prot · GH09119 · 1994-06-07 00:00:00 — Det ärobegripligt att utskottsmajoriteten är såentusiastisk över att den del av somär möjlig att tjäna pengar på skall privatiseras.Utskottsmajoriteten säger längst upp på s. 13:''Utskottet vill i detta sammanhang erinra om attArlandabanan är ett projekt som bedömts hasådana förutsättningar att det delvis kan förräntaspå företagsekonomiska grunder. Utskottet anserdet vore fel att inte ta tillvara denna möjlighet. ''Precis som om den socialdemokratiska synen på dethär och den socialdemokratiska reservationenskulle innebära att man inte tar till vara möjlighetenatt få ekonomisk lönsamhet på banan!Jag har tidigare i den här kammaren talat om justArlandabanan och min svårighet att begripa denekonomiska finessen i att staten skall avhända sigden bit av den här investeringen som harförutsättningar att ge ekonomisk lönsamhet.Herr talman! Anledningen till att jag begärde ordeti det här ärendet är att jag tycker att det finnsanledning för mig som boende i Mälardalslänen attytterligare peka på att det från regeringens sidasaknas ett samlat grepp över trafikplaneringenbeträffande tåg i . De fyraMälardalslänen som står bakom begreppet ,alltså Tåg i , försöker gång på gång fåtill stånd en samlad förhandling med regeringen föratt skapa en ordentlig grund för en regionalplanering av tågtrafiken i Mälardalen.Jag ser regeringens förslag och det tidigare förslagetbeträffande som tecken på ointresseför att ta ett sådant samlat grepp. Huvudintresset äri stället att på något sätt försöka få in en bit avprivata investeringar i järnvägsnätet. Jag har inteanledning att utveckla detta ytterligare, utöver denkritik som har framförts från talarstolen.Det är just denna brist på ett samlat grepp frånregeringens sida som gör att jag tycker att det hadevarit bra om mina kolleger från Mälardalsregionensom ingår i regeringsunderlaget -- och det är juganska många, om man räknar med de fyraMälardalslänen -- i den här frågan hade visat litetmer regionalt kurage och sett till helheten iMälardalen i stället för att, om inte snällt och lydigtså i vart fall lojalt, ställa upp på regeringens tankeatt på något sätt få till stånd ettprivatiseringsprojekt som man kan flagga med ochsäga att man lever efter något slagsprivatiseringsdoktrin. Att det sedan inte blir någonsärskilt bra trafiklösning är något som manmåhända tänker ordna så småningom.Vi som mer specifikt har arbetat med Mälarbananunder en lång följd av år har också settanknytningen till och trafiksamordningen medArlandabanan och möjligheten att nå dennainternationella flygplats. Vi börjar emellertid nu attmisströsta också utifrån en annan utgångspunkt.Från regeringens sida visas det nämligen inte någonansats att försöka medverka till att det skall finnasrullande materiel när ett intensivt byggande nu är igång -- att säga att spåret börjar bli färdigt är välkanske litet väl optimistiskt. Det vore ju pinsamtför alla om vi kommer att ha en banapå sträckorna ----ochStockholm----och vidare borttill , en bana som vi kan köra väldigt fort på,men att vi fortsätter att köra med det gamlarullande materielet, därför att vi inte haft förmågaatt i tillräcklig utsträckning samla ihop oss för att setill att också ha ett modernt och hastighetsanpassatrullande materiel.Jag skulle vilja återgå till den regionala aspekten.Det känns besvärande att mina regionala kollegerpå den borgerliga kanten inte på något sätt harförsökt att medverka till att få regeringen tillförhandlingsbordet för att få ett samlat grepp. Detregionala kuraget nu kunde bestå i att majoritetenställer sig bakom den socialdemokratiskareservationen. Man kan naturligtvis hålla med omresonemanget att vi inte sitter i för attfrämja olika lokala eller regionala saker, utan viskall svinga oss upp på den nivå där man har dennationella utblicken. Jag har ingenting emot att seriksdagsuppdraget på det sättet. Men det är ocksåangeläget att försöka få till stånd en bra regionaltrafik i . Det