prot · GI0912 · 1994-10-20 00:00:00 — Inom finns det möjligheter attskapa bestående positiva lösningar för transporternatill och från . En av de viktigaste insatsernaskulle vara att man kraftigt sänker momsen påpersontransporterna. En annan viktig fråga är detgotländska inflytandet över transportfrågorna.Miljöfrågorna är särskilt viktiga. Kommunen harutropat sig till ekokommun. Det innebär att det finnsett mycket stort intresse för alternativ energi,kretsloppstänkande och forskning kring både denlokala miljön och miljö. Det finns också envilja att bistå grannregionerna i medkunskap i frågor som rör miljön. Inom EU finns enrad program på miljöområdet. De kan hjälpa till attytterligare lyfta fram miljömedvetandet, förutsatt attregeringen framhåller , i många avseenden,unika möjligheter inom detta område.Med högskolan som bas för miljöforskning har vimöjligheter att utveckla alternativa energiformer ochskapa nya miljövänliga produkter ochproduktionsformer. Vi ser miljöfrågorna ur tvåaspekter. Det handlar om milijövård men också om ettsätt att utveckla det gotländska näringslivet och skapanya jobb inom miljösektorn.Fru talman! Jag har försökt ge en bild av Gotlandsproblem och möjligheter. Som ö har speciellaegenskaper. har, som andra öar, en begränsadstorlek och få invånare, vilket innebär att marknadenär liten och isolerad. Det finns ett näringsliv som harbasen i jordbruket och i den offentliga sektorn. Det ärett spritt bebyggelsemönster, och i förhållande tillinvånarantalet är det en hög servicenivå som bekostasav få inkomsttagare.Gotland har sina särdrag gemensamma med andraöar i . möjligheter är beroende av ivilken omfattning och på vilket sätt hänsyn tas till detgotländska samhällets särdrag och de ö-specifikafaktorerna. Inom EU har man observerat det faktumatt öar har specifika förutsättningar och iblandbehöver särskilda åtgärder för att kunna ta vara på demöjligheter som skapas inom EU. En förståelse försärlösningar för öar kan också noteras vid en studie avtidigare medlemskapsförhandlingar mellan andraländer och dåvarande EG. För del behöverdenna förståelse manifesteras. Därför har vigotländska riksdagsledamöter väckt en motion medanledning av EU-propositionen om att det tillanslutningsavtalet behöver fogas ett särskiltGotlandsprotokoll och en gemensamGotlandsdeklaration som ger möjligheter till framtidasärlösningar för Gotland.Tack!Anf. 73 ():Fru talman! En aktiv arbetsmarknadspolitik medmålet att arbete skall ges åt alla måste uppfattas somatt det skall ske insatser på en bred front.Även om ungdomsarbetslösheten måste anses varadet allvarligaste problemet får vi aldrig acceptera attolika grupper ställs mot varandra, att äldre ställs motyngre, att kvinnor ställs mot män, att invandrare ställsmot övriga svenskar, att funktionshindrade ställs motfriska osv.Nu lämnar vi förhoppningsvis lågkonjunkturenbakom oss, och efterfrågan på arbetskraft ökar igen.Detta till trots riskerar vi att få en högrestarbetslöshet. Den omfattar personer som saknaryrkesutbildning, något äldre personer - ofta kvinnor -med en ensidig yrkeslivserfarenhet och dem som hareller riskerar att utveckla arbets- ellerförslitningsskador.Vi har över 400 000 förtidspensionärer ilandet. En förtidspension är oftast negativ förindividen, och den är det definitivt för samhället, medtanke på de höga kostnader som den innebär.Parallellt med att vi satsar på att få fram nyaarbetstillfällen måste vi också förhindra utslagningenfrån arbetslivet. Det är bra för såväl samhället ochföretagen som de anställda att vi i förebyggande syftekan investera i en god arbetsmiljö, i det goda arbetet,och att vi kan investera i väl fungeranderehabiliteringsåtgärder ute på arbetsplatserna. Dettahar inte minst erfarenheterna från Arbetslivsfondenvisat. De personalekonomiska bokslut som någraföretag gör visar med tydliga siffror på samma sak.I dessa sammanhang är företagshälsovården envärdefull resurs. Tyvärr har företagshälsovården, sombransch, farit mycket illa . Detär en följd