prot · GH09111 · 1994-05-26 00:00:00 — Jag tror att vi på något sättgemensamt måste reda ut den frågan.Det bästa sättet är naturligtvis att skyndsamt visarespekt för den folkomröstning och den seger somHadar och hans anhängare vann 1980.Anf. 87 () replik:Herr talman! har omvalts för enfjärde period som generaldirektör och chef förIAEA, dessutom av en majoritet som har vuxit förvarje gång. Jag tror inte att han behöver fruktaLennart syn på hans sätt att sköta uppdraget.Årtalet 2010 diskuterades inför folkomröstningenoch återfanns i de dokument som linje 2 tog fram.Det var inte bara ett slagord. Men det är inte i allavalmaterial som man kan se så långt in i framtidensom och veta att det som står där kan stå fastograverat. Om man tittar på Centerpartietsvalmaterial , kan det ha skettnågon liten förändring . Det är jagövertygad om.Däremot tycker jag att det är oerhört viktigt att manhåller fast vid resultatet från folkomröstningen, viddet som stod på valsedlarna. Där stod det bl.a. attdet inte får byggas några nya kärnkraftverk iSverige och att avveckling skall ske i den takt somär möjlig med hänsyn till sysselsättning och välfärdi landet. Det håller på. Jag vill intehävda att inte gör det. Men LennartDaléus tycker uppenbarligen att det som stod i linje2:s material är viktigare än vad som stod påvalsedeln vid folkomröstningen. Det tycker jag ärilla.Jag är anhängare av folkomröstningar och hoppasatt vi skall ha många sådana. Men då skall det varaklara och raka linjer. Det skall vara två alternativ,ett ja och ett nej. Det skall inte vara tre alternativ,som kan tolkas på olika sätt. Om med mig på den punkten har vi tagit ett litetsteg närmare varandra i en viktig demokratifråga.Anf. 88 () replik:Herr talman! Det föregående replikskiftet får migatt komplettera mina yrkanden. Jag vill, medanledning av replikskiftet mellan ochLennart , yrka bifall till den del av minmeningsyttring som handlar om roll. Deninnebär att regeringen skall ta initiativ för att IAEAskall ägna sig huvudsakligen åtkärnkraftsavveckling och förhindrande avkärnvapenspridning.Jag trodde i min enfald att gjorde sittuttalande i egenskap av middagstalare. Han är enförträfflig middagstalare. Men om experten har sagt att detta var ett uttalande som hangjorde i rollen som chef för , måste jag yrkabifall till min meningsyttring i detta avseende.Jag måste rätta . Han säger att jagpåstod att man genom statssubventioner skulle hållaen vacklande kraftindustri under armarna.Akustiken är inte perfekt här. Det jag sade var skulle hålla en vacklande, energikrävandebasindustri under armarna. Det vill jag inte.En återkommande fråga är var alternativen finns.Var finns den nya tekniken? ställeruppfordrande den frågan till oss som vill avvecklakärnkraften frånfolkomröstningen. Ställer inte frågantill sig själv? Hur kommer det sig att det går såextremt långsamt inom energisektorn? Det finns enhel del teknikområden där man kan följautvecklingen under betydligt kortare tidsperioderän och då se att teknikutvecklingen är minstsagt revolutionerande. Så är det inte här. Minslutsats är att det beror på att långsiktighet saknas.Det finns inga fasta spelregler. Beslut ändras när detgäller trovärdigheten i avveckling, hastigheten iavvecklingen, styrmedel såsom skatter och avgifter.Detta är ett stort problem som hindrarteknikutvecklingen och miljöanpassningen av detsvenska samhället.Anf. 89 () replik:Herr talman! Jag ser två stora energikällor som kankomma att ersätta väsentliga delar av bådefossilkraft och kärnkraft. Det är fusionskraft ochsolenergi. Det satsas enormt mycket pengar på dessatvå energikällor, mer än på mycket annan viktigforskning i världen. Det är inte brist på pengar. Detär svårigheten att lösa de grundläggande problemsom är förenade med dessa två energislag som göratt man inte kommit längre. Jag är ändå optimistoch tror att man under de närmaste 30--40 åren skall kunna komma så långt att dessatekniker kan omsättas i praktisk verklighet. Det serjag fram emot. Då