prot · GH0963 · 1994-02-18 00:00:00 — Det är mycketmärkligt, tycker jag.Nu vet jag att försöker förhandla omatt vi inte skall behöva betala någon avgift alls detförsta året. Men om det blir så vet vi ju inte. Jagförstår inte att det inte ens i någon brödtext finnsnågot som säger att det är möjligt att de härsiffrorna inte stämmer, eftersom ett medlemskapfaktiskt kommer att kosta pengar.Den fråga som jag tycker är mycket berättigad attställa är naturligtvis: Var skall de 20 miljardernaeller de 50 miljarderna tas? Det går inte attbara hänvisa till dynamiska effekter. Jag var på endebatt i går där jag fick höra precis samma sak: Menmeningen med medlemskapet är ju en ökad tillväxtoch ett ökat välstånd. Meningen ja -- men om detinte blir så, om det blir minus? Så har det sett ut påden inre marknadens område och i de europeiskamedlemsländerna . Om det blir minus ivartenda medlemslands statskassa och omarbetslösheten ökar, vad skall vi göra då? Var skallvi ta pengarna?Jag är mycket orolig för att det blir ytterligareminskade offentliga utgifter. I klartext blir detmindre statsfinansierad barnomsorg, äldreomsorg,föräldraförsäkring, sjukförsäkring och pensioner.Där kommer pengarna att tas. Det är inte särskiltlyckat.Anf. 19 ():Fru talman! Som socialdemokrat och positiv till ettsvenskt medlemskap i tycker jag att det ärviktigt att slå fast några saker även i den här typenav debatt. Jag tycker att man bör fråga sig om vianser att det är viktigt att vara med i ett samarbetesom faktiskt existerar mellan våra grannländer.Vi har problem i . Våra problem har vigemensamt med våra grannar i . Dethandlar om arbetslöshet, det handlar ommiljöproblem och om budgetunderskott. De härproblemen kräver gemensamma lösningar. Men vihar olika syn på vilka lösningarna är beroende påvilken ideologi vi företräder. De medel ellerverktyg som finns menar jag att det är viktigt att vitar till vara. Om man inte tar till vara de medel somexisterar , måste man hitta nya medel. Dåmåste man allvarligt fundera över vilka dessa i såfall skulle vara.Såvitt jag förstår förekommer den debatten ganskasällan, även bland dem som tycker att vi skall säganej till ett medlemskap.Det har hävdats här att den svenska ekonominskulle urholkas. Vi skulle betala medlemsavgift ochdessutom skulle vi betala mellan 50 och upp till 130miljarder ytterligare sägs det ibland för att få varamed i denna exklusiva klubb.Det här är som jag ser det obelagda påståenden.Enstaka personer, men också grupper, har hävdatatt om blir medlem i EU kommeralkoholkonsumtionen att öka. Det hörde jaghäromdagen. Det skulle i sin tur göra attsjukvårdskostnaderna ökar och att vi därigenom fårett sämre budgetläge. Detta är hypoteser som detär mycket svårt att belägga. Jag tycker faktiskt attvi måste ta dem för hypoteser.Vi måste nämligen välja väg . Vilken roll skall vispela i ? Skall vi vara med och aktivtpåverka den ekonomiska och politiskautvecklingen? Eller skall vi stå vid sidan av ochanpassa oss till utvecklingen runt omkring oss?Vi kan inte vrida klockan tillbaka och stängagränserna för det samarbete som ändå finns utan attdetta i så fall får allvarliga återverkningar på våroch våra grannars välfärd.EES-avtalet är inte tillräckligt. Det ger oss inte ettpolitiskt inflytande. Det ger tillträde till denvästeuropeiska marknaden, och det är i och för sigbra. Men avtalet ger oss inte något politisktinflytande. Det ger oss heller inte något inflytandepå miljöpolitiken eller i fredsfrågorna, som tidigarediskuterats.Att man inte skall föregripa förhandlingsresultatvet jag, inte minst som jag varit facklig förhandlare.Men jag tycker ändå att det kan konstateras attmiljöresultatet var oerhört positivt,också betraktat i ett socialdemokratiskt perspektiv.När det gäller de krav som vi ställt påförhandlingarna är resultatet mycket bra. Detmåste jag i rättvisans namn säga.EU är inte perfekt -- det skall alla veta. Jag skallcitera vad sade 1920 infördiskussionen om ett svenskt medlemskap iNationernas förbund:''Skulle vi