prot · GH09116 · 1994-06-02 00:00:00 — Vi tycker också att det ärnödvändigt att forskningen finns spridd över helalandet, eftersom människor har olika erfarenheter,bl.a. beroende på var de bor.Därför återupprepar vi vårt krav om att de små ochmedelstora högskolorna måste få fastaforskningsresurser. En del vill vi använda förlångsiktigt samarbete med näringslivet, men det ärockså viktigt att det finns ett samarbete mellanhögskolan och den offentliga sektorn. Annars blirforskningen snedvriden vid de små och medelstorahögskolorna. Forskning måste handla omverkligheten, och den finns inom både privat ochoffentlig sektor.Jag tror att det är viktigt att understryka det i denhär debatten, eftersom propositionen andas entanke om att de små och medelstora högskolorna,de s.k. regionala högskolorna, skulle ha enprofilering mot det lokala näringslivet. Det tror jagskulle vara mycket olyckligt, fru talman, motbakgrund av att är ett litet land och vidärför måste bedriva en nationellt övergripandehögskolepolitik och forskningspolitik.Visst behöver forskningen mer pengar, men jag troroch vi tror i att flaskhalsproblemenligger inom vuxenutbildningen, ochgymnasieskolan. Därför föreslår vi i vårtalternativresonemang att en del av fondpengarnaskall användas till ett kvalitetsprogram förgrundskolan och gymnasieskolan och förkompetenshöjande åtgärder, bl.a. med hjälp avvuxenutbildningen, i akt och mening att se till att vihar en god försörjning av studenter till högskolanframöver. Det är lätt att konstatera att det här är enmycket viktig och angelägen åtgärd.Så har vi då frågan om Stockholmsuniversitetet.Kort skulle jag kunna säga att jag tycker att den harbehandlats på ett väldigt slarvigt sätt frånregeringens sida. Regeringen lägger förslag om ettnytt universitet på Kvarnholmen.Utredningsmaterial om detta fick vi se efter det attpropositionen hade lagts fram -- dåligt underbyggtalltså!Man vill flytta också de konstnärliga högskolorna intill ett gemensamt campus, men snabbt reste sigbl.a. I flera skrivelser har densagt att den inte vill flytta från sina lokaler. Såvälkonstnärliga som praktiska orsaker har nämnts föratt få vara kvar där den är. är i dagplacerad mitt i . Den har dagligkontakt med vardagslivet i vår huvudstad. Det ärtveksamt om den skulle kunna ha samma kontakt,om den skulle flyttas ut t.ex. till Kvarnholmen.Det här centralistiska strider också motdecentraliseringstanken och tanken om atthögskolorna själva skall få bestämma mer över sinaegna angelägenheter. Detta dompterande tror intejag är bra för utvecklingen av ett akademiskttänkande. Därför har vi avvisat de propåerna.Efter höstens val, fru talman, då jag hoppas att vihar en annan majoritet här i kammaren, måste vissaviktiga åtgärder vidtas inom högskolepolitikensområde. Först och främst måste naturligtvis denvolymmässiga utbyggnaden fortsätta. Det har variten bra utbyggnad . Vi harstött den, men vi är inte riktigt nöjda.Samtidigt tror jag att vi måste höja kvalitetskravenoch börja med en riktig avgymnasifiering avhögskolan. Det har inte skett under de här tre åren.Vi måste se över det konstlade inympadekonkurrenssystemet, som Strömholm ochSilfverstrand kritiserar. Det skapar enligtVänsterpartiets mening och min meninginlåsningseffekter, som i sin tur kan leda tillkvalitetsbrister, som kan leda till att högskolornablir produktivitetsinriktade med mängden somvägledning, och det är inte bra.Det är särskilt olyckligt, om vi behöver enexpansion i fråga om antalet utbildningsplatserinom grundutbildningen på högskolan och få fleröver till doktorandtjänster. Därför är det viktigt,som jag sagt tidigare, att man motverkar enutveckling där vi kan få A- och B-högskolor, om viskall kunna garantera kvaliteten och nå de målen.Vi måste få forskningsresurser till fler högskolor. Idet sammanhanget är det märkligt att utskottetavstyrker och många andrapartiföreträdares motion om forskning kringriskhantering i . I betänkandet hänvisas tillatt den frågan, enligt vad man har erfarit, haröverförts till någon av stiftelserna. Jag skulle bragärna vilja veta vilken och i vilket sammanhang. Jaghar ställt frågan till personalen vid Riskcentrum,och den ställer sig bara frågande till dennaformulering i betänkandet. Den måste vara tagenur luften.Fru talman! Jag minns inte om jag har yrkat bifalltill min meningsyttring. Det gör jag naturligtvistotalt, men jag nöjer mig med att här nämna mom.1, 2, 3, 4, 8, 16, 30 och 41.