prot · GH0953 · 1994-01-18 00:00:00 — Departementet undersöker just nuläget i samtliga län och framför allt då efterfråganpå näringslivsinriktade medel. Jag har ett antalrapporter som visar att framtidstron ökar högstväsentligt i små och medelstora företag, och dettaleder till behov av nyinvesteringar. Det är just dettaden samlade regeringspolitiken syftar till. Normaltbrukar dessa pengar fördelas nära ,men finns skäl att fördela pengarna tidigare. Detkan också finnas skäl, det får övervägas i processen,att omfördela medlen så att man bättre kantillgodose de olika viktiga önskemål som finns.Jag vill också understryka att ett långsiktigtarbetstillfälle här kostar en statlig insats på 130 000kr. Dessutom får man, genom investeringsarbetet,arbetstillfällen just . Det gör att detta, vid enjämförelse med en hel del andra insatser som görskortsiktigt, är mycket mycket intressant.Anf. 70 ():Fru talman! Jag noterar arbetsmarknadsministernssynpunkter. Detta är i sammanhanget väldigtviktiga faktorer. Just att det här området harförklarats som tillfälligt stödområde har gett effekt.Jag tror att en förklaring till det goda resultatet ochatt kostnaden inte har varit mycket mer än 100 000per jobb är att man i de här områdena har en godindustritradition, med många små, rikt förgrenadeföretag. Inom företagen har man också haft planerpå att utveckla, men man har naturligtvis varitskrämd av det regionalpolitiska läget och befunnitsig i en svår konjunktursituation.Jag vill ändå understryka att regeringens beslut omtillfällig stödområdestillhörighet var positivt. Närbeslutet fattades hade vi inte någonkonjunkturuppgång. Det är också ett skäl som talarför att man bör prioritera ett sådant här område,vilket jag också hoppas att regeringen kommer attgöra.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1993/94:288 om renar utanförrenskötselområdeAnf. 71 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser vidta för att få en lösning på detlångvariga problemet med renar som uppehåller sigutanför renskötselområdet eller på annan markunder den tid renskötsel inte får bedrivas där.Efter beslut av skedde förändringar irennäringslagen som gör det lättareatt komma till rätta med eventuellaströvrensproblem. En ändring i § 71 i lagen innebäratt vid vite kan förelägga en samebyatt föra bort renar som uppehåller sig utanförrenskötselområdet. Detsamma gäller på mark inomrenskötselområdet då renskötsel inteär tillåten där.Den som anser sig lida skada eller olägenhet avnågon betydelse kan ansöka hos omett sådant vitesföreläggande. beslutfår överklagas hos kammarrätten.Ett tjugotal markägare ansökte hosLänsstyrelsen i om föreläggandeatt vid vite föra bort strövrenar nedanförodlingsgränsen. ansåg i sitt beslut attdet inte fanns tillräckliga skäl för att förelägganågon sameby att föra bort strövrenar. Beslutetöverklagades hos kammarrätten, som inte ändradebeslutet.Jag kan bara konstatera att prövningen har skett ienlighet med rennäringslagens bestämmelser. Närdet gäller den av påtaladerenförekomsten i Skellefteområdet har det enligtlänsstyrelsen inte funnits någon ansökan omvitesföreläggande.Det är givetvis nödvändigt att gällandebestämmelser för renskötseln följs och tillämpas.Det är därför angeläget att samebyarna genomförvårflyttningen så att den sker under tid dålastbilstransport och helikopterdrivning är tillåten.Markägarna får å sin sida acceptera att ettbegränsat antal djur blir kvar påvinterbetesmarkerna . Blir dekvarlämnade renarna så många att det uppstårskada eller olägenhet måste dock åtgärder vidtas.Anf. 72 (-):Fru talman! Jag får tacka jordbruksministern försvaret på den här frågan. Jag är emellertid inte nöjdmed svaret, och det är nog inte heller de människorsom bor i området. Det finns säkert mer att göra.Jag tror att det nu är dags att ta frågan på allvar.Tyvärr är nog tålamodet slut hos de människor sombor i området. De står undrande inför om detverkligen är ett rättssamhälle vi lever i, när dettydligen är möjligt att år strunta i alla