nu då draga oss tillbaka, skulle vi vägra ivändningen, skulle vi säga, att därför att det och deticke är såsom vi helst skulle önskat -- men det kanbli bättre ifall vi arbeta gemensamt i denriktningen! -- så ämna vi nu tveka, vi ställa ossutanför, vi kunna icke gå med i förbundet? Nej, ensådan politik måste jag säga är hopplöshetens ellerlättsinnets -- jag kan för min del varken gilla det enaeller andra. ''Detta sades alltså av 1920, menjag tycker att det gäller även 1994.Anf. 20 Statsrådet ():Fru talman! Först några kommentarer medanledning av de olika inläggen och de olika frågorsom här har ställts.För det första vänder jag mig till Hans GöranFranck, som säger att vi inte har fått några danskasärregler eller undantag. Nej, ,vi har fått svenska särregler och undantag. Vi harformulerat ett stort antal svenska förhandlingskravsom är bestämda utifrån svenska intressen -- inteutifrån danska, norska, tyska eller franskaintressen. Det är intressen som vi i våraförhandlingar skall tillvarata. Det är mot deförhandlingskrav som vi har framfört som vi sedanskall avläsa förhandlingsresultatet.Alla överenskommelser som vi träffar kommer attvara tillämpliga för för att tillgodose våraintressen. De är alltså inte tillämpliga förDanmark -- lika litet som är tillämpligaför oss. Däremot gäller såväl i som iSveriges fall att när det är fråga om tolkningar avEG:s bestämmelser -- sådana är det fråga om i endel fall i överenskommelser och i en delfall när det gäller överenskommelser --är de naturligtvis också tillämpliga på andra länderoch inte alls betydelselösa. Det gäller exempelvisfrågan om unionsmedborgarskap liksomförsvarspolitiken och en del som sägs där i dendanska överenskommelsen.För det andra gäller det remissbehandlingen. Helaresultatet av förhandlingarna -- alltså alla delar,med allt bakgrundsmaterial tillgängligt -- kommeratt remitteras. Vem som helst har rätt att yttra sigöver vilken del som helst av avtalet. Man kan dåanvända sig av konsekvensutredningarna, av nej-sidans material eller av vilket material som helst.Man kan använda sig av alla typer avexpertutredningar. Det finns enormt många på dethär området. Allt detta kan man använda sig av föratt bilda sig en egen uppfattning om avtalet och omde villkor som vi har förhandlat fram. Detta kanspeglas i remissopinionen. Jag kan försäkra attremissopinionen och de remissyttranden som ärtillgängliga också kommer att speglas i denproposition som i sinom tid föreläggs riksdagen.Här finns alltså alla möjligheter förremissinstanserna att uttrycka sina åsikter.Remissbehandlingen är en naturlig del avförberedelsen inför den proposition som kommeratt presenteras. Den departementspromemoriasom vi skall låta cirkulera så snart förhandlingarnaär klara kommer att ge möjligheter när det gälleratt avge just de yttranden som frågar : Är EES-avtaletingenting värt? Jo, det är det visst! Hans GöranFranck är inte omedveten om att jag själv harförhandlat fram detta avtal under ensocialdemokratisk ledning. Jag är stolt över detavtalet och tycker att det är ett bra steg i riktningmot ett närmare samarbete med EG. Att det sedanpå flera punkter är otillräckligt -- där håller jag medInes Uusmann -- är något som icke förtar intrycketav och inte påverkar min bestämda uppfattning attEES-avtalet är ett bra steg i rätt riktning. När delarav nej-sidan vill riva upp menar jag attdet innebär ännu ett grundskott mot den svenskaekonomin.Jag vet faktiskt än i denna dag inte var GudrunSchyman och står i den här frågan.Ni motarbetade arbetetpågick. Sedan har ni svävat på målet. har nisagt: Ja, vi kan behålla avtalet någon tid. Undertiden skall det ses över.Men sedan har i en intervju sagtatt avtalet skall rivas upp -- i varje fall sade honnågonting i den riktningen. Jag ställer då frågan:Vad är uppfattning, och vad ärVänsterpartiets uppfattning i den här frågan? Jagundrar alltså: Skall bestå, eller skalldet inte bestå?Sedan till frågan om hur allt det här skallfinansieras. Vad säger är riktigt.Det grundas på de