har vi som bor iMälardalsregionen ett ansvar för. Regeringensprivatiseringsansats innebär inte heller någotnationellt perspektiv på saken, utan det är i förstahand fråga om en bana för att åka från Stockholmtill och tillbaka.Därför tycker jag att kolleger från ,, och nuallvarligt skall överväga att göra en regionalmarkering som kan leda till att vi så snart sommöjligt får en samlad tågplanering i . IMälardalen behöver vi få en förhandlingspartner iregeringen.Anf. 194 () replik:Herr talman! tog upp två sakersom jag vill beröra. Den ena är frågan varför mansätter ut ett stråk som är lönsamt. Jag tror att det ärdär man kan få intressenter som är beredda att satsapengar på projektet. Så enkelt är det.Belöningen för staten är att man spar in istorleksordningen 3 miljarder. Märk väl att norraböjen i början av projektet inte var med. Om manvill kan man resonera så att de pengarna möjliggörjust den helhetslösning som om.I propositionen talas det om södergående trafikfrån och norr om , norrgåendetrafik från orter söder och väster om är ungefär som i sången om att de kommer frånväst och öst, syd och nord. Alla strömmar ut tillArlanda.Jag vill att förtydligar vad det ärför någonting som TIM-tåg går miste om. Det kanvara intressant för andra orter i landet att se vilkaspeciallösningar som kan göras för TIM-tåg mensom man går miste om.Anf. 195 ()replik:Herr talman! Jag efterlyser det samlade greppet isammanhanget. Det är bra att det står ipropositionen hur det borde vara. Men vad jag ochmånga andra saknar är ett handfast beslutande omatt genomföra det hela.Vi har ingenting emot att komma från väster, norroch söder. Men vårt bekymmer är faktiskt hur vi påett bekvämt och elegant sätt utan krångel skallkunna ta oss till och från från ,, , , för att nämna någraandra orter än dem som nämnts hittills.Jag tycker att regeringen är för passiv. Man bordealltså ta ett sådant grepp som det talas om i densocialdemokratiska reservationen.Jag vill så, herr talman, säga ett par ord omprivatiseringen. Det är en självklart, ,att om man skall få privata intressenter att satsaföretagsekonomiskt, måste man sälja någontingeller ge bort någonting som det går att göra enföretagsekonomiskt lönsam affär på. Men jagförstår inte på vilket sätt staten skall kunna sparapengar. Om privata kan få det att gå runt och blilönsamt, kan väl lika gärna staten klara det. och hans mentorer på det här områdethar den uppfattningen att det kan bli lönsamt baranär de privata är inblandade. Om , SJoch andra offentliga affärsverk är inblandade, kandet aldrig bli lönsamt. En sådan pessimism över ettså stort statligt kapital som SJ och Banverketrepresenterar kan man bara inte ha.Jag tycker att staten kan investera och få detföretagsekonomiska utbytet. Sedan får manförutsättningar att också driva resten avverksamheten.Anf. 196 () replik:Herr talman! På den första frågan, hur man tar sigfrån till , är svaret att man kliverpå tåget i och kliver av vid Arlanda.Den andra frågan var vad de privata kan tjänapengar på och vad staten förlorar. Det intressantaär att de privata konsortierna inte kan tjäna pengarpå annat än på trafiken. Det betyder att de inte kanbegära skattepengar från stat, landsting ellerkommun. Det är också en trygghet för landstingeni området.Anf. 197 ()replik:Herr talman! Ingår i avtalen en utfästelse frånkonsortierna att alltid avstå från skattemedel isamband med den här investeringen?Anf. 198 ():Herr talman! ,rättare sagt under det senaste, har många storaförändringar skett inom kommunikationsområdetsom innebär stora systemförändringar i vårtsvenska samhälle. Det har fattats beslut omavregleringar av flyget, taxi och inte minst för drygten månad sedan om avreglering avjärnvägstrafiken. Det358-åriga postverket blev Aktiebolaget Posten.I dag behandlar vi frågan om som,om utskottsmajoriteten vinner morgondagensomröstning, innebär att vi kommer att skapa ettprivatmonopol som får rätt att trafikeraArlandabanan på 55 år.Jag skall inte