lagaroch regler. Det märkligaste av allt är, att om polisenkontaktas säger man där att man inte kan göranågot, och på endera kan eller inte vidta några åtgärder. Så här kan det ju intefå fortgå!Låt mig så något kommentera svaret. Ändringen irennäringslagen innebar att man skulle användavite i stället för exempelvis tvångsslakt. Redan närparagrafen ändrades var det många som sade attlagen borde vara tvingande, att det borde stå''skall'' i stället för ''kan''. blir tågordningendensamma som när det var fråga om tvångsslakt.Man gjorde då en ansökan hos ,avslog, och ärendet överklagades tillkammarrätten. När sedan kammarrättenbehandlade överklagandet var det oktober månad,och då hade renägarna rätt att hålla renarna påområdet.När det gäller renförekomsten i Skellefteområdetsäger jordbruksministern att det inte har funnitsnågon ansökan. Men det kanske beror på attlänsstyrelsen enligt rennäringsenhetens direktörLars saknade maktmedel att körabort renarna från markerna -- 1 500 renar hadesläppts ut i anslutning till ett naturreservat.I slutet av svaret säger jordbruksministern att manmåste tolerera att det finns ett antal renar.Självklart! Men om man på ett områdenedanför odlingsgränsen observerar 37 000 renar,då är det inte fråga om strövrenar.Anf. 73 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag noterar att inte ärnöjd med svaret. Jag kan förstå att hans missnöjeinte bara beror på svaret i sig utan också på detfaktum att ingen av de ganska mångaansökningarna om att få bort renar från områdethar lett till något vitesföreläggande.Till den änden kan sägas att som skälbl.a. har anfört att det råder förbud motlastbilstransporter av levande ren från den 1 majoch att helikopterdrivning inte får ske efter den 15april. Dessutom har det varit dålig tillgång påkontrollslakterier, vilket numera krävs. Detförefaller som om har sett det somsvårt att genomföra denna åtgärd.När det gäller renarna på är det inteomöjligt att detta område ligger inom ett områdedär det är sedvanerätt för vinterbete. Att det härtroligen är fråga om renar från en sameby iNorbotten i stället för en i är en annanfråga. Men det gör inte saken vare sig bättre ellersämre om renarna är där felaktigt.Anf. 74 (-):Fru talman! Det skall i ärlighetens namn sägas krånglat till det för rennäringen att försökagöra någonting. Det finns bestämmelser om slakt,transporter och annat. Man hade kanske kunnatåtgärda vissa problem om det hade varit möjligt attt.ex. slakta.Jag blir litet fundersam att man nu harfått tillstånd att importera renkött frånRyssland när åtminstone Västerbottenöversvämmas av ren. Det måste vara någontingsom är galet.Det måste väl i rimlighetens namn finnasmöjligheter att på något vis se till att man i förstahand använder de renar som finns här i landet istället för att importera. Därvidlag harrennäringens företrädare helt rätt när de är mycketkritiska till denna inkonsekvens.Anf. 75 Jordbruksminister ():Fru talman! När det gäller importen har jag underviss tid, när frågan har uppkommit, haft sammasynpunkt som . Man skall inte ionödan importera renkött när det finns renartillgängliga. Å andra sidan kan inte statenbestämma när renar skall slaktas.Det har genomförts en viss förändring ibidragssystemet så att bidraget utgår per kilo istället för som tidigare per styck. Vi ansåg att dettaskulle medverka till att skapa en större motivationför att få fram renar som var lämpliga för slakt. Vivet att det finns rätt mycket mer ren änvad som egentligen är det rimliga och det normalaantalet. Det bidrar naturligtvis till att öka dessaproblem.Anf. 76 (-):Fru talman! Rennäringsenheten i läntillstår att antalet renar har ökat under70- och 80-talet. Man har inget som helst grepp omhur många renar det finns. uppträder rensvältoch rendöd, och det är ett mycket grymt sätt attreducera antalet renar.