prot · GH0989 · 1994-04-15 00:00:00 — på depersoner som man vill veta telefonnummer till.Genom talteknologi får man svar direkt av endator.Frågan är om detta är en utveckling som äracceptabel. Eller skall vi ålägga att hålla fastvid gammal teknologi som gör att kostnaderna förnummerupplysning bara kommer att öka undan förundan? Det är frågor som man måste svara på omman anser att staten skall ålägga ettregionalpolitiskt ansvar utöver det som motiverasav verksamheten.Jag har fått en del uppgifter från om deförhandlingar som föreligger. De stämmer intemed den turordning som . Det åvilar företaget att diskutera detta.Det förs också förhandlingar, och det är resultatetav de förhandlingarna som bliravgörande för hur detta kommer att genomföras.Det finns kanske anledning för Sten-OveSundström att kontrollera om hans uppgifterverkligen är aktuella.Fru talman! Jag säger också i mitt svar att man,innan ett eventuellt beslut om neddragning vid deenskilda orterna fattas, givetvis kommer att tahänsyn till de förutsättningar som gäller vid dentidpunkten. Sådana förutsättningar är t.ex. det somSten-Ove nämnde. På någon ort,exempelvis eller , kan man varabättre på att genomföra den här typen avtjänsteproduktion.Anf. 29 ():Fru talman! Jag vill kommenterakommunikationsministerns synpunkt att det skullevara telelagen från som ställer tillalla bekymmer. Det håller jag inte med om.Kommunikationsministern sade nästan att tillgångtill teknik inte alls medverkar till sysselsättning.Man måste inte bibehålla en föråldrad verksamhet,men jag kräver ändå att statens tar fram,eller medverkar till att, andra verksamheter sombidrar till att sysselsättning kommer till stånd omdet måste göras förändringar ute i landet.Vad gäller enheten i finns det kompetens; dethar jag fått klart för mig. Det gäller även andraenheter. Det finns lönsamhet på många av demindre enheterna. sadetidigare att övertaligheten egentligen finns på denya centralorterna. Där är verksamheten litet förstor. Därför drar man in ytterkanterna ochcentraliserar hela sin verksamhet. Man tycker attdet är rationellt.Det finns ändå ett regionalpolitiskt ansvar somäven staten måste ta hänsyn till. Om statenmedverkar till att alla kompetensföretag som finnspå olika håll ute i glesbygden dras in i stället för attse till att kompetensen är bra får det till följd att densysselsättning som erbjuds blir väldigt ensidig.Arbetsmarknadsmedel och annat skall då användastill att på något vis lösa andrasysselsättningsproblem i stället för till den tekniksom man har haft och vill vidareutveckla ute i deglesare områdena.Telia AB, som är statens företag, kan medverka tillatt det verkligen blir ett kommunikationsnät somgör det möjligt att utveckla andra marknader. Vikan följa det som bl.a. står i tidningarna.Telerespons har säkert också tagit del av det behovsom finns av nya tjänster med anledning av att vigår in i ett mer öppet och t.ex. behöverolika typer av tolkkommunikationer, som jag sadetidigare. Man kan egentligen lägga ut väldigtmycket i dessa områden i stället för att strikt barasäga att det skall slås igen.Staten har ett ansvar.Anf. 30 ():Fru talman! Vi vet mycket väl vad telelageninnebär. Vi har också mycket stor förståelse för attTelerespons, liksom andra företag i denna bransch,måste rationalisera.Däremot kan vi inte förstå varför jobben skall drasin för kvinnorna i de regioner där arbetsmarknadenär absolut sämst. Den teknik som man har tillgångtill och använder gör ju att det inte har någonbetydelse var i landet man finns när man ger denhär servicen.Det är möjligt att det har hänt någonting . Det är svårt att hänga med i alla devändningar som detta företag gör. Men i det förslagsom man gick ut med för en månad sedan och varberedd att diskutera skulle orter som Luleådrabbas. Jag tror inte att det är främmande förMats hur arbetsmarknaden däruppe, isynnerhet för kvinnor, ser ut.Mats säger också i sitt svar att det ytterst ärTelias ledning som beslutar om strategin förföretaget. Jag har förståelse för