prot · GH0977 · 1994-03-22 00:00:00 — Förslag meddenna inriktning kommer att presenteras i denproposition om lokal demokrati som regeringenkommer att lämna till inom kort.Ungdomsarbetslösheten är detta självklart ett avregeringens högst prioriterade områden, ochregeringen följer aktivt utvecklingen. I motsats tillvad påstår i sin fråga finns det i dagtecken på att ungdomsarbetslöshten är på väg attminska. Arbetslösheten i åldern 16--sjönkunder med nästan treprocentenheter eller 36 000 personer, jämfört meddet tredje kvartalet. Vi kan nu också konstatera attden satsning på ungdomspraktik som regeringengjort varit lyckosam. Enligt en färsk undersökningfår av dem som innehar enungdomspraktikplats fast arbete efterpraktikperioden.Ändå är det fortfarande alltför många ungdomarsom är arbetslösa. Det är viktigt att de under dennatid ges goda möjligheter att utveckla sinkompetens. Regeringen har med anledning avarbetsmarknadsläget därför aviserat ett antalutbildningspolitiska insatser inför nästa budgetår,bl.a. det s.k. tredje gymnasieåret,utbildningsplatser i komvux och inomfolkhögskolan. Regeringen har också aviserat ettflertal nya insatser, bl.a. ett system med''utbildningscheckar'', sommaruniversitet och s.k.trainee-utbildning. Totalt beräknas dessa insatsermotsvara ungefär 77 000 helårsplatser. Regeringenavser att återkomma i denna fråga i samband medkompletteringspropositionen. ägreingångslöner för ungdomar är inte något somregeringen kan besluta om. Ingångslönernabestäms genom förhandlingar mellanarbetsmarknadens parter men är beroendeav hur tillgång och efterfrågan på arbetsmarknadenutvecklas.Anf. 127 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Även jag vill dock instämma iden kritik som framförde när detgäller sättet att svara på frågor. Jag har ungefär1 minut och på mig att ta upp treväsensskilda frågor. Det tycker jag är oerhörtotillfredsställande, eftersom det är viktiga frågor.Det är positivt att regeringen har avlämnat enproposition om ungdomspolitik, och därför har jagvalt att ställa dessa frågor. Det är mindre positivt atten hel del faktiskt saknas i ungdomspropositionen.Det är först och främst det vi skall diskutera. LarsStjernkvist har varit inne på frågan om ungdomarsmöjlighet att få en bostad. Det gäller ocksåungdomars rätt till arbete.Jag skulle vilja ställa en fråga om synen påungdomars möjligheter att göra sig hörda.Regeringen hänvisar till att man inom den närmastetiden kommer att framlägga en proposition omlokal demokrati. Det är bra och viktigt att den fårgenomslag. Om man ser till de åtgärder somregeringen har genomfört, finner man synen attvalfriheten skall dominera framför möjligheten tillbrukarinflytande. Det är en demokratisyn där manså fort ett problem uppstår går ifrån det och väljernågonting annat i stället för att bearbeta problemendär de finns. Regeringen må lägga fram så mångapropositioner den vill , men man harinte gjort något i övrigt.Propositionen domineras av synsättet att vuxnaskall överföra sunda normer och värderingar tillungdomar. Jag måste protestera mot denbeskrivningen, eftersom jag inte tror att denstämmer överens med vad ungdomar tycker ochtänker. Jag tror inte att ungdomar rakt överupplever vuxenvärlden som särskilt sund.Nu har jag på mig för att kommenterafrågan om ungdomsarbetslöshet. Jag konstaterarbara det faktum att det inte föreslås några nyaåtgärder. Det finns inga förslag till konkretaåtgärder för att sysselsättningen inom byggsektornoch den offentliga sektorn skall kunna bibehållasoch för att man skall klara av utbildningsgarantin.Man upprepar bara ungdomspraktiken, trots attdet är en åtgärd som har utdömts avArbetsmarknadsverkets chef. Det är inte särskiltstarkt.Anf. 128 Civilminister ():Herr talman! Jag kan förstå frustrationen över attdet finns så för att besvara de olikadelfrågorna. Jag återkommer gärna i den härdebatten. Man får dock ofta rekommendationen skall lägga ihop flera frågor från sammaperson.Det finns vissa demokratiska ideal i ett samhälle. Vihyllar ett antal