prot · GH0987 · 1994-04-13 00:00:00 — En enig riksdag har beslutat attavskaffa varvsstödet därför att vi alla tycker attsvensk industri skall klara sig av egen kraft med sinegen kompetens. Den skall kunna konkurrera medsina utländska motparter.Vi trodde när vi fattade detta beslut attkonkurrentländerna skulle följa sina löften ochavveckla varvsstödet. Det har inte skett. Tvärtomhar man på sina håll ökat det rejält och skapat nyamöjligheter. Det visar att vi inte lever i den bästa avvärldar.För att klara sig fram på den svåra och snåriga vägsom företagande och företagsamhet är behöverman kanske vara litet praktisk och flexibel. Vi somnu bildat majoritet i utskottet resonerar praktiskt.Vi vill inte ha något varvsstöd. Vi vill inte hasubventioner till industrin. Men vi har insett att detvi riskerar om vi inte håller varvsindustrin underarmarna är att den slås ut och att deninte finns kvar och kan konkurrera när viförhoppningsvis får en rimligare situation.Här är alltså regeringen och utskottsmajoriteten ide frågor som stödde stelbent ochonödigt ideologisk. Det är en illustration till detman säger i artikeln i , som det harrefererats till tidigare. De som är glada för den härtypen av politik är möjligtvis moderata ideologer,kanske till och med ungmoderata ideologer.Den beskrivning som gjorde aveffekterna av näringspolitiken är fullständigtobegriplig när man hör att storindustrin misstrordetta, att små och medelstora företag inte riktigttror på det och att de anställda är djupt missnöjdamed det ni har åstadkommit.Om man vill göra framsteg och vinna framgång förföretagande gäller det inte att driva politik stelbentefter någon sorts ideologisk kokbok -- om denna ärgrön, röd eller blå spelar ingen roll. Det gäller istället att vara praktisk och ödmjuk inför deproblem som vi står inför. Jag tycker inte attregeringen uppfyller det kravet.Anf. 12 () replik:Fru talman! talar om hur illa regeringenhar skött näringspolitiken, att man stelbent integjort någonting.Allt det jag räknade upp här är positiva insatsersom lett till att både små och medelstora och storaföretag har fått förtroende för . De somflyttade ut från återvändernu och börjar investera i . Det är ett positivttecken. Svenska företag börjar åter investera iSverige, orderingången ökar både i och påexportmarknader. Det är inte bara exporten somökar. Som framgår av den artikel jag hänvisade tillär det också en kraftig ökning påhemmamarknaden. Det här visar att olika åtgärderhar gett resultat.När det gäller varvsstödet har vi gett EKN iuppdrag att se över vad man skall göra för att kunnage likvärdiga garantivillkor. Det vill man inteavvakta i det här fallet, utan man skall införavarvsstödet , heter det. Jag tycker attdet rimmar illa när vi just nu förhandlar. Det ärviktigt för förtroendet vilka signaler man ger i ettsådant läge. Vi måste åtminstone få avslutaförhandlingarna. kommer man med ett sådantkrav under pågående förhandlingar, och det tyckerjag är helt fel.För övrigt tycker jag att beskrivningstämmer mycket dåligt överens med hurverkligheten upplevs av de svenska företagen i dag.Anf. 13 () replik:Fru talman! Det är väl så att de positivaeffekter som vi nu ser inte så mycket beror påregeringens framgångsrika politik som påregeringens misslyckanden. Det verkligagenomslaget var när valutapolitiken misslyckadesoch kronans värde sjönk. Det innebar ett lyft förexporten. Svenska produkter blev billigare. Detgick att sälja i princip vad som helst. Det har ett prisbåde på kort sikt och på lång sikt. Det är inte gratisatt låta kronans värde falla.Produktionen kom ju i gång, och det har positivaeffekter. Långsiktigt finns dock risken att om detgår att sälja utan ansträngningar är vi snart tillbakai samma situation som , då maninte riktigt brydde sig om framtiden. Det harkommit sådana signaler. Det har stått i DagensIndustri att svenska småföretagare tror att de ärvärldsbästa därför att de tagit hem någrautlandsorder. Det är oerhört farligt.I en ansvarsfull näringspolitik måste man