det, men vem följerupp de beslut som vi fattar om den regionalpolitiskastrategin? Enligt de beslut och de diskussioner somvi har haft här tidigare, och som jag är övertygadom att kommer ihåg, ärregionalpolitiken inte bara någonting somarbetsmarknadsministern skall syssla med. Denskall genomsyra hela politiken, även den som manför på kommunikationsområdet och som MatsOdell ytterst är ansvarig för.Gör inte detta till bara en teknikfråga! I det härfallet drar man in på de platser som man bara förnågra månader sedan påstod fungerade bäst ochgav den bästa servicen inom företaget. Det är inteen teknisk fråga. Det är i högsta grad en politiskfråga. Vi skall ute i landet och på de samhällsägdaföretagen få stöd för, och respons på, de beslut somvi fattar här. Det måste känna ett ansvarför. Jag måste återigen fråga: Tänker huvud taget inte bry sig om den process somnu sker? Tänker han inte på något sätt utöva sittägaransvar på detta område? Jag tror att det ärviktigt. Skall man på företaget vara fri att göra hurman vill även om det drabbar de mest utsattaregionerna i vårt land?Anf. 31 Kommunikationsminister ():Fru talman! För att komma till rätta med denövertalighet som finns och som kan förutses inomTelerespons har man sysslat med en planering. Detär den som föranleder denna interpellationsdebatt.Planerna baseras på investeringskalkyler förinförandet av talteknologi, som jag sade, och påbedömningen av marknaden för tjänster, framförallt i fråga om nummerupplysningen. Till detta skallman också lägga ett planerat införande avhelautomatisk nummerupplysning under slutet avplaneringsperioden.Man har studerat två olika kriterier. Det förstakriteriet är den ideala storleken på enproduktionsenhet som sysslar med dessa saker. Detandra kriteriet är en ideal produktionsort. När jagläser i det dokument som jag har fått ifrån Teliainför denna interpellationsdebatt konstaterar jagatt det, när det gäller dessa kriterier, är orter långtifrån de orter uppe i inland som nämns idenna interpellationsdebatt som kommer attdrabbas. I etapp ett är det , ochSkellefteå. Etapp två gäller övertalighet till följd avinförandet av talteknologi, under1995/96. Det är dyrorterna , Göteborgoch som kommer att drabbas av det.Orten omnämns i detta material påföljande sätt: ''Beträffande finns ettregionalpolitiskt åtagande där 1988binder sig för viss fastställd verksamhetsvolym ikommunen. Detta utesluter från listanmed nedläggningskandidater. ''Fru talman! Jag konstaterar alltså att det finns ensystematisk och logisk ansats i detta arbete med attanpassa Telerespons AB:s verksamhet till den nyatekniken.Det finns ett regionalpolitiskt ansvar somsystematiskt tas upp i materialet. Jag tycker attTelia AB i de förhandlingar som pågår harvisat ett regionalpolitiskt ansvar. I det omfattanderationaliseringsarbetet i både det gamla har man visat ett regionalpolitisktansvar, och där det är möjligt har man försökt attfå fram ersättningsverksamheter.Anf. 32 ():Fru talman! Kommunikationsministern räknar uppen hel del orter. Jag misstänker att även finnsmed i hans papper. Man är där i princip i färd medatt genomföra det vi diskuterar.Om inte kommunikationsministern redan vet detkan jag tala om att när det gäller har allaregionkontor hamnat utanför länet. Det gällerpost, tele, vägar osv. fortsätter avvecklingen avde statliga företagens engagemang i området. Sånär som vid ett företag är det kvinnor som blirarbetslösa på grund av denna åtgärd. Det är väldigtallvarligt när så många administrativa arbetenförsvinner från vårt län.Kommunikationsministern nämnde konkurrens isitt svar. upphandling kräver i daganbud från fyra olika Teliabolag, dvs. statens egnaföretag där det finns företag i företaget. Man är rättirriterade inom . Man tycker där att mantidigare har haft en rätt enkel upphandlingsmetodför dessa tekniker.Men i och med att företaget lämnar området ochkommer längre och längre bort från den region somföretaget har att ge service till uppstår dessanegativa effekter. Jag tycker att det