sådana ideal i . Dessa idealföds man inte med. De måste aktivt förmedlas frånen generation till en annan. Jag tycker att det äroerhört viktigt att lägga fast det när man talar omen ungdomsproposition. Alla vuxna, inte bara statoch kommun, har ett ansvar när det gäller attförmedla de demokratiska idealen som utgör engrund för hela vårt samhälle. Jag håller helt ochhållet med om att denna kommunikation måstevara ömsesidig. Ungdomar har en kreativitet ochett nytänkande som fortfarande inte stelnat, vilketofta sker hos oss vuxna. Därigenomkan ungdomarna tillföra den vuxna generationennya idéer och ideal. När jag talar om förmedling avde grundläggande värderingarna menar jag dedemokratiska idealen och den etiska grundsynen isamhället. Detta är aspekter som jag tycker måstefå finnas med i en ungdomsproposition. Jag skallsenare återkomma till de olika delfrågorna.När det gäller delaktighet har vi bl.a. vidtagit denåtgärd som jag nämnde när jag tidigare svarade omökat brukarinflytande. Men det görs oerhörtmycket mer. Det pågår ett antal demokratiprojektsom har initierats från , somdet fortfarande heter. På olika sätt görs ungdomardelaktiga i de kommunala besluten. Jag vill gärnata ett exempel från , där en litenoffensiv fritidsförvaltning har visat att den kanpåverka en hel kommun genom att medvetet drivapå utvecklingen. Jag skall berätta vidare i mitt nästainlägg.Anf. 129 ():Herr talman! Det finns självklart ideal som måstefostras fram och där vuxenvärlden har ett ansvar.Jag har inget emot att man poängterar det i enungdomspolitisk proposition. Det tycker jag är enrimlig och bra avvägning. Frågan är bara vilkakonkreta åtgärder som gäller för det motsatta. Jagtror inte att de flesta ungdomar upplever att detstora problemet är att vuxna inte kan förmedla sinavärderingar till ungdomar. Det är tvärtomså att ungdomar upplever att de inte kan förmedlasina värden till vuxna. Det tror jag är ett problemsom inte tas upp.Jag skall nu inte beskylla civilministern för att detinte finns förslag till några konkreta åtgärder på dethär området. Jag tycker inte heller att det finnsnågra konkreta förslag när det gäller att föra övervuxenvärldens normer till ungdomsvärlden. Detfinns bara en lång utläggning om hur viktigt det är.I sitt svar sade civilministern att man inte kandiskutera ungdomslöner. Vid ett flertal olikatillfällen har olika företrädare för regeringen gått utoch talat om vikten av lägre ingångslöner. Ipropositionen poängteras faktiskt att det ständigtskall finnas möjligheter att växla mellanlågavlönade och mera högavlönade yrken. Dettolkar jag som att det är en viktig signal tillungdomarna att det skall finnas ungdomslöner somligger på en lägre nivå.Anf. 130 Civilminister ():Herr talman! När det konkret gäller att geungdomar möjlighet att förmedla sina värderingartill vuxenvärlden vill jag fortsätta att berätta omexemplet från , som jag tycker borde fåmånga efterföljare. I har man antagit ettkonkret samverkansprogram för barn- ochungdomsverksamheten. Man har bildat ettungdomsråd för att se till att programmetförverkligas, och man har skapat en särskildungdomstidning. På en av skolorna i kommunen,Cederbergsskolan, arbetar man med temastudierdär teori och praktik kombineras. Eleverna får ihög grad styra undervisningen själva.Det går alltså att på olika sätt konkret släppa framungdomar och låta dem göra sin stämma hörd. Menjag tror också att enskilda vuxna, inte minstföräldrar, måste lära sig att lyssna på ungdomar. Ettav de stora problemen är att ungdomarupplever att ingen lyssnar på dem när de behöverprata. När det gäller existentiella frågor ochproblem som de kan leva med så har de ingen vuxeni sin närhet som ställer upp och lyssnar. Det tyckerjag är ett mycket stort problem.Anf. 131 ():Herr talman! Det är självfallet ganska svårt attförsöka finna politiska beslut för att ungdomar skallhöras mera och bättre i samhällsdebatten. Det finnsdock åtgärder som man skulle kunna vidta, ochman kan vara kritisk mot att regeringen inte harlagt fram några