prot · GH0972 · 1994-03-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:72Tisdagen den 15 marsKl. 14.00 -- 14.531 § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1993/94:101Till riksdagenJag har fått en interpellation med nr 1993/94:101 avCarl () om pensionsregler förreservofficerare. Interpellationen kommer ej attbesvaras inom utsatt tid på grund av tjänsteresor.Interpellationen kommer i stället att besvaras den16 maj.Stockholm den 2 mars 1993Anne Wibble2 § Svar på fråga 1993/94:394 omarbetssituationen på vissa åklagarmyndigheterAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har mot bakgrund avuppgifter om arbetsförhållandena inomåklagarväsendet frågat mig vilka konkreta åtgärdersom jag avser att vidta i anledning av denuppkomna situationen vid vissa av landetsåklagarmyndigheter.Åklagarväsendet har, liksom rättsväsendet i övrigt,ett ansträngt arbetsläge. Ett omfattande arbetepågår emellertid för att söka komma till rätta meden del av de problem som finns när det gälleråklagarnas arbete.Åklagarutredningen avlämnade sittbetänkande Ett reformerat åklagarväsende. I detföreslogs bl.a. vidgade möjligheter för polis ochåklagare att förelägga straff och förverkande,renodling av polis- och åklagarrollen samtförenklingar i förundersökningsförfarandet. Ibetänkandet föreslogs vidare bl.a.avkriminalisering och restriktivare åtalsregler förvissa brottstyper och införande av särskildarestriktioner för att väcka åtal för vissa brott.Förslagen bereds nu i Justitiedepartementet.Längre fram kommer regeringen att lämna enproposition med förslag om att merparten av deprocess- och straffrättsliga förslagen somåklagarutredningen lämnade skall genomföras.Min förhoppning är att det skall medverka till etteffektivare åklagarväsende, i vilket åklagaren kankoncentrera sig på de viktigaste uppgifterna.Som en följd av de organisatoriska övervägandensom åklagarutredningen gjorde uppdrogregeringen åt Riksåklagarenatt bl.a. se över indelningen i åklagardistrikt,utreda behovet av förändrad gränsdragning mellanolika åklagardistrikt samt angedimensioneringsprinciper. I uppdraget ligger ävenen översyn av förstärkningsverksamheten medsikte på att den fasta åklagarorganisationen skalldimensioneras rätt för normala förhållandensamtidigt som en effektiv vikariats- ochförstärkningsverksamhet organiseras. Uppdragetskall utföras i samarbete med överåklagarna ochredovisas . Syftet meduppdraget är att åstadkomma en effektivareresursanvändning och därmed skapa bättrearbetsförutsättningar för åklagarna.I årets budgetproposition föreslår regeringen attåklagarväsendet tillförs ytterligare resurser förbekämpning av ekobrott, motsvarande 30 nyatjänster som ekoåklagare.I budgetpropositionen föreslår regeringen även attRiksåklagaren tillförs ytterligare medel för arbetemed s.k. metodutveckling. redogörs ibudgetpropositionen för regeringens avsikt attomorganisera så att detbildas en särskild metodutvecklingsfunktion. Syftetmed det sistnämnda är att försäkra sig om attmetodutvecklingen inom åklagarväsendet skallbedrivas med kraft. En effekt torde även härbli att åklagararbetet kan göras mer effektivt.Även frågorna om samverkan mellan polis ochåklagare har betydelse när det gäller effektiviteteni åklagararbetet. Dessa frågor har hög prioritet iJustitiedepartementet och hos Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen. Det kommer att finnasanledning att återkomma till idenna fråga.Som framgått pågår det ett intensivt arbete med attförbättra åklagarväsendets arbetssituation överhela landet. Däremot kan inte regeringen vidtakonkreta åtgärder för att hjälpa enskildaåklagarmyndigheter som har det besvärligt. Det ärett ansvar för högre myndigheter inomåklagarväsendet att se till att underställdamyndigheter kan fungera så bra som möjligt inomden ram som finns för verksamheten.Anf. 2 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret påmin fråga.Anledningen till att jag har ställt frågan är denorimliga arbetsbelastning som råder vid vissa lokalaåklagarmyndigheter