äranmärkningsvärt. Jag tycker ändå attkommunikationsministern måste se till att närhetenibland utövas personellt, inte bara tekniskt, motden marknad som skall få service. se till att det finns representerat på olikasätt ute i landet.Jag tycker att kommunikationsministern ävenmåste ta till sig av det regionalpolitiska ansvaret försysselsättningen. Det gäller inte bara att det finnstillgång till olika slag av kommunikation, det gälleräven utplacerandet av aktiva verksamheter i formav bolag osv. Ansvaret skall speglas på enarbetsmarknad där staten finns representerad iform av teknikföretag och goda kunskaper. På detsättet kan en bra arbetsmarknad utvecklas i helalandet.Anf. 33 ():Fru talman! räknade statsrådet upp de orter därTelia skall vara kvar. Han sade att tar sittregionalpolitiska ansvar. Av den information jaghar fått framgår det att det inte bara läggs ned ettantal arbetstillfällen -- framför allt i där 68kvinnor berörs -- utan att det överförs även ett antalarbeten. Det finns ju ett antal orter därsysselsättningsnivån ökar.Skall förtydligande med de orter hanhar räknat upp tolkas som att företaget i , där68 kvinnor berörs, inte kommer att drabbas av ennedläggning ? Innebär det att Teliasregionalpolitiska ansvar också berör ,där landets sämsta arbetsmarknad och svagastesysselsättningsnivå finns -- framför allt för kvinnor?Det hela handlar egentligen om detta.Norrbotten är ett särskilt utsatt län. Jag behöverinte ha någon lång utläggning om detta. till detta, inte minst på grund av denavreglering som har skett inom sektorn. Går det atttolka det hela så att det regionalpolitiska ansvaretsom tänker utöva innebär att kvinnornavid Telerespons anläggning i får behålla sinajobb framöver?Anf. 34 Kommunikationsminister ():Fru talman! Självfallet kan jag inte tala om hurmånga kvinnor eller män som skall få behålla ellermista sina arbeten på olika orter. Det sker ensuccessiv teknikförnyelse framöver med bl.a. mereller mindre automatiserad nummerupplysning.Jag vill exemplifiera detta med att år1988 ingick ett avtal med kommun sominnebar att kommunen uteslöts ur listan pånedläggningskandidater.Fru talman! Jag tycker att det är ganska uppenbartatt den nya tekniken egentligen innebär mermöjligheter än hot för . Vi ser av företag som utlokaliseras till olika orter iNorrlands inland. Det är tack vare att teknikenbyggs ut, och det är tack vare att har delägsta teletaxorna i . Det är det som gör attSverige kommer att också kunna attraherautländska företag som vill förläggatjänsteproduktion till . Jag tror att Norrlandkommer att kunna dra nytta av att det kommer attbli en rationell och ekonomiskt riktigproduktionsapparat för framöver.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1993/94:106 ombeskattningen av hushållstjänsterAnf. 35 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omjag anser att det finns några problem som hindrarinförandet av en s.k. u-skattsedel och om jag ärberedd att verka för att skyndsamt genomföra detav kds presenterade förslaget om en sådanskattsedel.Förslaget innebär enligt attungdomar som varit arbetslösa en tidfår rätt att sälja en begränsad kategori av tjänstertill privatkunder utan mervärdesskatt och medkraftigt reducerade arbetsgivaravgifter.Rose-Marie Frebran har så sent som den 15februari fått ett svar av mig på en fråga medlikartat innehåll.Jag håller med om att det,bl.a. mot bakgrund av den högaungdomsarbetslösheten, är angeläget att prövaolika vägar för att få fram riktiga arbeten.Regeringen har också tillsatt en särskild utredare,professor , i vars uppdrag det har ingåttatt analysera förutsättningarna för privattjänsteproduktion.Den höga marginaleffekten på en extra arbetsinsatsoch dess negativa effekter på villkoren för privattjänsteproduktion utgör en del av bakgrunden tilldet arbete som har redovisats av utredaren. Enligtdirektiven har utredaren bl.a. haft att anlyseraönskvärdheten av en differentiering av de olikaskatteslag som bestämmer skattekilen,inkomstskatten, socialavgifterna