prot · GH0974 · 1994-03-17 00:00:00 — Den kostar ca 1,6miljarder , men inte heller för den har viredovisat någon specialfinansiering, utanfinansieringen ligger i den samlade budgeten. Vihar följt exakt samma princip när det gällervårdnadsbidraget.StatsskuldenAnf. 44 i (nyd):Herr talman! Jag har en fråga till vicestatsministern.Regeringen säger sig sanera svensk ekonomi. Menunder den femårsperiod som saneringen pågår ökarstatsskulden från 1 000 miljarder till 2 000 miljarder1998 -- en fördubbling, alltså.Hur kan man kalla detta för sanering av svenskekonomi?Anf. 45 Socialminister ():Herr talman! Vilka ord man använder för attbeskriva saker och ting kan naturligtvis alltiddiskuteras.Vår ambition är att stabilisera statsskulden såsnabbt som det över huvud taget går. Avgörandeför att det skall lyckas är egentligen inte densaneringsplan som regeringen har lagt fram, ävenom den är viktig, utan det är att vi kan kommatillbaka till full sysselsättning.Ungefär tre fjärdedelar av den försämring av detoffentliga finansiella sparandet som har skett sedan1990 beror på den ökade arbetslösheten och andraomständigheter som hänger ihop med de dåligaekonomiska tiderna, bankkrisen bl.a.Detta visar ganska tydligt att en förutsättning för ensanering av de offentliga finanserna är att vikommer tillbaka till full sysselsättning.Regeringen har lagt fram en rad förslag här ikammaren, som bl.a. syftar till att förbättravillkoren för mindre företag, vilket är nödvändigtom vi skall kunna få ner arbetslösheten rejält underde kommande åren.Anf. 46 i (nyd):Herr talman! Faktum kvarstår: Trots ettoptimistiskt program och optimistiska antagandenom arbetslösheten kommer regeringen mednuvarade besparingsprogram inte att kunnapresentera en budget i balans ens under nästamandatperiod, förutsatt att man får förnyatförtroende.Det innebär alltså att den nuvarande borgerligaregeringen inte skulle kunna presentera en budgeti balans, även om man hade haft oavbrutetregeringsinnehav. Hur ser vice statsministern pådetta?Mot bakgrund av detta måste det väl ändå kommaförslag på ordentliga besparingar ikompletteringspropositionen?Anf. 47 Socialminister ():Herr talman! Låt mig först säga att statsskulden inteär något stort ekonomiskt problem på den nivå somden nu befinner sig. har i förhållande tillmånga andra, jämförbara länder, särskilt i ,en förhållandevis liten nettostatsskuld. Det ärviktigt att visa på detta.Det hindrar dock inte att statsskulden kommer attväxa på ett oacceptabelt sätt om vi ligger kvar medett stort budgetunderskott år . Därför är detangeläget att komma bort från det storabudgetunderskottet, och det är också syftet bådemed regeringens sysselsättningspolitik och med densaneringsplan som vi redovisat för ochfått godkänd.De svenska FN-trupperna i m.m.Anf. 48 ():Herr talman! Jag har två frågor till BengtWesterberg i hans egenskap av biträdandestatsminister i dag.Den första gäller utvisning av peruaner. Sedan envecka protesterar hungerstrejkande peruaner motutvisningen och avvisningen av peruaner sombefinner sig i och söker asyl här.Nyligen har FN:s rapportör om mänskligarättigheter lämnat en rapport till FN om atträttssystemet i är under all kritik och intefungerar. Även människor som inte är s.k.terrorister löper stor risk.Min första fråga är: Tänker regeringen se över sinbedömning av asylsökande peruaners skäl attstanna i , med anledning av FN:s rapport?Det andra är också en internationell fråga. Avserregeringen att pröva flyttningen av svenska FN-trupper från till Bosnien i ?Är inte frågan av så stor vikt att även riksdagenmåste få möjlighet att yttra sig om den?Anf. 49 Socialminister ():Herr talman! Jag måste erkänna att jag inte vågarkommentera den första frågan, eftersom jag intekänner till den rapport som talarom. Jag föreslår att hon ställer frågan tillinvandrarministern vid nästa tillfälle.Det är vår samlade uppfattning i de partier som ärrepresenterade i , där den andrafrågan har diskuterats, att även en eventuellöverflyttning av trupper från tillBosnien ligger väl inom den ram som harfastställt.I den ramen nämns en trupp om totalt ca 1 000 man,och jag vill minnas att man skulle komma upp i ca1 100 om man skulle flytta över det kompani som finns i Makedonien.Frågan kommer att redovisas för Utrikesnämndeni morgon. Jag kan inte svara på om vi kommeratt finna anledning att återkomma till riksdagenden , men det är möjligt.FlerbarnsavdragetAnf. 