prot · GH09116 · 1994-06-02 00:00:00 — Det har i sin tur nu bidragit till att vi ocksåhar snabbat på.Jag delar inte uppfattningen att den svenskalagstiftningen skulle vara i någon mening längregående än den som man har inom EU. Jag skullesnarare vilja säga att det , med tanke på detförslag som ligger på bord, är ganskaoklart hur långt vi i praktiken kommer att gå i vårreglering.Jag tycker att en samlad lagstiftning är en bramodell. Det har varit min uppfattning i fråganunder de år jag har arbetat med den, vilket är dentid som jag har varit här i . Man bordeåtminstone försöka samla de grundläggandefrågeställningarna kring genteknik i en lagstiftning.Givetvis skall olika sektorsmyndigheter ha stortansvar för att utöva tillsyn och kontroll.Jag tycker att den modell man har valt i dettalagförslag är bra. Jag tycker att det är mycket braatt man inrättar en gentekniknämnd och att den vida uppgifter. Jag har inte tolkat förslagetså, att nämnden har mer begränsade uppgifter änden gamla delegationen -- snarare tvärtom. Menjag vill gärna instämma i de krav som har väckts påatt skall ha en sammansättningsom speglar bredden. Jag vill därför yrka bifall tillreservation 2.Med detta, herr talman, är det slut på berömmet.Jag tänker övergå till mer kritiska ståndpunkter.Miljöskyddskommittén, som är en av deutredningar och kommittéer som har yttrat sig idessa frågor, skilde i sitt förslag inte principiellt påkraven när det gäller insluten användning, dvs.användning i laboratorier, och frisläppande avorganismer i naturen. Jag delar den uppfattningen.Det finns inte skäl att ha ett principiellttillståndskrav för sådana organismer som skallfrisläppas i naturen, men inte när det gällerinnesluten användning.Meningen är inte att man skall krångla till det förde verksamheter som redan sysslar med inneslutenanvändning, som är väl etablerade och vars effektervi känner till och bedömer inte utgöra några risker.Anledningen till att man bör ha ett principielltlikartat tillvägagångssätt -- naturligtvis med dispensoch undantag för de områden där vi vet att detinte har uppstått några risker -- är att syftet medlagstiftningen är att den skall vara förebyggande.Om regeringen eller myndighet som regeringenföreskriver i efterhand skall komma in och säga attdet behövs tillstånd för verksamheter som har visatsig ha effekter på miljön och hälsan, har hela denförebyggande aspekten gått förlorad.Om lagstiftningen skall förebygga risker måste detnaturligtvis vara så, att man kräver tillstånd så längeman bedömer att man inte känner till effekterna aven ny tillämpning. Man häver det tillståndskravetnär man anser att det inte finns någon risk.Jag tycker alltså att man har valt en felaktig väg iförslaget, och jag har tagit upp det i min motion.Jag tycker egentligen att ramlagar i allmänhet oftaställer till problem. Denna ramlag gör det i allsynnerhet. Den lämnar så erhört mycket till denfortsatta tolkningen. Det har pratats om att dennalagstiftning skulle vara någons testamente. Det jagser som en risk är snarare att en så vag ramlag somger kommande regeringar så stora möjligheter atttolka kan vara en grund för att urholkalagstiftningen på ett sätt som inte har varit avsett.Jag tycker kanske att litet grandbekräftar de farhågorna.Jag tycker också att den socialdemokratiskamotionen är bärare av en väldigt kluven inställning.