ochmervärdesskatten. Efter en sammanvägning av deekonomiska och administrativa skäl som talar föroch emot åtgärder på respektive skatteområde harutredaren getts möjlighet att lämna förslag pååtgärder. En analys av de frågor Rose-MarieFrebran tar upp har, som jag också framhöll i mittförra svar, rymts inom utredningsuppdraget.Betänkandet har presenterats och bör bliföremål för sedvanlig remissbehandling innanställning tas till utredningsförslagen.Vad gäller förslaget om en s.k. u-skattsedel kan jagse både för- och nackdelar med en sådan ordning.Fördelarna är bl.a. att ungdomarna får bättremöjligheter att på eget initiativ förändra sinsituation och att det kan bidra till att minskaarbetslösheten för en särskilt utsatt grupp. Tillnackdelarna kan nämnas svårigheterna att medsäkerhet bedöma de statsfinansiella effekterna.Införandet av en u-skattsedel kräver dessutomställningstaganden till en rad principiella ochpraktiska problem rörande exempelvis taxering ochskatteberäkning. Frågan måste emellertid bedömasi ett bredare perspektiv där bl.a. utredarensarbetsresultat vägs in. Jag är således inte beredd attnu ta ställning till förslaget om att införa en u-skattsedel.Anf. 36 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret påmin interpellation.En av de viktigaste pusselbitarna när en ungmänniska bygger upp sin identitet är tillgången tillett arbete. upplever många ungdomar att deinte räknas. Deras kunskaper tas inte i anspråk. Deär inte efterfrågade och inte behövda. Det kan fåförödande konsekvenser.Genom olika undersökningar vet vi att ungdomarsnabbt kan fara illa av att vara arbetslösa.Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för attkomma till rätta med obalanserna isamhällsekonomin och för att förbättraförutsättningarna för ett livskraftigt näringsliv medmånga små och medelstora företag. Det kommernaturligtvis att leda till många nyaarbetstillfällen.Regeringen har också satsat massivt påarbetsmarknadspolitiska åtgärder för att så långtdet är möjligt förebygga långtidsarbetslöshet ochhög arbetslöshet bland ungdomar.Allt det här är bra. Men vi kan konstatera att detinte räcker. Därför behövs det en konstruktivdiskussion kring nya grepp för att bemästraarbetslösheten, främst ungdoms- ochlångtidsarbetslösheten.De nya jobben måste komma i den privata sektorn,och då i stor utsträckning i olika former avtjänsteföretag. Det krävs , det är jag övertygadom, en politik som främjar kompetens ochkunskapsintensiva företag och som samtidigtminskar beskattningen av arbete och öppnararbetsmarknaden för nya typer av arbeten.I avvaktan på utrymme för generella sänkningar avarbetsgivaravgifter eller tjänstemoms börstrategiska skattesänkningar göras på särskiltpriskänsliga tjänster.Regeringens utredare och likaså i har presenterat olika förslagsom, om de genomfördes, skulle stimuleratjänsteköp. Men som jag ser saken finns detproblem med de här förslagen. Bl.a. kan det finnasett långsiktigt problem i att för mycket eller felarbetskraft lockas till den här sektorn.En del sådana problem och ytterligare någrafördelar tillkommer med det förslag till U-skattsedel som kds presenterade förra sommaren.Förslaget om U-skattsedel innebär att ungdomarunder som har varit arbetslösa fårrätt att sälja en begränsad kategori tjänster tillprivatkunder, utan moms och med kraftigtreducerade arbetsgivaravgifter. Genom den övreåldersgränsen kommer ingen arbetskraft attpermanentas i de här jobben. Initiativet läggs ocksåhos ungdomarna själva. De blir egna företagare. Vitror faktiskt att detta för de här ungdomarna skullebli något av en entreprenörskola.Statsrådet hänvisar tillVinellförslaget, till det betänkande som haravlämnats och till att man inte förränremissomgången är över kan diskutera det härförslaget. Som statsrådet påpekade när vi hade enfrågedebatt ryms det inomutredningsuppdraget att analysera särskildaåtgärder riktade mot ungdomar -- något som liggeross kristdemokrater varmt om hjärtat.Men man kan väl nu konstatera, statsrådetLundgren -- rätta mig om