är också tidpunkten kommen attgöra de stora energipolitiska förändringarna. Därär vi inte . och andra bortser frånden verklighet som finns och försöker stifta lagaroch hitta vägar för att åstadkomma någonting somdet inte går att klara med den teknik som finns i dag.Det är det jag vänder mig emot.Om jag missförstod vad sade i sittinlägg ber jag om ursäkt. Jag har i varje fall förståttRolf L avsikt. Den har jag ingenting emot,som logiskt resonemang, även om jag harinvändningar mot den i sak.Jag vill upplysa om att en viktiguppgift för är att förhindrakärnvapenspridning. Inte minst dessgeneraldirektör är starkt engagerad i den. Jag villhänvisa till vad som sker i kontakter medbl.a. Däremot är detinte en uppgift för att avveckla kärnkraften,vilket uppenbarligen tycks tro. Detingår inte alls i uppgifterna. Man kan alltså inteanklaga generaldirektören för att han inte löser deuppgifter som tycker att han skulle ha.Man får i stället hedra honom för att han sköter deuppgifter som organisationen har ålagt honom.Anf. 90 () replik:Herr talman! Jag tror att de koncept för ny energisom förordar i stor utsträckning ärvillospår. Jag tror mera på småskaliga projekt,avancerad besparingsteknik och effektiviseringar.Jag tycker också att mycket pekar på att de s.k.alternativa inhemska, förnybara energikällorna --det gäller vindkraft och bioenergi -- kan spela enviktig roll i en avvecklingsprocess.Om avvecklingsprocessen startar , som manfaktiskt kan säga att den har gjort så längeOskarshamn 1 står avställt, och fortsätter i ordnadtakt, ser jag inga stora tekniska problem. Jag kaninte se några elförsörjningsproblem. Jag ser positivaeffekter av detta när det gäller teknikutveckling ochomställning av svensk produktion och svenskarbetsmarknad. Jag föreställer mig att det kan geSverige konkurrensfördelar och inte kyla ochmörker, som och andra som tvivlar pådenna utveckling tror.Anf. 91 () replik:Herr talman! Liksom den store ser jaggärna att var och en blir salig på sin fason, dvs. Jag tillåter därför gärna också bli det. Besparingar är inte detsamma somenergiproduktion. Jag tror det finns förutsättningaratt spara energi, inte minst i industrivärlden, dvs.också i . växer behoven av energii stora delar av världen som är klartunderförsörjda. Hur skall vi lösa världensenergifrågor, så att vi inte bidrar till en katastrofalmiljöförstöring? Det är en fråga som jag tycker attvi har anledning att fundera allvarligt på. Som jagser det finns det inte något bra alternativ somär tillgängligt. Det kan komma.Solenergi är inte nödvändigtvis lika med stora,fantastiska anläggningar. Solenergi kan ocksåkomma att utnyttjas i mindre, mer närliggandesammanhang.Anf. 92 () replik:Herr talman! I motsats till tror jag atten av de stora potentialerna för bioenergi ochsolenergi finns när det gäller att ersätta elen just ifråga om husuppvärmning. Detta sker i sambandmed renoveringar och nybyggnationer.Jag noterar tacksamt att är övertygadom att energiöverenskommelsen skall ligga fast.Det för med sig konsekvenser. Då böröverenskommelsen också kunna vidareutvecklas.Hadar är väl ändå inte nöjd med hurenergiöverenskommelsen fungerar i praktiken?Hadar talar vidare om valår och undanställdakäpphästar. Jag vill se bortom retoriken. Vi skalldiskutera hela spektrumet av energifrågor ikommissionen. Om inte alla partiers s.k.käpphästar skall komma fram behöver vi höra attdet verkligen finns en vilja att pröva de olikapartiernas argument. Jag vill pröva Folkpartietsargument i positiv anda. Kommer att ikonstruktiv anda vilja pröva förslag, även om dekommer från kds?Hadar resonemang om möjligheter ochomöjligheter när det gäller den tekniskautvecklingen utgår från att allt är känt av dagensdebattörer och att inga nya tekniska rön kommeratt bli användbara . Tror att vi kommer att få se nya rön och att nyatekniker kommer till användning, eller har viupptäckt allt? Många hoppas naturligtvis attfusionstekniken skall mogna.Detta är tre självklara frågor som trots allt behöverbesvaras, med tanke på reaktionerna på talet omkärnkraftsavveckling. Vi har velat resonerapragmatiskt och praktiskt, och vi har inte allsförsökt använda oss av slagord, men det är svårt attfå konkreta svar.Jag ställer alltså tre enkla frågor:1.