förslag. Däremot har regeringenlagt fram förslag efter förslag för valfrihet ochmångfald. Det är i många delar en mycket brautveckling. Man har dock nästan inte lagt framnågra konkreta förslag som generellt rör samhälletoch ungdomars möjlighet och t.o.m. ansvar att varamed i den demokratiska beslutsprocessen, ett slagsbrukarinflytande. Det är bra om det kommer. Iförslaget saknas t.ex. de krav på lokalaskolstyrelser som har hörts i debatten. Detborde vara en bra sak att föra fram här.Så till det mera konkreta, ungdomsarbetslösheten.Här kommer inga nya förslag. Det finns inga nyaförslag i ungdomspropositionen. Regeringen harinte aviserat några nya förslag. Det innebär de factoatt man accepterar den öppnaungdomsarbetslösheten på som vi har i dag.Jag tycker att det är synd att vi inte har några jobboch någon utbildningsgaranti.Anf. 132 Civilminister ():Herr talman! Som jag sade i mitt svar harutvecklingen nu vänt. Vi har nått botten. Vi är påväg uppåt. Detta gäller ocksåungdomsarbetslösheten.Jag vågar påstå att detta bl.a. beror på den politiksom den här regeringen har fört. Det skapas nu nyajobb också för ungdomar. Det är viktigt, men jaghåller med om att det finns anledning att ocksådiskutera andra sätt att underlätta ungdomarsinträde på arbetsmarknaden. Det finns högamurar. Det är svårt att komma in på den ordinariearbetsmarknaden. Däremot finns det ett starktskydd när man väl är där.Jag har själv kommit med ett förslag som utreds.Det handlar om att ge ungdomar skattelättnader, iform av en u-skattsedel. Med den skulle de kunnaerbjuda vissa tjänster inom hushållssektorn ochbilda små bolag. Jag tror att det skulle kunnaskapas många nya jobb den vägen.Anf. 133 ():Herr talman! Statistiken kan man självfallet läsalitet som man vill. Man kan konstatera attutvecklingen inte har vänt. Statsrådet säger att detom man jämför kvartal fyra 1993 med kvartal tre1993 har vänt. Vi vet alla att det finns storaskillnader under olika tider av året. Det intressantaär självfallet att jämföra kvartal fyra 1993 medkvartal fyra 1992. Det gör inte statsrådet, avförklarliga skäl. En sådan jämförelse visarnämligen inte alls en sådan utveckling.Det är viktigt för ungdomar att komma in påarbetsmarknaden. I stället för att försöka skapariktiga jobb -- när man har tagit bort jobben förungdomar -- för regeringen fram olika förslag somalla innebär att ungdomar på olika sättsärbehandlas.Det är ungdomar som har drabbats när denborgerliga regeringen har dragit ned påkommunernas och landstingens ekonomi. Det ärungdomar som har drabbats inom byggsektorn närman, precis som mycket riktigtbeskrev tidigare, har dragit ned på byggandet.Ungdomar har drabbats, eftersom de inte har fåttmöjlighet att utbilda sig, på grund av att regeringeninte har tagit fram tillräckligt mångautbildningsplatser.Nu för regeringen fram speciella lösningar, t.ex. attLAS skall luckras upp och att vi skall ha s.k.pigjobb. Detta är inte ett sätt att få ungdomar attkomma in i vuxenvärlden. Det är ytterligare ett sättatt hålla kvar dem i ungdomsvärlden.Anf. 134 Civilminister ():Herr talman! Ja, man kan läsa statistik på olika sätt.Jag vet att man brukar göra en jämförelse med detföregående året. Men den här ökningen äranmärkningsvärd. Det handlar om skillnad;jag har kollat upp att det faktiskt är en tydligförändring. Då tycker jag att man kan visa på den.Det handlar ju också om att ge ungdomar enframtidstro, vilket vi har varit inne på tidigare. Detgäller att våga se de ljuspunkter som faktiskt finns.Varslen minskar. Jag får olika besked frånlänsarbetsnämnder och andra. Samtligakonstaterar att läget är ljusare. Sådana besked harjag inte varit bortskämd med somstatsråd. I stort sett i alla papper som harlagts fram har jag bara sett en negativutvecklingsbild.Jag vill inte göra till piga. Det är intealls min mening. Jag hoppas att många av hanskompisar skall kunna utnyttja den här modellen föratt bilda egna små bolag. Det vore ett utmärkt sättför dem att få in en första fot på arbetsmarknaden,få en bra grundutbildning