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.15 § (forts.) f415 > Utbildning och forskning(forts. UbU12)Anf. 123 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis yrka bifall tillhemställan i dess helhet i det utskottsbetänkandesom vi nu skall behandla.Vi skall ta ställning till förslag som innebär attsamtliga kvarvarande tillgångar för de avveckladelöntagarfonderna som förvaltas i fond 92/94 pådrygt skall bli utskiftade senastvid utgången av 1994.Det förslag som regeringen har lagt fram ipropositionen om utbildning och forskning innebäratt sju stiftelser inrättas. Fem av dessa skall främjaforskning och utbildning. Vi i utskottet tycker attdet är ett utmärkt förslag, dels därför attlöntagarfonderna slutligen avskaffas, dels därför attforskarsamhället i får ett varmtönskat tillskott. Och det är ett rejält tillskott.Eftersom bruttosumman är omkring 18 miljarderkronor inklusive den föregående utskiftningen,innebär det att dessa stiftelser på ett väsentligt sättkan bidra till att stärka Sverigeskonkurrensförmåga på för oss viktiga områden sominformationsteknologi, andra moderna tekniker,omstrukturering av industriforskningsinstitutenm.m. Men även miljö- och vårdforskningen liksomen vidgad internationell samverkan inom utbildningoch forskning får sin beskärda del.Internationaliseringen tillsammans medinformationsteknologins genombrott har fåttdjupgående konsekvenser för vår ekonomiskautveckling. Vårt lands naturtillgångar spelar allt mindre roll för konkurrenskraften. Det ärdärför ytterst angeläget att skapa gynnsammavillkor för utbildning och forskning. Produktionenav varor och tjänster blir också alltmervetenskapsberoende. behöver företag ochindustrigrenar en nära kontakt medkunskapsfronten för att vara framgångsrika.Därför måste samspelet mellan företag ochuniversitet och högskolor stärkas. För att uppnådetta måste andelen forskarutbildade i företagenöka, och rörligheten mellan företag och universitetmåste också öka. För att kunna uppnå det resultatetkrävs stora ekonomiska resurser. Den slutligautskiftningen av löntagarfondsmedlen bidrar till attgöra det möjligt. Det känns bra att de medelföretagen har betalat in till löntagarfonderna får ensådan för utveckling viktig användning.Tyvärr reserverar sig Socialdemokraterna motanvändningen av löntagarfondsmedel, vilket kanskeinte är ägnat att förvåna. Jag uppfattarSocialdemokraternas andrahandsyrkande i derasandra reservation som ett erkännande om atttankegångarna om att inrätta stiftelser -- eller somSocialdemokraterna föreslår fonder -- gerregeringen rätt i dess bedömning av behovet avökade satsningar på forskning och av att dessapengar kommer att användas på ett för samhälletproduktivt och effektivt sätt.Den jämförelse som gjorde omgalten Särimner stämmer inte på löntagarfonderna.Som alla historiskt väl bevandrade personer i dennakammare vet, återuppstod galten piggoch nyter. Så är icke fallet med löntagarfonderna.Men det är en glädje att konstatera attlöntagarfondernas medel kommer att användas påett bra sätt.Jag skall ytterligare kommenteraSocialdemokraternas inställning till propositionensförslag om de mindre och medelstora högskolorna.Socialdemokraterna, och för den delen ocksåVänsterpartiet, tycks ha gott om pengar och villdärför inrätta en gemensam forskningsorganisationför dessa högskolor. Vad skulle det inte kosta? Hurskall det organiseras? Oklarheterna är många!Vidare är Socialdemokraterna emot regeringensförslag att utveckla de mindre och medelstorahögskolornas anknytning till