Å ena sidan vill man i förhandsprövningen föra inkrav också på redovisning av etiska aspekter. Jagtycker att det är bra. Men motionen innehållerockså ett krav på förhandsprövning av ett mycketmindre antal ärenden. Den inneslutnaanvändningen skall undantas från dennagranskning. Man vill alltså utökaförhandsprövningens omfattning, men man villbegränsa det antal ärenden där den skall bli aktuell.Man anser sig uppenbarligen ha fått det kravettillgodosett i utskottets betänkande, eftersom maninte har reserverat sig på den punkten.Det stärker mig i farhågan om att lagen kan kommaatt leda till många tolkningstvister. När myndigheter och rättsväsende i framtidenskall uttolka lagen får man gå till förarbetena. Jagbefarar att det finns en risk för att det som i textenkan te sig som starka krav på prövning ochförhandsgranskning i realiteten inte kommer att blidet. Jag hoppas att det är en obefogad farhåga.Visst skall vi ge utrymme för forskning ochutveckling på detta oerhört viktiga område, mensyftet med lagstiftningen är också att vi skallförsöka begränsa eventuella risker.Jag vill också kort belysa ett område där det ocksåfinns tolkningsproblem. Medan vi nu fokuserarintresset på det vi vet är nya tekniker, är vi inte allslika intresserade av vad som händer med det vi trorär traditionella, beprövade tekniker.Herr talman! Vi pratar om växtförädling ochhusdjursavel. Det går faktiskt inte till på detsätt vi kanske föreställer oss att det gör. Det finnsen oerhört avancerad embryoteknik där manplockar ut och klonar ägg och stoppar in 2, 4, 6 eller8 embryon till t.ex. en ko i fostermödrar. Man harkommit långt ifrån den traditionella aveln. Därfinns det minst lika viktiga etiska och andraspörsmål som vi borde fundera över.Jag tror att det blir en viktig uppgift förGentekniknämnden att i den meningen vidga sittämnesområde och se till att föra den etiskadiskussion som vi nu i och med genteknikenuppmärksammar också på de områden därtekniken har utvecklats från ett annat håll. Dentekniken är egentligen lika ny, fast den tog sinutgångspunkt i traditionella metoder. Då blir detåterigen viktigt med Gentekniknämndenssammansättning.Det är också viktigt att nämnden kan arbeta medutbildning och information, t.ex. tillriksdagsledamöter, lärare och andra viktigagrupper som i sin tur skall informera andramänniskor.Sist, herr talman, vill jag beröra en sak som faktisktupprör mig litet. När våren 1991behandlade frågan om användning av genteknik påmänniska -- det var socialutskottet som gjorde det --gjorde ett tillkännagivande. Detbegärdes att regeringen skulle komma tillbaka ochförklara hur man skall hantera de problem som kanuppstå för den enskilda människan i relation tillarbetsgivare eller försäkringsbolag som användersig av genetisk information för att försämraförsäkringsvillkor eller för att inte anställa enmänniska. tyckte 1991 att det var viktigtatt se till att skydda den enskilda människan i denrelationen. Löntagaren är den svagare parten påarbetsmarknaden, och försäkringstagaren är det iförhållande till försäkringsbolaget.Regeringen har inte efterkommit den begäran.Man har inte kommit med något sådant förslag. Jagtyckte att det just därför att propositionen intebehandlar de frågorna fanns anledning förriksdagen att påminna regeringen om sitt krav.Utskottet har avslagit den begäran. Jag tycker att vigenom detta dels lämnar människor i sticket, delsundergräver egen auktoritet.Riksdagen tar upp en oerhört viktig fråga och begärett agerande från regeringen, och regeringenstruntar i det under . Om dåbara låter saken falla har man också sagt attregeringen inte behöver bry sig om detillkännagivanden som görs i fortsättningen, för despelar ingen roll. Då undergräver riksdagenverkligen sin egen auktoritet. Jag tycker att det ärmycket mycket beklagligt.Därmed, herr talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i utskottets betänkande och tillreservationerna 1 och 2.Anf. 23 () replik:Herr talman! var en av de trereservanter -- de andra var jag själv och kds-representanten i Genteknikberedningen -- somargumenterade för lagarbete, för en organisationav arbetet och inte minst för en etisk ochmiljömässig inriktning. Den tanken har viaMiljöskyddskommitténs arbete nått riksdagen.Annika arbete där och hennes anförandehär i kammaren präglas av hennes förmåga att ta tillsig och arbeta med denna fråga och andra stora ochviktiga samhällsfrågor. Jag säger detta eftersom jagförstår att det är den sista debatten i