prot · GH09122 · 1994-06-10 00:00:00 — Där har man funnit att det i vissa fallger rejäla sysselsättningstillskott och i andra fallrejäla kostnadsminskningar fast lönen ärdensamma som . I alla undersökningarframvisas starka välfärdsökningar för individerna.Politikerna måste snart ta tag i arbetstidsfrågan.Ointresset här i har varit magnifikt degånger som jag har tagit upp frågan till diskussion.Det är en första rangens frihetsfråga,jämställdshetsfråga, sysselsättningsfråga och påsikt tror jag även en folkhälsofråga.I samband med det vill jag fråga det kommer något initiativ utöver den nästanpatetiska vädjan som riktar tillindustrin att anställa folk i stället för att låtapersonalen arbeta övertid. Övertiden är i dagnästan i verkstadsindustrin. Det är orimligt.Företagen säger nej, eftersom de vet att det gårändå. Då säger många att vi inte kan lagstifta omdetta. Det har även socialdemokratin sagt tidigare.Visst kan vi det. har vi entvåhundratimmarsregel. Vi kan sänka den gränsen.Vi kan också ändra dispensreglerna om vi vill det.Vi kan göra övertidstimmar dyrare genom högrearbetsgivaravgifter. Det finns många metoder omman vill göra något annat än att vädja.En annan stor fråga gäller att på allvar få i gångmiljö- och energisektorn för att skapa jobb.Internationellt sett är det helt klart atttillväxtpotentialen ligger inom miljöteknik ochmiljöprodukter. Vi gör inte mycket . Ett skältill det är att det inte kommer något energibeslut.Vi går inte vidare på skatteväxlingens område. Detär den mekanism som gör att vi kan driva fram enmiljömässigt bra inriktning, och det skapar ocksåväldigt många jobb, även med god förankringregionalt.Jag frågar återigen om kompetens. harjag ställt frågor om kompentensutveckling ienlighet med förslag. Dethar inte hänt någonting. kommer det en serierapporter från , men vihar missat tåget. Jag läser i tidningsartikel eftertidningsartikel om att vi nu har fåttflaskhalsproblem. Jag tror inte att vi är riktigt därännu, men det börjar synas när man pratar medpersonaldirektörerna på våra industrier.Jag läste i våra tekniska attachéers tidning där VD:nBo Hedberg hänvisar till en SIFO-undersökningfrån 1992, Storföretagens syn på näringsklimatet.Där står det: Vilka förändringar har störstbetydelse för att företagen skall ökainvesteringarna på fem--?Företagen svarar så här: säger att räntan ärdet viktigaste. ansåg att sänkta lönekostnadervar viktigt. ansåg att tillgång på kapital varviktigt. ansåg att utbud av kvalificeradarbetskraft var viktigt.Så kan den politiska diskussionen och deideologiska stormvindarna leda företagsledarna fel.Jag anser att den i särklass viktigaste flaskhalsen vikommer att ha, och även den viktigaste resursen, ärväl kvalificerad arbetskraft. Där har en storskuld. Vi har missat decennier och backat ijämförelse med våra konkurrentländer. Det kan jaginte lasta för. Men jag kan lastaBörje för att inte ha lagt fram ett förslagsom handlar om kompetenshöjningar.Sedan har vi den gemensamma sektorn, vård ochomsorg. Vi åker ju alla runt på omsorgsinrättningaroch sjukhem. Vi ser att många far illa och att folkligger i korridorerna. Jag ser Yrkesinspektionensföreläggande komma på våra lasarett och inte påvåra tunga industrier. Det är en del i hur mansvälter ut den kommunala sektorn. Sedan sägs detibland att de har ett gott finansiellt netto. De harinte pengar. De vågar inte budgetera. De avskedarpersonal.Regeringen har i någon mån biträtt förslagen frånoss och Socialdemokraterna om att gå in medutbildningsinsatser. Men det är inte tillräckligt.Mängder med människor har fått gå. 10 000-talsmänniskor har fått gå från vård, omsorg ochutbildning. Situationen blir sämre och välfärden gårförlorad för barn och sjuka. Rehabiliteringen ochföretagshälsovården förfaller och arbetsmiljöernaförsämras.Jag satt för någon timme sedan och läste rapportentill socialförsäkringsutskottet från professor vid omförtidspensioneringen. Den slutar med ettvarningsord om vad som händer i det svenskaarbetslivet. Denrestriktiva