industrin ochnäringslivet i regionen. Även det tycker vi imajoriteten är märkligt.Majoriteten tycker i stället att de möjligheter tillsamverkan som finns mellan industrin ochnäringslivet inom den egna regionen skall tas tillvara på ett alldeles speciellt sätt. Det bör i och försig inte hindra att högskolorna kan samarbeta medföretag och organisationer var de än är belägna ilandet. Från majoritetens sida betonar vimöjligheten att utveckla en profil på andra områdenän vad som är aktuellt med hjälp av ordinariestatliga och externa medel. Den möjligheten har nuöppnats genom propositionen.Vi delar inte heller reservanternas farhågor för atthögskolorna skall regionaliseras ochkategoriindelas. Den uppfattningen får stå förSocialdemokraterna själva.Ytterligare ett område som Socialdemokraterna hartagit upp -- och som jag anser att det kan finnasanledning att kommentera här i talarstolen -- är detnya resurstilldelningssystemet. Det är avsett attvara tredelat. En del av resurstilldelningen sker pågrundval av antalet helårsstudenter. Den andradelen sker på grundval av antalethelårsprestationer. Den tredje delen skulle baserasig på i förväg fastställda kändakvalitetsindikatorer. Utformningen av den tredjedelen var inte klar när systemet togs i bruk den 1 juli1993 utan skulle bli föremål för fortsatt utredninginom Resursberedningen. I utskottsbehandlingen ansåg vi att det nya systemet så snart sommöjligt skulle tillföras ett incitament för attuniversiteten och högskolorna aktivt skulle arbetamed kvalitetsfrågorna.Utskottet förutsatte också att ett förslag skulleföreläggas under innevarande budgetår.Detta har skett. Regeringen föreslår ochutskottet ställer sig bakom att av de anslagsbeloppsom kommer att stå till förfogande förgrundläggande utbildning vid varje lärosäte skall5 % avsättas till s.k. kvalitetsbelopp. Alla lärosätensprogram för kvalitetsutveckling samt derasgenomförande av dessa skall granskas avKanslersämbetet som skall bedöma om resp.lärosäte är berättigat till helt, halvt eller ingetkvalitetsbelopp. Kvalitetsbeloppet är däremot interelaterat till lärosätets prestationer i form avhelårsstudenter eller helårsprestationen för ett visstbudgetår. Därmed är kvalitetsbeloppet känt förlärosätet redan vid budgetårets början.Det förutsätts att samtliga lärosäten skall ha hunnitfå sina kvalitetsutvecklingsprogram och sittgenomförande av dessa bedömda avKanslersämbetet innan det nya systemet börjartillämpas. Regeringen föreslår att denna granskningskall ske . En ny bedömningskall normalt göras först . Det ärregeringens och utskottets uppfattning att delärosäten som aktivt arbetar med sinkvalitetsutveckling skall erhålla antingen hela ellerhalva kvalitetsbeloppet, och enbart de somuppenbart nonchalerar kvalitetsarbetet bör gå misteom kvalitetsbeloppet.Regeringen har också lagt fram ett förslag omprinciper för resultatrelaterade fakultetsanslag. Detnya system som föreslås är resultatrelateratsnarare än aktivitetsrelaterat. Förslaget innebär att5 % av de totala anslagen i landet för ettfakultetsområde skall fördelas bland berördafakulteter vid de olika lärosätena i proportion tillantalet avlagda doktors- och licentiatexamina. Varjelärosätes andelar föreslås bli beräknade genom attexaminationen under de senaste fyra årensummeras för fakultetsområdet samt för varjeenskild fakultet. Fakulteternas andel fås genom attden egna examinationen divideras medfakultetsområdets.De kvantitativa uppgifterna om antaletdoktorsexamina har även en kvalitativ dimension ioch med ett disputationsförfarande som innebär enöppen vetenskaplig kvalitetsgranskning. För attförslaget inte skall få alltför drastiskaomfördelningseffekter vill regeringen ha enspärregel för att garantera att medlen för en fakultettillåts minska med högst mellan två budgetåroch med högst under en treårsperiod.Kritik mot det här systemet har framförts bl.a. avforskare från . Vi i utskottet sägeratt de farhågor som forskarna och ävenmotionärerna framfört bör