av att statsbidragen har försvunnit och attfler centrala avtal om företagshälsovård har sagts upp.Statskontoret har gjort en utvärdering avbranschen som är daterad . Avden kan man utläsa att företagshälsovården hargenomgått dramatiska förändringar. Ett stort antalenheter har gått i konkurs, slagits samman eller lagtsned. Den kompetens, i form av välutbildad ocherfaren personal, som branschen har utvecklat harminskat med , räknat på heltidsanställda.Minskningen av tillgången till företagsläkarresurser ärännu större. Cirka en tredjedel har försvunnit, räknat iårstimmar.Antalet anslutna arbetstagare har samtidigtminskat med . Detta innebär en belastning påden företagshälsovård som blir kvar. Den ökar med ca20 %, vilket gör att tillgängligheten riskerar attminska med långa väntetider som följd.Mycket talar för att botten ännu inte är nådd.Utredningen visar att en femtedel av de enheter som finns kvar räknar med en ytterligare försämradekonomi . Branschen slåss för sinexistens.Den borgerliga regeringen har under sina tre årinte gjort något för att bidra till att uppfyllerkraven i nr 161 omföretagshälsovård. Detta upplevs som ett svek.Fru talman! Min mening med detta inlägg idebatten är att rikta uppmärksamheten påföretagshälsovården. Den är en värdefull resurs ikampen mot arbetslösheten och i utvecklingen av detgoda arbetet. Branschen förtjänar ett besked, ochfrågan om företagshälsovårdens framtid måste lyftasupp på den arbetsmarknadspolitiska dagordningen. Engod företagshälsovård är, rätt utnyttjad, en ovärderligresurs i kampen mot utslagning från arbetslivet och ikampen för en utveckling av friska och välmåendeföretag.Tack!SkattepolitikAnf. 74 ():Fru talman! Arbetslösheten i minskar,även om den är är hög.Ett viktigt led för att förbättra förutsättningarna föratt nya arbetstillfällen skall kunna skapas i företagenär konkurrenskraftiga skatter.Jag är medveten om att flera andra faktorer ocksåhar betydelse, inte minst inom den ekonomiskapolitiken och arbetsmarknadspolitiken. Tillsammansskapar de ett bra företagsklimat. I dennadebattomgång är det emellertid skattepolitiken vi skalldiskutera.Låt mig först konstatera att under de tregångna åren, fattat beslut som gjort det lättare att fåfram nya jobb i företagen. Detta har skett direkt,genom t.ex. sänkta arbetsgivaravgifter, och meraindirekt genom att det blivit intressant att investera iföretag, i stället för att satsa pengarna i någorlundariskfria bankplaceringar.Det har förvånat mig attsocialdemokraterna i inte förstått att de gjordaförändringarna förbättrar ekonomins funktionssätt.I , och har vi numerasådana strukturer på företagsbeskattningen sompåminner om varandra. Det gör att vi kan arbeta medbra förutsättningar i en internationell jämförelse. Detskulle vara intressant att senare få ta del av LarsHedfors analys kring varför han tycker att vi i Sverigeskall återinföra dubbellbeskattning, när den avskaffatsi så många andra länder.Ytterst handlar det om den fråga vi moderaterställde under hela valrörelsen, menaldrig fick något svar på, nämligen: På vilket sättskapar höjd skatt på företagande nya jobb?Jag menar inte att vi i nödvändigtvisbehöver ha lägre skatter än på andra håll i ,men anställda i svenska företag står nu inför ensituation där deras arbetsplatser riskerar att beskattashårdare än konkurrenternas i en känsligkonjunkturuppgång.I våras lade socialdemokraterna fram förslag omen rad skattehöjningar. Många är säkert angelägna attfå besked hur det blir med bolagsskatten, återföringenav skatteutjämningsreserverna och andra aviseradehöjningar.Jag ser fram emot vad kan lämna förbesked. Jag ser inte fram emot hans förslag om ökadeskatter, men jag ser fram mot beskeden, som kanskapa klarhet.Den moderata utgångspunkten är attskattesystemets struktur börjar att bli relativt bra. Vihar fått lägre skattesatser och neutralitet mellan olikaassociationsformers beskattning. Vi skall dockfortsättningsvis arbeta för ytterligare förenklingar.Ser vi till utvecklingen i näringslivet i