prot · GI0912 · 1994-10-20 00:00:00 — På det området har regeringenspolitik mycket stora brister.Det vore därför värdefullt om , när han ännu inte har en specifik proposition attförsvara, kunde förklara hur den strategi ser ut ochhur de samband ser ut som enligt honom skallmedföra att kan få en bättre ekonomiskutveckling inte bara och - det ligger redani korten - utan också för en lång rad år framöver.I korthet: Vad är det för spelregler för näringslivetsom skall ge oss en kraftigt ökad produktion och enmängd nya jobb inom tjänstesektorn? Hur skall enmängd entreprenörer och småföretagare lockas tillnya satsningar? Och vad är det för spelregler påarbetsmarknaden som, som sysselsättningenrejält ökar, skall ge oss en lönebildning som inte slåröver i kompensationstänkande och inflation?Herr talman! Jag hoppas att om någramånader är medlem i EU. Som medlemmar kommervi att kunna lägga fram förslag och fatta beslut. Medrätt utformning av sådana beslut kan svensktnäringsliv få många ytterligare fördelar. Jag tror t.ex.att relativt sett hårdare miljökrav i ochNorden - och tidigare införda sådana - kan ge vårtnäringsliv en konkurrensfördel. Men det förutsätter attSverige trycker på ordentligt i Ecofinområdet förhårdare och fler miljöskatter, så att EU inte kommerför långt efter och för att vårt miljöengagemang inteskall leda till att svenska företag konkurreras ut. Därhar jag en konkret fråga: Avser attaktivt driva frågan om hårdare miljöskatter i detekonomiska samarbetet i EU?En annan fråga som står långt upp pådagordningen nu och framöver inom EU, och somSverige har ett starkt intresse av, gäller vitboken ochde förslag som finns där syftande till en snabbekonomisk utveckling och fler jobb. Rätt många avförslagen berör vikten av bra villkor för små företagoch för nya företag. Andra förslag berörlönebildningen, arbetsrätten ocharbetslöshetsförsäkringen. De senare brukar klumpasihop under benämningen en väl fungerandearbetsmarknad.Jag såg i ett tidningsreferat att vidsitt första hade talat just om flexibilitetenpå arbetsmarknaden. Jag tror att detta är mycketviktigt. Men det synes mig som om alla de återställaresom regeringen har utlovat - tvärtemot vitbokensrekommendationer - starkt kommer att försämraflexibiliteten på arbetsmarknaden. Och sämreanpassningsförmåga betyder högre strukturellarbetslöshet, högre långtidsarbetslöshet. Då blir ocksåkraven på budgetförstärkningar ochbudgetbesparingar mycket större.Jag för min del föredrar en rörlig och välfungerande arbetsmarknad framför att tvingas ta tillän hårdare besparingar för barnfamiljer ochpensionärer. Delar den bedömningen?Och vilka - om några - förslag har han i så fall för attkomma till rätta med och för att skapa en bättrefungerande arbetsmarknad?Anf. 4 ():Herr talman! Dagens debatt bör handla om tresaker. Den bör handla om arbetslösheten, omunderskotten och om fördelningspolitiken.Lars som talade här talade omunderskott och statsskuld men inte om arbetslösheten.Det är signifikativt för Moderaterna.I de moderata nationalräkenskaperna ärarbetslösheten en restpost. Den får bli vad den blir. Såär det i där man har drivit borgerlig politik.Där har man i huvudsak klarat av statsfinanserna.Men arbetslösheten är jättehög. Det misstaget skall viinte göra i . Arbetslösheten är faktiskt detsvåraste problemet.Vägen för att minska arbetslösheten gårnaturligtvis genom en ekologiskt uthållig tillväxt. Detbehövs fler arbetade timmar helt enkelt.Sverige är delvis på rätt väg. Det är bra. Efterfrågan på arbetskraft ökar. Detär också bra. Men arbetslösheten sjunker ju inte isamma takt som sysselsättningen ökar i industrin. Detär det svåra problemet i svensk ekonomi.Konjunkturinstitutet har kommit med sinhöstrapport. De har, så långt de nu har kunnat, tagithänsyn till Socialdemokraternas ekonomiska politik iden utsträckning som den är utläsbar. Rapporten sägeratt arbetslösheten kommer att vara 12,5 %.Det är bättre än just , men bara med 0,7procentenheter. Det är en