analyseras och tas påallvar. Varje nytt system kan medföra ickeönskvärda konsekvenser. Hur systemet verkar kandock inte till alla delar förutses , utan detta måstebli föremål för noggrann uppföljning när det tas ibruk. Genom att tillämpa det av regeringenföreslagna systemet redan från /96ges möjlighet att kalibrera det inför den följandetreåriga budgetperioden, vilket vi anser vara till enklar fördel.Herr talman! Låt mig till slut ta upp ett område somhar varit problematiskt under en ganska lång tid.Det rör donationsfastigheterna vid universiteten ochhögskolorna. Vi har i utskottets text noggrant gåttigenom det nuvarande förhållandet och utvecklatvåra synpunkter. Jag skall därför inte närmare gåin på detta. Texten talar för sig själv, och jag vill rentallmänt sett rikta en eloge till utskottskansliet för ettutmärkt arbete i samband med denna propositionsbehandling och önska en glad sommar.Men det finns en detalj som jag gärna skulle viljaförtydliga ytterligare. Utskottet säger i sin text:''Utskottet finner anledning att såsomgrundläggande princip slå fast att staten, när endonation har tagits emot som är riktad till ettuniversitet eller en högskola, måste respektera devillkor som är knutna till donationen. ''Tolkningen, enligt min mening, borde vara att defastigheter som, med hänsyn till hurdonationsvillkoren är utformade, kan överföras tillAkademiska hus AB, överförs så snart som möjligt.De fastigheter som av kulturminnesskäl bör förbli istatlig ägo bör även fortsättningsvis förvaltas avStatens fastighetsverk, medan för löpandeförvaltning och tillsyn den mest praktiska lösningenbör väljas. Man bör komma ihåg att myndigheternumera måste upphandla dessa tjänster ikonkurrens där ''egen regi'' måste konkurrera pålika villkor.För de fastigheter som med hänsyn tilldonationsvillkoren måste förbli i statlig ägo, och därstatens alltså företräds av universitet/högskola ellerByggnadstyrelsen/, börförändringar av tidigare fastlagt ägaransvar integöras om inte mycket starka praktiska skäl talar fördetta.Det vore önskvärt, herr talman, om densocialdemokratiske talesmannen kunde bekräfta att vi två är överens idenna fråga. Det vore också önskvärt om han kundebekräfta att vi är överens om utskottets skrivningom donationsfastigheter med den lilla kompletteringsom jag gjort här i kammaren. Då tror jag attdenna fråga för gott kan avföras från dagordningen.Låt mig sedan säga till vadgäller miljöuniversitetet i att jag trodde att vii utskottet hade utrett denna fråga på etttillfredsställande sätt. Jag hänvisar till den text somfinns i betänkandet. Och jag förvånas över att enstyrelseledamot i inte har klart försig hur det ligger till i denna fråga.Vad gäller konkurrens och ökad lönespridning villjag hänvisa till det som sagt. BengtSilfverstrand och jag kan troligvis återkomma tillden debatten. Jag är nämligen inte övertygad om attde källhänvisningar som gjordeutgör den så att säga slutliga sanningen på dettaområde. Det finns flera olika tolkningar. Men detkan vi diskutera senare.Till vill jag säga att den skrivningsom finns i utskottets text om Risk- ochberedskapscentrum, borde han vara utomordentligtnöjd med. Denna fråga kommer att tas upp isamband med forskningsproposition. Kvarfinns fortfarande en hel del frågetecken runt i , vilka börutredas innan det definitiva ställningstagandet görs.Anf. 124 ()replik:Herr talman! Först vill jag gärna instämma i detsom sade om donationsfastigheter. Jagskulle vilja säga: äntligen! Om denna fråga har detnämligen rått en synnerligen stor klarhet som harskapat stora problem på berörda universitet.Det har t.o.m. varit så illa att rektorn för ett av vårafrämsta universitet, ,kommenterade de ursprungliga förslagen på dettaområde på följande sätt: inte ens en gång eller av socialdemokratiskaregeringar har utsatt oss för detta hot.Nu är detta hot undanröjt. Tack för den insats somdu har gjort i detta fall, !Jag har inte uttalat något negativt vad gällermiljöuniversitetet i . Jag