dennakammare som deltar i, i varje fallpå några år.Det förtjänar att sägas att hennes anförande här liksom många tidigare präglas av saklighet ochengagemang kombinerat på ett mycket bra sätt. Jaghoppas att får möjlighet att arbetamed denna fråga och andra sakfrågor på andraarenor.Herr talman! pekar också på attdet finns många viktiga fortsatta arbetsuppgifter,om man uttrycker det försiktigt, för såväl regeringsom riksdag. Det gäller att ange mål och riktningmed varsamhet i denna stora stora, nya sakfråga.Anf. 24 (-) replik:Herr talman! Jag vill tacka för de vänliga orden. Jagvill återgälda dem genom att säga att diskussioneni i den här frågan och i andra frågor underde år jag har haft tillfälle att vara här har varitoerhört stimulerande.Det finns ett oerhört värde i en diskussion, där videfinitivt har olika meningar, mendär vi över partigränserna respekterar varandra.Jag tror att det är en oerhört viktig förutsättning föratt ett demokratiskt samhälle skall fungera.I övrigt vill jag gärna säga att jag tror att det beslutsom fattas om lagen om genteknik inte är enslutpunkt. Det är kanske början på ett nytt ochintensivt arbete där vi kommer att tvingas inse attdessa frågor berör oss på livets alla områden.Det finns all anledning att vi som politiker och sommedborgare i andra sammanhang ser till att hållaoss informerade och att föra denna diskussion.Gentekniken kommer, som andra talare här i daghar sagt, att forma det framtida samhälle sommänniskan har att leva i.Anf. 25 () replik:Herr talman! Jag uttryckte mig nog litet dunkelt,, när jag talade om gemensammavärderingar i etiska spörsmål. Jag tror inte att manpå något vis kan enas om etiska värderingar ochställa sig på samma plattform. Det är just det somgör mig så orolig.Det är svårt att göra ett beslutsmönster för etiskaställningstaganden. Dessa viktiga frågor, som beröross så nära, vilket också har sagt,får inte lämnas till något godtycke vid en etiskbedömning. Det jag menade var att vi på något vismåste sätta oss ner och tänka igenom vilkagrundregler och grundkrav vi måste ha vid en etiskbedömning.Jag tror inte att de kraven kommer att varaoförändrade. De kommer att förändras för varje år.Utvecklingen går så fort, det öppnas nyamöjligheter och det reses andra hinder. Det måstegöras en löpande omvärdering av de etiskafrågorna. Jag hoppas att jag nu är rätt förstådd.Det största problemet är, som riktigt påpekade, den fortsatta tolkningenav den lag som vi nu här kommer att fattabeslut om. lämnar hela fältet praktiskttaget fritt och öppet för en kommande regering. Vivet inte ett dugg om vilka föreskrifter ochförordningar som regeringen kommer att utfärda.Denna osäkerhet finns inte bara hos oss ikammaren, utan den finns också ute i industrin ochhos forskare. Vet inte forskare och människor iindustrin vad de har att rätta sig efter, vet inte jagom de kommer att stanna i . Det är ett hotsom vi möts av när vi diskuterar med dem och somutskottet också är väl förtrogen med. Vi måstefaktiskt ta detta litet grand på allvar och se till vadvi lämnar i händerna på den kommande regeringen.Vi socialdemokrater har velat ta bort regleringen avden inneslutna användningen från 5 § i lagförslaget.Vi anser att den är reglerad iarbetsmiljölagstiftningen. Det är så passomfattande projekt på gång både med forskningoch industriell tillämpning.Arbetsmiljölagstiftningen är genomarbetad och harett grepp över hela denna sektor. Man skulle därförkunna undvika byråkrati och kostnader genom attta bort 5 §.Därmed inte sagt att man skall lämna fältet fritt ochlåta människor husera som de vill med inneslutenanvändning. har ett vakandeöga och kan vara en larmklocka, om den får denfunktionen av regeringen. Jag hoppas attregeringen ger denfunktionen. Om man skall klara att ta bortbestämmelsen måste ha ensådan funktion.Anf. 26 (-):Herr talman! Jag delar uppfattningen, men kanskefrån en annan utgångspunkt, att det finns