jag har fel -- att LarsVinell inte har kommit med några förslag tillåtgärder speciellt riktade mot ungdomar. I det lägethar jag faktiskt litet svårt att se fördelarna här. Jagbeklagar att statsrådet inte är beredd att diskuteraförslaget om en U-skattsedel förrän remissrundanär över när det gäller betänkande. Mensåvitt jag förstår är det mera generella uppgiftersom denne har lagt fram.Jag tycker att vi nu skyndsamt måste diskutera U-skattsedeln -- som inte är något stort och generelltoch som inte kostar statskassan en massa pengar.Det handlar då om tjänster som inte finns, somutförs i egen regi eller som utförs svart ochsom förs in i en vit sektor, där ungdomar som i dagär arbetslösa och därför kostar statskassan en massapengar i stället får bidra och ge statskassaninkomster. Jag skulle vilja se ett beslut under våren.Det är viktigt för ungdomarna.Säger man nej till förslaget, säger man nej tillmånga nya bra jobb för ungdomar i det utsatta lägesom de nu befinner sig i. Jag hoppas alltså attstatsrådet är beredd att ganska snabbt taställning till det här förslaget. Jag skulle önska attvi därför kunde koncentrera oss på det, oavsett vadvi kan göra generellt utifrån vad t.ex.Lars Vinell har föreslagit.Jag skulle vilja ha en kommentar av statsrådetLundgren om detta med att utredaren inte harkommit med förslag som speciellt riktar sig tillungdomar.Anf. 37 ():Herr talman! Man kan anlägga flera aspekter påden här frågeställningen. Jag skall anlägga tvåsådana.Den första aspekten gäller vilket samhälle vi serframför oss och vilket samhälle vi genom olikapolitiska beslut vill söka utveckla. Är det ettsamhälle där varje vuxen är en fri och oberoendeindivid som kan leva på sin lön, där kvinnor ochmän gemensamt tar ansvar för försörjningen ochockså för omsorgen om och omvårdnaden av sinabarn -- ett samhälle där anställda, personal, fårkompetensutveckling i sina jobb? Eller är det ettsamhälle där vi i allt större utsträckning låterfamiljen själv svara för vården och omsorgen ochsom leder till att vi får ett mera ojämställtsamhälle där kvinnor och män inte delarförsörjningsbördan -- ett samhälle där vi så att sägaprivatiserar skattepengarna?I den debatt som förs i finns detuppenbara tendenser till den senare utvecklingen.Det här förslaget är ett led när det gäller en sådantendens, vårdnadsbidraget ett annat. Vi tar jupengar från den gemensamma sektorn och för indem i privata familjer. Man kan säga att vi på så visgår mot detta är ju en utvecklingsom har funnits och som fortfarande finns ute iEuropa.Det handlar alltså om det ideologiska valet. Visocialdemokrater väljer det första alternativet -- attvarje vuxen, kvinnor och män, skall vara fri ochoberoende.Den andra aspekten som man kan anlägga på dettahandlar om ekonomi och sysselsättning. Det förslagsom har utrett är bara en del av enstörre frågeställning. Det gäller dåförutsättningarna för en bra tillväxt, förinriktningen av sysselsättningspolitiken och förutvecklingen av inkomst- ochförmögenhetsförhållandena.I grunden finns sambandet mellan de här olikasakerna -- mellan tillväxt, sysselsättning ochproduktivitet. Enligt vårt sätt att se sakenförutsätter en framtida tillväxt inte bara fullsysselsättning i traditionell mening utan också enfortsatt förbättring av den genomsnittligaarbetsproduktiviteten. Om vi vill föra entillväxtorienterad politik måste vi också diskuterahur produktiviteten kan öka. Det räcker alltså intemed att det blir nya jobb. Det måste också varajobb som minst förmår bära de normalaarbetskraftskostnaderna.Lars Vinells förslag syftar såvitt jag förstår till attklara sysselsättningen genom att få fram jobb somannars inte skulle komma till stånd. Man måste dåutgå från att det beror på att arbetsproduktivitetenär för låg för att kunna motivera normala löner ochen normal skatteuppbörd. För detta talar också attdet är fråga om sådana tjänster, alltsåhushållstjänster, som det är svårt att mekaniseraoch rationalisera. Enligt vår mening kommerdärför ett sådant här förslag att innebära