reageradirekt. Det har vi gjort i vår motion, där vi har sagtatt vi skall fundera över de ''övervinster'' som är ettresultat av deprecieringen av kronan. Det är pengarsom skall tillbaka till industrin, till branscherna, föratt utveckla produktion i en framåtsyftanderiktning, miljövänlig, resurssnål, energisnål ochhögteknologisk produktion. Omomvandlingstrycket faller bort får vi inteframtidssatsningarna automatiskt. Detta lär osshistorien. Så kloka är inte företagare. Om de är såkloka finns det krafter som är starkare än dessakloka företagare som stretar emot. Här måstesamhället ta ett starkt ansvar.Varför detta motstånd mot selektiva insatser, KjellEricsson, i en näringspolitik som heternäringspolitik, när ni accepterar sådana iregionalpolitiken? Hade det inte varit bättre drev näringspolitiken där den hör hemma ochdär kompetensen finns, åtminstone dehuvudsakliga inslagen, i stället för att smyga in denbakvägen under en annan varubeteckning?Anf. 14 () replik:Fru talman! talar om att den höjdakonkurrenskraften endast beror på kronansdepreciering. Det finns många olika åtgärder somgjort att konkurrenskraften stärkts i det här landet,inte minst de sänkta skatterna och avgifterna,sänkta arbetsgivaravgifter, den sänkta skatten påarbetande kapital, sänkt turistmoms, sänktaenergiskatter, sänkt skatt för egenföretagare ochfåmansbolag, återinförd kvittningsrätt.Sammanlagt har man sänkt skatter försmåföretagen med 14 miljarder och för företagentotalt med 40 miljarder totalt. Detta har en mycketstor betydelse för konkurrenskraften i svensktnäringsliv. Deprecieringen av kronan har sedangjort sitt. Det gör att svenska företag faktiskt haren mycket god möjlighet att återta de marknadersom man tappade då man inteklarade att konkurrera. Det är kolossalt viktigt attåterta dessa marknader.Företagen har också sett om sitt hus. Man harslimmat organisationen. Man har också höjtkompetensen genom att ha haft utbildning underdenna svåra period. Det gör att företagen är välrustade i dag.Företagen vill nu satsa på miljöteknik. Jag tror attvi har mycket att hämta där . Manstraffar miljöfarliga ämnen och gynnar demiljövänliga. Det ligger helt i linje med regeringenspolitik för kretsloppstänkande och sådant.Närinspolitiken är generell och gäller hela landet.Den kompletteras med regionalpolitik. Vi får enheltäckande politik som täcker alla delar avSverige. Det är regeringens samlade insatser somräknas. De samlade insatserna inomregionalpolitiken och näringspolitiken kommer attge god effekt.Anf. 15 () replik:Fru talman! har redovisatutskottsmajoritetens näringspolitik, eller icke-näringspolitik, på ett något häpnadsväckande sätt.Han har radat upp ett antal förslag och nämnt ettantal saker som har genomförts. Det är väl riktigt.När det gäller skatterna vill jag bara säga att det ärdeprecieringen av kronan som företagen haft nyttaav och som gett resultat, inte sänkningen avskatterna, framför allt när det gäller småföretagen.Om känner till några småföretagsom inte behövt betala vissa skatter under desenaste åren, är han förmodligen den ende i dennakammare som hittar några sådana företag. Det ärdeprecieringen av kronan som har gett företagen enexpansionsmöjlighet och en vinst.På den inhemska marknaden har ett mycket stortantal företag gått i konkurs, och många är på vägatt gå i konkurs. Det tror jag är oerhört viktigt attledamöterna i denna kammare och framför alltledamöterna i näringsutskottet har klart för sig.Börje , kollega iCenterpartiet, lade fram en proposition för drygt envecka sedan som innehåller en rad åtgärder somKjell nu tar upp som argument för ennäringspolitik. Det är viktigt att göra kammarensledamöter uppmärksamma på att det är -- detbekräftar -- via regionalpolitikensom näringspolitiken skall föras i Sverige.Jag skulle vilja att förklarar varförinte förslag till åtgärder som skall vidtas avNäringsdepartementet också går genomnäringsutskottet, som borde vara mest kompetentpå området.Anf. 16 () replik:Fru talman! Jag vill återkomma till deprecieringen.Som