alldeles för liten förbättring.Vi kan säga att har räknat feleller att regeringspolitiken är otillräcklig. Jag ställerinte ut något fribrev till , men jagdrar slutsatsen att den redovisade regeringspolitiken ärotillräcklig. Den slutsatsen bör man dra om man serarbetslösheten som ett huvudproblem.Vi vill lägga fram förslag för att dämpaarbetslösheten. Det är det viktigaste för oss iVänsterpartiet. Det borde även vara det viktigaste förövriga debattörer här i kammaren. Därför vill jag haförslag för att få ned arbetslösheten i det kortareperspektivet - en tvåårshorisont - och inte bara närdet gäller det långa loppet.Vi har föreslagit en rad åtgärder. Hans Anderssonfrån kommer att ta upp ännu mera.Men tre saker är viktigast för att litet snabbare få nedarbetslösheten. Det är för det första att minskainflödet av arbetslösa. Det var ett litet högtidligtspråkbruk. Väldigt enkelt uttryckt: Det är jättebra,och , med fler privatajobb. Det är jättebra med nya jobb. Men det är ocksåväldigt bra att behålla de jobb som faktiskt existerar.Alltså: Sluta avskeda i kommunsektorn! För det andraär det viktigt att fördela arbetstiden jämnare och fördet tredje att minska priset på arbetskraften iförhållande till andra produktionsfaktorer som energioch råvaror.Konjunkturinstitutet säger i sin prognos attkommunerna under kommeratt minska antalet sysselsatta med 36 000. Det är 36000 för mycket. Det är 36 000 till i arbetslöshetskön.Jag upprepar vad vi i hela tidensade i valrörelsen. Vi kommer här ikammaren, ja, överallt där vi finns, att säga att det ärdumt att avskeda folk från vård, omsorg ochutbildning för att de bara skall gå ut i arbetslöshet. Detenda vi uppnår är att vi får betala mer i a-kassa, mer ibidrag och mer för arbetsmarknadspolitik.Den här politiken är ju direkt dum. Man spararinte en endaste krona i saneringsplaner, osv. Jag ställer frågan till , tillAnne , till och naturligtvisäven till om det är rimligt att 36 000personer skall försvinna från kommunsektorn underde närmaste åren. Är det rimligt? Om det inte ärrimligt, vad skall vi göra åt det?Vi i säger: Slopa grundavdraget,även vid taxering, för inkomster överbrytpunkten. Det ger 5 miljarder. Då kan vi få ettverkligt avskedningsstopp i kommunsektorn.Så till frågan om jämnare fördelning avarbetstiden. Just nu ökar den genomsnittligaarbetstiden - det vet vi allihop. Men det borde varatvärtom! En av orsakerna till ökningen är s.k.flaskhalsar. Det finns brist på vissa kategorier medspecialkompetens. Detta skall vi möta med enarbetsmarknadspolitik som är aktivare än den somhittills har förts, och med utbildningssatsningar.Men övertiden måste också minskas med merdirekta åtgärder från statsmakternas sida. Det är dagsatt påbörja en process för en reducering av dengenerella arbetstiden. Det är dags att påbörjamarschen mot sextimmarsdagen. Det är en väg somgår både via avtal och politiska beslut.Det är glädjande att har sagt att viskall få en utredning. Det vore ännu mer glädjandeom kunde säga någonting omhandlingsinriktade direktiv för den utredningen. Detvore också glädjande om , började delta i debatten omarbetstiderna.Visst skall vi ha nya jobb i privatsektorn! Men det kommer inte att skapas så månganya jobb i privatsektorn att vi får ned arbetslöshetentill en hanterbar nivå. Det är komplett orealistiskt atttro det.Vi kan också underlätta i arbetstidsfrågan genomen skatteväxling. Vi vet alla vad det är, så jag behöverinte fördjupa mig i det. En skatteväxling behöver vialltså. Vi i och och kanskeockså kommer att driva på i den här frågan.Göran kanske kommer att följa med. Vi fårhoppas det.Så till frågan om underskotten och statsskulden -det här är viktigt! Att stå i skuld betyder minskadhandlingsfrihet. I samma takt som skulden växer ökarju finansmarknadens aktörer sin makt. Som vi sadeförut i vänstern: Storfinansens makt ökar påpolitikens bekostnad. Gamla sanningar gäller.De pengar som vi använder till statsskuldsräntorkan vi inte använda till vård och