Är jordbruksministern beredd att se överlagstiftningen för att se om man kan finna andra sättatt komma till rätta med problemet? En sak ärsäker: är tålamodet slut! Man måste göranågonting. Så här kan det inte få fortsätta. Det ärhelt klart. Jag tror att alla berörda är överens omatt situationen är ohållbar.Anf. 77 Jordbruksminister ():Fru talman! tar här upp frågan omsvälten bland renarna . Det ärnaturligtvis ett problem inte minst urdjurskyddssynpunkt om många renar svälter ihjäl.Från rennäringens sida har jag fått framställningaroch uppvaktningar om hjälp till stödutfodring, ilikhet . Det är en kombination avbesvärlig väderlek och övertaliga renar som gör attdet blir ett så stort problem.Lagstiftningen är ganska ny. Men ingenting ärbeständigt i denna värld. Skulle det visa sig att detblir mycket stora problem finns det självfallet enmöjlighet att se över om bestämmelserna ärtillräckligt hårda.Anf. 78 (-):Fru talman! Det senare tackar jagjordbruksministern för. Ingen är betjänt av attmänniskorna i t.ex. detta område tar lagen i egenhand.Nu tror jag att något måste hända. Det härproblemet har växt . vill manatt någonting görs. Det finns inte någonting som ärså farligt som när brott mot lagar, regler ochförordningar ständigt görs utan att några åtgärdersätts in.Anf. 79 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag vill bara tillägga att jag hoppas attdet inte skall ske regelrätta brott motlagstiftningen. Denna situation, vilket JohnAndersson påpekar, leder till spänningar mellanrenägare och ortsbefolkningen. Det är inte bra förvare sig den ena eller den andra parten. I den frågantror jag att vi har samma uppfattning.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1993/94:300 om användNingav s.k. kodressörerAnf. 80 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att kodressöreri framtiden skall få nyttjas för att främja en goddjurhälsa.I förarbetena till djurskyddslagen angavs att detkan finnas skäl att mönstra ut vissa tekniskaanordningar som anses diskutabla fråndjurskyddssynpunkt. Som exempel angavs de s.k.kodressörerna.Enligt 15 § djurskyddsförordningen (1988:539) fårelektriska kodressörer inte användas. I djurstallsom var i bruk före fick dock enligtförordningen kodressörer användas till utgången avår 1993.Regeringen avslog enframställning av somrörde kodressörer. hade hemställtatt regeringen skulle ge iuppdrag att från djurskyddssynpunkt utreda omkodressörer bör användas eller ej. Förbundet hadeockså hemställt att kodressörer skulle tillåtas ibefintliga besättningar i avvaktan på utredningensresultat. Enligt min mening är den tid som generellthar stått till förfogande för avskaffandet avkodressörerna tillräcklig. Jag är mot denbakgrunden inte beredd att föreslå någonförändring av föreskriften om förbud motanvändning av elektriska kodressörer.Anf. 81 ():Fru talman! Jag ber att få tacka jordbruksministernför svaret. Som jordbruksministern förstår är jagmycket missnöjd med det svar jag fått.Jag förstår inte jordbruksministerns inställning iden här frågan. Nyttan av kodressörer har framgåtttydligt. Det har gjorts försök. Jordbruksministernhar själv läst om dem. Jag vet attjordbruksministern har fått brev från docent angående dessa försök. Jag har ocksåvarit i kontakt med . Även däranser man att det finns anledning att tillsätta enarbetsgrupp, men ändå vidhållerjordbruksministern att förbud skall gälla.Detta blir ett stort problem att hantera. Jag vet inteom jordbruksministern känner till att Bo Pehrssoni egenskap av distriktsveterinär har anmält sig självtill . Jag skallläsa upp den anmälan i mitt nästa inlägg. Undertiden kan jordbruksministern begrunda dengrafiska framställning av försöken på Skaraveterinärinrättning som jag har här, så attjordbruksministern blir litet mer insatt i vad dettainnebär.Jag skulle vilja att jordbruksministern redogör försakskälen till att inte tillsätta en arbetsgrupp. Jaghar begärt att en arbetsgrupp skall tillsättas för attutreda hur man skall kunna använda kodressörer iframtiden. Det anser också varaden rätta vägen att gå. Kan vi få några sakskäl tillvarför man inte skall göra detta?Anf. 82 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag