prot · GH09110 · 1994-05-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:110Onsdagen den 25 majKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 19 maj.2 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesFörslag1993/94:RR103 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1993/94:KU36Finansutskottets betänkande 1993/94:FiU23Kulturutskottets betänkanden /94:KrU29 ochKrU33Jordbruksutskottets betänkanden /94:JoU21,JoU25 och betänkanden /94:NU17 ochNU22Arbetsmarknadsutskottets betänkande1993/94:AU154 § Granskning av statsrådens tjänsteutövningoch regeringsärendenas handläggningFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1993/94:KU30 Granskning av statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenashandläggning.Anf. 1 TALMANNEN:Granskningsdebatten uppdelas iflera avsnitt. Varje avsnitt behandlas som ettsjälvständigt ärende, och talarlistan för de olikaavsnitten kan alltså utökas med ytterligare talare.Då alla under ett avsnitt anmälda talare haft ordet,övergår kammaren till att debatteranästa avsnitt.Voteringarna äger rum i ett sammanhang sedansamtliga avsnitt slutdebatterats.Regeringens sammansättning ochregeringsarbetets organisation m.m.(avsnitten 1--9)Anf. 2 ():Fru talman! Den här våren har varit extra arbetsamför . Sammanträdena harvarit många och långa. Innan är till ändahar KU, såvitt nu kan bedömas, lagt fram 51betänkanden. Ett flertal grundlagspropositioner,tre betänkanden ochbarnpornografifrågan har ökat KU:s redan storaarbetsbörda. Och granskningen har omfattatfler anmälningar än tidigare.Jag vill på hela utskottets vägnar tacka vår skickligapersonal på för extra ansträngningaroch mycket arbete och veckoslut. Vi vetatt er arbetsbörda den här våren har varitexceptionellt stor.Mina partikamrater i KU kommer på de olikasakområdena av granskningsverksamheten attnärmare beröra utskottets uttalanden i någraväsentliga frågor samt att närmare utveckla desocialdemokratiska reservationerna. Jag kommer imin inledning att ta upp några principiella ochallmänna synpunkter pågranskningsverksamheten.Årets granskning har omfattat totalt 46 ärenden,och i dessa har funnits 39 granskningsanmälningar.Av de 46 ärendena har KU avgjort 38. Av deåterstående ärendena har 7 skjutits . Dehar samtliga att göra med bank- och finanskrisen.KU vill bl.a. att pågående rättsutredningar skallvara över innan utskottet slutför sin granskning. Ettärende har återtagits. Granskningen av regeringensupphandling av konsulter tas upp i ett särskiltgranskningsbetänkande senare i vår.Av de 38 ärenden som KU har slutgranskatföreligger full politisk enighet i 28 ärenden.Utskottet har gjort en ingående granskning avregeringens handläggning av privatiseringen avstatligt ägda företag och en speciell granskning avförsäljningen av statens aktier i företaget har inte från konstitutionellautgångspunkter funnit några skäl till kritik.Fyra statsrådsuttalanden har särskilt granskats.Utskottet står enigt bakom slutsatserna avverkställd granskning i den delen.Fru talman! Jag har velat göra dessa påpekanden,därför att det i debatten på visst håll görs gällandeatt KU partipolitiserar granskningen. Men faktumär att stora och viktiga sakfrågor ochkontroversiella statsrådsuttalanden har kunnatavgöras i full politisk enighet.Svenska folket har en stark känsla förrättssäkerhet; en stark känsla för att allt skall gå rätttill. Granskning av dem som fått och utövar politiskmakt är ett viktigt inslag i vår demokrati.Riksdagens konstitutionsutskott har, enligtgrundlagen, skyldighet att granska statsrådenstjänsteutövning och regeringsärendenashandläggning. KU har därmed en mycket viktiguppgift i vår demokrati.Ett organ med så utomordentligt storamaktbefogenheter som regeringen måstenaturligtvis kontrolleras ingående och fortlöpande.Och den kontrollen kan bara anförtros folketsvalda representanter. När utskottet fullgör sinuppgift enligt grundlagen och granskar regeringeneller ett statsråd i en viss fråga, skall