omsorg. Det är sant.Stor statlig upplåning pressar upp räntorna ochhindrar de nya jobben som vi vill ha i privatsektorn.Visst, vi skall ta ned räntorna. Vi skall jobba meddetta. Men för att klara av det krävs det en stramfinanspolitik. Det är helt riktigt.Vänsterpartiet var faktiskt det parti här i riksdagensom redovisade det stramaste budgetförslaget i våras.Detta är sanningen och den kan inte bortförklaras. Viinser detta.Men när det gäller mer långsiktiga saneringsplanerhar vi varit sämre. Det skall jag erkänna. Vi harNathalieplanen och Perssonplanen. De här tvåplanerna är ungefär i samma storleksordning, oavsettvad kontrahenterna säger. Planerna har samma volym.De skiljer sig åt genom att Perssonplanen är merkonkret - det erkännandet skall man ge innehåller mer skattehöjningar. Det ärskillnaden.Hur skall vi nu ställa oss här? Man har sagt attPersson får hoppa tuva. Regeringen fårhoppa på tuvor. Det gäller då skattehöjningar medvänstern eller besparingar med borgerligheten. Jag villvarna för att hoppa tuva! Även världens bästa fot kanslinta om den hoppar alltför ofta. Det vore en olycka.Men det behövs inget tuvhoppande! Tänk på vadGudrun sade i valrörelsen! Hon avvisadebara en punkt i Perssonplanens besparingar, nämligenden som gäller karensdagen. börjar jusocialdemokraterna också avvisa den punkten iPerssonplanen. Det finns alltså förutsättningar för attkomma överens.Vi vet att vad vi behöver för att få nedunderskotten är ett enkelt ABC. A står för fler iarbete. B står för besparingar och C förskattehöjningar. Man kommer inte undan detta ABC,- inte ens C:et.Vi säger att vi även skall diskutera vad som kallasför skarpa förslag, . Det skall vi ställaupp på. Vi skall ställa upp på indexeringar och vi skallt.o.m. säga vad indexeringar är: sänkt pension. Viskall ställa upp på det och tala klarspråk. Men vi skallundanta de absolut sämst ställda pensionärerna. Detsäger vi i , och det brukar IngvarCarlsson säga. Det finns alltså förutsättningar för attkomma överens.Underskottsdebatten handlar om en rättvisfördelning mellan generationer. Det är vadskuldfrågan ytterst handlar om. Det fördelningskravetmåste också gälla . Det är en förutsättning för attklara av en sanering.Jag vet, , att vi inte skall tala omåterställare när det gäller de svåra budgetfrågorna.Visst vet jag att vi behöver en politik som bygger påFriskis & Svettis-principen snarare än på bakis-och-skakis-principen.Men det finns vissa besparingar som är uppenbartorimliga, t.ex. att de långtidssjuka skall ha 70 %ersättningsnivå. Det är så uppenbart orimligt! Detfinns alltså punkter som vi måste ändra på.Vi skall lösa problemen. Arbetslösheten ochunderskotten är de värsta. Det blir ännu svårare attklara av problemen om inflationsspöket dyker uppigen. Det måste också undvikas.Men vi skall också säga att vi har mer avmöjligheter än av problem. De offentliga underskottenmotsvaras av ett lika stort överskott i hushålls- ochföretagssektorn vad gäller finansiellt sparande.Bytesbalansen är bra. Exportindustrin går jättebra ochgör stora vinster. Därför måste jag också säga att vi iVänsterpartiet är litet tveksamma när det gällerdirektavskrivningar.Sverige vinner andelar på nya marknader. Sverigekan klara det här om vi gör en miljöomställning iindustrin, utvecklar vårt näringsliv så att det svararmot det nya informationssamhällets krav. Det gälleratt bryta ned tudelningen i ekonomin. Det är ytterst enfråga om fördelningspolitik.Lars , om privatföretagarna får väljamellan kunder och lägre skatter väljer de nog kunder.Därför skall man bryta ned det finansiella sparandet ihushållsekonomin till effektiv efterfrågan.Anf. 5 ():Herr talman! Åhörare både här i kammaren och påläktaren! Med stigande förundran har jag märkt hurledande personer inom bl.a. socialdemokratin,och driver en kampanj somgår ut på att med ekonomiska argument skrämma osssom bor i att rösta ja i folkomröstningen omEU.Därmed spelar man ett spel som under enövergångsperiod kan komma att