prot · GI0923 · 1994-11-16 00:00:00 — Vi vill se Europakonventioneninkorporerad i svensk grundlag, och det är ocksåomnämnadet av allemansrätten som gör att vi intekommer att rösta emot förändringen. Jag har ändåvelat markera att detta icke innebär att vi accepterarett ökat skydd för egendomsrätten. Till den frågankommer vi att återkomma.Anf. 12 () replik:Fru talman! Det är inte frågan om det somåterkommer i inlägg, att stärkaegendomsskyddet. Det är frågan om att precisera det.Det finns ett element där gällande rätt för ersättningför rådighetsingripanden får grundlagsskydd. Detbetyder att allemansrätten, som är enprecisering av att allmänheten har rätt att nyttjaenskild egendom, också får en precisering.Det väsentliga är att det undergrundlagsregleringen kommer att finnas ett utrymmeför vanlig lagstiftning. Det kan inte vara så attregeringsformen här anger exakt eller skall tillämpasdirekt av myndigheter och domstolar, utan det ärvanlig, underliggande lag som skall ha direkträttsverkan. Här finns en möjlighet för KennethKvists parti och andra partier att göra sina synpunktergällande, liksom det finns en möjlighet förtillämpande organ att förändra rättspraxis.Anf. 13 () replik:Fru talman! Man har naturligtvis alltid möjlighetatt göra preciseringar av egendomsrätten i vanlig lag.Det gäller också för andra fri- och rättigheter somomnämns i andra kapitlet i regeringsformen. Men idetta fall gör man en långtgående precisering jämförtmed den man åstadkommer när det gäller andra fri-och rättigheter, så att intrycket för läsaren blir attäganderätten skulle vara den kanske viktigaste av defri- och rättigheter som omnämns i 2 kap. 18 §regeringsformen.Jag menar att detta är principiellt felaktigt ochdessutom icke en nödvändighet föranledd av att vi villinkorporera . Det är därför att nivill påverka tolkningen av somni för in denna förstärkning av egendomsskyddet i densvenska grundlagen.Anf. 14 ():Fru talman! Det är utmärkt attEuropakonventionen inkorporeras i den svenskagrundlagen. Det är ett krav som har drivitlänge och som vi nu har fått gehör för. Jag kommerändå att ta upp en som jag anser principiellt mycketviktig fråga kring detta med grundlagsändringar ochockså en sakfråga.Vid grundlagsändringar måste ju två beslut fattasmed mellanliggande val, och besluten skall varalikalydande. Den praxis som har utvecklats i Sverigeinnebär att besluten inte bara skall vara likalydandeutan identiska i alla delar.Jag menar att grundlagen är sund men praxis ärdålig. Den riskerar att binda upp den nyvaldariksdagsmajoriteten på ett mycket olyckligt sätt.Poängen med att ha ett mellanliggande val måstevara att folket genom sina röster skall kunna ha enpåverkan på de vilande grundlagsförslagen. Det är enmycket dålig praxis när folkets påverkan endast kanhandla om att anta eller förkasta ett paket, som i dettafall, särskilt som förslagen ofta blir dåligakompromisser i vissa delar. Man blandar äpplen ochpäron, och alla kan vara eniga om en huvudfråga, mendiskussionen handlar om delar i paketet som inte ärnödvändiga i sammanhanget eller som helt och hålletsaknar samband med det övriga. I detta förslag finnsett sådant typfall.Jag menar att borde införa en ny praxissom innebär att det är möjligt att stryka delar av ettvilande grundlagsförslag. Det strider enligt min åsiktinte mot den nu gällande grundlagen. Det innebär attbesluten blir identiska i de delar som antas.Nuvarande praxis är orimlig, eftersom den kanleda till att ett felaktigt kommatecken inte går attjustera. Det visar också den diskussion som förts i KUom det är möjligt att ändra på en felstavning somfanns i ett av de grundlagsärenden som är uppe i dag.Miljöpartiet de gröna reagerar mycket starkt motatt man grundlagsfäster egendomsskyddet i endetaljregel på det sätt som görs i 2 kap 18 §regeringsformen. Enligt förslaget skall ersättningtillförsäkras om pågående markanvändning inomberörd del av fastigheten avsevärt försvåras. På ettavgörande sätt försvårar man härigenom möjlighetenatt avkräva