jag tidigare sade har denna del i attkonkurrenskraften för svenska företag har höjts,och det är nog så viktigt. Men skattesänkningarnahar enbart för små företag inneburit 14 miljarder.Jag träffar många företagare som har haft nytta avdessa skattesänkningar. Framför allt de åtgärdersom nu är på gång och som har beslutats om, t.ex.kvittningsrätten som får genomslag under detta år,kommer att innebära fördelar för nystartande avföretag. Så kan man räkna upp det ena efter detandra. Inte minst den sänkta turistmomsen är enåtgärd som redan har lett till en förbättring för desvenska turistföretagen. De åtgärder somregeringen har vidtagit har alltså verkligen hafteffekter. De är också en del i småföretagspolitiken.När det gäller den inhemska marknaden måste jagta upp det som står i av ,nämligen att antalet konkurser kraftigt har gått ner.Det är inte som säger. Det har varitmånga konkurser beroende på 80-taletsspekulationsekonomi, efter vilken vi inte klaradeatt konkurrera vare sig hemma i ellerutomlands. har vi återhämtat oss, nu minskarkonkurserna och det startas nya företag. Det är enhelt annan bild som gäller nu än den som illustrerasav de siffror som har tagit fram. Jagtycker att man skall ta vara på detta. På hemmaplangår efterfrågan på olika produkter uppåt. Densvenska varuexporten ökade . Man skall se positivt på dessa siffror. Detär viktigt att vi politiker har ett positivt anslag itonen. Om vi säger att allt är jämmer och elände,tror en del också att det är så. Men så är icke fallet.Jag har träffat mångaföretagare som ser framtiden an med tillförsikt.Som jag sade är näringspolitiken mer generellmedan regionalpolitiken kompletterar denna. Detgäller att skaffa nya arbetstillfällen via detdepartement som arbetsmarknadsministern haransvar för. De 800 miljonerna som har anslagitsskall användas till insatser för att skapa långsiktigaarbetstillfällen. Som exempel kan nämnasmikrostödet till hjälp för kvinnliga företagare ochdet generella småföretagarstödet på 15 %.Jag har själv suttit med i den referensgrupp som hartagit fram dessa förslag till insatser, vilka är ettmycket bra komplement till näringspolitiken. Detvisar att regeringen tar detta på allvar, att se till har ett näringsliv som fungerar i hela landet.Det får man om man kompletterar näringspolitikenmed regionalpolitik.Anf. 17 () replik:Fru talman! Jag vill börja med konkurserna. Medstatistik kan man alltid bevisa saker och ting, KjellEricsson. Det är riktigt att antalet konkurser hargått ner. Men det är klart att antalet går ner närkonkurserna har varit istorleksordning dubbelt så många som något annatår i historien. Det är klart att de då minskar åretefter. Om man ser till det totala antalet konkurserunder den borgerliga regeringen, är mina siffrorfaktiskt riktiga.Kjell sade också att det är bra med fastaspelregler. Jag delar uppfattningen att detviktigaste som vi politiker kan ge till företagen,både de internationella och de svenska, är klara,fasta och långsiktiga spelregler. I det fallet har visamma uppfattning.Jag vill ställa en fråga till . Centernspartiledare gick för några dagarsedan ut och sade att det nu var dags att kraftigthöja koldioxidskatten. Är detta att ge klara ochfasta spelregler? Vad svarar enutlandsinvesterare som ställer denna fråga? Denfrågan får också vi andra besvara. Det vore skojigtom som är för fasta spelreglersvarade på en sådan fråga.Anf. 18 () replik:Fru talman! Det har varit många konkurser. Menvad berodde de på? Var konkurserna denborgerliga regeringens fel? Med handen på hjärtat,, var det inte så, att de berodde påden gamla regeringens olika försyndelser?Spekulationsekonomin gjorde att vi förlorademarknader och lönsamhet. Det fanns intemöjlighet att klara av detta. Då föll mångafastighetsbolag, som följdes av många småföretag.Sedan blev det konkurs på konkurs, vilket varefterspelet till det som hände . Men nuhar antalet konkurser gått ner . Det visaratt kurvorna går åt rätt håll.Det är självklart att vi skall ha fasta spelregler förvårt