arbetslöshetsförsäkringen ökarutslagningen och restriktiviteten påsjukförsäkringssidan likaså.På punkt efter punkt tas de frågor upp som vi hardrivit här i kammaren, som mekanismer somkommer att stöta ut människor i passivtförtidspensioneringsberoende. Det innebärminskad välfärd och kraftigt ökade kostnader.Därför har vi föreslagit en framtidsfond. Idén är attproduktionen med en mycket litenarbetsgivaravgift, , och vinstdelning, så att vikan ta hand om devalveringsvinsterna, skall bidratill kompetensutveckling, arbetsmiljöförbättringoch rehabiliteringsinsatser. går pengarna tillkapitalägarnas fickor. Med skattesänkningar går dedit i allt stridare strömmar. Detta är inte rimligt,med alla de uppoffringar som löntagarna gör.Ändå är inte frågorna så enkla. Man kan inte sägaatt detta är fel eller Bildts fel. Dethar varit en process . Låt mig nämnakasinoekonomin, så slipper göradet. Det är avregleringarna, skattereformen, denförsämrade ekonomin, misskötseln av högreutbildning, misskötseln av kompetensutveckling,misskötseln av miljö- och energitekniskutveckling -- många sådana frågor. Men det har juförvärrats under denna regeringsperiod.Den nyliberala ledstjärnan har drivit regeringen attnästan enkom syssla med omvänd i fördelningsfrågor. Man har inte bedrivitnågon näringspolitik. De enda pengar som harsatsat framåtsyftande är löntagarfondspengarna, deså förkättrade löntagarfonderna. Det är de endaresurser som har stått till buds.För framtiden är det inte en fråga om att enrepresentant för regeringen och en representant föroppositionen i arbetsmarknadsfrågor strider ochbråkar. Det är inte så enkelt. Det är oerhördastrukturförändringar som sker i vårt näringsliv. Detär oerhörda förändringar med avseende påglobaliseringen av ekonomin. Det är starkaförändringar i demografin när det gäller behovet avvård och omsorg. Produktiviteten ökar lavinartat.För den som har jobbat länge på en industri, somjag har gjort, är det ofattbart. är det knappten tredjedel kvar på mitt gamla bolag i Ludvikajämfört med , men man produceraroändligt mycket mer.Detta kräver nya ansatser. Det kräver myckethögre kompetens. Det kräver att vi förstår attförutsättningarna för jobb i grunden harförändrats. Men det kan inte bestå i att manförsämrar trygghetssystemen och arbetsrätten ochsäger att det nog går bra. Man böjer knä förkapitalkrafter och marknadskrafter och säger: Görvi inte som ni vill, då sticker ni med pengarna. Såkan det inte vara. Pengarna är våra. Jag säger inte att alla skall halika. Men resurserna skall fördelas så att de gynnaralla.En gång i tiden sade man att det var oljepriset somvar orsaken, efter oljeprischocken . I dagär oljepriset lägre realt än vad det var före 1973.Man sade att reallönerna var höga. Reallönerna harsjunkit kraftigt i hela sedan början av 70-talet.Man säger att produktion gör att viimporterar ihjäl oss. De slår ut oss. Det är inte sant.Inom OECD-området har importen från dessa s.k.tigrar ökat från till . Mycket av dettakommer fram i rapporter från , EG osv.Men ideologiseras allt. Och så kommerdet att bli inte en svensk debatt utan eninternationell debatt. Det blir kapitalägare ochmarknadskrafter å ena sidan och demokratiskarörelser å andra sidan. Låt mig bekänna att i dendiskussionen ställer sig påvälfärdens och demokratins sida.Det kommer att vara oerhörda svårigheter att lyftaSverige sysselsättningsmässigt. Jag hoppas att dendiskussion som har kommit i gång om den nyateknologin, om distansarbetets möjligheter,möjligheterna till flexiblare och kortare arbetstidskall kunna ske inom ramen för en demokratiskutveckling. Annars ligger vi illa till, vi demokrateroch vi som håller jämlikhet och delaktighet högtsom värden för samhällsutvecklingen.Det är svåra frågor. Det kommer att krävas stortarbete. Det kommer att sättas i gång en storutredning i . Men vi kan inte vänta på det.Det är viktigt att de steg som tas fr.o.m. nu tas iriktning mot högre kompetens, flera jobb, bättreomsorg, miljöteknikutveckling, kortare arbetstid,utvecklande och goda arbeten med större innehålloch inte mot starkare marknadskrafter, ökad maktför kapitalägare, en minskad trygghet för deanställda och krossade fackföreningar.Jag menar att regeringen har beträtt en fullständigtfelaktig väg, som jag egentligen inte tror att BörjeHörnlund, med sin bakgrund, tycker om. Men hanhar hamnat på tåget. Jag hoppas att vi, tillsammansmed svenska folket, skall plocka av honom från dettåget. Då skall också komma i ett bättreläge när det gäller sysselsättning och välfärd.