areella näringar ett naturvårdsansvar somär rimligt i förhållande till ägande och ekonomiskaresurser. Möjligheten att uppnå övergripande mål sombiologisk mångfald och artbevarande minskar också.Därför instämmer vi i den kritik som framförts i fleramotioner vid den första behandlingen av ärendet ochockså av många organisationer utanför riksdagen.Denna fråga handlar om en gammal strid somförts mellan framför allt naturvårdens intressen ochskogsägarna. Det är en orimlig princip som innebär attskogsägarna kan undandra sig ett anständigt ansvarför att bibehålla den biologiska mångfalden. Förpraktiskt taget alla andra näringar har man i dagaccepterat att den som påverkar eller skadar miljönmåste ha ett ansvar och ta miljöhänsyn även om detkostar litet grand.Ett grundlagsarbete bör inte styras av särintressenoch detaljerat kineseri. Denna typ av detaljregleringarhar inte att göra i en grundlag. Denna regel saknar alltsamband med , om man inte villhävda att allt som har med egendomsskydd att görabör införas i grundlagen. Det måste ändå ävenmajoriteten i inse att det vore enrätt orimlig tolkning.Orsaken till att regeln över huvud taget finns medär att det ligger en kvalificerad kohandel bakom, därvissa partier, sin vana trogen, hårt drivit kraven på attskydda sina intressegrupper från att behöva ta ettmiljö- och naturvårdsansvar.Majoriteten i har inte tillåtitMiljöpartiet att yrka på att denna del avgrundlagsförslaget stryks. Jag anser att det är att ridapå paragrafer men måste tyvärr böja mig för det.Effekten är att om jag vill säga nej till att markägareskall få en grundlagsfäst frisedel från miljöhänsyn,måste jag också säga nej till ommänskliga fri- och rättigheter. Det är orimligt, när detinte finns något som helst samband mellan dessa tvåfrågor.Anf. 15 ():Fru talman! Vi är inne på samma tema igen. Vadsom har föresvävat oss har varit följande. Vad skullehända om man fick till stånd en prövning inomEuropakommissionen eller när detgäller ersättningar i en fråga som den upp? Vilket skulle utfallet bli? Vår uppfattning harvarit att det har varit ett stöd för vettiga avslut i deorganen om man kan visa på att vi i har enkonstitutionell regel som visar vilka principer somskall tillämpas. Observera sedan att det under det skallfinnas - måste finnas - ett utrymme för vanliglagstiftning. Vi menar att detta är verkligheten.En precisering kan mycket väl innebära att det blirtillfredsställande möjligheter att klara de önskemålsom anförs när det gäller att markägare skall ta miljö -och naturvårdshänsyn och göra det på egen bekostnad.Praxis i svensk rätt är inte så ogynnsam som anförs.Ägarna får vara med och betala förhållandevis storabelopp redan i dagens rättsläge.Anf. 16 ():Fru talman! Jag menar att vi skogsägare också harmöjlighet att ta naturvårdsansvar. Däremot måste detifrågasättas om man skall föra in sådana regler igrundlagen. Det finns naturligtvis en mängddetaljregler i grundlagen som man måste ta hänsyn tillnär man dömer i fall som berör Europakonventionen.Reglerna behöver dock inte finnas i grundlagen,eftersom man även tar hänsyn till vanliga lagar.Att föra in allt egendomsskydd och alladetaljerade preciseringar i grundlagen för attinkorporera är orimligt. Varförskall man just i denna fråga göra en så detaljeradprecisering i grundlag, vilket man annars inte gör?Det är fråga om en dålig kompromiss somSocialdemokraterna har varit med om. Jag tycker attni gott kan säga att det är så, men att ni ville göra såför att få en bred majoritet. I viss mån kan man iblandrespektera dåliga kompromisser. Det är dock ganskaextremt att föra in dessa regler i svensk grundlag.Anf. 17 ():Fru talman! Ersättning vid rådighetsingripandenkaraktäriserar flertalet stater i , såvitt jag kanförstå. Däremot har vi i ett speciellt fall sominte är känt i , nämligen allemansrätten.Allemansrätten utgör kanske den största vinningeni relationen till Europaorganen. Detta har vi uppnåttgenom preciseringar. har vi ställt detfaktum att vi inte tillerkänner ersättning