50 ():Jag har en fråga till . Jag harnämligen motionerat om att man borde avskaffaflerbarnstillägget, vilket skulle ge 1 300 miljoner,och i stället införa ett flerbarnsavdrag, som skullege mellan 500 och 600 miljoner.Detta motsvarar en finansiering avvårdnadsbidraget. Hur ser statsrådet på dennautomordentliga lösning?Anf. 51 Civilminister ():Herr talman! Dessa frågor ligger inte på min domäni regeringen. Därför skall jag egentligen inte svarapå den typen av frågor, och jag avstår helt enkeltfrån att göra det. Jag vill inte gå in på det.Personalminskning i vårdenAnf. 52 ():Senast kunde vi läsa i en av de storamorgontidningarna här i att man inomvården planerar att göra sig av med ytterligare20 000 personer.Jag skulle vilja fråga vice statsministern, framförallt i hans egenskap av socialminister, om han troratt det är möjligt att göra detta utan att allvarligtförsämra tryggheten och säkerheten i vården.Anf. 53 Socialminister ():Herr talman! Jag kan inte ge något generellt svarpå det, men det är naturligtvis inte acceptabelt attförsämra tryggheten och säkerheten.Acceptabla är bara sådana personalnedskärningarsom innebär en faktisk rationalisering ellereffektivisering, dvs. då man trots nedskärningarkan upprätthålla kvaliteten.Huruvida alla nedskärningar som om -- eller en mindre eller större del avdem -- tillhör den kategorin kan jag faktiskt intesvara på.FN:s barnkonventionAnf. 54 ():Herr talman! Jag har en fråga till socialministern. Iår är det FN:s familjeår, och eftersom barnen haren särskilt framskjuten plats vill jag fråga:Är socialministern beredd att arbeta för attbarnkonventionen inkorporeras i den svenskalagen?Anf. 55 Socialminister ():Herr talman! När tog ställning tillbarnkonventionen föregicks det av en prövning därman jämförde med svensklagstiftning. Då konstaterades attbarnkonventionen i allt väsentligt redan vartillgodosedd i svensk lag.Vi har senare fått påpekanden om att det finnsbrister på några punkter. Jag har redovisat dem häri kammaren tidigare. Vi håller nu på att förberedalagändringar för att det skall råda fullöverensstämmelse mellan konventionen och densvenska lagstiftningen.Stödet till frikyrkornaAnf. 56 ():Jag har en fråga till civilministern.Enligt min mening sitter folkrörelserna litet trångt iSverige. Jag skall precisera min fråga till ett områdesom civilministern har ansvar för. Det gäller de friatrossamfunden -- frikyrkor och invandrarkyrkoroch liknande.Bidragen, i form av verksamhetsbidrag ochlokalbidrag, har i reala tal minskat under denborgerliga regeringens tid, till skillnad från undersocialdemokratiska regeringars tid.Om jag har förstått ett pressmeddelande rätt hardet nu kommit en utredning om detta.Min fråga till civilministern gäller om denborgerliga regeringens intentioner är att fortsättaatt minska stödet till de fria trossamfunden.Anf. 57 Civilminister ():Herr talman! Jag tycker att det är litet magstarkt attsäga att folkrörelserna sitter trångt . Om det ärnågot som denna regeringen varit inriktad på är detatt öka folkrörelsernas inflytande i . Det görvi på olika sätt.På har vi bl.a. tillsatt enberedning för att främja den ideella sektornsutveckling. Det handlar just om att ökamöjligheterna för samtliga ideella organisationer ilandet att bredda sin verksamhet och att ocksåkomplettera offentlig verksamhet på olika sätt.Jag kan med tanke på hur läget ser ut däremotinte lova att vi kommer att kunna höja anslageninom . Men allt stöd handlar inteom ekonomiskt stöd.BrottsoffermyndighetAnf. 