och ett bra jobb. Det ärviktiga jobb som skall utföras.Anf. 135 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Eftersom tre frågor har besvarats i ettsammanhang, utnyttjar jag min rätt att bevilja enreplik ytterligare till vardera talare.Anf. 136 ():Herr talman! Då skall jag i ett sammanhang be attfå tacka både herr talman och statsrådet.Det är sant att det finns ljuspunkter i den svenskaekonomin. Det skall jag inte förneka. Det ärsjälvklart att detta också i olika avseenden kommeratt påverka ungdomars möjlighet att få arbete. Jagtror ändå att man måste ta problemet på allvar.Precis innan jag kom hit såg jag statistiken förGävleborgs län. Där står av ungdomarnamellan 18 och utanför den ordinariearbetsmarknaden. Då måste man komma med nya,konkreta förslag. Då kan man inte vara nöjd meddet som finns. Jag tycker att det är beklagligt verkar vara det, att det inte finns någrakonkreta förslag i ungdomspropositionen. Dethade varit välgörande och bra om man hade kunnatpresentera sådana.I vilket fall som helst: Tack för möjligheten attdebattera!Nu fick jag t.o.m. över. Det var inteilla.Anf. 137 Civilminister ():Herr talman! Jag måste bara poängtera att jagverkligen tar ungdomsarbetslösheten på allvar.Jag tror inte heller att denna vändning kommer attske så oerhört snabbt. Det behövs en massa nyaåtgärder. Jag har faktiskt presenterat ett antalsådana, inte minst på utbildningssidan. De kommeratt öka ungdomarnas möjlighet att höja sinkompetens som de är arbetslösa. Detär inte minst viktigt.Sedan har jag, som sagt, också kommit med en delandra konkreta förslag. Men villinte anta de utmaningarna.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1993/94:392 om SIB:sLundafilialAnf. 138 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat om jagavser att skyndsamt ta det utlovade initiativet föratt lösa frågan om forskningens framtid vid SIB:sLundafilial.Vid den tidigare SIB-avdelningen i fanns femanställda: två forskare, två forskarstuderande samten sekreterare. Efter avvecklingen av SIB ingårdessa fem personer i avvecklingsmyndigheten förSIB, vilket bl.a. innebär att de uppbär lön frånavvecklingsmyndigheten i upp till tolv månader.Avvecklingsmyndigheten medverkar också i försökatt finna alternativ sysselsättning för dem som sagtsupp från SIB. I dessa avseenden behandlasLundaforskarna på samma sätt som de tidigareSIB-anställda som finns i Gävle.I byggs det nu upp två institutioner: entekniskt inriktad som ingår i KTH och ensamhällsvetenskapligt inriktad som tillhör Uppsalauniversitet. Tjänster vid de två institutionernatillsätts av respektive universitet och högskola, ochde vetenskapliga och pedagogiska kriterier somgäller för tjänster inom universitet och högskolortillämpas. Några garantier för att tidigare anställdavid SIB erhåller de nya tjänsterna finns i principinte.Vad regeringen i proposition 1993/94:82 anfördebeträffande den personal som finns i Lunduttrycker strävan efter att ge dessa forskare sammavillkor som forskarna i , dvs. att i öppenkonkurrens söka nya tjänster och forskningsanslag.De kontakter som tas med syftarinte till att ge särskilda garantier för byggforskarnai Lund.Det är ännu för tidigt att uttala sig om vilka tjänstervid som byggforskarna där kankonkurrera om. Detta är inte en fråga förregeringen. Jag vill också peka på attLundaforskarna självfallet kan söka tjänster vid detvå institutionerna i på samma villkor somövriga forskare som varit verksamma inom dettidigare SIB.De problem beträffande institutionsanknytningsom tar upp skall inte överdrivas.De två som är antagna till forskarutbildning ärredan knutna till institutionen förbyggnadsfunktionslära. De två disputeradeforskarna kommer med stor sannolikhet just idagarna att få en koppling till Forum förkvinnoforskning i . De har en grundtrygghetåret ut genom avvecklingsmyndigheten. De hartidigare erhållit anslag för sin forskning från bl.a.SAREC och torde ha oförändrade möjligheter tillfortsatt stöd från olika forskningsfinansiärer.Den förändrade organisationen