Är nöjd med hurenergiöverenskommelsen fungerar i praktiken?2.Kommer att i konstruktiv anda prövaförslag, även om de kommer från kds?3.Tror att vi kommer att se nya rön ochatt nya tekniker kan komma till användning, ellerhar vi upptäckt allt?Anf. 93 () replik:Herr talman! Svaret på frågorna är:1.Jag är ganska nöjd.2.Ja.3.Ja.Anf. 94 () replik:Herr talman! Jag ber att få tacka för svaren.Anf. 95 ()replik:Herr talman! Emellanåt har det varit övertoner iden här debatten. Emellanåt har vi instämt i vadandra har sagt, och vi har tackat varandra.Jag vill börja med att tacka för detinlägg som han har gjort och för klarläggandet kringagerandet av linje 2 i samband medkärnkraftsomröstningen . Jag vill också få medi protokollet att jag är ledsen över att GudrunNorberg inte finns med i debatten . GudrunNorberg har nämligen stått för en lugn och sansaddebatt i näringsutskottet när det gällerenergifrågorna. Det sätter vi socialdemokrater ettstort värde på.Hadar ställde några frågor till mig. Jag villgärna upprepa vad jag sade i mitt huvudanförande.Jag menar att el skall användas som insatsvara föratt förädla industriproduktionen, främst i debranscher som är exportberoende och som kan tahem inkomster till . Det är framför alltviktigt att vi har en säker tillgång till el --naturligtvis till rimliga priser -- när det gäller skogs-och malmindustrin.Hadar tog upp frågan om huruvida deanställda i industrin har ökat eller minskat. Det ärriktigt att antalet anställda i industrin är ungefärlika stort som , men vi befinner oss i etthelt annat läge. Antalet anställda har inte ökat,men det handlar om mer pengar. Varorna har blivitmer högförädlade. Vi har fått en teknik som bådefackföreningsrörelsen och Socialdemokraterna harvälkomnat. Det är också viktigt. Detta har kunnatske i när vi hade tillgång till säker och billigenergi. Det är en förutsättning för en industriellutveckling och för det framtida samhället somkommer att bli ett informationssamhälle, etttjänstesamhälle. Energi kommer vi att behöva.Jag har inte velat beröra alla detaljer kring vind,sol, vatten osv. Vi måste se energin som enlångsiktig insatsvara.Anf. 96 () replik:Herr talman! Inte minst elenergi är en viktiginsatsvara. Men den, liksom andra viktigainsatsvaror, skall naturligtvis prissättas på riktigagrunder.Vi har inte olika grundläggande värderingar när detgäller industrisysselsättningen. Däremot tror jag attvi skiljer oss åt i fråga om hur den skallåstadkommas. Eftersom den här debatten ihuvudsak handlar om energi ber jag att fååterkomma om den saken vid ett annat tillfälle.Anf. 97 ():Herr talman! Jag har under haft förmånen attkunna delta i energidebatter. Visst harmycket förändrats, men mycket är sig likt.På en punkt har vi en mycket markantupprepning av historien. Den kärnkraftsvänligamajoriteten flyr åter in i en föratt slippa vidta de åtgärder som krävs för denförnyelse av energisystemet som är förutsättningenför kärnkraftsavvecklingen. Visst har omvärldenförändrats. Det är inte möjligt att med säkerhetförutsäga vad som kommer att hända ellerexakt vad den ena eller andra åtgärden kommer attbetyda på lång sikt. Vi lever i en föränderlig värld,och det finns alltid ett förhinder för den som ärobotfärdig.Vi har lärt oss mycket under . Ingen förnekari dag biobränslenas möjligheter och värden. Atteffektivare energianvändning är en av våra största''energikällor'' är också uppenbart för de flesta. Detär inte brist på kunnande eller alternativensmöjligheter som är orsaken till att användningen avförnybar energi är begränsad. Nej, orsaken äratt det finns ett överskott på energi och att den nyaenergiproduktionen måste konkurrera medbefintlig energiproduktion, med delvis avskrivnavärden och en kortsiktig marginalkostnad.I jämförelse med ny fossileldad kondenskraft ellerny kärnkraft -- om någon skulle vilja satsa på det --har alternativen god konkurrensförmåga. Detgäller både biobränslebaserad kraftvärme ochvindkraft. Det vill jag poängtera.Det har skett och kommer att ske storareinvesteringar i den svenska kärnkraften.