känner väl till både Bo Pehrsonsoch andras synpunkter på kodressörernas effektinte minst på klövrötan. Kodressörer användesursprungligen i kortbås, och det fungeradejämförelsevis väl. behövde egentligen intekomma i kontakt med kodressörerna. När kornabehöver för att äta har man också börjatanvända kodressörer i ladugårdar med långbås.Där är de naturligtvis än mer olämpliga, eftersomkorna måste flytta sig mycket längre bak när manskall gödsla. måste då få en rejälare kick avdressören.Patrik frågade efter den sakligabakgrunden. Den här frågan diskuterades infördjurskyddslagstiftningen 1988. Man fick enövergångstid . Under den tiden skulle mananpassa sig till de nya reglerna. Urdjurskyddssynpunkt är det inte lämpligt att djuretskall få en elektrisk stöt varje gång det skall urineraeller när man skall gödsla. Därför är det härförbjudet. Detta är bakgrunden.Detta påverkar naturligtvis även andra saker. Detförstår jag också. Om man inte har en lämpligladugård kan det bli effekter på klövhälsan och pårenligheten i ladugården. Det finns möjligheter attgöra anpassningar. Majoriteten av korna i Sverigekommer inte i kontakt med kodressörer. 83 ():Fru talman! Jordbruksministern försvarar såledesen lagstiftning som vetenskapligt sett orsakar djurlidande. Det är mycket märkligt attjordbruksministern inte kan tillsätta åtminstone enarbetsgrupp.Bo Pehrson är docent och har forskat på det härområdet. Han arbetar även som distriktsveterinär.Han har varit ute på en del gårdar och påpekat där bryter mot djurskyddsförordningen.Samtidigt uppmanade han med bestämdhetdjurägarna att även fortsättningsvis användadressörer. Han motiverar det på följande sätt:''I min veterinära yrkesutövning är det minskyldighet att agera efter vetenskap och beprövaderfarenhet. Vad gäller vetenskap har jag efterstudier av tillgänglig litteratur funnit attundersökningar av hög vetenskaplig dignitet visaratt inte bara djurens renhet utan också derasklövhälsa avsevärt förbättras om dressöreranvändes. Däremot har jag inte funnit någravetenskapliga bevis för att korrekt appliceradedressörer medför några negativa effekter pådjurens hälsa. ''Skulle jordbruksministern vilja kommentera detta?Anf. 84 Jordbruksminister ():Fru talman! Hälsa och välbefinnande stämmer intealltid överens. Normalt anser man säkert att omdjuren i en produktionsbesättning mår väl urmedicinsk synpunkt och producerar bra så trivs de.Det kan väl tänkas att elektriska stötar som djuretfår då och då inte påverkar hälsan men välvälbefinnandet. Det är utgångspunkten i dendebatt som har legat bakom det beslut som harfattats av om avskaffande avkodressörerna.Jag har noterat att fråga, nu såvälsom tidigare, gäller hur man skall nyttjakodressörer för att främja god djurhälsa. Frågangäller således inte huruvida de skall få användas iframtiden eller inte. är, likaväl somen del experter, helt övertygad om sin ståndpunkt.Jag tror att vi måste ha klart för oss att det finns för-och nackdelar med denna tekniska anordning,vilket man sade i förarbetena till djurskyddslagen.Anf. 85 ():Fru talman! Låt mig få tala om förjordbruksministern vad vidare harskrivit: ''Jag kan heller inte finna några säkra bevisför att djuren blir utsatta för betydelsefullastressmoment av korrekt applicerade dressörer. ''Det finns inga vetenskapliga bevis som påvisardetta.Jag vill åstadkomma att man skall se över den härfrågan. Jag tror att man kan använda dressörer iframtiden. Övervakning kan t.ex. ske avdistriktsveterinärer. Man kan t.ex. förfara så attdjurägarna får dressörer på recept. Det är ettsystem som distriktsveterinärerna själva vill ha.Det kommer här att bli fråga om omfattandelagtrots. Distriksveterinärerna ställer inte upp. Deskall se till att djuren har den bästa hälsan. Jag harsjälv talat med distriktsveterinärerna i mina trakter.De tycker att lagstiftningen är felaktig. Jag vädjartill jordbruksministern att se över frågan så att vi fåren bra djurhälsa och så att djurägarna kan skötasina djur.Anf. 86 