58 ():Herr talman! Jag undrar om justitieministern anseratt och dess verksamhet är attklandra.Jag ställer frågan eftersom det är så väldigt bråttomatt inrätta en ny brottsoffermyndighet. Varför harinte normalt remissförfarande genomförts när detgäller den utredning som föreslår den nyamyndigheten?Jag undrar också om ryktet talar sant: flytta till omriksdagen fattar beslut om en sådan?Anf. 59 Justitieminister ():Herr talman! Först vill jag besvara frågan om detfinns skäl att klandra Brottsskadenämnden.Det finns det absolut inte. Skälet till att vi snabbtvill få en förändring är att vi är angelägna om att fåi gång den verksamhet som Brottsofferfondensyftar till och som jag verkligen hoppas attriksdagen kommer att ställa sig bakom. I stället föratt skapa nya myndigheter vill vi omvandla enbefintlig myndighet som redan sysslar medbrottsofferfrågor.Lokaliseringen är ingenting som vi har beslutat omi regeringen. Däremot har vi angivit att man just idenna fråga bör följa tidigare riksdagsbeslut. Detfinns klara direktiv om att man skall eftersträvautlokalisering vid nyskapande och förändring avmyndigheter om det inte finns några hinder motdet.Anf. 60 ():Herr talman! Anser justitieministern att det skulleinnebära en förbättring för brottsoffren om manflyttar ut myndigheten någon annanstans i ?Anf. 61 Justitieminister ():Herr talman! Självfallet kan en utlokalisering varatill nackdel för de stockholmare som utnyttjarnärheten. Men den kan vara till fördel förde icke-stockholmare som inte har möjlighet attsöka direktkontakt.Brottsskadenämndens verksamhet är enverksamhet där det primärt inte förekommer öga-mot-öga-kontakt. och dem som behöver stöddärifrån sker på andra vägar.HemtjänstenAnf. 62 ():Herr talman! Jag har en fråga till socialministern.Antalet personer som får hemtjänst har minskatunder . har det skett enminskning också bland människor . Detvisar sig att det framför allt är lågutbildade ochkvinnor som har fått mindre hemtjänst.Välutbildade personer har däremot fått hemtjänst ibibehållen och t.o.m. ökad omfattning.Vilka initiativ ämnar socialministern vidta på grundav detta? Det är faktiskt de lågutbildade som harsämst hälsa. Det borde egentligen ha varit de somfått bibehållen och t.o.m. ökad hemtjänst.Anf. 63 Socialminister ():Herr talman! Jag tycker att det mest angelägna äratt det sker en individuell prövning.Det kan nog vara riktigt att personer som harförmåga att tala för sig ofta har lättare att få socialservice från kommunerna. Det har vi sett mångaexempel på tidigare när det har gällt barnomsorg,äldreomsorg och andra områden. Det ärnaturligtvis inte bra att det är på det sättet.Det måste i första hand rättas till ute ikommunerna. Jag tror inte att det hjälper mycketmed uttalanden eller direktiv från centralt håll,men jag har samma utgångspunkt som JanAndersson. Den hemtjänst vi ställer till förfogandeskall ställas till förfogande efter behov och inte efterförmåga att tala för sin sak.MellanskarvenAnf. 64 ():Herr talman! Jag vill ställa en fråga tilljordbruksministern.Mellanskarven är en fågel som ökar väldigt snabbt iantal inte minst i . Den beräknas fånga1 500--fisk och utgör därmed ettstarkt hot mot det kustnära yrkesfisket.Naturvårdsverket, som handlägger dessa frågor,medger inte åtgärder som på ett kraftfullt sätt skulleminska antalet fåglar. Förhållandena är nu sådanaatt det kustnära fisket är allvarligt hotat.Avser regeringen att aktivt förhindra att yrkesfisketförsvinner?Anf. 65 Jordbruksminister ():Herr talman! Frågan om mellanskarven på framförallt har diskuterats under . Jagkom i kontakt med frågan . Vi fann dåinte anledning att vidta särskilda åtgärder.Jag kan inte göra någon bedömning av om läget harförändrats efter det. Uppgifterna från fiskarna ochNaturvårdsverket är motstridiga. Det finnsbevisligen väldigt många fåglar. De störuppenbarligen fiskarna. Huruvida fåglarna tar såmycket fisk att det påverkar fisket är än så längeinte helt utrett.Om det finns synpunkter från fiskarna på ärjag beredd att lyssna till dessa än en gång för attöverväga frågan.FN:s barnkonventionAnf. 