fördjupa mig i sakdebatten. Den harInes Uusmann på ett tillfredsställande sätt svaratför från den socialdemokratiska utskottsgruppen.Eftersom detta är det sista utskottsbetänkande därjag kommer att ha mitt namn -- efter 24 mycketinnehållsrika år drar jag mig tillbaka -- vill jag tatillfället i akt att få tacka för mig.Med talmannen och föregående talmän samtkammarkansliet har jag haft ett speciellt samarbeteunder mina som kvittningsman, ett samarbetesom jag verkligen har uppskattat.Jag har haft förmånen att få tillhöra trafikutskotteti . Det ser jag som en mycket stor förmån. Jagär övertygad om att inget annat utskott skulle hapassat mig bättre att få tillhöra än trafikutskottet.På kommunikationsområdet sker det alltid storaförändringar. Ett brett kontaktnät avorganisationer och myndigheter bidrar utan tvekantill att utskottsarbetet känns så stimulerande ochframför allt det goda kamratskap ochsamarbetsklimat som råder och rått inom utskottet.Det är värt att notera.Till utskottets tjänstemän och ledamöter vill jagsäga ett uppriktigt tack för de gångna åren. Det måvara mig förlåtligt om jag till utskottets viceordförande framför ett speciellttack. har tillhört utskottet sedan dessförsta . Genom årens lopp har stor respekt och uppskattning på grund avsin stora kunskap och saklighet när det gällerutskottets samtliga verksamhetsområden.Framför allt känner jag stor tacksamhet för allt detstöd som jag har fått från under mintid som ordförande. Med en vice ordförande somRolf Clarkson känns det tryggt. Mycket beror nogpå att vi har haft ett öppet och ärligt samarbete,eftersom den partipolitiska rågången mellan oss harvarit väl markerad. Det finns inga oklarheter på detområdet. När det gäller vänskapen ochkamratskapet har det inte funnits några rågångar.Tack, . Jag är övertygad om att RolfClarkson med all sannolikhet kommer att gå tillhistorien som en av mest kunnigatrafikpolitiker genom åren.Herr talman! Med dessa ord ber jag att få tacka förde som jag har haft förmånen att få tillhörariksdagen.(Applåder)Anf. 199 ():Herr talman! Med talmannens tillstånd skall jagägna detta mitt sista anförande i riksdag åtatt tacka mina kolleger och vänner i utskottet och iriksdagen för den tid som har varit.Jag vänder mig naturligtvis särskilt till utskottetsordförande , som under enmångårig verksamhet i utskottet tillvunnit sig allaledamöternas respekt för stor kunnighet, ettmycket gott omdöme och stor entusiasm. När efterträdde , somtragiskt gick bort , var det ensamstämmig önskan från utskottets ledamöter ochdess kansli att just skulle axlahans mantel.Och det har gått bra. ärsocialdemokrat och har på ett synnerligenförtjänstfullt sätt svarat för sitt partis rättsinnigaställningstaganden i trafikpolitiken, och det har hangjort på flera områden där han är expert. Bl.a. harhan varit, och han är fortfarande, styrelseledamot iPosten. Han har på andra sätt på olika områdenvisat vägen när det har gällt att forma entrafikpolitik som bär.Sven-Gösta sade att det inte är så storoch bred rågång emellan oss. Det är sant. Allapartiers företrädare i trafikutskottet har sammamål, nämligen att skall ha bra, säkra ochbilliga kommunikationer. Det är bara när det gällerde olika vägarna dit som vi kan ha olikaprioriteringar.Jag har känt för , inte bara enkollegial känsla utan också en personlig vänskap.Det talas ofta om värdet av att ha humor. Det harSven-Gösta i rik måtto. Och inte nog meddet: Han är slagfärdig till tusen, och på det viset ärhan en skicklig företrädare på gator och torg förden trafikpolitik som Socialdemokraterna står för,och han är dessutom en farlig sådan.Jag tackar för en mycket fininsats. Han kommer att minnas länge i utskottetoch i för sin verksamhet, inte baranaturligtvis som kvittningsman, som ju är enverksamhet som fyller övriga ledamöter medrespekt och ibland skräck, utan framför allt för sintrafikpolitiska gärning.Jag vänder mig också till somäven han kommer från det socialdemokratiskapartiet. Han är