brister idet hantverk som denna lagstiftning utgör. Den gerså stort utrymme till olika tolkningar. Det förvånarmig litet grand att , med tanke påopinionssiffror och liknande, har en sådan oro införvad en kommande regering skall ta sig för på dettaområde.Också jag hade önskat att man hade kommit framtill en mer precis och tydlig lagstiftning. Jag tyckeratt det är viktigt att man principiellt har sammaförhållningssätt till innesluten användning i t.ex.laboratorier och frisläppande i naturen. Det gällerutöver det jag tidigare sade om att man måste varaförebyggande. Det handlar alltså inte om attreglera det vi redan känner till.Man kan med ett enkelt dispensförfarande undantadet som vi redan känner till och inte betraktar somrisker. Problemet är vad som kan tillkomma. Vi kani dag inte riktigt föreställa oss vad man kan hitta påatt göra i ett laboratorium. Det är det ena. Vill manvara förebyggande måste man enligt minuppfattning ha ett principiellt tillståndskrav.Det andra är att det kommer att uppstå problem attdra gränsen. Var går gränsen mellan inneslutenanvändning och frisläppande i naturen, när vi talarom växter och djur? Det sägs någonstans ipropositionen att växthus nog är att anse som eninnesluten användning. Man kan gå något steglängre och ha en avgränsad odling, där man harnågon typ av avgränsning som inte är ett växthus.Är det då fråga om en innesluten användning ellerett frisläppande?I en lagstiftning där man har helt olika krav och heltolika principer beträffande innesluten användningoch frisläppande kommer det att skapas oklarheterkring var gränserna mellan begreppen går.Problemet är att det kommer att dröja många årinnan praxis har lett oss fram till hur lagstiftningenskall tolkas och användas.Den osäkerheten är ett större problem för dem somskall använda dessa tekniker än vad graden avrestriktivitet är. Det är inte det faktum att man skallvara försiktig som blir ett problem i industrin.Problemet är just att man inte kan förutse hur mankommer att bemötas i olika situationer. Det ärdärför jag tycker att man skall ha samma princip.Anf. 27 () replik:Herr talman! anförande visarhur svårt det är. Var går gränsen mellan inneslutenanvändning och frisläppt material? Går gränsen vidväxthus, som talade om? Ärväxthus innesluten användning?Är det så tätt i ett växthus att man inte medventilation kan få ut t.ex. pollen? Kan man intemed kläder ta ut pollen, frön med skorna, osv.? Vadär innesluten användning?Hur vi än bär oss åt är det mycket bättre attGentekniknämnden ser över problemen och blir enrådgivande institution som enkelt och obyråkratisktkan sätta gränser och ge tillstånd.Anf. 28 (-) replik:Herr talman! Jag delar den uppfattningen. Det ärprecis därför jag tycker att man skall ha sammaprincip i förhållande till s.k. innesluten användningsom till frisläppande. Då blir denna svåragränsdragning mindre betydelsefull.Om lagen i princip inte gör skillnad, blir det somavgör kravet på tillstånd och kravets omfattning deeventuella risker eller problem man kan se medanvändandet, oavsett om det sker i en inneslutenmiljö eller om det sker ute i naturen. Vi kommerdärmed att bespara politiker, myndigheter,rättsväsende och alla möjliga andra aktörer en långrad problem.Anf. 29 ():Herr talman! Detta är närmast en replik till AnnikaÅhnbergs bifallsyrkande till reservation 2, somhandlar om sammansättning.Utskottet skriver att den vetenskapligakompetensen skall utgöra ett starkt inslag. skriver också: ''I nämnden bör ingå ävensådana ledamöter som från andra utgångspunkteroch med stor sakkunskap kan bidra till debedömningar som åvilar nämnden. ''I reservation 2 räknar man upp speciellt utvaldaintressen i det här sammanhanget, industri,arbetsliv, konsumenter osv. Jag tycker att det ärvanskligt att exemplifiera vilka intressen man vill hamed här. Det är nämligen mycket lätt att andraintressen kommer bort då. Varför skall t.ex intejordbruk och