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.30.4 § (forts.) Den ekonomiska politiken ochslutlig budgetreglering för /95(forts. FiU20)Anf. 129 ():Herr talman! När vi nu diskuterar finansutskottetsstora betänkande kan vi konstatera attarbetsmarknadspolitiken upptar ett rejält avsnitt,rent av dominerande jämfört med andraverksamhetsområden. Det är inte så underligt,därför att arbetsmarknadens roll är stor och tungför hela samhällsekonomin men också för enskildaoch deras sociala funktion.Vi har kunnat konstatera i debatten attarbetslösheten är alldeles för hög. Ända sedan1990, då vi till följd av industrinedgång förlorademarknadsandelar med konkurser i spåren av 1980-talets vilda bank- och fastighetsspekulation, har detvarit en kraftig nedgång i arbetslivet och en rejältstigande uppgång i arbetslöshetstal, en uppgångsom har sträckt sig ända fram till denna vårvinter.När det gäller att få en fungerande arbetsmarknadbehövs det, som jag nämnt tidigare, trerejäla pelare. Den ena är den aktivaarbetsmarknadspolitiken. Den andra är detpositiva näringsklimatet. Den tredje är sundastatsfinanser.Det behövs en sanering av statsfinanserna, ettfortsatt sparande och inkomstförstärkningar avskilda slag. Näringspolitikens område kan deterinras om de förbättringar som har skett för olikaformer av företagsamhet, de stödformer som finnsför nyanställning, det generella anställningsstödetför dem som nyanställer under det här året,satsning på regionalpolitiken, pånäringsverksamheter och på kvinnligt företagande.På den aktiva arbetsmarknadspolitikens områdehar det tillkommit en rejäl arsenal åtgärder somregeringen har föreslagit under den här perioden:ungdomspraktiken, akademikerpraktiken, detgenerella anställningsstödet, invandrarpraktiken,rekryteringsstödet som inte är något nytt men somaktualiserats mera, lönebidragen för handikappadeoch ROT-insatserna.När vår värderade ordförande iarbetsmarknadsutskottet talar om attsocialdemokraterna har ett bra program, får manändå erinra sig att socialdemokraterna har varitförvånansvärt konservativa och hållit sig till gamlaregelverk, också sådana som inte visat sig särskiltframgångsrika. Därför kanske jag inte kan hållamed om omdömet att programmet ärframåtsyftande och progressivt.När det gäller regionalpolitiken varsocialdemokraterna negativa till både 800-miljonerssatsningen på näringspolitiken och detkvinnliga företagandet. Det stämmer inte riktigtmed de höga betyg som satte på densocialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken ochde konkreta åtgärderna. beklagar attvi från regeringspartiernas sida inte har tagit tillvara hela arsenalen, skulle jag vilja fråga vad förslags tulipanaros som vi missat.Det är också viktigt att säga att en grundläggandetanke som vi ofta för fram från liberalt håll är attarbetslöshet aldrig får bli ett medel i denekonomiska politiken. Arbetslöshet är alltid slöserimed resurser. Det gäller såväl mänskliga somekonomiska resurser.Erfarenheter från andra länder visar att det är svårtför långtidsarbetslösa att komma tillbaka tillarbetsmarknaden. Hög arbetslöshet riskerar därföratt bli bestående även i tider av högkonjunktur.Jag nämnde tidigare att arbetsmarknadspolitiken ärdet nödvändiga komplementet till den allmännaekonomiska politiken. Dess huvuduppgift är attunderlätta för de arbetssökande att snabbt hitta ochta arbete på den öppna arbetsmarknaden samt atthjälpa arbetsgivarna att fylla vakanser.För att en individ inte