näringsliv. Det är viktigt också för omvärlden.Därför vill jag fråga vad han anserom detta med skatterna. Om ni kommer tillbaka tillmakten, kommer ni att riva upp dessaskattesänkningar? Kommer ni att försämra förföretagen, så att de skräms bort från landet igen?De insatser som har gjorts är oerhört värdefullaför framtiden. Man har alltså gjort en satsning förframtiden. Kommer ni att riva upp dessa beslut, omni kommer tillbaka till makten? Detta är en väldigtviktigt fråga att besvara. Att man vet vad man haratt vänta är också en fråga om långsiktigaspelregler. Detta är erhört viktigt för näringslivet.Energipolitiken och energiskatterna hardiskuterats i olika utredningar. Det finns ännu ingetförslag. Men det är också viktigt att det finns fastaspelregler för biobränslen, så att man vet vad manhar att rätta sig efter vid investeringar. Det förslagom koldioxidskatten som har diskuterats gäller intede energikrävande industrierna. Det är allså viktigtmed fasta spelregler, inte minst för att man skallkunna satsa på biobränslen.Anf. 19 ():Fru talman! betänkande 15, somvi skall ta ställning till, innefattar, förutomnäringspolitikens inriktning, ett antal delområden.I mitt anförande kommer jag att ta uppnäringspolitikens inriktning och något delområde.Jag kommer också att kommentera desocialdemokratiska reservationerna.En av regeringens främsta uppgifter har varit, ochär fortfarande, att återupprätta som entillväxt- och företagarnation. Det är regeringen pågod väg att lyckas med. Trots en besvärliglågkonjunktur ärtrendförändringen odiskutabel. Vändpunkten haräntligen infallit.Efter Socialdemokraternas 80-tal pekade alla förSverige viktiga kurvor åt fel håll. , ,pekar samtliga kurvor åt rätt håll. Näringslivetupplever det som positivt och har också återfått endel av framtidstron. Denna förändring har givetvisinte skett av en slump. Den har skett genom att manhar skapat de rätta drivkrafterna i ekonomin. Somexempel kan nämnas avskaffandet avtillväxthämmande skatter, avregleringar ochfrämjande av konkurrens samt effektivisering ochprivatisering av statliga företag. Dennatillväxtfrämjande politik måste vi fortsätta med.Annars kan vi inte pressa ner arbetslösheten.Näringspolitiken måste därför inriktas på att manskall ange de ramar inom vilka företagen fritt skallfå verka. Näringslivet skall ges de fasta spelreglersom flera talare här har talat om. Spelreglerna skallockså vara långsiktiga, och det skall finnasplaneringsförutsättningar som är så klara att ingenbehöver känna tvivel. Detaljstyrning ochbyråkratiska inslag måste avskaffas.Bakom ökad tillväxt står ju också de enskildamänniskorna. Vi måste våga lyfta frammänniskorna, innovatörerna, entreprenörerna ochfinansiärerna. Tillåter vi inte vinster som belönarrisker, kommer vi inte att få en bra och positivutveckling. Då är det ingen som vågar satsa på deriktigt spännande och bra projekten. Har vi inte ettspritt kapital, utan enbart fonder och ochutvecklingsstyrelser, är det färre som får chansen.Därför är det viktigt att regeringen fortsätter på deninslagna vägen och värdesätter kreativiteten ochkompetensen hos enskilda människor och företag.Allt fler sakkunniga ekonomer, såväl svenska somutländska, näringslivets organisationer m.fl. gerregeringen ett mycket högt betyg för dennäringspolitik som förs. Senast var detNordbankens ekonomer företrädda av NilsLundgren som redovisade sina bedömningar.Systemskiftet börjar bära frukt. att vi nu har en renoverad ekonomi somkommer att ge en tillväxt som är bland de bästa ivästvärlden. Han tror också på en tillväxt påuppemot redan 1995.Som också andra talare här har sagt redovisadeEkonomiekot i går att den inhemska efterfråganhar ökat, att varuexporten har ökat och att ävenden inhemska efterfrågan på industriprodukter harökat. Detta måste ju ändå vara positivt.Mot denna bakgrund är den inledande meningen iSocialdemokraternas reservation märklig. Där ståratt regeringens politik för näringslivsutveckling ärmisslyckad. var också inne på det isitt anförande