skogsbruk vara representerade?Varför skall inte fiskevården, för vilken detta är avstort intresse, räknas upp? Jag tycker att vi görnämnden en större tjänst genom att inte exakt angevilka som skall vara med. Vi gör en merövergripande bedömning, nämligen att ävenintressen med andra utgångspunkter skall finnasmed.Till sist vill jag gärna instämma i ord om och hennesarbete här. Jag har haft nöjet att arbeta tillsammansmed i jordbruksutskottet i tre år.Jag vill gärna vitsorda att när pålästa ochengagerade ledamöter lämnar kommerriksdagen att bli fattigare.Anf. 30 (-):Herr talman! Det går som en röd tråd genombetänkandet att den här regleringen inte får störaforskningens intressen. Det är så oerhört viktigt attvi lyssnar på hur forskarna vill ha det. Det sägs såmånga gånger att Gentekniknämndenssammansättning skall vara sådan att forskningenges ett stort utrymme. Av det skälet finner jag detangeläget att stödja reservation 2 som markerar attdet finns andra intressen som också bör vararepresenterade.Jag har inte tolkat reservationen så att det måstevara exakt de personer som räknas upp här somskall vara med. I reservationen har man angett ettmycket vidare spektrum inom vilket man kan sökaledamöter till den här nämnden. Jag tyckerfortfarande att det är angeläget att markera det,särskilt mot bakgrund av hur betänkandet är skrivetmed den mycket tunga tonvikten lagd påforskningen.Jag uppskattar väldigt mycket att isin replik nu också betonar att det inte enbarthandlar om forskningens företrädare utan att det ärviktigt att representanter från många andrasamhällsområden också kommer med.Herr talman! vill jag återigen tacka för devänliga orden. Jag tror att oavsett var vi befinneross i samhället -- vi som har varit här i ochlämnar den för att gå vidare till något annat och nisom kommer att jobba kvar -- har vi en gemensamuppgift att respektfullt föra den politiska debattenöver partigränser utan att nödvändigtvis varaöverens. Vi har ändå det gemensamma syftet att setill att demokratin hålls levande i vårt samhälle ochatt människor blir engagerade i den politiskadebatten. Då kan vi verkligen säga att ni som sitterhär i är människors förtroendevalda i dethär landet.Jag vill än en gång tacka er alla här i förde gångna åren. Det förs så många fantastisktspännande och innehållsrika debatter här iriksdagen, men tyvärr blir väldigt mycket kvarinnanför husets väggar. Alltför litet når ut till restenav samhället.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )5 § Försöksverksamhet medmedborgarkontorFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU39 Försöksverksamhet medmedborgarkontor (prop. 1993/94:187).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 8 §. )6 § Ny sjölagFöredrogslagutskottets betänkande1993/94:LU31 Ny sjölag (prop. 1993/94:195 och190).Anf. 31 ():Herr talman! har att behandla ettstort och, man skulle kunna säga, historiskt ärende.Det 150 sidor tjocka betänkandet är betydligttyngre och viktigare än den tomma talarlistan handen.Jag tänkte ge några synpunkter på ett aktuelltdelområde. Låt mig först säga att det är inte baraen reformerad lag, ca och ur densynpunkten historisk, utan det finns ändringar avytterligare ett tjugotal. Det är alltså 21 lagar somberörs.Dessa lagar har ju en ny tid att verka i med nyaförutsättningar, om man ser det från starten 1891.Det delområde jag tänkte att aktualisera handlarom sjötrafiken där jag har en motion med. Där tarjag upp nykterheten på sjön.Sjötrafiken har ju blivit oerhört förändrad underdessa år. Det är inte bara en blandad och tät trafikutan också en snabb trafik. Det gäller inte minstfritidsbåtarna. Det gör ju, herr talman, att detmåste ställas höga krav på dem som är båtförare.Egentligen är vi överens om att även sjötrafiken börframföras med samma säkerhet som trafiken tilllands. Vi är överens om att sjönykterheten skallupprätthållas. Det står ju för övrigt i sjölagen skall vara