det inteuppfattas som liktydigt med kritik. En annan sak äratt granskningen kan leda fram till kritik. Slutsatsenkan emellertid också bli att det inte finns grund förnågon erinran. De flesta anmälningar resulterarinte i kritik.Jag tycker att det är viktigt att anmälningar görs,när någon ledamot av anser att en frågabör utredas och granskas av KU. Det är bättre atten anmälan görs, så att en granskning kan äga rum,än att frågorna kring en misstänkt felaktighandläggning inte får något svar.Att det är borgerlig majoritet i KU har inte i någotfall hindrat att en socialdemokratisk anmälan letttill utredning och granskning. Jag utgår från att detvar på samma sätt i KU med socialdemokratiskmajoritet, nämligen att alla anmälda ärenden blevföremål för granskning oavsett från vilken politisksida de kom. Detta arbetssätt är en styrka fördemokratin.Konstitutionsutskottets granskningsuppgift är endemokratisk tillgång som är värd respekt.Från moderathåll agerar man nu på ett sätt somförringar verksamhet.Våldsamma personangrepp riktas mot mig, när jagfullgör min i grundlag ålagda uppgift attleda granskningen av regeringen. För att ingamissförstånd skall uppstå, vill jag upprepa att detär från moderat håll som kritiken kommer. Andrapartier har inte kritiserat och handlat på samma sättsom Moderaterna.Fru talman! Så länge KU granskadesocialdemokratiska regeringar och statsråd var allti sin ordning. Kritiska uttalanden motsocialdemokratiska statsråd applåderades avmoderata tidningar. Men närkonstitutionsutskottet börjar granska moderatastatsråd svallar känslorna okontrollerat över bådepå statsministern och det ledande moderatapressorganet. Och man tycker från moderathåll iKU att utfrågningarna med tog förlång tid, att frågorna upprepades etc., etc.Granskningen stämplas som ren partipolitik ochsom ett uttryck för KU-ordförandensrevanschhunger och intellektuella otillräcklighet.Det är väl inte uteslutet att man har rätt på den sistapunkten.KU:s granskning av statsrådens innehav av aktierbetecknas som en personkampanj mot statsrådetUlf Dinkelspiel.KU:s granskning av JAS-kraschen i Stockholmstämplar man som rena larvigheten.KU:s arbete för att skydda oskyldiga barn mot våld,tortyr och andra sexuella övergrepp -- ett arbetesom för övrigt stöttats inte bara avSocialdemokraterna utan också av , kds,Ny demokrati, och delar avFolkpartiet -- är ett intensivt utnyttjande av denallmänna indignationen över barnpornografin.Fru talman! Jag är helt övertygad om att omkonstitutionsutskottet låtit bli att granskastatsrådens aktieaffärer, regeringens anlitande avkonsulterna , JAS-kraschen och struntat i att rätta till den moderatajustitieministerns passivitet ibarnpornografifrågan, då hade kritikmot KU och mig personligen uteblivit.Kanske jag t.o.m. då hade fått ett alldeles specielltvänligt hedersomnämnande på Svenska Dagbladetsledarsida.Men, fru talman, det exceptionella inträffar attlandets statsminister skriver brev till riksdagenskonstitutionsutskott, som om det vore han sombestämde över och KU. ''Jagförutsätter'', skriver statsministern, och han kräveratt det utskott som har regeringsformens uppdragatt granska honom och regeringen i stället skallgranska KU:s ordförande.Det finns ingen rättslig eller konstitutionell grundför agerande. Aldrig förr i riksdagenshistoria har det förekommit att en statsminister pådetta grundlagsstridiga -- och arroganta ochöverlägsna -- sätt har ingripit ikonstitutionsutskottets arbete ochgranskningsuppgift. Det hedrar i och för sigCenterpartiets, , kds,Nydemokraternas och företrädarei KU att de inte deltog i moderatgruppensinstämmande i statsministerns instruktioner tillKU.Men det hade faktiskt varit på sin plats att allapartier hade hjälpt till att mer aktivt hävda KU:sintegritet och tagit avstånd från statsministernsbrev. Det var faktiskt på det sättet, fru talman, attnär det var en socialdemokratisk regering och ensocialdemokratisk statsminister -- och ensocialdemokratisk