kosta enomotiverat hög ränta, extra hög arbetslöshet ochonödiga svårigheter att komma till rätta med statensaffärer.Om Industriförbundet och dess närstående -uppbackade av , , AllanLarsson och eventuellt nu också -gång på gång hävdar att räntan stiger efter ett nej ifolkomröstningen kommer den också att göra det överen övergångsperiod, även om det saknas verkligaorsaker till detta. Det är ju så själva systemetfungerar.Genom ja-sidans agerande skadas svenskekonomi. Genom ert sätt att driva kampanj riskerar niatt driva upp räntan, minska sysselsättningen och göradet svårare än nödvändigt att komma till rätta medbåde budgetunderskott och statsskuld.Genom den medvetna skrämselpropaganda somnu tycks accelerera i väldigt snabb takt när vi närmaross folkomröstningsdagen - jag möter den i snart sagtvarenda debatt, och jag är ute på många debatter nu -läggs grunden för omotiverade reaktioner på den s.k.marknaden efter ett nej i folkomröstningen.Anser ni, , och , att det är värt offret att skrämma människortill att rösta ja i folkomröstningen? Som ansvarsfullapolitiker borde ni ta ett större ansvar än vad ni gör.Göran , som förblir finansminister efter ettnej i folkomröstningen, borde se till att åtminstoneden socialdemokratiska argumentationen ute i landethyfsas. Annars riskerar regeringen att inte bara bitasig själv i svansen utan även att göda en utvecklingsom svenska folket får betala fullständigt i onödan.Den ekonomiska delen av ett medlemskap i vi redan i , på gott och ont. gäller också dagen efter ett nej ifolkomröstningen. Att då av rent taktiska skäl hetsafram en stämning som kan leda till omotiveraderäntehöjningar både före och efter folkomröstningenär både oanständigt och mycket korttänkt.Herr talman! Valrörelsen dominerades av debatterom budgetunderskott och statsskuld. Trots detta tycksman nu negligera det enda säkra ekonomiska faktasom finns att ta på när det gäller EU - enmedlemsavgift på ca 20 miljarder kronor.Avgiften skall tas från statsbudgeten. För attspara 1,2 miljarder har tidigare varitvillig att införa en karensdag för vård av sjukt barn.Varifrån tänker han då ta ? För attspara ca infördes en karensdag isjukförsäkringen. Varifrån tänker ta 20miljarder till medlemsavgiften? För att spara en halvmiljard infördes en hel karensvecka iarbetslöshetsförsäkringen. Varifrån tänker GöranPersson ta 20 miljarder till medlemsavgiften?Kom nu inte dragande med flummet att det intekostar någonting! Det är väldigt dåligt underbyggt atthävda att räntorna skulle drivas ner bara för attSverige skulle gå med i en politisk union med engemensam säkerhetspolitik och en planekonomiskjordbrukspolitik, för det är detta EU handlar om. Denekonomiska biten finns i EES-avtalet.Vi har hört såväl socialdemokraternas som deborgerligas antaganden förr när det gäller EU-anpassningen. När vi gick in i EES skulle problemlösas. Inte blev det så. När man knöt kronan till ecunskulle problemen lösas, men inte blev det så. Det varju först när man släppte kronans knytning till ecunsom strypgreppet på släppte. Det är ju tackvare den tidigare borgerliga fyrklöverregeringensmisslyckande som det har vänt. Ni skall vara väldigtglada för att ni släppte kronans knytning till ecun.I krispaketet lade man in satsen om att vi skullesöka medlemskap i . Det skulle lugna marknadenoch allt skulle bli så mycket bättre. Inte blev det så.Nu kommer man en fjärde gång och säger: Bara viblir medlemmar i , då skall det blir så mycketbättre. Ni har haft fel . Ni har haft fel tre gångertidigare och ni har förmodligen fel den fjärde gångenockså.Herr talman! Det skall bli skönt när svenska folketsäger nej till medlemskapet i EU. Då kan viförmodligen också med socialdemokraterna tala på ettlitet annorlunda sätt när det gäller den ekonomiskapolitiken.Som vågmästare i tvingas GöranPersson flyga som en humla från blomma till blommaför att få igenom sin politik eller också försöka nåstörre helhetslösningar. är intresserat avdet sistnämnda.Vi i avser att