nykter i den trafiken och att om såinte är fallet skall det både beivras och bestraffas.Men lagutskottet värjer sig kraftigt mot att ge denövervakande myndigheten, framför allt polisen, ettenkelt och modernt verktyg för att upptäcka ochbeivra sådana förseelser. Den här frågan är inte ny.Jag har motionerat i ett tjugotal år i den här frågan.Från början möttes jag av ointresse och litetöverseende, men har man ändå börjat ta tag ifrågan. Sjö- och vägfyllerikommittén tog upp dettaoch föreslog att det grova rattfylleriet skullehanteras med en promilleregel.Regeringen lade fram sitt förslag för ett drygthalvår sedan. Lagen trädde i kraft iår. Regeringen hade inte tagit med detta i sittförslag utan hänvisade till att borde följa frågan. hade intesvårt att följa med i de passiva tongångarna och integöra någonting. Man ville avvakta och se.Herr talman! Jag beklagar att utskottet inte harvelat fortsätta i färdriktningen mot att betraktasjöonykterheten med betydligt större allvar än vadsom har gjorts historiskt. Då var det färre båtar ochlägre hastigheter. Risken för olyckor var ur densynpunkten mindre.Herr talman! Jag har ingen illusion om att minmotion skall få stöd . Men jag villmarkera att frågan är aktuell och att jagtänker återkomma med dessa yrkanden i den månjag får möjlighet.Det andra yrkandet gäller en informationskampanjsom , numera en del avSjöfartsverket, har ansvar för. Här finns också denhär passiviteten från utskottets sida. Manförutsätter att det kommer att ske inom den ramen.Jag hade uppskattat om lagutskottet hade satt litettryck på detta och noterat att man behöver gå utmycket aktivt och plädera för nykterhet till sjöss.Det behövs åtgärder, inte bara av bestraffande slag.Det behövs också information och uppmuntran attuppträda nyktert i sjötrafiken.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )7 § Förändringar i lönegarantisystemetFöredrogslagutskottets betänkande1993/94:LU34 Förändringar i lönegarantisystemet(prop. 1993/94:208).Anf. 32 HANS ():Herr talman! Det förslag till förändringar iförmånsrätten som vi debatterar här kommertyvärr inte att ha tillräcklig effekt när det gäller attminska det missbruk av konkursförfarandet somfaktiskt förekommer.Däremot kommer förslaget att medföraekonomiska försämringar för många löntagare sominte själva på något vis har försökt att utnyttjasystemet. De problem som finns på det här områdethandlar inte om att löntagare missbrukarlönegarantisystemet. Problemen handlar om attvissa företagare missbrukar konkursförfarandet.Dessa problem finns kvar och blir inte lösta genomatt arbetstagarnas löneskydd försämras. Jag villpåstå att regeringens förslag till stora delar ärverklighetsfrämmande. skapas ett ganskakomplicerat regelverk som säkerligen kommer attinnebära en rad praktiska problem när det skalltillämpas.Det här reformarbetet borde i stället ha inriktats påkonkursförfarandet och tillvägagångssättet vidföretagsrekonstruktioner. De föreslagnalagändringarna medför ju faktiskt attrekonstruktioner av företag försvåras.Vi vill därför betona att det är absolut nödvändigtatt ta ett samlat grepp på hela detlagstiftningsområde som rör konkurs, lönegaranti,förmånsrätt och företagsrekonstruktion. Jag ärövertygad om att det går att uppnå minst lika storabesparingseffekter för statskassan på sätt som fårbetydligt mindre negativa effekter för enskildalöntagare.Herr talman! Det statsfinansiella läget är väldigtallvarligt. Regeringens oförmåga att hanterastatens finanser har bidragit till att regeringen ifinansplanen redovisat ett beräknat underskott istatsbudgeten på 217 miljarder. Mot denbakgrunden ser vi, trots den allvarliga ochprincipiella kritik som vi riktar mot regeringensförslag, ingen möjlighet att i nulägget motsätta ossde besparingar som regeringen nu avser attgenomföra.Däremot accepterar vi inte regeringens förslag attbegränsa löne- och pensionsfordringarnasförmånsrätt i konkurs.