i landet. Det är naturligtvisotillfredsställande att utredningen har fördröjts,inte minst för enskilda i olika mål. Att finnas med ien akt och känna hotet av ett eventuellt åtal -- näroch om det kommer att ske -- utgör en pressandesituation. Det är väl det som har gjort att man harreagerat i de olika distrikten. Osäkerheten för denenskilde uppfattas som djupt otillfredsställande.Statsrådets svar är långt och i många styckentillfredsställande. Hon säger att regeringenkommer att lägga fram en proposition längre frami år. Kan statsrådet säga vilket datum?Vidare säger statsrådet att i fråga om effektiviteteni åklagararbetet finns det anledning för regeringenatt återkomma till riksdagen.Bakgrunden är naturligtvis att antalet inkommandemål till regionåklagarmyndigheterna ökat med30 % som balansen ökat . Detär väl det som många upplever som djuptotillfredsställande.Kan statsrådet komplettera sitt svar med att angeungefär när dessa förslag skall läggas på riksdagensbord?Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! Som säker förstår kanjag inte precisera datum. Men jag har försökt att imitt svar litet grand antyda vilka tidpunkter det ärfråga om.När jag talar om en proposition längre fram ,innebär det att jag inte lovar en proposition i vår.Det bör också framgå av denpropositionsförteckning som finns. Här är det frågaom ett förslag som skall läggas fram till hösten.När jag däremot talar om åtgärder för atteffektivisera samverkan mellan polis och åklagare,räknar jag med att i den del lagändringar krävs --här finns mycket som kan göras utan lagändringar --kan resultatet presenteras i form av förslag undervåren. Det är därför jag har sagt ''inom kort''.Anf. 4 ():Fru talman! Kommer något förslag att finnas med ikompletteringspropositionen?Fru talman! I övrigt är jag nöjd med svaret. Jagtycker att det är bra att man på bl.a. ADB-sidanoch även på andra håll genomför effektiviseringarför att få ned ärendebalansen till en rimlig nivå. Detär väl det vi alla eftersträvar.Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! Jag sade tidigare att vi kan konstateraatt en stor del av den ökade effektiviteten som skettsom en följd av den ökade samverkan mellan polisoch åklagare utgörs av ändrade arbetsmetoder ochkräver därför inte lagändringar.En del har redan presterats och finns i verkligheten.En viktig förutsättning är att åklagarna har rätt attvara närvarande vid polisstyrelsernassammanträden. Det är en viktig pusselbit i dettaarbete.Anf. 6 ():Fru talman! Det sista noterar jag medtillfredsställelse. Vi är helt överens.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1993/94:385 om rätten tillumgänge med barnAnf. 7 Statsrådet (-):Fru talman! har frågat mig vadregeringen tänker göra för att svensk lagstiftningavseende icke vårdnadshavande förälders ellerannan nära anhörigs rätt till skolbesök respektiveumgänge med vardagskontakt skall vara iöverensstämmelse med artikel18.Enligt artikel 18 i skallkonventionsstaterna göra sitt bästa för attsäkerställa erkännandet av principen att bådaföräldrarna har ett gemensamt ansvar för barnetsuppfostran och utveckling. Föräldrarna eller, iförekommande fall, vårdnadshavaren har enligtartikeln det främsta ansvaret för barnets uppfostranoch utveckling. För föräldrarna ellervårdnadshavaren skall därvid barnets bästa kommai främsta rummet. Konventionsstaterna åläggs attge lämpligt bistånd till föräldrar ochvårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar för barnetsuppfostran. Konventionsstaterna skall därvidsäkerställa utvecklingen av institutioner,inrättningar och serviceorgan för vård av barn.Vidare skall konventionsstaterna vidta allalämpliga åtgärder för att säkerställa att ett barn tillförvärvsarbetande föräldrar har rätt att åtnjuta denbarnomsorg som barnet har rätt till.Inför ratificering av barnkonventionengjordes en grundlig genomgång av vår inhemskalagstiftning i syfte att utröna om den stod iöverensstämmelse med konventionen (se prop.1989/90:107). Vid den genomgången kunde mankonstatera att