uppgifter som vi har givit,nämligen att bruttokostnaden är ca 20 miljarderkronor. Vi får se vad slutsumman blir. Menbruttokostnaden kommer att vara ungefär nämndabelopp.Vi kommer att få ett återflöde om istorleksordningen , alltsåungefär hälften av utgifterna. Det här är enförhandlingsfråga. Vi kommer att kunna bedömadetta bättre när förhandlingarna avslutats. Exaktvet man inte hur det blir. Det beror ju på hurduktiga våra forskare, våra utbildningsansvariga,våra studenter osv. är när det gäller att komma iåtnjutande av de möjligheter till EU-finansieringsom avtalet öppnar. Vad som återstår är en summaom 10 miljarder kronor.Det finns många omedelbara fördelar med ettmedlemskap, vilka ligger utanför de direktakostnaderna. Minskningen av kostnadernabeträffande gränskontroller uppskattas i enutredning till . Om viåstadkommer en sänkning av räntan med 1 %svarar det mot redan fråndet första året. Därmed skulle praktiskt taget alltvara finansierat redan det första året.Till detta skall de dynamiska effekterna läggas, ochde är avgörande. ökning avbruttonationalprodukten motsvarar 15 miljarderkronor. Sedan kan man diskutera hur mycketsnabbare, med hur många procent, den svenskaekonomin växer under låt oss säga en fem- ellertioårsperiod.Gudrun frågar vad som händer medfinansieringen om det inte blir så bra. Men jagfrågar : Hur skall vi finansieraföräldraförsäkring, pensioner, barnomsorg osv. närdet gäller de sociala trygghetssystemen i enstagnerande ekonomi -- det är ju vad vi har haft?Anf. 21 ():Fru talman! Om vill veta hurVänsterpartiet har tänkt finansiera en bibehållennivå i föräldraförsäkringen, en återställning av a-kassan och en höjning av pensionen för de sämstställda pensionärerna kan han läsa vår ekonomiskamotion. Där har vi finansierat sådana åtgärder fulltut.När det gäller skall jag gärna ge ettsvar. Vi motsatte oss därför att detfinns uppenbara svagheter i detta avtal. Det finnsdemokratiska underskott, som det heter, i . har ju inte möjlighet attsjälvständigt stifta egna lagar om dessa strider motde lagar och regler som finns inom den inremarknaden i vissa delar.I dag har vi . Det är grunden fördet samarbete som vi har med den europeiskaunionen. Vi tycker fortfarande att delar av avtaletär dåliga, och vi kommer att verka för att kritiken idet avseendet förs fram och för att avtalet i dedelarna kan omförhandlas. Det är vår position. Detsom är dåligt skall vi alltså försöka göra bättre.Avtalet existerar således, och det är utifrån dengrunden som vi skall arbeta när vi fortsätter vårtsamarbete med den europeiska unionen efter ettnej i folkomröstningen. Det är vår inställning idetta sammanhang.Jag tycker inte att det finns någon faktiskt grund förresonemanget om ekonomin -- om att det blirdynamiska effekter. Det rör sig om påståenden, omett tyckande och om förhoppningar. Det finns ingafakta i målet som kan styrka detta. Därför tyckerjag att man skall vara ärlig och säga att vi utifrån deolika siffrorna inte kan säga hur det blir men att vikan ha en förhoppning om hur det blir.De flesta ekonomer, , är faktisktöverens om att det som gäller ekonomin ärtillgodosett genom . Det blir inte någotytterligare när det gäller det ekonomiska utfalletvid ett medlemskap. Vad vi gör är ju att vi går in ien ekonomisk och monetär union. Vi träder in inågot som har en gemensam valuta och engemensam centralbank. Vi deltar i utformningen aven ekonomi där vi själva inte harhandlingsutrymme och inte heller själva kanbestämma i den omfattning som vi kan göra.Skillnaden mellan och ett medlemskapär alltså att vi frånsäger oss beslutanderätten imycket större och viktigare frågor än vad rör. Det gäller då den ekonomiskapolitiken, målet för den ekonomiska politiken samthela utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken.Detta är väldigt mycket mera än det som innefattasi EES-avtalet.Jag har ännu inte fått några svar. Var skall alltsåpengarna tas? har inte svarat på denfrågan, utan det hänvisas till dynamiska effekter.Vidare talas det om förhoppningen att det här skallleda oss in i en situation med ökad tillväxt. Jagtvivlar mycket starkt på detta.Anf. 22 HANS ():Fru talman! Det låter bra när talarom att vi skall tillgodose svenska intressen. Men detär inte det som är poängen i denna diskussion.