här. Man måste då ställa frågan: Varhar och ? Har inte ochSocialdemokraterna följt debatten? Har de intetagit intryck av den samlade ekonomiska expertissom redovisat den förbättrade konkurrenskraftsom svenskt näringsliv nu fått? Märk väl, MatsLindberg, att deprecieringen av kronan bara harbidragit med en liten del till denkonkurrensförbättring som har skett.Det som har åstadkommit vändpunkten är enstrategisk näringspolitik byggd påmarknadsekonomi, där tillväxthämmande skatteroch statliga regleringar minskats.I en annan del av reservationen sägerSocialdemokraterna att staten har tvåhuvudfunktioner. Den ena är att utforma fastaspelregler för företagen. Den andra är att agera påett aktivt sätt, bl.a. genom selektiva insatser. Denförsta är helt riktig och sammanfaller med mångas,även vår, syn på näringspolitiken. Den andra stårdäremot i strid med den första. OmSocialdemokraterna verkligen vill skapa fastaspelregler för näringslivet kan de ju inte samtidigtförorda selektiva insatser. Det var ju den politiken,tillsammans med straffbeskattningar av vårtnäringsliv, som totalt misslyckades.Fru talman! Socialdemokraternas näringspolitikunder senare tid måste betraktas mer som politisktaktik än strävan att skapa fasta spelregler. De harett budskap utanför och ett annat här. Deägnar sig åt frieri till näringslivet utanför detta hus.Men det sätter inga spår i de beslut som fattas.Den socialdemokratiska näringspolitiskatalesmannen far land och rike kring och talar om ens-märkt tillväxtpolitik, vilken skulle åstadkommasgenom direktavskrivningar vid investeringar.Skattelättnad genom direktavskrivning är endast entidigareläggning av den normala avskrivningstidsom gäller . Det förutsätter relativt hyggligavinster för att kunna utnyttjas. Det är dessutom enåtgärd av tillfällig karaktär som inte nämnvärtförbättrar tillväxten.Tyvärr har Socialdemokraterna i näringsutskottetoch i denna kammare sagt nej till allatillväxtfrämjande åtgärder som vidtagits avregeringen . På punktefter punkt har Socialdemokraterna sagt nej till allaförslag som tillkommit för att förbättrakonkurrenskraften för näringslivet. Än meranmärkningsvärt är det förslag om skattehöjningaroch återgång till hämmande regelsystem sompartiet lagt fram . Den politiken geringa plustecken framför tillväxtsiffrorna, tvärtom.Jag skall nu gå över till ett annat delområde. Detgäller geologisk undersökningsverksamhet, därSocialdemokraterna och Ny demokrati har förenatsig i ett förslag om anslagsökning.1991 fastställde regeringen riktlinjer för geologiskundersökning, vilka kompletterades 1992. Medanledning av det statsfinansiella läget fick SGUminskade ekonomiska ramar budget. Detvar också anledningen till vissa långsiktigajusteringar av verksamhetsmålen. De krav som nuhar framställts om utökad kartering i vissa län kanman i och för sig ha förståelse för. Men det börankomma på SGU att inom ramen för anvisademedel göra de olika avvägningarna och ta ställningtill vilka undersökningar som skall prioriteras.Statens insatser inom mineralområdet harkoncentrerats på basverksamhet främst i form avgrundläggande geologiskundersökningsverksamhet med forskningoch utveckling.Beslutet som fattades 1992 innehöll vidare enavveckling av den statligaprospekteringsverksamheten och NSG.Mineralkontoret inrättades. Där har presumtivagruvföretag möjligheter att få information om deintressanta områdena.Det har visat sig att en anhopning avutländska gruvföretag har sökt koncession för attundersöka olika områden, framför allt i Norrbottenoch . Det har aldrig varit så storefterfrågan på tillstånd som under det senaste året.När detta infördes fick vi mycket kritik frånSocialdemokraterna för att vi riskerade attprospekteringsverksamheten skulle komma attavstanna. Men det har visat sig vara precis tvärtom.Man kan inte heller säga att statens tidigareprospekteringsengagemang var särskiltframångsrikt. Därför tycker jag inte att det finnsnågon som helst anledning att nu utöka anslaget.