artikel 18 inte behövde föranledanågon lagändring. Det har därefter inte inträffatnågonting som ger mig anledning att ifrågasätta denbedömningen.Anf. 8 (nyd):Fru talman! Jag tackar statsrådet för det utförligasvaret. Jag vill komplettera frågan litet när detgäller artikel 18 i vad avserbarnets rätt till sitt ursprung, dvs. till bägge sinaföräldrar. Jag undrar om konventionen på någotsätt påverkat svensk lagstiftning när det gäller ickevårdnadshavares rätt att ta del av sina barnsprestationer, t.ex. genom skolbesök, besök påförskola m.m. Vi båda förde en diskussion i delvissamma ärende . Kanske kan jagfå en något utförligare utläggning om detta än densom redan gjorts.Anf. 9 Statsrådet (-):Fru talman! för barnens rättighetergranskade en svensk rapport om hurSverige har efterlevt , och vidden granskningen fann kommittén inte anledningtill anmärkning mot svensk lagstiftning i dehänseenden som vi nu talar om. Svaret på UlfErikssons fråga är alltså att ingen ändring avlagstiftningen har föranletts efter januari 1993.Den svenska lagstiftningen har liksombarnkonventionen satt barnets bästa i centrum, ochdet är det som genomsyrar all lagstiftningbeträffande barnens rättigheter i . Jag kanförstå engagemang i denna fråga. Detbottnar förmodligen i negativa erfarenheter somvissa umgängesföräldrar har gjort. Separationer ärsmärtsamma, kanske mest för barnen, och det ärockså därför som lagstiftaren ansett att det är justbarnens rätt som skall sättas i främsta rummet.Som framkom vid vår tidigare genomgång skall iförsta hand föräldrarna gemensamt ha vårdnaden,men om så inte kan ske, är det vårdnadshavarensom har rättigheterna beträffande barnet.Anf. 10 (nyd):Fru talman! Jag tackar även fördetta svar. Man kan gå vidare i detta sammanhangoch även tala om mormoders och farmoders rätt tillskolbesök osv. Vi berörde också detta förragången. Jag är inte själv verksam i den föreningsom engagerat sig i dessa frågor, men den har tagitkontakt med mig, och man vill gärna ha såuttömmande svar som möjligt. Jag vill därförfortsätta med en fråga om hur FN-konventionenpåverkar den övriga släktens och övriga näraanhörigas möjligheter att t.ex. informera sig ombarnens utbildning.Anf. 11 Statsrådet (-):Fru talman! Som jag sade är det i första handvårdnadshavaren som bestämmer över barnet. Omfar- eller morföräldrar så att säga på den andrasidan vill ha kontakt med barnet, får de i förstahand träffa en överenskommelse medvårdnadshavaren. Om det visar sig att denvårdnadshavande föräldern inte är såtillmötesgående som man kan förvänta sig eller inteutövar vårdnaden på det sätt som man kan förväntasig, har faktiskt umgängesföräldern en möjlighetatt få vårdnadshavarens beslut prövat av domstol.Om någon annan än en umgängesförälder inte villnöja sig med vad vårdnadshavaren har beslutat,kan inte denna anhöriga vända sig till domstoldirekt, utan får i så fall gå genom socialnämnden.Barnkonventionen har alltså inte påverkat svensklagstiftning i det här avseendet. Man har ansett attsvensk lagstiftning på denna punkt överensstämmermed barnkonventionen.Anf. 12 (nyd):Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för dettauttömmande och bra svar. Jag tycker att det ärviktigt att nu , som är FN:s familjeår, ställasådana här frågor. Det är alltid aktuellt, men ärdet extra aktuellt.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1993/94:383 omflyttningsbidrag till arbetslösaAnf. 13 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att föreslå förändring av nuvaranderegelverk så att flyttningsbidrag i form avbohagstransport återinförs i syfte att ökarörligheten bland de arbetslösa.Denna fråga ligger redan på bord. 14 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret påmin framställda fråga.Regeringen begärde i kompletteringspropositionenår 1993 ett bemyndigande från attgenomföra en förändring av flyttningsbidraget,men jag tror inte, fru talman, att någon hade tänktsig att statsrådet med ett penndrag skulle avskaffadetta viktiga bidrag. är skadan redan skedd, ochvi kan