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag vill påpeka att det av lagstiftningenframgår att kan ge dispens förkodressörer om det behövs övergångsvis. Dettatillgodoser dock inte synpunkter,eftersom han vill ha ett system för långsiktiganvändning av dressörer. Jag förstår mycket välskillnaden. Det här är dock den möjlighet som finnsi nuläget. Djurägarna kan själva avskaffadressörerna efter någon tid.Frågan om receptbeläggning kan jag intekommentera . Men det är väl litetkonstigt att belägga en teknisk anordning av det härslaget med recept.Anf. 87 ():Fru talman! Det här har ingenting med PatrikNorinders synpunkter att göra. Det är fråga om denforskning som finns. och ävenjordbruksministern har fått en förfrågan från LRF,från djurägarna. En enig jordbrukarkår och en enigexpertis står bakom denna fråga.Jordbruksministern motsätter sig hårdnackat attens titta på frågan för att se hur man kan handskasmed den.Jag tycker inte att det är försvarligt att agera på dethär sättet. Jag kommer att fortsätta att driva denhär frågan. Jag vet att många andra också kommeratt göra det. Jag förväntar mig att vi får enförändring till stånd så att det blir möjligt med t.ex.övervakning av distriktsveterinärerna. Jag ger miginte i den här frågan, jordbruksministern. Enändring måste komma till stånd. Vi gör det här fördjurens skull och för djurhälsans bästa. Det går inteatt försvara ett fortsatt hårdnackat förbud.Anf. 88 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är värt att notera att det, somPatrik säger, säkert finns många somställer upp på dessa synpunkter. finns detväldigt många djurägare som inte använderkodressörer. Det går säkert att uppbåda expertis ibåda lägren. Den bedömning som har gjorts är ensammanvägning av vetenskapliga och politiskasynpunkter när det gäller djurskyddet. Det är dettavi har att rätta oss efter när vi skall tillämpa svensklagstiftning.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1993/94:285 om zigenarnaAnf. 89 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vadSverige gör för att medverka till att förhindra attzigenarna blir 90-talets stora flyktingkatastrof iEuropa.Det är ingen tvekan om att 80- och 90-taletsomvälvningar i försämrat förhållandena fören stor grupp zigenare. En betydande andel avEuropas asylsökande och flyktingar är av zigensktursprung.I finns ca 8 miljoner av världens ungefär 11miljoner zigenare. Siffrorna är av flera skäl mycketosäkra. I de flesta länder är zigenare inte officiellterkända som etnisk minoritet, därför saknas oftapålitlig statistik. Myndigheterna vill hålla nersiffrorna, medan zigenska organisationer tenderaratt höja antalet.Den zigenska befolkningen i Öst- ochCentraleuropa uppgår troligen till ca 7 miljoner.Andra beräkningar anger lägre antal, ända ner tilltre och en halv miljon. I alla händelser kan mankonstatera att zigenarna är den störstaminoritetsgruppen i omman undantar gruppen ryssar som lever utanförRysslands gränser. De största zigenskafolkgrupperna finns i och i f.d. dettaJugoslavien, uppåt 2 miljoner i vardera landet.När friheten kom till det , slappzigenarna den stalinistiska förföljelsen, men en vågav nationalism och främlingsfientlighet har drabbatfolkgruppen. Framför allt har den sociala ochekonomiska situationen försämrats. Som exempelkan nämnas att barnadödligheten är mycket stor. IBulgarien dör nära vart fjärde zigenskt barn ålder -- en barnadödlighet som baraöverträffas i som ochMoçambique.Blir romerna 90-talets stora flyktingkatastrof iEuropa? Man måste komma ihåg att zigenarna inteär en enhetlig social och kulturell minoritet. En inteobetydlig grupp är välintegrerad och har godutbildning. Den andra ytterlighetsgruppen är densom lever i yttersta misär. Ingen av dessa tvågrupper kommer troligen att skapaflyktingströmmar. Den ena är accepterad avmajoritetsbefolkningen. Den andra saknar resurseratt resa sig.En mycket liten del av den zigenskaflyktingströmmen har nått även om det iden stora flyktinggruppen från kriget i f.d.Jugoslavien nu har kommit ett okänt