ta ett ekonomisktansvar. Vi inser, åtminstone till skillnad frånVänsterpartiet i sin valretorik, att det inte går attåterställa allt det goda som varit. Vi inser också, tillskillnad från de borgerliga, att det behövsskattehöjningar för att öka statsinkomsterna. Dettainte minst för att få en solidaritet i samhället och föratt få de människor som inte sitter på gräddhyllan attkänna förståelse för de ganska tuffa åtgärder somkrävs.Låt mig slå fast några saker. Det är bra att storadelar av arbetsrätten återinförs. Vi anser dock att detkan finnas skäl att i viss utsträckning särbehandla deriktigt små företagen. Det är bra att värnskatt införs,så att skatteskalorna får en mer solidarisk profil. Detär bra att kapitalbeskattningen till viss del återinförs.Det är bra att automatiska uppräkningar i pensioneretc. inte sker generellt. Däremot får man diskuteradetta med de sämst ställda pensionärerna. Engenomsnittlig kvinnlig ATP-pensionär har bara 7 500kronor . Om man skär därunder, blir detinte lätt för dessa människor. Det är också bra attpengar till militären kommer att minska.Men det finns också andra delar där det bordeskäras, och som inte vågat tatag i, nämligen grundprinciperna försocialföräkringssystemen. Det är dags att införa tvånivåer, en högre ersättningsnivå för den del avinkomsten som ligger . Den får väldå vara t.ex. , med målet 90 %.Men i den del av inkomsten som ligger över 150 000kr måste man skära ännu mer. Det är bättre att idemokratisk anda acceptera detta än att så småningomkanske i ren panik tvingas ta till för alla.Vidare är det hög tid att se över ATP-systemeteller dess efterföljare och införa en grundpension somär lika för alla.Herr talman! Världen över pågår nu en kritiskgranskning av bristerna i det gamla ekonomiskatänkandet. Gamla lösningar visar sig inte längre hålla.Ekonomisk tillväxt i materiellt mogna samhällen somdet svenska genererar inte längre sysselsättning påsamma sätt som under tidigare utvecklingsfaser. Ävenvid en hög tillväxt på , , i Sverigekommer arbetslösheten att vara hög. Kurvorna förtillväxt och antalet jobb följs inte längre åt, bl.a.beroende på att de stora vinster som företagen nuunder kommer att få väldigt ofta kommeratt investeras på ett sätt som rationaliserar bortmänniskor. Detta är dilemmat i det materiellt mognasamhället. Vi måste börja tänka om.Ett annat problem är att det i den rent existerandemarknadsekonomin saknas viktiga röster påmarknaden. Naturen har ingen röst på marknaden.Den kommande generationen har ingen röst påmarknaden. Detta är ett problem. Hade naturen haften röst på marknaden, hade det varit oändligt dyrt attutrota en enda art. Hade kommande generationer haften röst på marknaden, hade de naturligtvis lagt in ettså högt anbud på ändliga naturresurser att vi redanhade varit inne i ett kretsloppssamhälle.Det är vi politiker som måste se till att tala förnaturen och kommande generationer, då mindre medlagstiftning och mer med ekonomiska styrmedel. Däringår skatteväxling som en väldigt viktig del.Insikterna har ökat. påtaladevikten av en ny livsstil i vår del av världen. Detmedför nya konsumtionsmönster, effektivareenergianvändning och nya samhällsstrukturer sombygger mer på självtillit än fjärrproduktion.Utifrån dessa perspektiv har idén om skatteväxlingväxt fram. Vi har själva myntat begreppet som är ettallmänt begrepp . Skatteväxling innebär attarbetsgivaravgifterna sänks successivt och ersätts avmiljörelaterade skatter. Skatteväxling ger jobb ochbättre miljö.Den gamla regeringen tillsatte enskatteväxlingsutredning. Det var bra. Det som inte varbra var att man valde att inte sätta i gång arbetet utandrog på det.Hur gör nu den socialdemokratiska regeringen?Kommer att skynda på utredningeneller lägger han ner den? Eller kommer han kanskerent av att göra precis tvärtom? Alla internationellamiljöekonomer och andra globalt tänkande människorinser vikten av detta. Kommer att höjaarbetsgivaravgifterna i stället för att sänka dem för