i efterhand konstatera att det var ettförhastat beslut som tog. Detresulterade i författningen SFS 1994:7, där detkonstateras att bidraget upphört.En arbetslös som drabbas av arbetslöshet får vidkännas ett inkomstbortfall om15 , och har det stigit till30 . Som lök på laxen tillkommer att man, omman får ett jobb långt från hemorten, själv skallbekosta flyttningen. Jag tycker att statsrådet, medbortseende från prestigen, borde sägaatt det är fråga om ett misstag.Jag vill också fråga om regeringen är för enrörlighet på arbetsmarknaden och om i så fall BörjeHörnlund som arbetsmarknadsminister delar denuppfattning som de andra i regeringen har omrörligheten på arbetsmarknaden. Mångaarbetsförmedlare ute i krokarna tycker att nurådande förhållanden är felaktiga och vill ha enannan tingens ordning redan i dag.Fru talman! Svaret var kort, och jag tycker attBörje hade kunnat säga atthan gjorde ett misstag och att han nu är beredd attlåta ändra på detta. Det hade varit litethederligare i den allmänna villervallan.Anf. 15 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! i denna kammare har jag enmycket stor respekt för och dessbeslutsfattande. Flyttningsbidrag har i huvudsakoch i stor utsträckning använts för personer somflyttar till orter där det har rått brist på arbetskraft.Tyvärr har vi inte det läget , utan det finns gottom lämpliga kandidater på nästan alla orter.Det gäller här ett sparförslag, och alla sparförslagär smärtsamma. Innevarande budgetår beräknasstaten låna upp så mycket pengar att det motsvarari runt tal 60 000--per arbetande svensk. Pådessa pengar utgår ränta, och lånen skall betalastillbaka. Detta har lett till smärtsamma besparingaroch till krav på vissa statliga inkomstförstärkningar,och detta får vi leva med framöver. Vi måstedessutom komma tillbaka till en fullgodarbetsmarknad för att klara våra stora underskott.Anf. 16 ():Fru talman! För arbetsförmedlarnas och inte minstför de arbetslösas skull borde i dagha sagt att han begått ett misstag. Det finns faktisktarbetslösa på bruksorterna hemma i Värmlandsamtidigt som det både i län och iVärmlands län lokalt finns ett sug efter arbetskraft.Från arbetsförmedlingshåll sägs att man hadekunnat ge vissa personer jobb omflyttningsbidragen hade funnits kvar.Det är också beklagligt, fru talman, att dettadrabbar de svaga grupperna. Det är de svaga ochutsatta som får stryk, eftersom de inte har de10 000--15 000 som behövs för att flytta, t.ex. frånHagfors till eller Karlskrona.Det var ett kortsiktigt beslut. Det är kortsynt ochsnårigt, och det finns all anledning att hoppas att enriksdagsmajoritet kommer att ändra det. Dethandlar om nålpengar, fru talman och herr statsråd.Flyttningsbidragen är bara en liten del iarbetsmarknadsbudgeten.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1993/94:370 omanställningsförfarandet vidskogsvårdsstyrelsernaAnf. 17 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omjag ämnar vidta någon åtgärd för att decentraliseraanställningsförfarandet vid skogsvårdsstyrelserna.Sedan skogsvårdsstyrelserna förstatligades ärSkogsstyrelsen chefsmyndighet för styrelserna.Skogsstyrelsen har det samlade budgetansvaretinför regeringen för helaskogsvårdsorganisationen.Tillsättningen av tjänster regleras i regeringensinstruktion för skogsvårdsorganisationen. Enligtinstruktionen tillsätter regeringen cheferna förSkogsstyrelsen och skogsvårdsstyrelserna. Vidaretillsätter regeringen cheferna för . Övriga tjänstetillsättningar hardelegerats till med rätt att delegeravidare till skogsvårdsstyrelserna. Skogsstyrelsenhar delegerat tillskogsvårdsstyrelserna att tillsätta samtliga tjänsterutom dem som chef för huvudenhet.Besluten om tillsättning av chefstjänster har storekonomisk betydelse. Därför tas besluten omdelegering på nivåer som överensstämmer med varbudgetansvaret ligger. Jag har ingenavsikt att föreslå regeringen någon ändring i dennaordning.Då , som framställt frågan,anmält att hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav talmannen att GöranMagnusson