stort, tordenästa steg vara att fundera över hur vi kan reformerabeskattningen i tjänstesektorn.Varierande typer av tjänster har en stor potentialatt kunna utvecklas. För att det skall bli volym såmåste dessa tjänster kunna säljas på en privatmarknad. Olika typer av data- och IT-tjänster skullekunna utvecklas och efterfrågas. Då måste köpare ochsäljare kunna mötas på en relevant prisnivå. Dessutomfinns flera andra exempel på tjänster, som har sinakunder i den privata sektorn. Potentialen är mycketstor, men det krävs att skattekilen blir rimlig.Tanken inrymmer emellertid flera problem, somhar att göra med både avgränsningar och eventuelltsnedvridande effekter. Det ideala skattesystemet harnaturligtvis ett mycket lågt skatteuttag som grund. Idagens situation är det inte rimligt att tänka sigdrastiska skattesänkningar.När det gäller tjänstesektorn kan man därför tänkasig två vägar att gå, antingen lägre arbetsgivaravgiftereller lägre moms. Båda inriktningarna kan ha sinaproblem. För egen del är jag emellertid benägen atttro att det skulle vara lättare att ta sikte på lägretjänstemoms.Kortsiktigt kommer detta sannolikt att minskaskattebasen, men i ett längre perspektiv kommer densannolikt att breddas eftersom antalet arbetslösaminskar.Jag vill, fru talman, också nämna något rentallmänt kring hur skattetrycket kan komma att öka iSverige framöver. Socialdemokraterna har aviseratmarginalskattehöjningar ochkommunalskattehöjningar i en storleksordning sominnebär att skattetrycket på nytt kommer att öka.Jag har svårt att förstå hur man kan slå in på denvägen. Visserligen sjönk skattetrycket under de treborgerliga åren, men fortfarande håller vi oss med ettmycket högt skattetryck uttryckt i skatternas andel avBNP.För mig är skattefrågan inte bara en fråga omekonomins funktionssätt i ett större perspektiv. Det äri lika hög grad en fråga om den enskilda människansmöjligheter. Denna aspekt tycker jag glöms alltför lättbort i debatten.Socialdemokraternas synsätt grundar sig på att detallmänna skall ta ut så mycket skatt som möjligt, somsedan skall fördelas efter vad som anses politiskt rätt.Denna balanspunkt måste förskjutas så att fler beslutkan fattas ute bland människorna. Detta låter sigmycket väl göras, till gagn för välfärden ochvalfriheten, inte minst mot bakgrund av det hårdaskattetryck som vi har.Den frimodighet, som jag tyckersocialdemokraterna visade i samband medskattereformen , är på väg attersättas av en alltför traditionell syn.Jag kan emellertid, fru talman, utlova en kritisk,men konstruktiv moderat opposition. Vi kommer attföra fram vår syn på lägre skattetryck, teknisktfungerande lösningar och inte minst förutsägbarhetoch rättssäkerhet i beskattningen. Den enskilde måsteuppleva skattesystemet som rimligt. Det är minförhoppning att och hans kolleger iutskottet skall ta sig att ta intryck av våra förslag.Anf. 75 ():Fru talman! Lärdomarna om hur det gamla skattesystemet fungeradetycks ibland vara bortblåsta. När socialdemokraternaföreslår en höjd marginalskatt och en avindexering avskatteskalorna, som skulle tvinga allt större grupperupp i den högsta skatteklassen, så innebär det attmarschen inleds tillbaka till ett "ruttet och perverst"skattesystem.Syftet med skattereformen var att ge stabila reglerför . En av de mest centrala delarna,grundsyftet med reformen, var att komma ifrån deorimligt höga marginalskatterna.Århundradets skattereform riskerar nu att inte ensbli årtiondets. Det vore en olycka för . Detskulle innebära en broms för möjligheterna till högtillväxt och framför allt ett hinder för kampen motarbetslösheten.I ett läge när behöver uppmuntrakompetensutveckling och åstadkomma ökad tillväxtär det oerhört angeläget att slå vakt omskattereformen. Det är inte något som vi bara hittarpå. I otaliga skrifter och rapporter, t.ex. från ochLångtidsutredningen, konstateras att när det gäller densvenska arbetskraftens kompetens i internationellbelysning och näringslivets tillväxtförutsättningar, harde allmänna incitamenten