vidutnyttjande av allemansrätt mot den huvudregel som iövrigt gäller, nämligen att rådighetsingrepp i markoch byggnader skall kunna leda till ersättning.Allemansrätten är inte känd i i övrigt. Detmåste vi stå för.Anf. 18 ():Fru talman! Jag har inte kritiserat att ni har tagitupp allemansrätten. Det är ingen sådan detaljregelsom berörs i 2 kap. 18 § om berörd del av fastighet.Allemansrätten är viktig i sammanhanget, eftersomdet är en negativ faktor som måste föras in för att intedomstolen skall göra våld på den sedvanerätt vi har ivårt land. Det är bra att man tar upp allemansrätten.Däremot kritiserar jag att ni vill föra indetaljfrågor i grundlagen som inte har något sambandmed konventionen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )11 § Ytterligare åtgärder mot barnpornografim.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1994/95:KU6 Ytterligare åtgärder mot barnpornografim.m.Anf. 19 ():Fru talman! I ett särskilt yttrande till dettabetänkande upprepar vi vår ståndpunkt ibarnpornografifrågan. Det är djupt beklagligt att våraansträngningar i KU för att få till stånd verkningsfullaåtgärder redan från gick om intet.Med verkningsfulla åtgärder menade vi enkriminalisering av innehav av barnpornografi och enskärpning av spridningsrekvisitet.Som lagen nu är utformad medger vi attbarnpornografi får spridas av en person till en diffustdefinierad bekantskapskrets och att innehav är tillåtet.En lagändring på dessa två vitala punkter kan inteträda i kraft förrän tidigast den 1 januari 1999.Detta uppskov innebär att många barn helt ionödan kommer att få schavottera i för demförödmjukande situationer. Utvidgadekonfiskeringsmöjligheter för polisen enades vislutligen om. Det är en i och för sig otillräcklig åtgärdom den inte kombineras med ett spridningsförbud.Fru talman! Svenska folket har aldrig tidigareuttalat en så klar vilja till som i våras:Kriminalisera innehav av barnpornografi . fick 400 000namnunderskrifter på upprop med detta innehåll.Uppmaningen var: Skydda barnen mot sexuellaövergrepp. Skydda barnen från de upprepadekränkningar som det innebär att figurera ibarnpornografi. Det sätter spår för livet. Gör något såsnart det är möjligt för att ytterligare komma åt denmycket lukrativa bransch som spridning avbarnpornografi är. Agera så att inte fler barn tapparfotfästet i tillvaron och känner sig utlämnade till enkall vuxenvärld, med sin skam och sin skuld - ävenom det i själva verket är barnet som är denförfördelade parten.Majoriteten i utskottet har också velat ge uttryckför att barnpornografi är ett brott som samhället sermycket allvarligt på. Vi vill komma åt detta brott medalla de medel som står oss till buds.Ett starkt och långtgående grundlagsskydd förtryckfrihet och yttrandefrihet är själva kärnan i vårdemokrati. Vi är med skäl stolta över att harett av de mest långtgående skydden i världen för dessaomistliga tillgångar, därtill med djupa historiskarötter. När är det då skäl att inskränka dessarättigheter? Jo, det är när man med fog kan tala om attde missbrukas. Barnpornografi är utan tvivel ettsådant missbruk. Barnpornografi på fotografisk bild, ifilm eller videogram skildrar i regel en brottslighandling - ett sexuellt övergrepp.De stora beslag som gjorts i ochNorrköping av 100 respektive 2 000 filmer ochvideogram visar att övergreppen har förråats och atten del är att betrakta som ren tortyr. Det beslag somgjordes i uppvisar ett kundregister med 3000 namn. Innehavarna har förmodligen tjänatmiljoner på detta.Hur kommer det sig då att regeringen inte velatkriminalisera innehav? Det är ju en mycket effektivmetod att komma åt barnpornografi, eftersom det blirmöjligt att förverka och förstöra den beslagtagnapornografin. Det är också ett sätt för statsmakterna attklart säga: Denna avart av yttrandefriheten tolererar viinte. Detta är också ett sätt att få respekt ute i världen.Land efter land kriminaliserar nu innehav, ochSverige riskerar att bli centrum för handel med dennavara. Bl.a. har påtalat hur många alster