majoritet i KU -- då uppträddeKU enigt. Det kan utskottets vice ordförandebekräfta. Då bemötte KU ett mycket mindreallvarligt försök av medarbetare till attlägga sig i KU:s arbete. Det är utomordentligtförvånande att de som i andra sammanhang är nogamed att hävda utskottets integritet nu är så pinsamttysta.Fru talman! Jag vill på den socialdemokratiska KU-gruppens vägnar deklarera följande:Eftersom vi stöder oss på grundlagen kommer vi atthävda vår rätt och skyldighet att fullgöra vår uppgiftenligt 12 kap. 1 § regeringsformen att granskastatsministern och statsråden. Vi tillbakavisarstatsministerns försök att styra KU:s ochriksdagens arbete.Fru talman! Jag vill dessutom personligen förriksdagens ledamöter och för svenska folket klartdeklarera att statsminister får ta till vilkaord och uttryck som helst för att solka ner minheder. Det kommer inte det minsta att påverka mittgranskningsarbete av den regering som . Jo, av följande skäl:En demokrati som vill överleva måste kontrollerasoch granskas; man måste sätta gränser.Maktfullkomlighet, överhetsfasoner och arrogansmåste motarbetas var det än förekommer, såväl isocialdemokratiska led som i borgerliga led. Jag harägnat hela mitt liv åt folkrörelsearbete och politisktarbete. Jag har tillhört denna riksdag . Menjag har aldrig någonsin blivit utsatt för en så lumpenoch dyster kritik som från landets statsministerdärför att jag fullgör min uppgift enligtregeringsformen, att granska regeringen.Jag har den bestämda uppfattningen, fru talman,att makten måste kontrolleras i en demokrati. Detmå vara socialdemokratisk makt eller borgerligmakt. Statsråd i alla regeringar skall ständigt kännaoch veta att någon alltid har ögonen på dem. Enslätstruken granskning, som inte vågar sättatänderna i maktens alla delar, är skadlig fördemokratin. Ett konstitutionsutskott som inte fårarbeta fritt och självständigt är också till skada fördemokratin. Passivitet i granskningshänseende ärmåhända behagligt och bekvämt för maktensutövare. Men passiviteten kan leda till attmedborgarnas aktivitet och uppmärksamhet avtar.Och det är i det långa loppet till skada för detdemokratiska arbetet.Det är därför som den socialdemokratiskariksdagsgruppen ser så utomordentligt allvarligt påstatsministerns maktfullkomliga försök att styrariksdagens konstitutionsutskott. Riksdagsgruppenhar genom sin gruppledare nu påmorgonen lämnat in en anmälan till KU medbegäran att granska statsminister talman! Jag vill yrka bifall till utskottetsskrivning i betänkandet KU30 med undantag av deavsnitt där det föreligger socialdemokratiskareservationer. I dessa fall vill jag yrka bifall tillreservationerna 1, 3, 7 och 8.I detta anförande instämde , , , ,, , ,, , Hans GöranFranck och (samtliga s).Anf. 3 Tredje vice talman ():Fru talman! Det är som vanligt numera ettomfattande betänkande som konstitutionsutskottethar levererat till , ett betänkande somspänner över de mest skilda ämnesområden. Det ärlätt för mig att instämma i ordförandens tack tillkansliet för det energiska arbete som man har lagtned för att tillgodose utskottets ledamötersönskemål i alla möjliga frågor. En del av frågornahar rent kvantitativt varit mycket omfattande.Det har för mig som har suttit med länge ikonstitutionsutskottet varit intressant att följautvecklingen . höllkonstitutionsutskottets granskningsverksamhet istort sett på att upphöra. Betänkandena var korta.Debatten i kammaren tog någon timme. Det var fåärenden som man tog upp som var kontroversiella.Det var relativt sällsynt med reservationer.Under 70-talet expanderade granskningen. Detbörjade med IB-affären och ladesdet ena till det andra. Utskottets verksamhet harsedan under åren bibehållits på den kvantitativtomfångsrika nivån.Det verkar som om den nya inriktning vars grundalltså lades kommer attfortsätta. Det har visat sig att det finns ett behov aven granskning av det här slaget. I varje fall finns detett utrymme för den i vårt parlamentariska liv.Annars kan