skall hamna i denåtervändsgränd som långtidsarbetslöshet innebärmåste alla aktiva åtgärder prövas. Passivtkontantstöd skall bara tillgripas som en sista utväg.Det är därför angeläget att varje person som blirarbetslös snabbt kan ges en chans att kommatillbaka till arbetslivet. Detta innebär attarbetslinjen måste hävdas i alla lägen.Herr talman! Under den gångna mandatperiodenhar regeringen tvingats föra en förhållandevis hårdekonomisk politik till följd av det svåra ekonomiskaläget. Trots detta har insatserna påarbetsmarknadspolitikens område varitomfattande. Vi ser allt fler tecken på att envändning i den svenska ekonomin är på gång. Trots att nedgången i sysselsättningen harvarit dramatisk under den ekonomiska krisen kanvi se tydliga tecken på att utvecklingenäven på arbetsmarknaden vänder.Antalet arbetslösa var för första gångensedan april 1990 lägre än året innan. Inomtillverkningsindustrin ligger antalet nyanmäldaplatser på en betydligt högre nivå.Under de senaste månaderna har antalet arbetslösaoch personer i åtgärder minskat med flera tusenpersoner.Den kanske mest glädjande noteringen är attantalet varsel dramatiskt har minskat. Man får gåtillbaka till 1975 för att finna lägre varseltal inomtillverkningsindustrin.Kraftfulla satsningar på arbetsmarknadspolitikenbidrar till att hålla nere den öppna arbetslösheten.Den öppna arbetslösheten har sjunkit under desenaste månaderna.Det är också värt att notera att regeringens åtgärdatt underlätta anställning har rönt framgång. Dejusteringar som skedde i lagen omanställningsskydd, LAS, syftade till att underlättatillfälliga anställningar. Det är därför glädjande attden kategorin jobb ökat mycket kraftigt, eller medca 75 000 personer i fjol.Herr talman! Jag har också en förhoppning attförslagen i det betänkande somarbetsmarknadsutskottet för några minuter sedanjusterade -- Förslag till arbetslöshetskassa -- kanförverkligas genom morgondagenskammarbehandling. Vi från har varitmed och drivit på för att få fram en allmänobligatorisk arbetslöshetsförsäkring. att många arbetslösa tidigare varit hänvisadetill låga ersättningsnivåer, eftersom de har valt attinte vara med i någon etablerad a-kassa. Dessaarbetslösa kan nu få en i förhållande till sinainbetalningar via skattsedeln skälig ersättning.Därmed förbättas situationen för dem, samtidigtsom trycket på kommunernassocialbidragskostnader minskar.Genom ungdomspraktiken och satsningar påutbildning av olika slag skapas också godamöjligheter för ungdomar att trots arbetslöshetenundvika passivisering. Många unga har under desenaste åren kunnat förbättra sina möjligheter tillinträde på den reguljära arbetsmarknaden närkonjunkturen vänder.Jag tror att det är väldigt viktigt att rusta sig för enhögkonjunktur. Det är oerhört angeläget. Därförär det bra att det görs så stora ansträngningar föratt nå fram till höga utbildningstal och för att satsapå fortbildning.För de arbetslösa har ALU varit, och är,ett kraftigt instrument för att få in människor i enmeningsfull verksamhet, som mångaarbetsuppgifter, som annars kanske inte hade blivitutförda, blir gjorda.Arbetslösa invandrares möjligheter att få kontaktmed arbetsmarknaden kommer att förbättras dåden nu beslutade invandrarpraktiken införs. Medledsnad måste jag konstatera att vi fick drivaigenom detta utan att Socialdemokraterna ställdesig bakom det förslaget.Herr talman! För att ytterligare påskynda denpositiva utveckingen på arbetsmarknaden är detviktigt att även arbetsgivarna tar ett större ansvar.Speciellt oroväckande är den ökning av antaletövertidstimmar som har kunnat konstateras påsenare tid. var andelen övertidstimmar iindustrin . Det kan inte nog poängteras attarbetsgivarna i denna situation måste ta ett störreansvar för att minska arbetslösheten och ge flerarbetslösa riktiga jobb.Det borde vara mycket intressant för arbetsgivarnaatt nyanställa, då det aldrig har varit så förmånligtatt utöka personalstyrkan som nu.Därför vill jag upprepa den fråga som jag ställde