i stället fick delta i överläggningen.Anf. 18 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret.Av det framgår att läget inte är lika centraliseratsom man kunde få intryck av när man läste självainstruktionen. Det är alltså bra att Skogsstyrelsenhar tagit tillfället i akt att decentralisera en del avtjänstetillsättningarna.Eftersom tjänstetillsättningarna styrs av varbudgetansvaret ligger, skulle jag dock vilja frågastatsrådet om det inte vore att man ocksåinom denna statliga verksamhet diskuterade ettmer decentraliserat budgetansvar, t.ex. tillskogsvårdsstyrelserna. Då skulle man där kunnatillsätta tjänsterna som chef för huvudenhet.Anf. 19 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tror att det system som vi hartillämpat har fungerat väl. Regeringen,och skogsvårdsstyrelserna har alltsåmöjlighet att decentralisera. Naturligtvis är detrimligt att man vill flytta budgetansvaret så långtned som möjligt.Jag tror att vi har en ganska godordning i det sammanhanget. pågår dock enbetydande förändring inom . Frö-och plantverksamheten skiljs ut, och därmed blirSkogsstyrelsen en något mindre organisation.Vad det kommer att leda till i fortsattdecentralisering är svårt att bedöma. Men jag villinte utesluta att man kan gå vidare på olikaområden med att förenkla och flytta ned ansvar.Anf. 20 ():Fru talman! Det är bra att statsrådet uttalar sig pådet sättet. har det skett endecentralisering av budgetansvaren och därmedockså av ansvaret för tjänstetillsättningar och detfaktiska resultatet av olika enheters verksamheter.I en sådan tid tycker jag att det är angeläget att manockså inom den här sektorn följer upp det med ettdecentraliserat budgetansvar och följaktligen ocksåett ansvar för tjänstetillsättningarna på regionalnivå.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1993/94:386 om spekulation iskogsfastigheter m.m.Anf. 21 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig om jagtänker vidta några åtgärder som förhindrarspekulation i och skövling av skogsfastigheter.John anför att det på många håll händeratt förvärvstillstånd erhålls i glesbygd utan attbosättning sker på fastigheten.Riksdagen beslutade om en omfattandeavreglering av jordförvärvslagen. Samtidigtförstärktes lagstiftningen kraftigt somregionalpolitiskt instrument, och reglerna omprisprövning togs bort. Ambitionen i lagstiftningenhar varit att bevaka boendet och sysselsättningen iglesbygden.Myndigheterna kan dock bevilja förvärvstillståndutan att det kommer till stånd någon bosättning påegendomen. Det kan ske t.ex. om förvärvaren intekan flytta till egendomen eller om det inte finnsnågra på orten bosatta intressenter. Andra exempelär om ett vägrat tillstånd bedöms inte få någondirekt eller påvisbar effekt på sysselsättningen iområdet eller om det saknas möjlighet att varabosatt på förvärvsegendomen.Om myndigheterna ändå bedömer det angelägetoch realistiskt att få till stånd en varaktiginflyttning, får förvärvstillstånd vägras. Jag vill idetta sammanhang erinra om bestämmelserna ijordförvärvslagen i fråga om utebliven bosättning.Om en förvärvare inte uppfyller sitt åtagande ombosättning, får staten lösa in egendomen.Länsstyrelsen skall genast anmäla tillJordbruksverket om det föreligger förutsättningarför att lösa egendomen.När det gäller avverkningsreglerna iskogsvårdslagstiftningen har inga störreförändringar skett , då de nyabestämelserna trädde i kraft. På brukningsenhetersom är större än 100 ha får inte avarealen bestå av kalmark eller skog under . Förbrukningsenheter som är större än 1 000 ha gällerytterligare begränsningar. Möjligheterna att fåundantag från dessa begränsningar är mycket små.För de allra minsta brukningsenheterna finns detinte och fanns inte heller tidigare någrabegränsningar för slutavverkningarnas omfattning.Jag anser att man ännu inte kan dra slutsatsen attjordförvärvslagen behöver ändras. Ommyndigheternas rättstillämpning i ett något längreperspektiv skulle tyda på behov av översyn avlagstiftningen, är jag beredd att på nytt