som kanhärledas till vårt land.Redan på hösten 1992 påtalade Rädda barnen i enskrivelse till regeringen att något måste göras. Denborgerliga regeringen försatt sin möjlighet att agera,och är det 1994. Den borgerliga regeringen lätutreda frågan och beslutade därefter att lämnainnehavskriminalisering och skärpning avspridningsrekvisitet därhän. Ingen propositionlämnades till riksdagen.I det då uppkomna läget ansåg sig KU böra ageraför att inte onödigtvis fördröja ett beslut för en svagoch oskyddad grupp - barnen. I KU behövdesfemsjättedels majoritet för att åstadkomma enlagändring som hade kunnat träda i kraft den 1 januari1995. Tyvärr fick vi inte och en avfolkpartisterna med oss vid omröstningen. Enöverväldigande majoritet av riksdagsledamöterna varvåren 1994 för en lagändring - en överväldigandemajoritet av svenska folket likaså.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i föreliggande betänkande.Anf. 20 ():Herr talman! Vi har i det här ärendet att taställning till förslag om ytterligare åtgärder motbarnpornografi. Från sida har vi underdiskussionens gång, via motioner, särskilda yttranden,m.m., redovisat hur vi ser på saken. Jag tänker därförinte här och bli mångordig. Men ärendets vikt,skyddet för våra barn, deras framtid och därmed vårframtid, gör att jag något vill utveckla tankarnabakom vårt särskilda yttrande.För att skydda barn mot de övergrepp och dekränkningar som barnpornografi bevisligen innebärräcker inte nuvarande förslag. Det är min fastaförvissning att det behövs mer effektiva och meravskräckande åtgärder.En sådan åtgärd är att straffbelägga, attkriminalisera innehav av barnpornografi. Det är attbeklaga att vår riksdag inte vill enas om eller förmåruppnå tillräcklig majoritet för den åtgärden redan frånden . kan denna åtgärd tyvärr sättasin tidigast . Ytterligare barnkommer att oskyddat utnyttjas, kränkas,förstöras och utsättas för vuxnas övergrepp.Vi har som vuxna, menar jag, att ta ansvar förbarnen, som inte i något fall bett att få komma till denhär världen, inte i något fall bett att få bli utsatta förvare sig våld, kränkning eller övergrepp men ändå blirdet, inte i något fall bett att få bli utnyttjade vidbarnpornografiskt handlande eller skymfande menändå blir det, inte i något fall sagt sig inte behöva devuxnas skydd men ändå inte får det.Vi borde som vuxna litet oftare tänka på att ta vårtgemensamma vuxenansvar för de barn vi förmedlattill världen och översätta dessa tankar till och ihandling. Att bl.a. med alla till buds stående medelskydda barn, små plantor, mot de övergrepp, fysiskaoch psykiska, som barnpornografin innebär hör i allrahögsta grad till detta vuxenansvar. Här går ocksågränsen för grundlagsbefästa friheter.Därför beklagar jag, herr talman, att viljan intefinns i att redan nu kriminalisera innehavetav barnpornografi utan att vi måste vänta till 1999.Jag önskar att vi ändå kunde vara överens om attunder tiden, fram till dess, intensifiera såväl vårtvuxenansvar som arbetet för att ge ett om inte fullgottså ändå ökat skydd åt våra barn och deras framtid.Varje barn är värt den omtanken och det skyddet.Med detta, herr talman, och i avvaktan påytterligare förslag, vill jag ändå yrka bifall tillutskottets hemställan i KU:s betänkande nr 6.Anf. 21 ():Herr talman! Jag vill först gärna instämma i detsom och har sagt iallmänna ordalag om den vämjeliga hantering sombarnpornografi innebär och om behovet av att allakänner ett större vuxenansvar än vad som kanske harvarit fallet.Samtidigt vill jag uttrycka min glädje över att vinu kan besluta om något som faktiskt är en avsevärdskärpning av den lagstiftning som har funnits förut,något som är en verkningsfull åtgärd - kanske inteden enda tänkbara, men ändå en verkningsfull åtgärd.Jag vill också reagera litet grand mot att vi nu igenfrån de två föregående talarna fick exempel påuttryckssätt som gav intryck av att barnpornografi pånågot sätt skulle vara tillåtet i . Så är det juinte. Det är förbjudet att producera sådant, och det blirefter dagens