tillarbetsmarknadsministern i går, vilken det inte gavstillfälle att besvara. Vad gör regeringen för attändra attityden hos företag och andra arbetsgivare,så att de engagerar sig i en mer aktiv nyrekryteringän vad som just nu är fallet?Regeringen har i och för sig medverkat till att skapaett sunt klimat för företagen och företagarna genomen rad åtgärder och förändringar. I och med dettahar staten serverat företagen en rad instrument föratt underlätta nyrekryteringen. Men, herrarbetsmarknadsminister, jag tror att det behövs etts.k. politiskt psykologiskt tryck för att de skallaktivera sig, eftersom varje nyanställning som kantidigareläggas är en stor vinst för hela samhället.Herr talman! Med detta ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan i det betänkande som vi justnu behandlar.Anf. 130 () replik:Herr talman! tycker att detsocialdemokratiska alternativet inte innehållerförslag som man kan satsa på. Han säger också attdet är ett förslag som bygger på gamla tankar ochidéer.Detta tyder ju på att inte har läst desocialdemokratiska förslagen, t.ex. detsocialdemokratiska förslaget om ungdomsprogramsom skulle ge 70 000 ungdomar arbetstillfällen ochytterligare ett tiotusental antal ungdomar möjlighettill fortsatt och fördjupad utbildning, möjlighetertill utlandspraktik, möjligheter till särskiltanordnade arbeten och möjligheter tillutvecklingsår hos kommunerna för de allra yngstaungdomarna, dvs. de som just nu har det somsvårast.Timmen är sen, och jag tror inte att jag kanövertyga just nu i elfte timmen ellerfem i tolv, men han kan ju ändå läsa vårt förslag iefterhand. Det blir ju nya möjligheter att fortsättadebatten.Jag vill upprepa den fråga som jag ställde i mittinledningsanförande. Utskottets majoritet har jutillstyrkt regeringens förslag angåendearbetsmarknadspolitiken, att hålla inne en mycketansenlig summa pengar, dvs. att man har ökatfinansfullmakten till 4 miljarder. ochövriga i utskottets majoritet säger att det är bra attpengarna ligger där, därför att det gör det möjligtatt ha en flexibel arbetsmarknadspolitik som gör kan öka volymerna när man behöver det.Jag frågar : Anser inte man behöver dessa pengar för de 130 000ungdomar som är utan någon som helst form avaktivitet eller sysselsättning? Anser inte ElverJonsson att man behöver pengarna till de 133 000långtidsarbetslösa som inte har någon möjlighet attfå en tillräckligt god bas för att konkurrera påarbetsmarknaden?Hade jag varit , skulle jag ha vänt migtill och sagt: Använd nu dessapengar !Det är nu de behövs. Det är , när det finns enmöjlighet till uppgång, som man skall se till röjaundan de flaskhalsar som bl.a. Hans Anderssonberörde här tidigare.Anf. 131 () replik:Herr talman! Jo, visst har jag läst densocialdemokratiska motionen. Även om det låterlitet vanvördigt får jag säga att det till stora delarvar gamla skivbekanta. De åtgärder somsocialdemokraterna föreslår påminner ju mycketom flera tidigare åtgärder som inte har gett särskiltstort utbyte. Att upprepa dem tror jag inte löser deönskningar som i och för sig är högst legitima, attfler ungdomar skall få jobb. Erfarenheten säger attde inte har gett önskat resultat.Jag beklagar närmast att man frånsocialdemokratiskt håll har varit så oerhört rigidnär det gäller att bromsa förslag från regeringen.Det gäller invandrarpraktiken och det gällerungdomspraktiken, som man var emot och somman nu vill dra ner på. Det var till att börja medGAS, men där anslöt man sig så småningom.Akademikerpraktiken är ett annat exempel, därman från socialdemokratiskt håll har varit negativ.Vidare kan det gälla att göra en extra satsning påkvinnornas företagande, vilket föreslås i dettabetänkande. Men Socialdemokraterna uppreparsitt motstånd mot sådant. Därför vidhåller jag attSocialdemokraterna inte har gått i bräschen förnya, intressanta och progressiva förslag somradikalt skulle kunna förbättra situationen.Sedan till frågan om det är rimligt att hålla innemedel. Det är klart att vi parlamentariker är litetotåliga. Särskilt