av bygg- ochbostadsforskningen syftar till att konkurrensutsättaforskningsverksamheten. Några särskilda garantierför just byggforskarna i varken kan eller börregeringen ställa ut. I fortsatta kontakter medLunds universitet och medavvecklingsmyndigheten kommer vi dock attförsäkra oss om att Lundaforskarna ges sammavillkor och möjligheter som forskarna i Gävle.Anf. 139 ():Herr talman! Först vill jag tackautbildningsministern för svaret på frågan. Låt migsedan poängtera att jag mer fokuserade frågan påforskningens framtid än på Lundaforskarnasgarantier för fortsatt verksamhet. Det kan tyckassom att detta intimt hänger samman, men det ärforskningens framtid som oroar mig mycket.Vi var ganska eniga i om att just denforskningsinriktning som SIB:s Lundafilial har haftär synnerligen intressant. Det verkar som omregeringen och utbildningsministern också är enigaom det.När utvärderade forskningen sademan: ''det kan knappast råda något tvivel om att detinnebär en värdefull kunskapsuppbyggnad attforskning av denna karaktär bedrivs i . I ettallmänt samhällsvetenskapligt perspektiv framstårprojektet som intressant forskning, både empirisktoch teoretiskt''.Detta är viktigt att slå fast, men för att dennaforskning skall kunna fortleva krävs det att deforskare som utför den har eninstitutionstillhörighet. Om de inte har det kan deinte söka några forskningspengar. Så ser det ut iuniversitetsvärlden i dag.Åtminstone jag tolkade propositionen om SIB somatt allt var klart för alla parter. Hela resonemangeti propositionen, både när det gällde och närdet gällde Lundafilialen, tydde på detta. Både jagoch hela bostadsutskottet väntade oss faktiskt attregeringen skulle ta det initiativ som manuttryckligen talar om i propositionen, nämligenöverläggningar om möjligheterna att inlemmaLundafilialens verksamhet i universitetet.Anf. 140 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag beklagar att jag inte kan föradenna diskussion avsevärt längre än vad jag redanhar redovisat i mitt svar. Vad om utredningen är sant och visst. Detvar den bedömning som gjorde. Det var denbedömningen som vi grundade den proposition påsom sedermera antogs av . Man skulle ien eller annan form skapa förutsättningar för attsamhällsvetenskapligt inriktad byggforskningskulle kunna bedrivas vidare.Den väg som vi valde var att växla överGävleverksamheten, där ändå lejonparten av SIB:sgamla byggforskning var belägen, i en organisationinom . Men -- och det är ettviktigt men -- ingen forskare vare sig i eller iLund kunde vid övergången få några garantier föratt just han eller hon skulle bli accepterad i det nyaprövningsförfarandet för tjänster, vilket Uppsalauniversitet i det nu aktuella fallet hade att tillämpa.Efter vad jag vet har många av forskarna kunnatkonkurrera till sig tjänster vid universitet.Som jag sade i mitt svar, utgår jag från att fleraLundaforskare kommer att kunna göra detsamma iLund. Det måste ytterst vara den mottagandeinstitutionens prövning av forskarnaskvalifikationer som blir avgörande för vem manfaktiskt vill acceptera.Om det till slut finns någon skillnad i svaret mellanforskningens inriktning eller satsning ochsatsningen på forskare tror jag mer är en lek medord. Vad vi finansierar när det gällerbasorganisationer i forskningen är ju i huvudsakbasorganisationen för människor. Därutöver hardessa människor efter erhållen basorganisation attkonkurrera till sig ytterligare forskningsmedel.Därmed blir frågan om forskningens inriktning ochframtid ytterst en fråga om de människor som ärinblandade.Anf. 141 ():Herr talman! Jag måste få upprepa min fråga tillutbildningsministern, för jag måste erkänna att jaginte tycker att det är så klart. Har regeringen talatmed ? Så stod det ju uttryckligeni propositionen att man skulle göra. Hur förlöpte iså fall de kontakterna? Jag tror att det vorevärdefullt om just den forskning som har bedrivitsi kunde fortsätta att fungera. Det är möjligtatt utbildningsministern kan ge garantier för att såkan ske vid , men jag har enkänsla av