debatt inte ett dugg mindre förbjudet änvad det har varit tidigare. Det har alltså varit förbjudetlänge. Jag tycker därför inte att det är rimligt ochriktigt att från talarstol spridaföreställningen att det här på något sätt är tillåtet ochaccepterat.Om det förslag vi nu skall fatta beslut, dvs.beslutet som gäller konfiskering och möjligheten attförverka den ekonomiska vinningen avbarnpornografi, råder enighet, och det finns därföringen anledning att fördjupa sig i någon omfattandedebatt om det.Riksdagen beslutade om ännu engrundlagsändring, den som dock tas upp för definitivtavgörande först efter nästa riksdagsval. Jag vill barahär påminna om det särskilda yttrande på denna punktsom företrädare för och Moderatasamlingspartiet har fogat till utskottets betänkande.Vi menar att det, i synnerhet i en fråga med såstora konsekvenser, är olyckligt att besluta om ettvilande grundlagsförslag som inte skall träda i kraftförrän . Det hade varit rimligare atten eventuell kriminalisering av innehav ocheventuella andra åtgärder som kan tänkas somkomplement till det vi nu skall besluta om fick utredasordentligt, med tanke på de ganska omfattandekonsekvenser som sådana förändringar kan få. Detskulle vara fullt möjligt att genomföra en sådanutredning och lägga fram ett förslag till eventuellaytterligare åtgärder före nästa riksdagsval,och vi skulle då få ett beslut som var mergenomarbetat och kanske mer effektivt för de syftensom vi är överens om, men som ändå skulle kunnaträda i kraft den 1 januari 1995.Jag vill påminna om de andra områden som denföreslagna åtgärden, dvs. kriminalisering av innehav,kan tänkas beröra. Det handlar om så grundläggandeprinciper för tryckfrihetslagstiftningen ochyttrandefrihetslagstiftningen som rätten att inneha s.k.informationsbärare, även om dessa som sådanainnehåller något som innebär tryckfrihetsbrott, dethandlar om synen på censur, det handlar om rätten attge ut och sprida material av olika slag, och dethandlar om ensamansvaret. Allt detta ärgrundläggande principer för svensk och även förandra länders tryckfrihetslagstiftning.Det hade inte varit rimligt att utan att ensgenomföra den mycket korta analys av frågan somgenomfördes få fram ett förslag tillkriminalisering som skulle kunna antas . Dethade varit att hantera tryckfrihetslagstiftningen på ettsätt som inte var seriöst och förtroendeingivande. Detär inte heller rimligt att under de år som vi nu har påoss behandla frågan som att det räcker med detvilande grundlagsförslag som docks antogs förförverkligande , utan det är rimligtatt vi använder den tid som finns för att analyseraoch utreda vad som egentligen var avsikten, vilkakonsekvenser detta vilande grundlagsförslag kan få.Jag vill med anledning av detta ställa en fråga tillCatarina Rönnung. Är ni från Socialdemokraternassida beredda att se till att vi nu får en sådan grundliggenomlysning av vad en kriminalisering av ocksåinnehav kan medföra? Om vi kan få till stånd ensådan kommer vi också att veta vad det är fråga om,och då får vi förhoppningsvis en bättre kvalitet på detbeslut som kanske ändå fattas den 1 januari 1995.Det är mycket angeläget för den här frågan och föralla de sakfrågor som vi diskuterar här, både deyttrandefrihetsrättsliga och de som gäller möjlighetenatt med full effektivitet kunna vidta åtgärder motbarnpornografi i alla de tänkbara former som dettaotyg kan ha, att vi får en sådan genomlysning och attvi inte bara låter frågan vila och nöjer oss med dendebatt som fördes , under litetovärdiga och litet upphetsade former. Det är viktigt attvi får en ordentlig genomlysning.Catarina Rönnung har här möjlighet att svara påfrågan: Tänker ni från socialdemokratins sida, nu närni har alla möjligheter, se till att vi får dennagenomlysning av vad en kriminalisering betyder ochvilka konsekvenser det kan få på andra områden?I detta anförande instämde (m).Anf. 22 ()replik:Herr talman! Vi är fullt medvetna om attproduktion och distribution i kommersiellt syfte redanär förbjudet, men vi har