Är det så att vi skall få bindande undantag för atttillgodose svenska intressen? Däri ligger poängen.På den punkten kan inte ge ossbelägg för att vi får de bindande undantag som kangälla inför . Jag tycker att UlfDinkelspiel, som ju har talat omEuropadomstolens betydelse i det här fallet, bordekunna klara ut att det i detta avseende finns ettproblem och en svaghet. Det går inte att bara sägaatt vi inte skulle ha intressen liknande Danmarks.Vi har i högsta grad intresse av att få igenomundantag när det gäller försvarsfrågan,valutaunionen, EU-medlemskapet ochoffentlighetsprincipen.Dessutom finns det naturligtvis också mycketspecifika svenska intressen. På den punktenförefaller komma till korta när det gäller deviktiga Norrlandsintressena.Vad är då alternativet här? Ja, alternativet är heltenkelt att har gått alldelesför långt. Det borde omförhandlas. Ju störreopinionen mot är, desto störreförutsättningar finns det i sammanhanget. Dåskulle man komma in på en mycket mera fruktbarlinje. Det handlar då om att få ett europeisktsamarbete i nivå med behoven -- ett samarbete somskulle kunna bli ett allomfattande europeisktsamarbete.När det gäller det som har sagt omremissbehandlingen vill jag bara säga att jagmycket väl vet att det finns en rad möjligheter attge sin åsikt till känna. Det skall vi också göra -- ochmånga kommer göra det. Ändå tycker jag att det ären svaghet att det inte blev en ordinarie, sedvanligoch allsidig remissomgång här. Jag vidhåller alltsåmitt krav på denna punkt och menar att regeringenbör ompröva detta.När det gäller frågan om finansieringen är UlfDinkelspiel oss svaret skyldig. Han talar om ettvisst återflöde. Men en del av detta återflöde går juinte till statskassan, utan det går till företagen.Erkänn, , att det är ett ekonomisktproblem! Hur skall då detta lösas? Den frågan kanUlf kanske inte svara på , men jagtycker att vi borde kunna få en annan typ av svar.Anf. 23 ():Fru talman! Det finns vissa ord som man inte böranvända, det har vi lärt oss. Dynamiska effekter ärett sådant uttryck som inte har en så bra klang efterdet som hände med skattereformen. Men vad är dådynamiska effekter egentligen? Jag skulle viljauttrycka det så här, och jag undrar om statsrådetställer upp på den förklaringen: Vi bör fråga oss hurvi bäst bekämpar vår kris. Gör vi det ensamma ellerskall vi göra det tillsammans med andra? Svenskaföretag har satsat iinvesteringar som har gett 250 000 nya jobbutomlands. har samma svenska företagminskat antalet jobb i med 70 000.Detsamma gäller när utländska företag väljer varde skall investera. De investerar inte i föratt skapa nya jobb. De köper upp. I och meddeprecieringen är det väldigt billigt att köpa uppsvenska företag -- det är rent av rea på dem just nu.Men det leder inte till att sysselsättningen i Sverigeökar, utan den framtida sysselsättningen finns inomden inre marknaden, och integrationen förstärkerdenna utveckling.Även om vi tycker att det är viktigt -- och det tyckerjag som socialdemokrat att det är -- att föra kampenför full sysselsättning, kan vi inte göra det enbart iSverige. Vi kan inte heller föra kampen förarbetsrätt, det goda arbetet och den godaarbetsmiljön enbart i . Det kan vi bara göratillsammans med andra likasinnade länder i ettstörre område i Europa.Vårt ekonomiska problem i grundar sigframför allt på den höga arbetslösheten. Det är detabsolut största problemet som vi har.Arbetslösheten leder till att statens finanser gröpsur, och det blir allt svårare att få bra lån. Detta ärgrunden till att också vår välfärdsbas gröps ur.Genom ett medlemskap kan vi få möjlighet attförsvara den ekonomiska basen. Då kan vi också fåbehålla välfärdssystemen och en stor offentligsektor.Det handlar också om politik och ideologi; hur vivill utforma framtiden. Ett medlemskap handlarom de möjligheter som vi bör ta till vara.Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill först till att jag inte förstår hur han med sin juridiskabakgrund och skolning inte kan undgå att göra endistinktion mellan bindande överenskommelseroch det förhållandet att en överenskommelse kanprövas i domstol. Vi har utverkat ett antalöverenskommelser som läggs fast i fördraget.Dessa är bindande för parterna. En annan sak är attde liksom alla andra regler och överenskommelserkan tolkas i domstolen. Men, ,en bindande överenskommelse som har ingåttsmellan två parter och som vid fall av olika tolkningkan gå till skiljedom, är inte det en bindandeöverenskommelse? I annat fall har vi helt olika synpå vad som binder parterna. Vi har uppnåttöverenskommelser med EG som läggs fast ifördraget, och i sista hand kan de prövas idomstolen. Men det kan också gälla väldigt mångaandra överenskommelser som är av bindandekaraktär. Däri ligger ett skydd för parterna, att dekan få sin rätt prövad i högre instans.Hans Göran sade att Norrlandsintressenainte kommer att tillgodoses. Jag skall inte härspekulera, och jag medger att detta -- som mångaandra frågor -- är en besvärlig förhandlingsfråga.Men varför vara så säker, ?Sedan sade att han skulle viljase delar av omförhandlade.Detta kan väl också gälla andra regler. Jag är denförste att säga att jag inte tycker att allting i EU ärbra. Det finns mycket som jag skulle vilja ändra på.Men jag ställer frågan: Hur påverkar vi bäst? Hurkan vi enklast påverka och förändra dessa regler?Hur har -- kanske tillsammans medlikasinnade länder, inte minst övriga nordiskaländer -- bäst möjligheter att påverkautvecklingen? Är det genom att stå utanför ellergenom att vara med och påverka och forma detframtida , i ett EU som omfattar nioav tio västeuropéer och till vilket allt fler länder iCentral- och närmar sig? Det tycker jagär grundfrågan. Skall vi vara med och påverka, ellerskall vi stå utanför och hacka på EU, för det är väldet som är alternativet?Fru talman! Jag skall ärligt säga att jag nästan blirrörd när jag hör försvara , det som hon gång på gång här italarstolen, på gator och torg och i debatter medmig ju har angripit. Detta avtal står hon ochförsvarar och säger att det är så bra jämfört medmedlemskap. Det har sådana förtjänster, sägerhon, så varför behöver vi gå vidare motmedlemskap? kanske stårhär och försvarar medlemskap.Jag blir inte riktigt klok på vad säger om . Hon vill ha enomförhandling eller en översyn. Ja, det kommerständigt att förändras och byggas ut, om vi arbetarvidare på detta. var det ju så, att GudrunSchyman och hennes parti motarbetade det avtalet.Det skulle rivas upp, och många medel användesför att förhindra detta avtal. säger att existerar. Ja, det väl jagockså, men frågan är: Tänker se tillatt avtalet fortsätter att existera, eller tänkerVänsterpartiet arbeta för att det skall upphöra? Jagtolkar det närmast så, att det är fråga om enöversyn, men ett klargörande på den punkten voreönskvärt.Gudrun sade att hon inte fick svar påfrågan hur det hela skall finansieras. Jag uttrycktemig mycket precist. Jag talade om de 20 och 10 ochom möjligheterna till en omedelbar finansiering,t.ex. i form av sänkta räntor -- motsvarar 7miljarder -- samt genom minskade kostnader förgränskontroller och liknande. Sedan använde jagdet olyckliga -- jag erkänner det, --uttrycket dynamiska effekter. Det är bättre attprecisera sig, och jag delar den uppfattningen. Detär fråga om att locka till sig ökade investeringar, attöka konkurrenskraft och på så sättförbättra tilväxten. Som exempel angav jag att 1 %ökad tillväxt ger 15 miljarder kronor.På min fråga om hur vi skall finansierasjukförsäkring, föräldraförsäkring och barnomsorgsvarar : Gå och läs vår motion!Det kan vara bra att ge konkreta svar här också påde frågor som jag ställer. Den fråga som inställer sigär: Hur skall vi klara detta, om vi har enstagnerande och svagare ekonomi? Även omekonomerna