66 ():Herr talman! Jag skulle vilja återkomma tillsocialministern med en fråga med anknytning tillFN:s barnkonvention.Konventionen ålägger undertecknarna att göra sittyttersta för att tillgodose barnens behov. Det är välbelagt att de besparingar som har lagts ut påkommunerna framför allthar tagits ut på verksamheter som barnen behöver.Jag vill fråga socialministern om han anser attSverige lever upp till andan i omvi i praktiken handlar på detta sätt mot barnen.Anf. 67 Socialminister ():Herr talman! Jag delar inte att vi handlar mot barnen. Däremottycker jag att man kan se på de förändringar somsker i kommunerna med viss oro. Jag vill inteutesluta att det finns förändringar som vi inte tyckerär bra.Det var skälet till att regeringen på mitt förslag gavSocialstyrelsen och några andra myndigheter iuppdrag att noga följa utvecklingen i kommunernaunder 1993. Vi vill se hur kommunerna gör när demåste spara.Slutrapporten från detta uppdrag beräknasöverlämnas till regeringen . När vi harfått den rapporten skall vi ta ställning till om detkrävs några åtgärder från regeringens sida.Den muntliga frågestunden var härmed avslutad.6 § Information från regeringen om åtgärdermot ungdomsbrottAnf. 68 Justitieminister ():Herr talman! Regeringens förnyelse avkriminalpolitiken fortsätter. har de förstastegen tagits i en ny handlingsplan på ett särskiltbetydelsefullt område, nämligen bekämpningen avungdomsbrottsligheten. Jag vill därför informerariksdagen om detta arbete.Ungdomsbrottsligheten orsakar -- som all annanbrottslighet -- i sig skador för enskilda och församhället i övrigt, men framför allt är den en viktigsignal om risker för framtida, omfattandekriminalitet, missbruk och annan negativutveckling hos de unga.Brottsdebuten sker inte sällan i mycket unga år,ibland redan . Åtgärder måstedärför sättas in mycket tidigt, dvs. före tonåren.Rättsväsendets funktion är emellertid begränsadnär det gäller denna yngsta grupp. Familjen ochskolan är då viktiga för att tidigt identifiera riskeroch problem och förhindra att barn börjar medbrottslig verksamhet. Barn och ungdomar behöverföräldrar som intresserar sig för dem, sätter gränseroch reagerar då dessa gränser överskrids. Ävenskolan har en sådan roll. Föräldrar -- och för övrigtalla vuxna -- som inte förmedlar och upprätthållernormer, sviker barnen och ungdomarna. Vikten avatt främja ungdomars personliga ansvarstagande,medmänsklighet, delaktighet och inflytande harunderstrukits i regeringens till nyligenavlämnade ungdomspolitiska proposition.Under tonåren begår många, särskilt pojkar, någoteller några brott utan att de för den skull inleder enbrottskarriär. Det kan därför vara av värde att haen särskild åtgärdsstrategi för dessa s.k.tillfällesbrottslingar.Brottsligheten hos tonåringar är annarshuvudsakligen ett återfallsfenomen.Brottspreventiva åtgärder måste därför inte bara tasikte på att bryta en pågående brottskarriär, utanframför allt, som jag har nämnt, sättas in på etttidigt stadium, ofta redan innan ungdomarna nåttstraffmyndighetsåldern.Jag kommer att närmare redovisa innehållet i dereformer som förbereds och som har till syfte attmotverka ungdomsbrott.Ungdomsbrottskommittén överlämnade i juni 1993sitt betänkande Reaktion mot ungdomsbrott tillmig. Kommittén har övervägt i vilka former och påvilket sätt det allmänna bör ingripa när unga begårbrott.Kommittén föreslår bl.a. att påföljdenöverlämnande till vård inom skallutmönstras ur påföljdssystemet. Enligt kommitténsuppfattning är det rättsväsendet som skallbestämma påföljder för brott medan det ärsocialtjänstens uppgift att svara för att hjälp ochstödåtgärder ges till dem som behöver det.Kommittén föreslår en ny frihetsberövande påföljdsom speciellt anpassas till de unga lagöverträdarna.Den kallas särskild tillsyn och innebär placering påde särskilda ungdomshem som administreras avStatens institutionsstyrelse. Kommitténs avsikt ärdock inte