Ånggeneratorerna har bytts på , och förRinghals 3 har upphandling gjorts. 1 --vår minsta och äldsta reaktor -- rustas upp för totalt2 miljarder kronor. 1 blir 1997.Den har stått still . Godset ireaktortanken är försprödat och har länge utgjorten extra komplikation. Även efter denna mycketomfattande upprustning är 1fortfarande en gammal reaktor. Det är ungefär somatt renovera en gammal bil; den blir inte ny. Detinnebär självfallet både säkerhetsmässiga ochekonomiska risker.Jag tror inte att någon i denna kammare tror attOKG skulle göra denna investering -- som ärmycket större än nybyggnadskostnaden -- om mantrodde på vad Socialdemokraterna säger, nämligenatt all kärnkraft skall vara avvecklad senast år 2010.Riksdagen och i första hand Socialdemokraternagör sig skyldiga till något som mest liknar ettbedrägeri och binder sig allt hårdare fast vid enkärnkraftsproduktion efter år 2010.Detta är allvarligt. Kraftbolagen gör storainvesteringar som de sedan vill ha ersättning för omavvecklingen skulle fullföljas. Fem miljarder satsaspå byte av ånggeneratorer i ochupprustning av O1. Det är självklartfelinvesteringar om vi skall ha en planmässig,optimal, ekonomisk avveckling av kärnkraften tillår 2010.Det är helt klart att vi inte bör fortsätta med attinvestera stora pengar i avvecklingsalternativ. Istället bör vi satsa på utvecklingsalternativen-framtidsalternativen. Det gamla, ursprungligabeslutet, som fattades , att vi successivtskall bygga upp energisystem som baseras påförnybara, inhemska energikällor med minstamöjliga miljöpåverkan, har det funnits enighet om.Det billigaste sättet att avveckla kärnkraften voreatt nu stoppa O1 och i fortsättningen helt satsa förframtiden. Här finns alternativ. Låt mig bara ta tvåexempel.Den globala användningen av biobränsle är mycketstörre än den bokförda. Tittar vi på den som sker iförsta hand i utvecklingsländerna finner vi att denhar en mycket låg verkningsgrad, säkert lägre än25 %. En förbättring till mycket rimliga skulleinnebära ett energitillskott som är långt större än energi som kärnkraften producerar i världen , och detta utan att använda en enda nyvedpinne.Den svenska användningen av biobränsle är i dagca . Vi kan tekniskt och ekonomisktfördubbla detta fram . Det är mycketstora tillgångar som är mycket mer tillgängliga änny kärnkraft.Hadar talar om sol och fusion. De har likhetendäri att solenergi är fusionskraft. Men självklart ärdet mycket bättre att utnyttja den fusionskraft somkommer från solen till vår jord. Alltsammans --biobränsle, vattenkraft, vindkraft -- är solenergi.Där har vi mycket stora möjligheter att ersättakärnkraft och framför allt få det energisystem somvi tidigare varit överens om sedan 1981.Vi kommer aldrig att få ett bättre tillfälle att startaavvecklingen än . Vi har ett överskott på el. Vihar gott om alternativ baserade på förnybar energi,som är billigare än ny kolkondens och ny kärnkraft.Vi kan göra en successiv utbyggnad som optimaltutnyttjar de olika projektens möjligheter samtidigtsom vi förbättrar sysselsättningen.Per-Richard Molén, det finns inte något sambandmellan kärnkraftsel och sysselsättning. Vi uppleverden dramatiskt högsta arbetslösheten under en tiddå vi aldrig haft så god tillgång tillkärnkraft. Verken har stått stilla, både därför att deinte har fungerat och därför att inte elen harbehövts.Kärnkraften är inte evig, det måste vi lära oss. Vikan ha olika åsikter om årtal och sådant, menkärnkraften måste ersättas. Detta är det tragiska iden argumentering som görs av bl.a. Per-RichardMolén att han inte förstår att vi måste ta i dennafråga. Om vi skjuter upp avvecklingen innebärdetta att vi sannolikt tvingas till mycket snabbareförnyelse av