har olika uppfattningar om vad ettEU-medlemskap betyder kvantitativt, är detmycket få ekonomer som har någon annanuppfattning än att ett EU-medlemskap kommer attbidra till ökad tillväxt och att det kommer att kostaom vi står utanför. Och det vill jag säga: Deekonomiska modeller som ochhennes partifränder har förordat har ju prövats påmånga håll i . Dessamodeller har inte bara lett till stagnation, utan dehar lett till ekonomisk tillbakagång. Då undergrävshela det sociala trygghetssystemet. Det är faranmed att stå utanför.Anf. 25 HANS ():Fru talman! Det är självklart -- och det behöver juinte ens sägas -- att i den mån som man vidförhandlingarna kan uppnå överenskommelser ärdessa juridiskt bindande. Men det skall alltså varafråga om en ordentlig överenskommelse, som ärskriftligen bekräftad och där det klart framgår vadöverenskommelsen innebär.När jag på nytt läser svar finner jagatt det finns väldigt litet av bindandeöverenskommelser som hittillskunnat redovisa. Det är egentligen bara på en endapunkt och det gäller snuset, vilket harnämnts, som kan tala om resultat.Vidare är det vissa bestämmelser som bara gällerunder en viss övergångsperiod. Kvar står deproblem som jag har berört i min interpellation.Det blir nu svenska folket som får taställning till om man verkligen är nöjd medresultatet. Om hittillsvarande resultat inte blirbättre finns det i dagens läge inga möjligheter attrekommendera en svensk anslutning.Vad gäller frågan om finansieringen gårdiskussionen nu bara runt runt. Sanningen är välhelt enkelt att inte konkretkan redogöra för finansieringen. Vi får väl avvaktaregeringens förslag. Svårigheterna är självfalletmycket stora. Det är väl närmast finansministernsom bör kunna svara på frågorna. Hon har judeltagit i en debatt här men kunde vid det tillfälletinte besvara dem. Vi kan inte säga mer än att vi fåravvakta.Jag vill markera att det är ytterligt viktigt att debåda sidorna i folkomröstningen får likvärdigaresurser. Ingenting är viktigare än ett rättvist utslagfrån svenska folket. Det förutsätter att det blir sålikvärdiga möjligheter som det går att uppnå. Vi vetredan att ja-sidan har en överlägsenhet på grund avatt stora företag m.m. står bakom ja-sidan. Här harregeringen ett ansvar för att det blir en schystfolkomröstning.Anf. 26 ():Fru talman! Eftersom detta är min sista replik villjag passa på att säga att för mig och, som jag tror,för stora delar av den svenska befolkningen är intesamarbete med Europeiska unionensmedlemsländer liktydigt med medlemskap iEuropeiska unionen.Sverige samarbetar med den europeiskaunionen, dess institutioner och medlemsländer i enrad olika frågor, t.ex. forskning, utbildning,handikappfrågor och en massa andra frågor. Detskall vi naturligtvis fortsätta att göra. Och det kanvi göra, även om vi inte är medlemmar. Det ärbefängt att påstå att allt samarbete mellan Sverigeoch Europeiska unionen skulle upphöra om vi sadenej till ett medlemskap. Det gör det naturligtvisinte. Handelssamarbetet t.ex. skulle då fortsättamed som grund.Vi sade nej till , därför att det haruppenbara brister. Det är, som bl.a. DagensNyheters ledarsida mycket riktigt uttryckte det, ettlydstatsavtal. Vi tyckte att bristerna ochnackdelarna övervägde fördelarna. Därför sade vinej.Nu finns avtalet. Vi i får ju rätta ossefter majoritetens uppfattning, men vi kommer attfortsätta att ihärdigt kritisera de svagheter somfinns, lyfta fram dem och försöka att få majoritetför att rätta till dem. Det är det arbete som vikommer att bedriva.Vad gäller finansieringen av medlemskapet hållerjag med om att vi inte får någrasvar. Att det blir en kostnad på 20 miljarder och attvi sedan får tillbaka 10 miljarder är inte sant. UlfDinkelspiel vet att delar av det som vi får tillbakainte går tillbaka till statskassan utan direkt till vissaföretag och jordbruk. Statskassans minus blirfaktiskt ganska stort.Till detta kommer skatteharmoniseringen som inteär ett påfund av nej-sidan, utan den bygger påRiksrevisionsverkets egna uträkningar.