att frihetsberövande påföljder skallanvändas i större utsträckning än i dag.Kommittén förslår också förändringar i fråga omhandläggningen av ungdomsmål i syfte attåstadkomma en snabbare handläggning och en meraktiv medverkan av den unges vårdnadshavare ochav socialtjänsten.Ungdomsbrottskommitténs förslagremissbehandlades under sommaren och hösten1993.När det gäller förslagen i de delar som rörförundersökningen och handläggningen i domstolhar remissinstanserna i stora delar varit positiva.Detta gäller särskilt förslagen som syftar till attförkorta handläggningstiderna och förbättrasamarbetet mellan berörda myndigheter. Ocksåförslagen om förändringar av påföljder för ungatillstyrks av många remissinstanser. Det saknasemellertid inte kritiska röster. Kritiken gällersärskilt införandet av en ny frihetsberövandepåföljd och utformningen av den.För egen del anser jag att det är rättsväsendet som iförsta hand skall bestämma form och innehåll i denstraffrättsliga påföljd som skall följa på brott avunga. Det är viktigt att den unge ställs till ansvarför brottet och att han uppfattar sambandet mellanbrottet och reaktionen. I de senare årensdiskussioner har betydelsen av snabba, tydliga ochkonsekventa reaktioner på brott kommit attframhållas alltmer. Straffrättskipningen måstepräglas av förutsebarhet, enhetlighet ochproportionalitet. Om den verkliga grunden för detstraffrättsliga ingripandet inte tydligt anges, kanden unge få den felaktiga uppfattningen att brottetegentligen saknar betydelse för ingripandet mothonom. Det finns också en påtaglig risk för att denunge berövas ansvaret för sina handlingar, och detgagnar inte hans fortsatta utveckling mot ett ordnatliv. Även om verkställighetsinnehållet givetvismåste vila på behandlingsinriktade åtgärder, kandet vara svårt att förena dessa principer med ettformellt bibehållande av överlämnandepåföljden.Samtidigt kan man inte nog understryka vikten avatt påföljdssystemet vilar på humanitär grund. Engiven utgångspunkt är att användningen avfängelsestraffet för ungdomar skall minskasytterligare. Alla möjligheter till hjälpande,stödjande och rehabiliterande åtgärder måste tastill vara, bl.a. inom ramen för socialtjänstensverksamhet.En så genomgripande omläggning avpåföljdssystemet för ungdomar som föreslås avkommittén kräver dock noggranna överväganden.Självfallet måste den kritik från remissinstansernasom riktats mot den föreslagna påföljden särskildtillsyn analyseras och beaktas i det fortattareformarbetet. Av särskild betydelse är attregleringen av verkställigheten av en nyfrihetsberövande påföljd utformas så attverkställigheten främjar den unges anpassning isamhället. Som kommittén själv påpekat krävs härytterligare överväganden. Det återstår därför ettvisst beredningsarbete innan förslag i dessa delarkan lämnas till . Enligt min bedömninginnebär detta att det inte är möjligt för regeringenatt presentera sina förslag omändringar i påföljdssystemet för de ungalagöverträdarna.De processrättsliga delarna av kommitténs förslagkan emellertid behandlas av regeringen redan i vår.Nu gäller följande handlingsplan.Frågan om bl.a. verkställighetsinnehållet ochlagregleringen av en ny frihetsberövande påföljdmåste beredas ytterligare för att skapa ett merfullständigt underlag. Det måste gjutas ettmeningsfullt innehåll i den nya påföljden, så attverkställigheten inom de ramar som domstolenangett i varje enskilt fall blir speciellt anpassad tillden unges behov. måste det såväl för dendömde som för allmänheten stå klart att det är frågaom en straffrättslig reaktion.Det fortsatta beredningsarbetet kommer att skeinom i nära samverkan medSocialdepartementet och de närmast ansvarigamyndigheterna, nämligen Statensinstitutionsstyrelse, ochKriminalvårdsstyrelsen. Resultatet av arbetetkommer att redovisas i endepartementspromemoria, som efterremissbehandling kan ligga till grund för förslag reform på området under hösten 1994.Under senare delen av våren kommer regeringensförslag