attfinansiera ett medlemskap i ? I så fall gör hanprecis tvärtom. Det kanske var anledningen till attSocialdemokraterna som enda politiska parti intedeltog i ett stort skatteväxlingsseminarium på en storinternationell miljömässa som ägde rum i igår.Anf. 6 ():Herr talman! Vi har haft ett val som ju harmedfört maktskifte. När vi övertogregeringsansvaret från Socialdemokraterna var det ien tid när alla kurvor pekade åt fel håll. Vi får aldrigglömma bort att redan när våren 1991lanserade sagan om vändpunkterna var den svenskaekonomin ute på det sluttande planet. Sysselsättningensjönk, 1 000 personer i genomsnitt förlorade sina jobbvarje dag, industriproduktionen rasade liksomtillväxten i den totala ekonomin.Då, herr talman, hette statsministerIngvar , då hette finansministerAllan , då var skolminister.I dag är situationen den totalt omvända. Sedan ivåras har 1 000 personer i genomsnitt fått jobb varjedag. Industriproduktionen är på väg uppåt, exportenökar och det är tillväxt i ekonomin.Men som kristdemokrat är jag oroad över attdenna positiva utveckling skall brytas genomden politik som Socialdemokraterna gick till val på.På flera punkter kommer denna politik, om IngvarCarlsson och väljer att förverkliga den,att allvarligt äventyra den svenska ekonominsåterhämtning.Socialdemokraternas ageranden här i kammarenunder den gångna mandatperioden har inneburit har röstat emot besparingar på istorleksordningen . Detta ikombination med ett, enligt de allra flesta ekonomiskabedömare, otillräckligt sparpaket visar på en bristandeinsikt om själva behovet av besparingar.Vice riksbankschefen presenterade häromdagenRiksbankens beräkningar som visar attbudgetförstärkningar på i storleksordningen 140miljarder kronor är nödvändiga under den kommandemandatperioden för att stabilisera statsskulden. Dettaskall jämföras med de 36 miljarder netto som GöranPersson presenterade i sin skarpa plan strax före valet.Herr talman! Jag tycker faktiskt att sanningensminut nu har slagit för . Hur blir detegentligen med det berömda investeringspaketet,denna grundbult i den socialdemokratiska strateginoch i valbudskapet till nationen? Blir det 15 nyamiljarder och kommer dessa fortfarande att ge 90 000nya jobb som budgetunderskottet skulleminska. Eller gällde också detta bara undervalrörelsen?Detta, , var nämligen vad ni, motbättre vetande, förespeglade väljarna undervalrörelsen. Jag tycker inte att kankomma undan särskilt mycket längre utan att gebesked i den här frågan. När kommer de 15miljarderna och de 90 000 nya jobben?I regeringsdeklarationen skriver statsministernföljande: "De nya arbetstillfällena måste i första handkomma till stånd i näringslivet. behöver flerföretag och fler företagare." Detta är sanna och vackraord som vi kristdemokrater ställer upp på, men en radfrågor infinner sig när man lägger de här orden breviddet socialdemokratiska valmanifestet: Hur kan enfördubblad beskattning på riskvilligt kapital somsatsas i företag leda till fler och växande företag? Påvilket sätt medför en minskad flexibilitet i arbetsrättenför framför allt småföretagen ett bättreföretagsklimat?Och hur kan högre räntor, till följd av de svagarestatsfinanser socialdemokraternas politik kommer attleda till - och detta ovanpå fler regleringar ochåterinförda monopol -, skapa nya företag och därmednya arbetstillfällen?Herr talman! Även om jag tidigare sade attsysselsättningen stadigt har ökat under det senastehalvåret, så utgör arbetslösheten alltjämt vårt störstaekonomiska och sociala problem. Den måste angripasmed en samlad strategi, bestående av flera olika delar.Vi har inte råd att välja bort någon åtgärd som kanbidra till att skapa förutsättningar för nya jobb. Vimåste också fullt ut acceptera och inse att alla jobb ärvärdefulla. Jag saknar denna långsiktiga strategi iregeringsförklaringen.Först och främst måste det bedrivas en fortsattstram finanspolitik med en målsättning att stabiliserastatsskulden som andel av bruttonationalproduktensenast .