har rätt till en framtidareservpension. De yngsta av dessa är födda år 1941.Reservpensionerna består av ett grundbelopp ochett tilläggsbelopp. Reservpensionerna är sedan år1975 värdesäkerade genom att tilläggsbeloppeträknas upp så att summan av grund- ochtilläggsbelopp följer basbeloppet enligt lagen omallmän försäkring, medan grundbeloppet ärkonstant.Det har hävdats bl.a. av i den nuaktuella interpellationen att reservpensioner inte äratt likställa med vanlig tjänstepension. Jag vill dockpeka på en likhet, nämligen att reglerna förreservpensioner innebarsamordning med statlig lön eller tjänstepension.För reservpensioner innebär samordningen atttilläggsbeloppet minskas med hänsyn till den ellerde andra förmånerna. Däremot är grundbeloppetalltid skyddat mot samordning. Det senare gälleräven för den samordning med ATP sominterpellationen avser.De som berörs av samordningen är framför allt desom har hel ålderspension från ATP. Förnärvarande berörs därför främst de som är föddaåren . Till dessa åldersgrupper utbetalasreservpensioner med ett sammanlagt belopp påcirka före och 3,0miljoner kronor efter samordning medATP. Samordningen innebär således, som CarlFredrik anger i interpellationen, attreservpensionerna för dessa åldersgrupper minskasmed i genomsnitt ungefär hälften.I en motion till 1979/riksdag hemställdeBjörn Körlof (mot. 1979/80:827) ''att hosregeringen begär en översyn av reglerna omsamordning av reservpension med tilläggspensionenligt lagen om allmän försäkring i enlighet medvad i motionen anförts''. I sitt av riksdagengodtagna utlåtande uttalade försvarsutskottet(1980/81:FöU8) att ''Ytterligare förändring avreglerna för samordningen eller slopande av dennaär frågor som avgörs efter förhandlingar'' ochhemställde att motionen skulle avslås.Som svar på frågor vill jagsammanfattningsvis säga att frågor som berörreservpension regleras genom avtal mellan och personalorganisationerna.Regeringen kan inte ensidigt gå in och ändra iavtalsbestämmelserna. Några åtgärder frånregeringskansliets sida har således inte vidtagits,och jag anser det också olämpligt att jag skulle tanågot initiativ i frågan.Anf. 34 ():Herr talman! Det tillhör ju konvenansen här ikammaren att man skall tacka statsråd för svar. Jagnöjer mig med att tacka för redogörelsen. Jagtycker däremot att svaret var väl tunt.Finansministern sysslar i sitt dagliga värv med destora ekonomiska linjerna, finanspolitik och sådanasaker, och jag har stor respekt för det som honuträttar i den egenskapen, men i detta fall tyckerjag mig inte ha fått några svar på de frågor som jagställt.Den ena frågan gällde vad som har hänt iregeringskansliet efter upprepade påstötningar frånolika håll i detta ärende. Det framgår delvis avfinansministerns svar att egentligen ingenting harhänt, eftersom det i svaret nämns uttalanden frånbörjan av 80-talet. Det gör att jag har anledning attställa några följdfrågor.Den första gäller sista meningen i svaret, därfinansministern säger att det är olämpligt att tanågot vidare initiativ i frågan, eftersom regeringeninte ensidigt kan ändra på avtal. Då är frågan vemsom i så fall skall ta initiativ. Det har i debatten visatsig att många andra är beredda att ta initiativ ochatt föra en diskussion i den här frågan. Jag troralltså att det finns en öppenhet, som regeringenborde kunna ta till vara.Det andra och principiellt viktigaställningstagandet är vilken syn fru finansministernhar på denna fråga. Är det fråga om en pensioneller en premie? Reservofficerare anställda enligtnyare förordningar får ju tjänstgöringspremier, ochdessa betraktas inte som pension, men syftet harvarit detsamma. I den proposition som skrevs isamband med att lagstiftningen kom till 1943 vardet uttalade syftet att underlätta rekrytering avreservofficerare, på samma sätt somtjänstgöringspremierna för dem som är anställaenligt nyare förordningar. Man kan av detta dra denslutsatsen att pensionerna har väsentligt annankaraktär än vanlig tjänstepension.Jag är intresserad av att veta vilken principiell synfinansministern har på denna fråga.