en något annorlunda personlighetän . har enmera låg profil, en mera tystlåten framställning.Han har huvudsakligen ägnat sig åttrafiksäkerhetspolitiken, och det har han gjort medstor framgång. är en man somman har lärt sig att lyssna till och man har respektför hans saklighet, och det är en väldigt godegenskap. När nu drar sigtillbaka till sitt hem och sin verksamhet uppe iNorrland kommer vi att kunna se tillbaka på hansår i med stor tacksamhet för vad han hargett oss andra.Också lämnar . Han ärfolkpartiets järnvägsföreträdare i utskottet. Han ären slipad politiker. Jag skulle vilja påstå att hanäven är en ovanligt gedigen folkpartist. HugoBergdahl har på många sätt verkat för att hanshjärtefråga, nämligen järnvägtrafikens expansion,har förverkligats, även om målet ibland haruppnåtts utan hänsyn till medlen.Rune var vänlig att tala för den krets somhar varit regeringens underlag i utskottet. Det ärriktigt att vi i vår krets undermodern tid har skapat en samhörighetskänslamellan de borgerliga partierna som bådar gott förframtiden och ont för motståndarna.Jag skall nämna er alla vid namn.Kenth Skårvik, förste företrädare iutskottet, har en övergripande och saklig syn på hurvi skall fungera tillsammans.Elving är en osedvanligt klok ochomdömesgill politiker med fingerspetskänsla.Lars Svensk från kds höll enmycket låg profil. Han var uppmärksam på att hanhär trädde in i en skola där man ett tag behövdesitta tyst och lära sig. Sedan har han utvecklats mycket respekterad och kunnig trafikpolitiker,biträdd och ledsagad av som harsamma egenskaper och samma framtid framför sig.Bland mina egna partikamrater återfinns StenAndersson i . Han är skickligare än vadmånga föreställer sig, och han har en stark politiskkänsla.Jan är framtidens politiker. Han kan allt,tar på sig allt och vet att väl förvalta varje uppdragsom han får.När det gäller mina nya kolleger fäster jag storthopp vid framtid och, herr talman,även vid framtid.Till sist vill jag vända mig till frånVänsterpartiet. Det är väl ovanligt, Karl-ErikPersson, att en moderat gör det. Men Karl-ErikPerssons inlägg i trafikutskottet och även utanförsessionssalen har gjort att man har respekterathonom. Man har kunnat upptäcka att han inte baraär en vänsterpartist utan också en klok ochförståndig trafikpolitiker. Jag tackar också honompå egna vägnar.Herr talman! Med detta har jag långt överskriditden tid som jag fick mig tilldelad. Jag tackar förgenerositeten att låta mig stå i talarstolen så länge.Därmed slutar jag mitt sista anförande i , och bort går de; stumma skrida de, en efteren till skuggornas värld. (Applåder)Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )20 § Kompletteringspropositionen inomtrafikutskottets beredningsområdeFöredrogstrafikutskottets betänkande1993/94:TU38 Kompletteringspropositionen inomtrafikutskottets beredningsområde (prop.1993/94:150 delvis).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )21 § Uppskov med behandlingen av vissaärendenFöredrogstrafikutskottes betänkande1993/94:TU39 Uppskov med behandlingen av vissaärenden (prop. 1993/94:100 delvis).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )22 § Vissa studiestödsfrågorFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1993/94:SfU25 Vissa studiestödsfrågor (prop.1993/94:156).Anf. 200 HANS ():Herr talman! Efter alla vänliga ord som har uttalatskänns det litet konstigt att börja med sakfrågorigen, men det är ju så här under slutet av enriksdagsperiod.Att det behövs en reformering av studiestödet äralla överens om. Detta konstaterar ocksåregeringen i proposition 1993/94:156 som vi nu skallbesluta om. Det föreslås därför i propositionen atten parlamentarisk utredning skall ta fram förslagtill reformering. Oppositionspartierna uttryckersamma uppfattning i sina motioner.Socialdemokraterna talar om ett sammanhålletstudiefinansieringssystem som är tänkt att ersättadet nuvarande studiemedelssystemet, det särskildavuxenstudiestödet, det särskilda