energisystemet till mycket högrekonstnader. Vi försitter en lång rad avutomordentliga investeringstillfällen ochsysselsättningstillfällen därför att vi inteplanmässigt genomför det som vi vet att vi underalla förhållanden måste göra.I december 1992 beslutade en i stort sett enigriksdag om att riksdagsbeslutet om avveckling till år2010 var lag. Det är märkligt, herr talman ochriksdagskolleger, att det i denna dag är tre partiersom öppet deklarerar att man inte vill stå för 2010.Det är , . Dessa har tidigare röstat med och sagtatt vad vi har uttalat i det är lika med lag.Det är svårt för att behålla sintrovärdighet om vi hanterar en sådan viktig fråga pådetta sätt.Herr talman! Det är en fläck på hederatt vi inte ger klart besked till aktörerna påenergimarknaden. Denna försummelse har baraförlorare: miljön, skattebetalarna och ävenkraftbolagen kommer att finnas bland förlorarna.Det är ett mycket tungt ansvar riksdagsmajoritetentar på sig. Speciellt gäller det socialdemokraternasom försöker ge sken av att de menarallvar med att all kärnkraft skall vara avvecklad år2010.Jag yrkar härmed bifall till reservationeri NU17.Anf. 98 ()replik:Herr talman! Det är rätt mycket av ett avskedstalIvar håller vid det här tillfället. Han harunder alla de år som vi har haft tillfälle att mötas idebatter och utredningar präglats av kunnighet,saklighet och ett väldigt stort lugn. Jag har alltidimponerats av hans mycket gedigna kunskaper, intebara i stort, utan även i smått. Han har visat enstark vilja och envishet att försöka övertyga om sinauppfattningar när det gäller energipolitiken ochinte minst kärnkraften.Han inbjuder till en ny energidebatt. Det skall viinte ha. När det gäller O1 får vi, tyvärr ,skiljas med litet olika uppfattningar. Vad det kostarOskarshamn att återställa O1 är 700 miljonerkronor . Denåterställningskostnaden kommer att varaåterbetald på ett till . Eftersomskillnaden mellan kärnkraftskostnaden i O1 liggerungefär vid och ny energiproduktion liggervid så blir återbetalningstiden väldigt kort.Därför finns det anledning att uppskatta de insatserOskarshamn gör för att få i gång reaktorn. Billigaretillskott av el kan vi inte få.Anf. 99 () replik:Herr talman! Jag vet att ärinformerad om totalkostnaderna, de pengar somläggs ned från det att O1 ställdes av till dess den återkommer i gång i början på nästa år.Den uppgift jag lämnat är en försiktig beräkning.Tar man den totala summan och inte bara despeciella 700 miljonerna, måste man självklart sedet som pengar som skulle kunna användasutomordentligt mycket bättre i förnyelsen av vårtenergisystem och med mycket mer långsiktigtvärde. Då hade vi verkligen byggt för framtiden istället för detta uppehållande försvar.I en situation då en reaktor inte behövs har manegentligen ingen avkastning om man tittar på densamlade produktionen. Det är så också vid byte avvissa ånggeneratorer. Det har funnits alternativbefintlig produktion till lägre kostnad. Man haralltså bara den rörliga kostnaden på redan gjordainvesteringar.Med kunskap om att avveckling skall ske kan maninte spekulera . Jag har mycket stortförtroende för kraftbolagens ekonomiskabedömningar. Men de bygger på antaganden, ochdessa antaganden skapar vi genom att inte ge klarasignaler från . Det är därför jag upprörs . Jag upplever att medverkar till attge sådana signaler att vi lurar dem att fatta beslutsom är felaktiga om vi fullföljer fortfarandegällande riktlinjer för kärnkraftsavvecklingen. Dekommer att ställa oss till svars för detta.Per-Richard Molén och andra säger: Vi vill inteavveckla . Nå, de är i alla fall ganskahederliga. Men det är ohederligt att säga: Vi skallavveckla , som man medverkari det beslut som kommer.Detta är upprörande. Det är inte värdigt att på detta sätt hantera en så viktig fråga.Det är viktigt att vi har ärliga, sunda relationer medbeslutsfattarna i näringslivet. De skall kunna lita påoss, och vi skall kunna kräva av dem att de följer deriksdagbeslut vi har fattat. Det är de ramar de skallleva