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan ibetänkandet och avslag på Socialdemokraternasoch Ny demokratis reservationer samtVänsterpartiets meningsyttring. Jag yrkar ocksåbifall till reservation 14, 15, 17 och 26.Anf. 20 () replik:Fru talman! gjorde samma misstagsom tidigare gjorde, vilket ärförståeligt. Företrädare för regeringspartierna villräkna sig till godo allt positivt som har hänt och villskylla alla svårigheter, misslyckanden ochförsyndelser på tidigare regeringar. Det tillhörspelets regler. Men det är svårt att föra ettkonstruktivt samtal om näringspolitik om manföljer ett s.k. formulär 1 i debatten.Det är viktigt att påpeka att vi alla givetvis är gladaför att det sker en uppgång i svensk ekonomi ochatt det har börjat röra sig på hemmamarknaden.Det är bra för dem som bor och verkar i landet.Men jag tycker att vi skall vara ödmjuka när detgäller att tillgodoräkna oss de positiva effekterna.En billig svensk krona är otvivelaktigt viktig liksomen förbättrad internationell konjunktur.Vi kan se samma fenomen i ochandra europeiska länder som i . Det ärfaktiskt inte socialdemokrater som regerar iDanmark, och det är en borgerlig regering iTyskland t.ex. Det handlar alltså inte om att det ärsamma politik som drivs i dessa länder utan det ärfråga om andra och starkare krafter.De stora svängningarna tror jag måste motarbetasaktivt om man inte skall haka på dem. Man kansäga att den politik som regeringen har drivit intehar varit så misslyckad att den har kunnat motverkaeffekterna av en mycket billigare krona och enförbättrad internationell konjunktur.Vad vi har påpekat är att man genom att låta denmoderata ideologin styra näringslivet har tappatjobb, tempo och kompetens helt i onödan. VT-delegationen, som har nämnts , är etttypexempel på hur man klåfingrigt avbryter någotsom är på gång. När två tredjedelar av den periodsom programmet skulle gälla har gått, sägerregeringen stopp. I stället för att vänta tillsprogrammet är genomfört och studerautvärderingen, förklarar regeringen att vi inte skallha den typen av verksamhet. kom enutvärdering av vad man hade åstadkommit underde gångna två åren. Det visade sig att man hadevarit ytterligt framgångsrik. Man hade skapat nyajobb, räddat gamla jobb från att försvinna samttagit fram nya produkter och tjänster som inte hadekommit fram annars. Det gällde små ochmedelstora företag i en mycket svår situation såsomunderleverantörer till bilindustrin. Detta varklåfingrigt i onödan.Anf. 21 () replik:Fru talman! Det är tacknämligt att att näringspolitiken inte har varit såmisslyckad. Det är ändå ett framsteg, i varje fall omman jämför med Socialdemokraternas syn på detta.Rolf L säger vidare att vi måste varaödmjuka inför uppgången i svensk ekonomi. Ja,visst är vi det. Men efter 80-talets definitivanedgång och mer eller mindre rasering måste manändå komma i håg att dessa förändringar inte hartillkommit av en slump. Det är ju de beslut som harfattats om skattelättnader, energiskatter ocharbetsgivaravgifter som har gjort att näringslivethar fått tillbaka sin konkurrenskraft. Vem haråstadkommit detta om inte den nuvaranderegeringen.Det finns naturligtvis saker och ting som påverkarutvecklingen. Vi har nämnt deprecieringen avkronan. Men gjorda utredningar visar att knappt50 % av konkurrensförbättringen har orsakats avdeprecieringen. Därför tycker jag att man måste tatill sig detta och inte, som man gör frånVänsterpartiets sida, påstå att den moderatanäringspolitiken har varit misslyckad och inneburitatt man tappar arbetstillfällen och kompetens. Detär ett fullständigt felaktigt påstående. Deforskningsbeslut som har fattats och de pengar somhar satsats på forskning och utveckling visar väl attden moderata näringspolitiken och den borgerliganäringspolitiken innebär att man satsar just påkompetensen. Det borde mycket välkänna till.Dessutom ökade arbetslösheten oroväckande.Kurvorna pekade totalt neråt , 1990 och1991 och även . kan inte påståatt denna utveckling började , eftersomden har pågått . Det varpolitiken som ledde tillproblemen.Anf.