man naturligtvis säga att dennagranskning egentligen är ett arv från ettförparlamentariskt samhälle med en direktmotsatsställning mellan regering och riksdag, därdet var viktigt för , som inte var samladvarje år, att se till att regeringen inte överträdde debeslut som hade fattat.Trots att det nu finns många olika sätt att utkrävaansvar av en regering -- vi har möjligheter tillmisstroendeförklaring, vi har interpellations- ochfrågeinstitutet och vi har de ständigt pågåendedebatterna här i kammaren -- har det funnitsutrymme för granskning.Den är ganska unik, även om det nu börjar finnasländer som efterliknar oss. Vi hade för inte längesedan besök från , där man nu infört någotliknande.Som jag uppfattat det -- det tror jag är en grund föratt kan verka som det gör --verkar utskottet, som jag brukar säga, i gränslandetmellan politik och juridik. Utskottet skall granskahur statsråden har sköttt sina ämbeten, men detbehöver inte vara misstankar om direktafelaktigheter som leder till att ettgranskningsärende tas upp. Det kan finnas intresseav att få frågor ytterligare belysta i detalj, sådanafrågor som har flaxat snabbt förbi i kammaren ochdär det kan behövas en fördjupad insyn.Det finns en politisk aspekt på granskningen. Detär naturligtvis ingen tillfällighet att det regelmässigtär från oppositionen som de flestagranskningsanmälningar strömmar in. Jag ser ingetkonstigt i det i och för sig. Det är oppositionensuppgift att hålla tummen i ögat på en sittanderegering.Vi kan konstatera att alla dessa anmälningar i deflesta fall inte lett till några anmärkningar eller enstill förslag om anmärkningar mot statsråd. Men detär bra -- och däri instämmer jag med ordföranden --att , när många rykten gåttoch en upphetsad debatt har förts i tidningarna, kan''rensa fram'' vad som verkligen har hänt ochdärmed slå undan benen för misstankar ochinsinuationer, som ju förekommer itidningsdebatterna i riklig mängd.Det har varit en särskild stark ström av anmälningari år från socialdemokratisk sida. Man kankonstatera en förändring över åren, nämligen attett stort antal anmälningar numera inte enbartkommer från ledamöterutan också från andra ledamöter av . Detvar ganska ovanligt att någon utanförKU anmälde något granskningsärende.Man kan också konstatera att vissa frågor undersenare år har kommit att framstå som ''''.De återkommer år . Det gällerflyktingpolitiken, vapenexporten -- för att ta ett parav de mer påtgaliga exemplen. Det är naturligtvisinte heller en tillfällighet. Det beror på att dessaärenden är känsliga. De är viktiga. Det ärnaturligtvis -- t.ex. när det gäller vapenexporten --vanskliga avgöranden som varje regering har attfatta i de frågorna. För den skull är det naturligtvissärskilt viktigt att det efterhand görs en ordentliggenomlysning av hur regeringen har tillämpat denlagstiftning som har antagit.En betydande del av betänkandet handlar omkonsekvensanalyser. Där lyfts fram, inte för förstagången men utförligare än tidigare, den besvärligafråga som det finns en tendens i alla politiskaförsamlingar att skjuta åt sidan, nämligen vilka delångsiktiga effekterna blir av de beslut somriksdagen, den parlamentariska församlingen,fattar. Man kan säga rent allmänt att vi i våra dagarlider av att framsyntheten inte har varit så stortidigare. är det naturligtvis en oerhörtvansklig uppgift att i varje större fråga merdetaljerat och säkert ange vad som blir denlångsiktiga konsekvensen av ett visst handlande.Men det är oerhört viktigt att ögonen ständigt hållsöppna och att det görs allvarliga försök frånförslagsställarna och beslutsfattarna att bedömaden långsiktiga effekten av vad som görs.Vi kan konstatera i t.ex. den långdragna striden omÖresundsbron att det aldrig hade behövt bli så somdet har blivit, om ärendet hade handlagts på ettframsynt sätt, om de som fattadebeslutet om på förhand, innanbeslutet fattades, hade utrett de konsekvenser ettbrobygge skulle få. Jag tar detta som ett konkretoch mycket