för individer att satsa påutbildning blivit bättre i och med det nyaskattesystemet.Det var just detta skattereformen syftade till,nämligen att stimulera arbete och studier.Med lägre marginalskatt och reallöneskydd avskatteskalan skulle också löntagarna kunna accepteralägre bruttolöneökningar. Det skulle i sin tur hållatillbaka kostnadsutvecklingen och stärkakonkurrenskraften.I ett läge när behöver uppmuntrakompetensutveckling och åstadkomma tillväxt för attkomma till rätta med de ekonomiska problemen är detenligt vår mening oerhört angeläget att slå vakt omskattereformen.De skäl som anförs för att urholka reformen ärförment fördelningspolitiska. Man bortser dåmedvetet från hur de försvagade ekonomiskaincitamenten kan komma att påverka enskildaindivider. Ökade marginalskatter och störreskattekilar kan antas leda till inflationsdrivandelönekrav, minskat intresse för kompetensutvecklingeller brain-drain genom utflyttning. På så sättmotverkas tillkomsten av nya jobb i Sverige.Det absolut största fördelningspolitiska problemeti dag är, som jag ser det, arbetslösheten. Den storaorättvisan går mellan dem som har jobb och demsom inte har jobb.I en strävan att skapa bättre förutsättningar för att fåfram fler jobb i har iregeringsställning medverkat till att avskaffadubbelbeskattningen på aktier. Dubbelbeskattningenav bolagsinkomsterna innebär en skattemässigdiskriminering av eget kapital jämfört medlånekapital. Det blir dyrare för företag att användaeget kapital i jämförelse med att använda lånat kapitalför verksamheten. Dubbelbeskattningen innebär attriskkapitalinvesteringar beläggs med hårdare skatt änriskfritt sparande.Under resten av 90-talet måste det skapas nettoungefär en halv miljon nya jobb i . För detkrävs ett trendbrott. De nya jobben måste skapas i denprivata sektorn. Förnyelsen och de nya jobben måstedessutom skapas i nya och mindre företag.Problemet i vårt land jämfört med andra länder äratt vi har få medelstora företag och att småföretagen iallmänhet i alltför liten utsträckning växer.Dubbelbeskattningen har medfört att ävenframgångsrika småföretagare alltför tidigt upphör attta risker och att anställa fler människor. Det typiskaför svenska företag med 10-20 anställda är att de isjälva verket upphör att växa.Mindre företag är i allmänhet beroende avinsatser som företagaren själv och hans personliganätverk kan ställa upp med. Den grundläggandefrågan som måste ställas är hur man skall fåmänniskor att satsa på riskabla och hårdbeskattadeinvesteringar när det går att få bättre nettoränta påhögavkastande riskfria statsobligationer. Hur kanSocialdemokraterna tro att ökade skatter på arbete ochföretagande skall ge fler jobb? Det är för oss en gåta.Anf. 76 PER ():Fru talman! Skattedebatten har istort sett förts med hjälp av ideologiska skygglappar,främst från de borgerligas sida och då särskiltartikulerat av . Skattesänkningar harblivit ett politiskt mål i sig. har man velatdiskutera vad skatterna används till.Under slutet av 80-talet och gickden borgerliga skattekverulansen hem hos stora delarav det svenska folket. Vem ville inte få mer pengar iplånboken efter skatt?När den borgerliga politiken, som i och för sigpåbörjades redan av Socialdemokraterna under slutetav 80-talet, började slå igenom i kommuner ochlandsting med neddragningar inom vård, omsorg ochutbildning, vaknade emellertid det svenska folket ochbörjade kräva högre skatter. Det var helt enkelt för attden svenska traditionen bygger på ett solidarisktansvar där vård, omsorg och utbildning betalasgemensamt över skattsedeln. Den borgerliga politikeninom skatteområdet är känd, dvs. höjda skatter förstora delar av befolkningen, men sänkta skatter förhöginkomsttagare och kapitalägare. Det är det somhar varit verkligheten under senare år.Vänsterpartiet utger sig inte för att vara ettskattesänkarparti. Det statsfinansiella läget medgerinte något sådant. Skall vi klara vård, omsorg ochutbildning måste skatterna höjas. Om folk vet attskatterna går till just dessa