antalzigenare.Hittills har de stora flyktingströmmarna blandromerna gått från i synnerhet till Polenoch . Många zigenare har också lämnatsina hemtrakter i f.d. . Inom Rysslandpågår minoritetskonflikter som bl.a. medförtinterna flyktingströmmar av zigenare.Sverige bevakar inom ESK-processen olikaminoritetsfrågor. ESK har en särskildminoritetskommissarie som i början av förra åretfick uppdraget att göra en studie av zigenarnassituation. Vissa länder ville motsätta sig detta, menSverige drev på i egenskap av ordförandeland ochansåg att frågan var viktig. Studien genomfördesoch en rapport avlämnades . I maj1993 arrangerade ESK ett minoritetsseminarium,och planerar man att hålla ett specielltseminarium i zigenska frågor.Den kaotiska flyktingsituationen i har letttill att regeringen fördjupat analysen av minoritets-och migrationsfrågorna. beskickningar iaktuella länder anmodades att sända inrapporter om zigenarnas situation. Dessa rapportervisade visserligen en del glädjande fakta, men istort dominerar beskrivningar av diskriminering,våld och fortsatt misär.Rapporterna kommer tillsammans med andraanalyser att ligga till grund för fortsatt agerandeinom ESK, och andra forum. Det kanockså nämnas att som enföljd av flyktingsituationen för närvarandeorganiserar en ny arbetsgrupp för zigenska frågor.Invandrarverket hade tidigare en sådan grupp.Enligt min mening har goda möjligheter attmedverka till direkta eller indirekta insatser förzigenarna i som kan minska behovet avflykt. För det första måste vi verka för en fortsatteuropeisk integration. Nationell isolering ochsöndring kommer ytterligare att försämra läget förzigenarna, som alltför länge likt judarna fått varasyndabockar för nästan alla problem som följer densociala och ekonomiska omvandlingen. Europasextrema nationaliströrelser måste därförbekämpas.För det andra måste vi också fortsätta med våraansträngningar att få fler länder i att ta ettstörre ansvar för flyktingar och att förbättrarespekten för mänskliga rättigheter. Givetvis skallvi själva föregå med gott exempel. Det är självklartatt zigenska asylsökande, som alla andra, skall fåsin sak individuellt prövad.För det tredje måste analysen av flykting- ochminoritetsfrågorna fortsättas inomregeringskansliet. Dit borde bl.a. höra endiskussion av den zigenska världsunionens begäran1991 om att zigenarna bör erkännas som en''transnationell etnisk minoritet'' och av de zigenskakulturfrågorna.En annan viktig åtgärd gäller vårt kollektiva minne,och vår historia. Vi måste förbättrahistorieundervisningen. Inga unga, ingengeneration skall få glömma det fasansfulla somhände i nazismens förintelseläger där främstjudarna och zigenarna blev omänsklighetens offer.Europa måste betala en liten del av den skuld detstår i till det zigenska folket.Anf. 90 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret. Sedan jagställde frågan har nuklarat ut vems ansvar det är att svara. Det är kanskesymtomatiskt för den generella okunnigheten ochför ointresset när det gäller den numerärt och tillkaraktären allvarligaste minoritetsfrågan i Europa.Man behöver inte resa till för att studeramänsklig förnedring och misär av yttersta slag.I ett som skakas av nationalism ochnationella motsättningar och också av regelrättaövergrepp kan förstås frågan ställas varför justzigenarna skall uppmärksammas. Svaret ärnaturligtvis att de skall uppmärksammas på grundav tystnaden. I inget europeiskt land vill man låtsasom problemet.Det finns kanske dubbelt så många zigenare iEuropa som det finns svenskar. Som folkgrupp iEuropa är zigenarna alltså en av de större, men desaknar ett eget hemland. De har inte heller begärtdet, men i praktiken saknar de en värdig hemvistdär de har valt att leva.Pogromer mot zigenare är en vanlig historiskföreteelse i . Under andra världskrigetutrotades kanske en halv miljon zigenare.Knappast någon sörjde, vilket också visar sig i detobefintliga intresset av att historiskt klarlägga vadsom skedde.I var folkmordet mot zigenaresystematiskt under .