vuxenstudiestödetför arbetslösa och de olika formerna avutbildningsbidrag.Ny demokrati använder mer drastiska uttryck mensäger i stort sett samma sak fast med andra ord:''Vuxenutbildningen och vuxenstudiestödet består av ett näst intill obegripligt lappverk vilket gördet omöjligt att överskåda.'' Det är en nog så riktigbeskrivning som jag kan instämma i.Sammanfattningsvis finns det uppenbarligen engemensam syn på behovet av att förenkla ochförbättra studiefinansieringssystemet.Utskottet har sett allvaret bakom förslagen och harenhälligt ställt sig bakom denna tanke. Vi gerdessutom regeringen till känna att samordningen avvuxenstudiestöden skall behandlas med förtur avden parlamentariska utredningen och att förslagskall läggas som kan träda i kraft den 1 januari1995.Socialdemkraterna har i sin motion lagt fram ettförslag som skulle innebära vissasammanslagningar . tyckte att det var att hasta fram litet välsnabbt.Besluten har resultatet i att motioner, som väcktsunder allmänna motionstiden i anledning avproposition 1993/94:156 ochkompletteringspropositionen, inte har blivitföremål för sakbehandling i utskottet utanhänvisats till utredningen.Oppositionen har framhållit att även regeringensförslag i propositionen skall avslås med hänvisningtill den samlade bedömning som utredningen skallgöra. Jag har en viss förståelse för deras inställning.Det kan gott hävdas att alla förslag till förändringari studiemedelssystemet skall behandlas i ettsammanhang. Men på det sättet avsäger man sigmöjligheten att ta vissa förberedande steg i riktningmot det håll som vi alla strävar. Målet är nämligenstörre bidragsandel och mindre lånedel, vilketskulle innebära minskad skuldsättning för destuderande samt möjlighet att undvika livslångskuldbörda för vissa låntagare.En annan uppfattning som delas av de flesta partierär att kraven på den studerande skall höjas.Socialdemokraterna ställer i sin motion krav på enskärpt meritprövning. De vill skärpa det nuvarandesystemet genom att prövningen skall göras vid 35poäng per läsår mot nuvarande 15 poäng pertermin.Regeringen, som är inne på samma tankegångar,vill pröva något nytt och föreslår införande av någotsom populärt kallas ''per poäng''. Enligt minbedömning kan resultatet dock förväntas blidetsamma, nämligen kortare studietid och därmedockså lägre skuldsättning för den enskilde. Härberäknar regeringen att man kan spara 300miljoner kronor, pengar som helt skall användas tillhögre studiebidrag.Många studerande har längre rest kravet på attstudielånesystemet skall få en utformning som merliknar vanliga lån på marknaden. föreslårregeringen vissa förändringar inomåterbetalningssystemet som ett första steg motnågot som mer liknar vanliga lån.De studerande skall som ett alternativ tillnuvarande lånesystem erbjudas ettannuitetslånesystem med en bestämdåterbetalningstid.Vidare föreslås ett återbetalningssystem som integer rätt till avskrivning av skuld vid ålder.Dock skall lånen avskrivas i samband med dödsfall.En förändring i SVUX och SVUXA somregeringen föreslår men som oppositionen till minförvåning avvisar är att studerande i ochstatlig vuxenutbildning, vilka inte bedriver studierpå heltid, kan avpassa stödet i förhållande tillstudiernas omfattning.Nu finns bara helt eller halvt studiestöd för dessagrupper. Den som läser av heltid får inte 75 %av helt studiestöd utan . Detta har gjortatt många studerande fyller upp med kurser som deinte behöver för att komma upp till ett poängtalsom ger fullt studiestöd.Jag har fått många brev och telefonsamtal i dennafråga som visar att detta upplevs som ett problem.Det är därför min övertygelse att dettamissförhållande nu bör avskaffas.Det förslag som jag har redogjort för innebär attutgifterna minskar med ca ,enligt beräkningar.Regeringen föreslår att dessa pengar används till atthöja studiebidraget, så att det motsvarar avtotalbeloppet. Det kan tyckas vara en liten höjning,men det är ett första steg mot de som vi allahar som mål. Omfördelningen