har inte hellerifrågasatt behovet av ökade miljösatsningar. Menjag konstaterade på basis av de uppgifter som jaghar fått av ledning att detta besluttillkom utan att universitetsledningen i förväginformerades. Det måste väl ändå , somockså är styrelseledamot och på sätt och vis tillhöruniversitetsledningen, tycka vara oerhört märkligt.När det gäller löntagarfonderna och liknelsen medgalten Särimner, håller den faktiskt.Löntagarfonderna har tydligen ändå varit mycketviktiga för den borgerliga regeringen och dessföreträdare i utskotten. Sparandet, som man skulleha i fonder, insåg man inte skulle hålla i längden.Och så fick man avveckla det. Riskkapitalet ochBure fungerade inte heller. Slutligen blev detforskning som föreslogs för att man skulle kunnagöra ett storts politiskt nummer av detta.Men denna reserv är tydligen ändå positiv. Den harunder 1992 till 1994 förvaltats på ett ganskatraditionellt sätt, precis som löntagarfondernaförvaltades och formerades. Den gav en sådanavkastning att den hävdade sig väl i jämförelse medandra fonder, försäkringsbolag osv., som placerar iaktier. Det blev inte eller 22miljarder kronor, utan blev det 30miljarder kronor. Skillnaden i synsättet är att vivisserligen ställer upp bakom behovet avkompetensutveckling och ökad satsning påsamarbete, näringsliv, högskola osv., men attpensionsmedlen inte skall användas för dettaändamål. Det finns i så fall andra källor. Det vorehederligare och rejälare att ta detta överstatsbudgeten. Det finns alltså ingen skillnad isynsättet när det gäller behovet av ökad satsning påforskning och utveckling.Anf. 125 () replik:Herr talman! Låt mig till sägaatt jag rent allmänt sett delar uppfattningen att detvarit utomordentligt bekymmersamt att kommafram till bra resultat vad gäller fastigheterna påuniversitetssidan. Det är med tillfredsställelse jagkonstaterar att vi nu tycks vara helt överens och attäven den problematiska frågan omdonationsfastigheternas ställning är avförd fråndagordningen. Man kan nog inte lasta någon speciellför att det har tagit så . Det är ju ettbesvärligt juridiskt område som man för förstagången i beträdde. Men är frågan avfördfrån dagordningen. Tack för de positiva orden. Detär inte så ofta vi kan utväxla sådana ord oss emellan.Men det kan man väl göra någon gång.Låt mig också säga att jag noterade att BengtSilfverstrand ställde upp bakom behovet av desatsningar som forskningsfonderna innebär. Det ärmycket positivt. Det faktum att han sedan har enannan inställning till det kapital som kommit till deolika stiftelserna kan jag ha viss förståelse för. BengtSilfverstrand har aldrig riktigt accepterat attlöntagarfonderna har avvecklats. Han för dessutomdet vanliga resonemanget om att dessa pengar ärpensionsmedel. Men jag vill då erinra om det somhar sagts tidigare i denna kammare i mångaekonomiska debatter, nämligen att det är enförsvinnande liten del som har med pensionerna attgöra i de ursprungliga löntagarfonderna. Så mycketsom av kapitalet kom direkt från företagenoch användes till att köpa ut tidigare ägare. Endast10 % av kapitalet användes till att köpa nya aktier,och en liten försvinnande del skulle överföras tillpensionerna. Det resonemang som BengtSilfverstrand för håller inte riktigt i detta avseende.Låt mig avsluta med att säga att frågan om ettinternationellt miljöuniversitet kommer från ettannat departement. Jag anser inte att det skulleinnebära någon större fara att hantera ett sådanthär ärende snabbt och effektivt till fördel förforskningen på ett mycket viktigt område. Dessutomfinns det ju en kompetens på vårt eget område, almamater. Därför tycker jag att tillfredsställelse och glädje skulle konstatera attdetta är bra, inte bara för utan förmiljöforskningen i allmänhet i Sverige.Anf. 126 ()replik:Herr talman! Det är bra att man satsar på deområden där vi har förutsättningar att konkurrera,kan vara starka och ha framtidsmöjligheter. Mendet är också av god tradition i svenskutbildningspolitik och i