belysande exempel. Det är en alldelesgalen ordning att man först fattar ett beslut om ensådan jätteanläggning och först därefter sättertänderna i de verkligt svåra problemen. Då får vi enmycket märklig beslutssituation, dvs. att manbeslutar på ett bristfälligt underlag. Man är sedanändå tvungen att ta fram ett ordentligtbeslutsunderlag, som man är bunden avdet tidigare beslutet.Detta är ett besvärligt område, och det kommer attkrävas mycken energi och mycken framsynthet iframtiden om man skall klarakonsekvensutredningar på ett vettigt sätt. Någonfullständighet kan man naturligtivs aldrig kräva.Rent allmänt skulle jag vilja säga att jag nästan troratt granskningsverksamhethåller på att nå sitt maximum. Jag tror inte att detär så mycket mer som ett konstitutionsutskott, somsamtidigt skall vara ett ärendeberedande utskott,klarar av i det normala riksdagsarbetet. Det ärviktigt för framtiden att man väljer att lägga energipå sådana frågor som är viktiga och som kan habetydelse, inte bara för stunden utan också för hurden politiska verksamheten särskilt påregeringsnivå skall bedrivas framöver.Det finns i betänkandet flera saker som för mig sominte skall delta så mycket mer i debatten ärintressant att ta upp till närmare belysning. Jagtycker för min del att det är bra att vi är eniga på deflesta punkter. I de flesta fall har anmälningarnainte mynnat ut i någon anmärkning, det ärangeläget att understryka. I andra fall finns det enmild kritik som vi har varit ense om. Det är ocksåviktigt att understryka att vi kan bli ense ikonstitutionsutskottet.Sedan har socialdemokraterna, som jag ser det,med ljus och lykta sökt efter stridsämnen, för detär naturligtvis tacksamt för en opposition att kunnalyfta fram någonting och blåsa upp det så mycketsom möjligt. De båda ärenden därsocialdemokraterna märkligt nog fått stöd av Nydemokrati och Vänstern, och där vi har tvingats attreservera oss, är mycket märkliga. Det gäller enanmärkning mot försvarsministern om att han inteförhindrade JAS-katastrofen. Det är en mycketmärklig anmärkning som socialdemokraterna ochde övriga vill rikta mot försvarsministern. Han hadeingen kännedom om att uppvisningen skulle ägarum. Även om han hade haft kännedom om det,hade han inte kunnat ingripa. Det här är en sak somgör sig naturligtvis i den allmänna debatten, mendet finns inte, som jag ser det, ett uns av underlagför den anmärkning som majoriteten här riktar motförsvarsministern.Detsamma gäller bytet av chefskapet påFinansinspektionen. Vi har gått igenom ärendetmycket noga, och vi har funnit att fått ett annat erbjudande som hanaccepterade. Därefter blev det ett chefsbyte. HadeAnders Sahlén inte accepterat erbjudandet, hadedet inte blivit något chefsbyte. Så enkel var densaken.Till yttermera visso är det ganska märkligt attsocialdemokraterna är så ängsliga för att regeringarbryr sig om vilka generaldirektörer som är tillsattaoch hur de utför sitt arbete. Det var jusocialdemokraterna som var pådrivande när dennuvarande lagstiftningen infördes, som gavregeringen större befogenheter . I gamlatider var ju chefstjänstemännen praktiskt tagetoavsättliga. Enligt gammal svensk tradition ochämbetsmannatradition skulle de tjäna vilka regimersom helst och följa lagen. Man skulle inte ingripamot dem på politisk väg. Om en chefstjänsteman inågot ämbetsverk gjorde fel eller om en politikeransåg att han hade gjort fel, skulle lagstiftningenändras. Också här finner socialdemokraternaanledning till anmärkning mot ansvarigt statsråd,vilket är svårt att förstå. Jag vill yrka bifall tillreservationerna 5 och 6.En annan fråga som har kommit att överskuggahela KU-granskningen är ett gräl som haruppkommit mellan KU:s ordförande å ena sidanoch statsministern och statsrådet åandra sidan. För min del har jag aldrig riktigtbegripit detta gräl, men jag förstår ju att det ärviktigt, eftersom ordföranden tar till sådanaindignerade brösttoner. Detta har inte varit någotärende hos KU, men det har