inom denekonomiska ramen är nödvändig. Vi har intesådana resurser i dagens läge att vi kan vändaförhållandet på en gång.Herr talman! Jag yrkar bifall till samtligareservationer i betänkandet.Som jag inledningsvis sade har det varit mycketavtackande, vilket det brukar vara i slutet avmandatperioder.Jag vill uttrycka min uppskattning över samarbetetmed i utskottet om studiestödet. Honhar framför allt en lång erfarenhet av arbetet medstudiestödet. Jag har stor respekt för henneskunskaper. Jag dristar mig till att säga att LenaÖhrsvik och jag i stort sett har samma uppfattningi avgörande delar av studiestödsområdet, även omdet ibland likväl också kan förekomma vissamotsättningar. Men vi har tillsammans underrespektive regeringsställningar fått rätta oss efterde ekonomiska begränsningar somFinansdepartementet har ålagt oss. Vi har kommitfram stegvis. Jag hoppas att vi även nu skall kommafram till något som innebär en förbättring för destuderande.Jag vill tacka för samarbetet ochhoppas att vi får tillfälle att arbeta tillsammans meddessa frågor, även om vi nu lämnar riksdagen.Anf. 201 ():Herr talman! Först får jag tacka för de vänligaorden. Jag kan återgälda Hans Daus tack för ett fintsamarbete under årens lopp.Det har inte varit svårt att komma överens medHans Dau. Problemet är bara att det är hansregering som lägger fram förslagen. Då är det intelika enkelt.Herr talman! Jag vill därför redan nu säga att jaghar mycket svårt att begränsa mig . Detta ärden enda principiella studiestödsdebatten underhela mandatperioden. Jag hade hoppats attutbildningsministern skulle vara här för att någongång delta i en studiestödsdebatt, vilket han intehar gjort . Han harpliktskyldigast svarat på ett par frågor men i övrigtaldrig visat något intresse för arbetemed hans del av budgetpropositionen.Det har tillstött en del komplikationer när det gällerdelning av Ny demokrati osv. som gör att jag måstevara ganska tydlig när det gäller utskottetsmajoritets förslag.Utskottet föreslår alltså avslag på regeringensproposition i sin helhet. Skälet är att förslagen ändåinte skulle träda i kraft förrän den 1 juli 1995respektive . Utskottet menar attden aviserade parlamentariska utredningenonödigtvis skulle bindas upp i delfrågorna.Dessutom saknas i propositionen ordentligaanalyser beträffande både ekonomiska ochadministrativa konsekvenser.Propositionen kom mycket sent till riksdagen.Dessutom var den inte aviserad. Den bordeegentligen inte ha behandlats under vårriksdagenöver huvud taget. Men den är nu behandlad avutskottet, och utskottets resultat är ett förslag omavslag utan någon mer ingående debatt. Tyvärr dock hunnit skapa oro bland de studerande,vilket har avspeglat sig i skrivelser, uppvaktningarosv.Naturligtvis finns det motiv för att lägga enproposition, trots den sena tidpunkten och bristenpå ordentliga analyser. Regeringen måste ju visa har åstadkommit något i studiestödsfrågornaunder mandatperioden, eftersom man har pratatvitt och brett om de stora bristerna med dagenssystem. Det förpliktar t.ex. till att komma medförslag som verkligen löser problemen. Enligt minmening föreligger dock inte några sådana förslag.Innan jag går in på detaljfrågorna vill jag ge en korthistorik, för man kan inte plocka ut detaljfrågorutan att försöka att sätta in dem i sitt sammanhang.Studiemedelssystemet reformerades efter mångaårs utredande så sent som . En avde utredningar som låg till grund för beslutettillsattes . Ett antal borgerliga regeringar ficksedan flera förslag på sitt bord. Tidigt visste man attstudiemedlen var otillräckliga när det gällde nivån,men i olika tilläggsdirektiv sade man att det skullebli alltför kostsamt att höja nivån för alla, så manborde undersöka om det inte gick att differentiera.Varje gång stod utanför regeringenföreslog de dock generella höjningar av beloppensamt att bidraget skulle avskaffas. Bidraget var dåinte indexerat utan minskade i värde,bl.a. till följd av en tvåsiffrig inflation.