gäller det om man tillhöroppositionen. Jag har upplevtliknande situationer där den socialdemokratiskaregeringen har sagt: Ni får lugna er litet grand ochavpassa det här över året så att det kommer vid rätttidpunkt.Vi har ju erfararenhet av rejäla överskott på olikakonton som har kunnat disponeras för andra sakermen som inte fullt ut har kunnat användas.Självfallet får regeringen ta sitt ansvar när det gälleratt hantera finansfullmakten.De långtidsarbetslösa apostroferas här. De ärnaturligtvis fortfarande för många. Men det ärväldigt positivt att antalet långtidsarbetslösa nu harbörjat krympa. Det här är den svåraste biten föross.Anf. 132 () replik:Herr talman! När det gäller det senaste som ElverJonsson sade skulle jag nog vilja att han talar om påvilket sätt andelen långtidsarbetslösa minskar. Detär ju tvärtom så att de blir fler.Elver säger att Socialdemokraterna ärmotståndare till det som radikalt skulle förbättrasituationen. Men på vilket sätt hararbetslivsutveckling, ungdomspraktik och en delandra förslag här som den borgerliga majoritetenständigt har ändrat förutsättningarna för radikaltförbättrat situationen för de 500 000--600 000personer som är arbetslösa i ?Problemet, , är att den borgerligamajoriteten har övergett de inslag i en aktivarbetsmarknadspolitik som långsiktigt gergrundstommen. Vi har sagt att arbetslivsutvecklingskall vara en sistahandsåtgärd. Regeringspartiernahar fört över denna till området förstahandsåtgärd.Jag vill återigen fråga : Hur mångaungdomsarbetslösa och hur mångalångtidsarbetslösa skall vi få innan att de pengar som finns reserverade användstill åtgärder för dessa människor och för att de skallkunna komma tillbaka till arbetsmarknaden? Vihar 133 000 långtidsarbetslösa, och 133 000ungdomar skall ut på arbetsmarknaden.Det socialdemokratiska ungdomsprogrammet,, är ett utomordentligt bra, konkretoch finansierat program för att ge unga människormöjligheter till långsiktig utbildning och till en fastförankring på arbetsmarknaden.Anf. 133 () replik:Herr talman! frågar: Vad har löstsmed de åtgärder som finns? Jag skulle viljavända på det hela och säga: Tänk bortungdomspraktiken! Tänk bort ALU-insatserna!Tänk bort invandrarpraktik ochakademikerpraktik, för att ge några exempel! Ellerkom ihåg att Socialdemokraterna egentligen hargjort uträkningar beträffande nysatsning påkvinnligt företagande och att det nu lagts ut nästan1 miljard kronor på mindre företagsamhet ute ilandsorten, också i södra delen av landet. Tänk bortvad jag här har nämnt! Situationen skulle då havarit utomordentligt svårare. Det råder inget tvivelom att det alltså handlar om mycket bra insatser iett exceptionellt svårt läge.När det gäller de långtidsarbetslösa har jag lästinnantill i AMS pressmeddelande. Där står det attantalet långtidsarbetslösa minskade jämfört med april och att det var 5 000 färrearbetslösa jämfört med . Det är framför allt iåldersgruppen 25--54-åringar somlångtidsarbetslösheten minskade -- så långtArbetsmarknadsstyrelsen.Till sist: Åtgärder är naturligtvis bra. De bäggeandra bitarna har jag nämnt, dvs. den positivanäringspolitiken och sunda statsfinanser. Den bästainsatsen är ju fler jobb. Vi har den paradoxalasituationen, herr talman, att arbetslöshet inte berorpå brist på arbete. Det är andra saker vi har bristpå: brist i organisationen, brist på lönsamhet, bristpå offentliga kassors förmåga att köpa upparbetskraft.Jag tror att 1990-talets stora bristvara om ett par årkommer att vara den utbildade arbetskraften.Därför är det så viktigt med fortbildning ochutbildning.Fältropet, som jag hoppas attarbetsmarknadsministern kan instämma i, är att vitill företag och andra arbetsgivare säger: Nyanställ,och gör det nu!Anf. 134 ():Herr talman! Den ekonomiska kris varitinne i har givit dramatiska effekter,inte minst på sysselsättningen. harantalet sysselsatta minskat med flera hundra tusenpersoner.Få av oss kunde ens i våra mörkaste stunderföreställa oss denna utveckling för bara ett par årsedan.