tydligen blivit det nugenom den anmälan som vi fick höra om . Jaghar i stort sett ställt mig vid sidan av dendiskussionen. Det är en debatt som kontrahenternaborde föra inför öppen ridå i pressen och gärna iTV. I botten ligger en del insinuationer somförekom i om att regeringsledamöterkunde ha skott sig på att Volvoaffären upplöstes.Det är naturligtvis inte bra att komma med sådanainsinuationer. Vi har sett på ärendet i sak, och dåvisade det sig att det inte finns någon anmärkningatt rikta emot regeringen. Sedan har debattenkommit att handla om vem som har sagt vad ochvar. Enligt mitt sätt att se är inte detta bra förkonstitutionsutskottets anseende. Det för nersjälva granskningsidéen på en rätt låg nivå. Detbeklagar jag.Med undantag av reservationerna 5 och 6 yrkar jagatt utskottets anmälan godkänns.Anf. 4 () replik:Fru talman! Tredje vice talmannen har långerfarenhet av arbetet i KU. Han har varitordförande, vice ordförande och han är därtill enerkänd statsvetare. Han gjorde sig känd undersocialdemokratiska regeringsår som en aktivutfrågare och granskare av socialdemokratiskastatsråd. Men när statsminister går långti arrogant uppträdande mot riksdagensgranskningsorgan och ger instruktioner till hur KUskall uppträda, då inträffar det märkliga att BertilFiskesjö inte reagerar det minsta. Han säger att hanvill stå vid sidan av. Det är inte bra för KU:sanseende och inte heller för anseendeom inte granskningsorganet självt reagerar.Statsministern försöker faktiskt i sitt brev attpåverka . Han gerinstruktioner till KU hur vi ledamöter skall svaramot den av konstitutionen ålagda skyldigheten förutskottet att granska statsråd.Bertil Fiskesjö ville inte kommentera mittpåpekande om att och hans regeringfick en tillrättavisning då han som statsministergenom sina medarbetare ifrågasatte KU:s sätt attförvara hemliga handlingar. Då reagerade utskotteti sin helhet, inklusive , mot inhoppetsom hade sin orsak i att statsministern villeorientera sig. KU var mycket bestämd i sin kritik.Man erinrade om att det är KU som skall granskaregeringen och inte tvärtom. Man uttalade att detinte ankommer på regeringen eller regeringenskansli att utöva tillsyn över och dessutskott.Men när nuvarande statsminister läggersig i utskottets arbete på ett långt mer flagrant sättoch när det från moderathåll kallas för tjafs, då hörsdet ingen protest ifrån den borgerliga majoriteten iKU. Det är det som är så utomordentligt svagt. Jagvill t.o.m. säga att detta är pinsamt, ,inte bara för KU utan det är också pinsamt förtredje vice talmannen. På den här punkten kännerjag inte igen . Vi har arbetat väldigtmånga år tillsammans. Jag vet inte varför inte deträttskaffens sinnelag och den trohet motkonstitutionen som har präglat hela hans tid i inte höll i sig när detblev aktuellt att värdera brev.Anf. 5 Tredje vice talman () replik:Fru talman! Jag vidhåller att den här debatten inteär bra för KU:s anseende, och jag vidhåller att denär onödig. Den borde ha förts i andra forum, ochdet gäller samtliga inblandade. Ingen kan hindraens en statsminister att skriva brev tillkonstitutionsutskottet. Vi får ju mängder av brev,som ordföranden vet. På den senaste listan, sombordlades vid vårt senaste sammanträde, varstatsministerns brev upptaget bland alla andra brev.Enligt mitt sätt att se är det ett lämpligt sätt attbehandla det på.Självfallet skall inte statsministern blanda sig ikonstitutionsutskottets arbete. Det gäller oavsettvem som är statsminister, men man kan inte hindraen statsminister från att uttrycka meningar. Detgjorde många gånger.När det gäller det ingrepp somkonstitutionsutskottet tidigare reagerade emot ochsom ordföranden refererade till, var detta ettförsök att kontrollera utskottets kansli, vad kansliethade för sig, hur man bevarade hemliga handlingaroch liknande ting. Det har såvitt jag vet inte dennuvarande statsministern försökt sig på.Konstitutionsutskottets ordförande berörde inte deövriga frågor som jag tog upp.