efter.Anf. 100 (nyd):Herr talman! Till skillnad mot hållerjag härmed mitt jungfrutal i energidebatten. Jag villbekänna att jag hade anmält mig som talare tillNU22, och eftersom jag är siste talare på NU17kanske det kan anses förlåtligt om jag blandar ihopbetänkandena.Jag väckte en motion beträffande handeln med elsom har blivit föremål för en förträffligsammanfattning på en tredjedels sida ibetänkandet. Det är en artighet som aldrig kommitmig till del tidigare. Jag trodde att jag var ensam omatt tycka att det var en bra motion.I denna motion uttryckte jag en förundran över i propositionen ej diskuterat regeringensenergipolitiska beslut . Jag var lika förvånadatt regeringen inte med en rad berörde den mycketkänsliga kärnkraftspolitiken. har jag till minglädje noterat att näringsutskottet villfarit minaönskemål i motionen genom att tillsätta för att behandla de problem somjag hade tagit upp.I min motion yrkade jag avslag på propositionen.Jag har blivit överöst med argument för att vi skallavreglera produktion och distribution påelmarknaden. Jag bombarderades av telefonsamtaloch brev till den grad att jag långsamt börjadeöverge min negativa inställning. ställer jagmig fullt bakom regeringens proposition.Trots min omvändelse har jag några i mitt tyckeviktiga reservationer.Jag tror det hade varit fördelaktigt att förstkonkurrensutsätta marknaden genom att slå hål påoligopolet innan man börjaderealisera regeringens förslag.Jag har ännu inte fått klart för mig om regeringenverkligen vill privatisera eller inte. Jagkan bara spekulera i att man kanske först måstelösa kärnkraftsproblematiken innan man på allvarkan diskutera en privatisering. Vem vill investera iett bolag som kan tvingas slå ihjäl kärnkraften?Vidare: Hur skall man ställa sig till utländskainvesterare i ? Som ni kanske vet äger dentyska storkoncernen , som är det elfte störstakonglomeratet i genom sitt dotterbolagPreussen Electra i . Veba har enförsäljning på 1992 och har enhalv miljon aktieägare. Den är i särklassstörsta aktör på energiområdet.Det torde inte vara orealistiskt att räkna med attVeba kan bli majoritetsaktieägare iSydkraft. Därmed förlorar kontrollen överkärnkraftverket i Barsebäck.Kanske tvingas man i vårt nya accepterasådana övertaganden, men vi kanske först borde haen öppen debatt om saken på hemmaplan.En annan fråga som jag ställt i min motion är föreslagit en generell anmälningspliktbeträffande långsiktiga exportkontrakt. Jag harfrågat mig om detta vapen är tillräckligt vasst för attrå på företeelser som att man från ochSydkraft underfakturerar kraften till utlandet.Det gäller att skynda långsamt med avregleringen.Det är, som jag ser det, knappast realistiskt att övernatten etablera en elbörs som kommer attdomineras av och Sydkraft.Man kan läsa i propositionen att erfarenheternafrån den norska elmarknarknaden är övervägandepositiva. Studerar man vad som hänt får man docken något annan bild. Efter introduktionen avnorska elbörsen låg priset perkilowattimme på ca . Den sjönksommaren 1993 till ca för att sedan stiga raktuppåt till en topp på ej mindre än 44öre. är den nere igen, men det norska exempletpekar på att en kraftbörs lika gärna kan slå åt felhåll. Kostnaderna kan öka, inte minst för de småförbrukarna d.v.s. huhållen. Jag har därför efterlysten konsekvensanalys som skulle ta fasta på hur enavreglerad elmarknad skulle kunna påverka denenskilde komsumenten.Även om regeringens proposition kommer attgodkännas är det olyckligt att man inte fått enpolitisk enighet i en så här viktig fråga som ärmycket långsiktig. Den avreglering regeringen nuföreslår innebär ett helt nytt tänkande, där kundenskall få välja sin egen leverantör. Jag tror att manmåste skynda långsamt och försiktigt. Vi får integlömma att redan nu har ett av världensbästa elförsörjningssystem med mycketkonkurrenskraftiga elpriser, om vi inte har de lägstaelpriserna i världen. Låt därför inte den föreslagnaprivatiseringen slå omkull det effektiva i dagenseldistribution.