sektorer, finns det iSverige en stor acceptans för skattehöjningar. Mendessa måste få en vettig fördelningspolitisk prägel.Det håller inte att, som de borgerliga gjort, skärpaskatten för låginkomsttagare och sänka skatten förhöginkomsttagare och kapitalägare. Då skapasmotsättningar i samhället som omintetgörmöjligheterna att få en ekonomi i balans.Jag har heller aldrig riktigt förstått mig på denborgerliga, framför allt moderata, argumentationenangående s.k. riskkapital. För mig är riskkapitalpengar som investeras, sällan med det som normalamänniskor kallar risk, men som kan ge en hög, iblanden mycket hög, avkastning. Hela idéen medriskkapital är ju att man på något sätt ger sig in i enspelsituation. Andra som inte är villiga att satsa sinapengar, om det innebär den minsta risk, sparar iriskfritt sparande med en garanterad men lägreavkastning. Det som förbryllar mig är varför den enasparformen skattemässigt skall behandlasförmånligare än den andra. Om de borgerliga menarallvar när det säger att dubbelbeskattningen är ettproblem för kapitaltillförseln i svenskt näringsliv,borde de i stället diskutera skattesänkningar i ledetföre, dvs. i företaget.Vänsterpartiet anser att kapitalskatten skall liggapå oavsett sparform. Vi måste återgå till dengenerella beskattningen av kapital på sominfördes i samband med skattereformen. Om IsaHalvarsson vill återgå till den skattenivån kan IsaHalvarsson stödja oss när vi lägger fram det förslaget.Jag är inte heller helt främmande för att återinföraett sparavdrag för småräntor på barns bankböcker såatt de inte skall behöva beskattas. Det pågår endiskussion inom Vänstern på det området.Ett annat sparande som också skattemässigtsärbehandlas är pensionsförsäkringarna. Vårprincipiella uppfattning är att avdragsrätten förpensionsförsäkringar bör avskaffas.I fråga om inkomstbeskattningen välkomnar viSocialdemokraternas förslag till värnskatt. Vi vill intekalla den skatten för värnskatt, eftersom vi gärna seren permanentning av denna skatt under en överskådligframtid.Så till den tråkiga utvecklingen inom svenskskattepolitik. Eller skall vi börja kalla detta föregenavgiftspolitik? Detta är ett missfoster i ettsolidariskt samhälle, där man anser att skatten justskall verka fördelningspolitiskt.De borgerliga införde egenavgifterna för att deinte ansåg sig kunna höja skatterna. Detta förespåkasnu även av Socialdemokraterna. Men de får på grundav två orsaker en omvänd fördelningspolitisk effekt.Samtidigt som egenavgifter inte skall tas ut på den delav inkomsten som överstiger 7,5 gånger basbeloppet,skall de vara avdragsgilla mot marginalen. Dettagynnar i allra högsta grad höginkomsttagare.Vänsterpartiet ser gärna en tillnyktring inomsocialdemokratin i denna fråga. Inom Vänstern har visvårt att förstå varför löntagarna, visserligen de medhögre löner, skall betala egenavgifter, i stället för attarbetsgivarna betalar in dessa avgifter viaarbetsgivaravgifterna. Varför krångla till systemet?Det är en tillkrångling som dessutom gynnarhöginkomsttagare.Så till företagsbeskattningen.Företagsbeskattningen bör uppfylla tre krav. Den skallvara enkel, överskådlig och långsiktig. Under mångaår uppfyllde lagstiftningen dessa krav i ganska höggrad. Många småföretagare och jordbrukare kundesjälva upprätta sina deklarationer.I och med skattereformen ändradesföretagsbeskattningen och blev krångligare. Men i ochmed de förändringar som införts av den borgerligaregeringen, befinner sig företagsbeskattningen ljusårfrån den enkelhet och överskådlighet som voreönskvärd. Ni kan själva räkna ut vad som har häntmed långsiktigheten.En regering som alltid har talat om långsiktigaspelregler för företagen i har alltså införtväldigt kortsiktiga lösningar. Det nuvarande systemetär så komplext att det i stort sett bara ärskatterådgivare av olika slag som jublar. De har sinförsörjning räddad. Det kanske är detta som utgör denexpanderande tjänstesektorn som skall rädda Sverigeur krisen och som tydligen skall särbehandlas imomshänseende.De småföretagare som jag har hjälpt iekonomi- och skattefrågor har inte särskilt mycket tillövers för den borgerliga politiken.Som en kompensation för den tidigare nämndapolitiken - det är väl så man får se det - medgavs enskattefrihet för halva återföringen av denna SURV.Ett säkert välkommet bidrag för de berörda företagen.När kommer motsvarande skattefrihet övrigalöntagare till godo? Dessutom var åtgärden orättvisgentemot alla dem som inte gjorde några SURV-avsättningar utan i stället snällt betalade sin skatt.