politik över huvud taget attåtminstone hålla de närmast berörda underrättade.Det är på den punkten, , som jag harvarit kritisk.Men jag har inte sagt att alla de ändamål som manåterfinner i de sju stiftelserna är lika angelägna.Det satsades i förra omgången på tre styckenforskningsstiftelser. Där fanns naturvetenskaperna,teknik och miljö med i bilden. Här har manuppenbarligen haft det besvärligt med fantasin ochvarit tvungna att dubblera på en del ställen för attfå slut på de förhatliga löntagarfonderna.Rune Rydéns beskrivning av fondernas status är intekorrekt. Gå tillbaka och läs. Fonderna tillhör detallmänna pensionssystemet, Allmännapensionsfonden, och regleras av precis exakt sammareglemente. Att fonderna har fört en oerhörtförsiktig och passiv placeringspolitik har berott pådet våldsamma skall som fonderna harvarit utsatta för. De har av politiska skäl inte vågatta de risker som egentligen hade behövt tas.Sverige behöver riskkapital. Vi behöver inte dentypen av återhållsamma placeringar. Det är klart attde behövs, men vi skall inte enbart hålla oss till dentypen av återhållsamma och försiktiga placeringar.Skall man satsa på framtidsområden, får man varaberedd att ta risker och acceptera ett och annatmisslyckande. Det är just den försiktigaplaceringspolitiken som är anledningen till att dethar varit dessa proportioner som angav.Pengarna som sådana har ingått till sista kronan ipensionssystemet. Det torde var unikt. Jag kännerinte till något liknande exempel under någonsocialdemokratisk regering där man har gett sig påpensionspengar eller annat i det grundläggandetrygghetssystemet i för forskningsändamål.Forskningsändamålen är delvis angelägna, men detär rimligt och riktigt att de skall finansieras överstatsbudgeten eller genom att attrahera privatkapital. I fallet låter man deprivata intressenterna som finns med i bilden betalaen del av kalaset.Anf. 127 () replik:Herr talman! Jag måste konstatera att i stort settgillar regeringens politik. Hantycker att de stiftelser som kommer att bildas har ettbra ändamål. Det enda han inte accepterar -- och dethar jag haft en viss förståelse för -- är att kapitaletkommer från ett alldeles bestämt håll. Vi kan iandra sammanhang reda ut att ett felaktigt resonemang om kapitalets ursprungoch ursprungliga användning osv.Jag kan hälsa att han med fördelkan läsa protokollet från därdenna fråga behandlades utförligt i kammaren avfinansutskottet. Då får han klart för sig hur detligger till på området.Det är väl riktigt som säger attdet kan behövas riskkapital i landet. Att bilda dessastiftelser är ett sätt att lösa denna fråga påforskningsområdet. Jag tycker att regeringen harvarit föredömlig i sitt agerande. Forskningenkommer att få den vitamininjektion som den så välbehöver genom att arbeta på det sättet.Jag ser inte den skillnad som finns i vårauppfattningar som särskilt stor. Det är mera frågaom opposition för oppositionens egen skull.Anf. 128 () replik:Herr talman! Det är bra att företagens inbetaldapengar går till olika forskningssatsningar, sägerRune . Men ett sådant resonemang öppnardammluckor. Löntagarfondspengarna utgörs avlöneutrymmen som löntagarna avstått.Det finns ytterligare en liknelse mellanfondfinansieringen och galten Särimner. Galtfläskhar en bismak. Man slaktar ju inte en galt.Rune förvånades över att villgöra satsningar på medelstora högskolor i fråga omforskningsanslag. Om utbildningsutskottet hadefungerat så som utskottet arbetade under de nioåren , hade vi kunnat resoneraoss fram till en lösning med utgångspunkt i deförslag som hade lagts fram i propositionen. Då hadevi kunnat gå ut till de medelstora högskolorna ochsagt att pengarna lyfts in eftersom det inte finns enmajoritet för att de skall arbeta inompensionssystemet. Då skulle de medelstorahögskolorna ges en fast organisation med ett fastresursmått på ca 200 miljoner kronor.Vad är det för fel på detta, ? Är nimoderater på väg tillbaka till den politik som fördesmellan 1982 och 1988?