att dengenomsnittliga produktiviteten sjunker.Om förslag genomförs under en periodsom denna, alltså med hög arbetslöshet, kansjälvfallet ökad sysselsättning bidra till tillväxt.Under följande högkonjunktur, somförhoppningsvis kommer, skulle tillväxten däremothållas tillbaka. I en senare lågkonjunktur skulle deni stort sett sakna betydelse för sysselsättningen.Jag undrar alltså vad statsrådet anser om den härtanken. Är det hela tänkt som en tillfällig lösning ien lågkonjunktur för att -- som vi hörde härtidigare -- få ungdomar och andra i jobb, eller är dettänkt som en permanent lösning för att på siktskapa s.k. nya jobb?Anf. 38 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall återkomma till denintressanta dialog som jag tror att Rose-MarieFrebran och jag kan ha. Men jag vill först säga attjag blir skrämd av att en företrädare förSocialdemokraterna visar sådan total brist på insiktom vad som har hänt i och om vad sommåste göras för att alla som vill ha jobb också skallkunna få jobb.Det är självklart så att den människa, ung ellergammal, som förlorar sitt arbete också förlorarnågot av självrespekten. Man förlorar litet grand avsin frihet och sitt oberoende, ganska mycket till ochmed. Hundratusentals människor är i dagarbetslösa därför att vi dreven politik med socialistiska/socialdemokratiskaförtecken. Höga skatter gjorde att vi inte kunda hakonkurrenskraftig produktion, att vi drev bortmöjligheten att expandera tjänstesektorn, vilkethar skett i många länder.Jag kan förklara för innehåller mycket mer änhushållstjänster. Det är reparationer av bilar, det ärmålning av hus, det är datatjänster, det ärfinansiella tjänster. En mängd olika områden finnsdär.Förutom detta, den inflationsdrivande politik somockså urholkade konkurrenskraften och denfinanskris som ni orsakade genom att släppa framspekulationen andra hälft har nialltså inte lärt något. säger atthon är rädd för att vi skall privatiseraskattepengarna. Tänk om det skulle finnas någonsocialdemokrat som lärde sig att detinte är pengar, detsocialdemokratiska partiets pengar eller riksdagenspengar. Det är enskilda medborgares surtförvärvade pengar vi talar om. Det är ingenting somvi har att bestämma över på våra egna villkor. Att privatiseraskattepengarna -- om det nu skulle vara möjligt --skulle vara en av de största tjänster vi skulle kunnagöra svenska folket, de människor som måstearbeta ihop de skattepengar som vi fördelar tillolika ändamål. , när en chans att påverka, skedde det på ett sättsom drev människor ut i arbetslöshet, ofrihet ochberoende, bl.a. på grund av de höga skatterna. Detkan jag aldrig acceptera.Till den seriösa debatten med skapa förutsättningar för nya riktiga jobb ärsom vi bägge vet regeringens främsta uppgift. Detgäller att göra det på olika sätt. Vi skall naturligtvissträva efter långsiktiga, varaktiga åtgärder. Detinnebär att vi exempelvis måste ta bort desnedvridningar som har hindrat tillräckligkapitalbildning inom de industrisektorer ochföretag som i större utsträckning ärkapitalberoende. Vi måste få fram det egnakapitalet. Då kan vi inte, som Socialdemokraternaoch säkert vill, straffbeskattadet. Det är vi överens om. Vi har insett framtidenskrav i det avseendet.Vi inser också bägge att skattekilen är ett stortproblem. Må vara att det, när den har etablerats påden höga nivå som har skett genomsocialdemokratiska insatser, kan finnas problemmed att få ned nivån i en tillräcklig omfattning föratt snabbt kunna få positiva effekter på hela denviktiga tjänstesektorn. Då är det naturligtvismöjligt att vidta tillfälliga åtgärder. Det sker inomarbetsmarknadspolitikens ram, men också genomen del stimulansåtgärder, som t.ex. det generellaanställningsstöd som också har implementerats frånregeringens sida. Jag vill inte utesluta att man kandiskutera även andra sådana här åtgärder, men detblir då en mix av tillfällig arbetsmarknadspolitik.I grunden ligger i uppdrag attlångsiktigt skapa bra förutsättningar för en privattjänsteproduktion i olika sektorer.