Återigen ser vi en brist på långsiktighet i denborgerliga skattepolitiken på företagsområdet.Fru talman! hävdar i sinskattemotion att skatteförhållandena för företag bordevara neutrala oavsett juridisk företagsform. Men dettaborde, med hänsyn till det ansträngda budgetläget,finansieras inom ramen för den samladeföretagsbeskattningen. Vår uppfattning är att ensärskild parlamentarisk utredning borde utreda dennafråga.Anf. 77 ()replik:Fru talman! inlägg präglades ihög grad av gammeldags vänsterpolitisk retorik. Detvar klara besked om att det är endast skattehöjningarsom gäller. Jag har några frågor till Per Rosengren.Hur högt skattetryck är rimligt? 55, 60, ellerkanske ännu mera? Jag skulle vilja ha besked.Vidare går Per upp frågan omföretagsbeskattningen, och han gjorde en utläggningom riskpremien. Han menade på att det skall varasamma beskattning som för riskfritt banksparande.Men det intressanta är ju följande. Omdubbelbeskattningen återinförs blir bl.a. risken högre.Risken är högre vid investeringar i företagande istället för i statspapper. Men det gäller också skatten,eftersom beskattningen sker i två led. Beskattning ibank- eller statspapper sker fortfarande i ett led. Detär fel att hävda att dubbelbeskattning leder tilllikformighet.Jag vill ta upp ytterligare en aspekt angående kort-och långsiktiga lösningar. Det är klart att en borgerligregering ändrar skattepolitiken i den riktning som denborgerliga regeringen tycker är bättre. Om denborgerliga regeringen fått fortsätta att regera hadenaturligtvis dessa ändringar permanentats och blivitlångsiktiga. Jag tror inte Per behöver varabekymrad.Anf. 78 PER () replik:Fru talman! Vi i vill inte återgå dubbelbeskattning. Vi vill bara se till attskattefriheten hamnar i rätt led, dvs. i företagen, därden hör hemma.Jag slås av en förfärande tanke, nämligen attmoderaterna tror på det som de säger när det gällerskatteområdet. De tycks tro att de genomfört ettenkelt och långsiktigt skattesystem inomföretagsbeskattningen. De tycks tro att Sverigeutvecklats positivt som dehade. De trycks att ökade klyftor i samhälletunderlättar sanering av svensk ekonomi. Om dedessutom tror att orättvisa, kortsiktigabeskattningsförmåner, som skattesubventioner vidSURV-återförandet, skapar förtroende inomföretagarkretsar i , må vi i varatacksamma över att förloratregeringsmakten.Carl var också inne på att Sverigeskall ha konkurrenskraftiga skatter. Men det har vi ju!Sverige har ett av lägsta bolagsskatter.Det kanske är svårt att uttala sig om var denoptimala skattesatsen ligger, men i vår motion från ivåras har vi i sagt att vi kan tänka ossen statlig skatt på för inkomster över 300 000 kr.Vi ställer också upp på den socialdemokratiska idénom en värnskatt på över brytpunkten. Det kundeCarl sluppit fråga; det står i vårskattemotion . Och den politiken vidhållervi.Anf. 79 ()replik:Fru talman! Jag vill kommentera ytterligare ensak som representant framförde,nämligen finansieringen av förändringen avföretagsbeskattningen. Jag tänker då framför allt påden förändring som gör att de olikaassociationsformerna får samma beskattning. Dettycker vi moderater är viktigt. Det var inte rimligt attde minsta företagen skulle ha en högre beskattning änvad man hade i aktiebolagsformen. Därförgenomfördes denna förändring. Den finansieradesinom företagssektorn, bl.a. genom vissa förändringarvad gäller utlandstraktamenten. Det kan PerRosengren fråga sin kollega om, somvar med i förra perioden.Vi fick nu besked från .