diskuterafrågan.Anf. 22 (-):Herr talman! Jag vill tacka jordbruksministern försvaret. Det var positivt i den meningen attjordbruksministern är beredd att åter diskuterafrågan och att han trots allt anser att det finns vissasaker som bör följas uppmärksamt.Jag hade inte tänkt diskutera enskilda fall, menklart är att det finns gott om reportage ochtidningsartiklar som handlar om olika affärer. Detkan gälla alltifrån personer som inte uppfyllerlöftena som gavs då fastigheten förvärvades till renakriminella handlingar, då personer stickerutomlands med pengar osv.Detta väcker oro på många håll. Även när det finnsintresse på orten av att förvärva fastigheter kannågon komma utifrån och förvärva fastigheten motlöfte om att bosätta sig på fastigheten inom ett år.Men hinner man avverka fastigheten, ochsedan kan man åka därifrån eller göra vad som helstmed fastigheten. Det är ingen större tröst för enintressent boende i byn att staten löser infastigheten sedan den blivit kalavverkad.Jag vet att detta är svårt och att meningen var attliberalisera lagstiftningen. Men i de fall det finnskrav på inflyttning undrar jag om det inte skullevara möjligt att inte tillåta avverkning avfastigheten förrän förvärvaren har visat att hanmenar allvar. Kravet på inflyttning bör inte vara måste bo på själva fastigheten, däremotkanske på orten. Enbart ett löfte om bosättningtycker jag är för vagt, men det går tydligen hem hoslantbruksenheterna.Att man har dessutom har sänktslutavverkningsåldern ganska mycket underlättarkalavverkning av fastigheter.Anf. 23 Jordbruksminister ():Herr talman! Den avreglering som kom till stånd1990 har i många fall visat sig ändamålsenlig. I deallra flesta fall har den fungerat bra. Jag villupprepa det jag sade i mitt första anförande,nämligen att man får medge förvärvstillstånd omdet finns särskilda skäl. Man behöver inte vägraförvärvstillstånd. Den här lagen är inte alltidtvingande. Principen i lagen är ändå att vi skall setill att få bosättning och sysselsättning på orten. Detmåste vara huvudmålet. Jag förstår att det också ärJohn ambition när han tar upp dessafrågor.John undrar om löftet att bosätta siginte skulle kunna innebära att man mister rätten tillavverkning . Det är enfrågeställning som naturligtvis kan diskuteras isärskild ordning. Jag kan förstå bakgrunden till densynpunkten. Jag vågar inte här och ge någotomdöme om den. Det kan uppstå problem med attha ett särskilt system för just den här typen avförvärv. I många sammanhang är det angeläget fören förvärvare att göra avverkningar förhållandevissnabbt även om förvärvet är gjort i god mening.Anf. 24 (-):Herr talman! Enligt de upplysningar jag har fåttfrån olika håll har folk ute i byarna inget emot attdet flyttar in folk som får förvärva dessaskogsfastigheter. Det var ju lagstiftarens mening.Man tog ut det här området och satte upp särskildavillkor för det. Men syftet förfelas ju om det ärmöjligt att kringå denna bestämmelse på allehandavis för den som enbart är ute efter att ta ut deekonomiska fördelar som finns. Detta retar folk.Jag har hört många som säger att man borde ta bortden särskilda bestämmelsen för det inrestödområdet eftersom det synes vara så svårt attreglera hanteringen av dessa fastigheter. Jag blirmycket skrämd när jag ser artiklarna i tidningarna.Anf. 25 Jordbruksminister ():Herr talman! Det förefaller som om JohnAndersson nu är inne på tanken att man skulle tabort den här paragrafen eftersom den inte efterlevsi vissa sammanhang. Jag ställer mig myckettveksam till det. Jag tror att människor i de allraflesta fall upplever att detta är ett krav som är ställtav lagstiftaren och som finns nertecknat ilagstiftningen. Man skall bosätta sig i dessaglesbygdsområden om man förvärvar en fastighet.Samtidigt är det uppenbart att det är svårast att levaupp till detta i de riktigt glesa glesbygderna. Det ärfrån dessa områden som harhämtat en del exempel. Vi skall nog lugna oss medatt ta bort den här delen av lagstiftningen. Jag troratt den fyller en uppgift i glesbygden.