i de processrättsliga delarna att redovisas ien lagrådsremiss. Det handlar här bl.a. om attförkorta handläggningstiderna av ungdomsmål hospolis och åklagare och att inom den nuvarandedomstolsorganisationen ha speciella domare förbrottmål mot ungdomar. En proposition medförslag i dessa delar kommer att lämnas tillriksdagen . I samma proposition börför kännedom även arbetsläget ochinriktningen av det kommande påföljdssystemet förunga lagöverträdare kunna redovisas översiktligt.En lagrådsremiss med regeringensställningstagande till ett helt nytt påföljdssystem förungdomar och till ändringar i reglerna om häktningav ungdomar kommer sedan attutarbetas /95.Regeringen har gett BRÅ i uppdrag attutarbeta ett underlag för ett nationelltbrottsförebyggande program. En väsentlig del avdetta uppdrag tar sikte på behovet av att kunnaingripa tidigt mot de ungdomar som befinner sig iriskzonen för att bli vanekriminella. Det tidigabrottsförebyggande arbetet i vid bemärkelse spelar,som jag har framhållit, den kanskeviktigaste rollen i kampen motungdomsbrottsligheten. BRÅ skall redovisa sittuppdrag senast den 1 maj 1995.Vidare har Riksåklagaren av regeringen fåttett uppdrag att utarbeta en modell för hur s.k.medlingsverksamhet skall kunna bedrivas. Enligtmin mening är det viktigt att de ungalagöverträdarna får ta ansvar för sina handlingargenom att konfronteras med följderna av vad degjort. Detta kan ske genom att de t.ex. träffar demsom drabbats av brottet och försöker gottgöraeventuella skador. Riksåklagarens arbete, somskall redovisas , skall geytterligare underlag för regeringens fortsattaöverväganden av hur medlingsverksamheten skallkunna utvecklas.Jag vill också avslutningsvis nämna att jag har föravsikt att låta utreda om sekretessreglernasutformning eller praktiska tillämpning i onödankan hindra samarbetet mellan de myndigheter somhandlägger ungdomsmål, dvs. polis, åklagare,socialtjänst och frivård. Det arbetet beräknas varaavslutat under senare delen av hösten 1994.Jag har redovisat ett omfattande reformprogrampå ett av de mest centrala områdena för förnyelsenav kriminalpolitiken. Vi har en god grund att stå på.Redan nu har viktiga steg kunnat tas, och inom detkommande året kommer regeringen att lägga framgenomgripande förslag som alla skall medverka tillatt våra unga får växa upp till mogna ochansvarskännande medborgare.Anf. 69 ():Herr talman! tillsattes juav den socialdemokratiska regeringen . Denhar arbetat enligt de direktiv som utformades då.Ungdomsbrottskommittén presenterade ett enigtbetänkande.Nu säger justitieministern att en del av de frågorsom lyfte fram i sittbetänkande behöver ytterligare beredning. Jagskall inte invända mot det. Det finns skäl att mycketnoggrant fundera över vilka som är de mestadekvata påföljderna när det gäller åtgärder motunga lagöverträdare.Herr talman! Jag har två frågor till justitieministernsom tar sikte på det fortsatta beredningsarbetet.Sedan har jag några synpunkter på saker som inteingår i justitieministerns redovisning . Jagbörjar med frågorna.När det gäller den framtida handlingsplanen sägerjustitieministern att frågan omverkställighetsinnehållet och lagregleringen av enny frihetsberövande påföljd måste beredasytterligare. Då måste jag fråga justitieministern: på det beredningsarbetet att påföljdenoch verkställigheten av den skall ske utanförkriminalvården, som Ungdomsbrottskommitténföreslog? Det skulle då ske på § 12-hemmen ellerhem för särskild tillsyn, somUngdomsbrottskommittén uttryckte det. Det är enoerhört avgörande fråga om det skall ske inomkriminalvårdens ram eller utanför. Jag skulle viljahöra justitieministerns synpunkter på det.Den andra frågan gäller inriktningen på attminimera användningen av fängelsstraff. Är detockså regeringens uppfattning att man så långt sommöjligt skall ha den inriktningen på arbetet?Sedan har jag några synpunkter. I det material somjustitieministern har lyft fram saknar jag enanalys av orsakerna till brottsutvecklingen.