velat gå ytterligare ett stegoch förbjuda innehav. Jag lägger egentligen ansvaretpå den borgerliga regeringen, som försatt tillfället attlägga fram en proposition med förslag i det här ämnet.Det är naturligtvis inte meningen att vi den härstunden skall föra en alltför djupgående polemik. kan vi inte göra mycket åt saken. Naturligtvismotsätter vi oss inte att frågan bereds så omsorgsfulltsom möjligt, så att har bästa möjligabeslutsunderlag att ta ställning till.Jag hoppas att alla partier samfälligt kan föra denhär frågan till en slutlig, lyckosam lösning, så attbarnen inte drabbas i onödan. Det är barnen som vivill skydda från att utsättas för så ovärdigaförhållanden som barnpornografi innebär.Anf. 23 () replik:Herr talman! Jag vill tacka fördet beskedet. Jag utgår från att det kommer att tasinitiativ så att det blir en rejäl genomlysning av vad enkriminalisering kan innebära, vilka konsekvenser denkan ha på andra områden och vilka gränsdragningarsom är nödvändiga så att vi inte av oaktsamhet ställertill sådant som jag inte tror att någon i dennakammare vill vara med om.Jag vill erinra om den vikt som debattörer frånbåda sidor i den offentliga debatten kring EU-anslutningen fäste vid den svenska grundlagen ochskydden för våra och även för andra demokratiskaländers centrala principer.Jag gläder mig också åt att integör något försök att bestrida att barnpornografi ellerproduktion av sådan smörja är förbjuden i Sverige.Det blir inte ett dugg mer tillåtet efter denna debattsslut än vad det har varit förut.Vi har olika syn på hur den förra regeringen bordeha agerat. Min uppfattning är fortfarande att det, medtanke på behovet av en effektiv lagstiftning somuppfyller de kvalitetskrav som en sådan härlagstiftning måste uppfylla, hade varit mindreansvarsfullt att kasta fram ett förslag som över huvudtaget inte hade kunnat bli föremål för någon djupareanalys och utredning.Jag tolkar besked så, att vikommer att få en sådan här genomlysning. Därmed ärjag nöjd.Anf. 24 ():Herr talman! Låt mig inledningsvis få instämma idet anförande som höll. Som enupplysning till vill jag säga att det inteär något problem med viljan i den här somgör att det inte blir en kriminalisering av innehav avbarnpornografi . Det handlarnärmast om den bristande vilja som fanns i denföregående riksdagen.Efter alla års arbete för barns rättigheter och motbarnpronografi är det beklämmande att lyssna till endel av det som sägs . Det är naturligtvis väldigtpositivt att vi har kommit därhän att vi nu får enmöjlighet att konfiskera material.Jag vill att kammarens ledamöter för en kort stundförsöker sätta sig in i det oerhörda arbete sompoliserna har fått gå igenom när de har utrett dessavidriga . Det måste ha känts oerhört besvärligtför dem att efter ett sådant arbete tvingas lämnatillbaka materialet till förövarna. Det handlar omvidriga filmer, som en del av oss har sett avsnitt av.Polisens handläggare tvingas titta på dessa sekund försekund. har de varit medvetna om att dettasnusk, denna tortyr och detta barbari i fråga om barnsrättigheter skall återlämnas till förövarna. Det är intenågon stolthet som vi kan känna över att vi efter dettaharvande till slut har kommit fram till detta beslut. Vifår närmast känna oss litet generade över att det hartagit så lång tid.Desto mer beklämmande är motsättningarna i denlagstiftning som vi nu har. Talet om tryckfrihet,yttrandefrihet och rätt att äga blir litet motsägelsefulltnär det blir tillåtet att konfiskera innehav.Nu finns det ett skydd i lagen, dvs. alla har rätt attinneha barnpornografi. Även om det, som HåkanHolmberg mycket riktigt säger, är kriminellt attframställa barnpronografi och kriminellt att utförasexuella övergrepp finns det en grundlagsskyddad rätti att inneha barnpornografi. Den rätten finnshur olagligt det än är att framställa barnpronografi.Om man däremot av någon anledning kommer pånågon får man ta ifrån personen i fråga det som haneller hon enligt grundlagen egentligen har rätt attinneha. Detta är litet märkligt.