att basen för detta finns i . Det ståri svaret att man kan koppla sig till Forum förkvinnoforskning. Men såvitt jag vet är detta ingeninstitution, och då kvarstår problemet. Man kan juinte söka forskningspengar, eftersom det inte är eninstitution utan ett forum.Anf. 142 Utbildningsminister ():Herr talman! frågade omregeringen har talat med Lunds universitet.Naturligtvis har vi det. Men vi ställer inte det kravetpå att universitet skall accepteraen viss namngiven forskare liksom vi inte ställerdetta krav på när det gällerpersonalen i . Skulle vi ställa den typen avkrav, vore det detsamma som att regeringen träddei det ansvariga ställe och gjordekvalitetsbedömningen av de människor som här äri fråga. Det tror jag att också vidnärmare eftertanke tycker skulle vara ett felaktigtförfarande.Vad vi gör är däremot att vi erbjuder en generösövergångstid. Sedan utgår vi från att kloka ochinsiktsfulla vetenskapliga instituitioner tar till varade människor som de finner anledning att ta tillvara inom ramen för den forskningsprioriteringsom de ytterst bär ansvaret för att göra.När det gäller anknytningen till institution vill jagframhålla att jag utgår från att en forskare somanställs vid -- även omvederbörande knyts till Forum -- kommer att ha sinhemvist på en institution inom ramen för Lundsuniversitet.Anf. 143 ():Herr talman! Jag måste säga att jag nog tror attmånga i bostadsutskottet känner oro . Vi varverkigen övertygade om att detta skulle lösa sig. Viville gå ett steg längre än utskottet och reserveramedel till garantier för att denna forskning skullekunna fortsätta på ungefär samma sätt som när detgällde . När vi debatterade detta ärende ikammaren, trodde jag att åtminstone BertilDanielsson hade så goda kontakter medregeringen, att han anade att det skulle gå dennaväg och att man skulle ta kontakt med medmålet att forskningen skulle kunna leva vidare.Men han får väl fortsätta att vara orolig. Jag ärangelägen om att den forskning som harfinansierats av SAREC och där svenska forskarehar varit handledare för afrikanska unga forskare iurbaniseringsprojektet skall kunna leva vidare.Men jag är inte särskilt lugnad avutbildningsministerns besked.Anf. 144 Utbildningsminister ():Herr talman! Min erfarenhet av hur svenskauniversitet, högskolor och forskningsråd fungerarsäger mig att god forskning alltid överlever.Anf. 145 ():Herr talman! God forskning kräver som allforskning pengar och resurser. Det kan inte varafråga om välgörenhetsprojekt. Jag tror attforskningen, hur god den än är, inte kan överleva,om den inte har institutionsanknytning och inte harmöjlighet att söka forskningspengar -- vilket man jukan göra bara om man är anknuten till eninstitution.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1993/94:410 om socialsnedrekrytering till utbildningAnf. 146 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågatcivilministern vilka åtgärder regeringen avser attvidta för att minska den sociala snedrekryteringenoch för att fler skall få kunskap. Arbetet inomregeringen är så fördelat att det ankommer på migatt besvara frågan.Martin hävdar att den socialasnedrekryteringen skulle öka, därför att någonenstaka fristående skola tar ut några ielevavgift. Ingenting i erfarenheterna tyderemellertid på att dessa farhågor har någon grund.Tre fjärdedelar av skolorna tar dessutom inte utnågon avgift alls.Som reglerna i skollagen är utformade fårfristående skolor med bidrag endast ta utelevavgifter som är skäliga med hänsyn till desärskilda kostnader som skolan har, förutsatt attkostnaderna kan anses rimliga för verksamheten.Det är Statens skolverks uppgift att övervaka detta.Dessutom har ett särskilt uppdrag frånregeringen att följa avgiftspolitiken. Såväl riksdagsom regering har således vidtagit åtgärder motoskäliga och orimliga avgifter.Den sociala snedrekrytering som bådeinrymmer och ger upphov till beror i storutsträckning på bostadssegregeringen i vårt land.Till det kommer den tillämpadeprincipen att eleverna i första hand skall gå inärmaste skola.