prot · GH09116 · 1994-06-02 00:00:00 — Det är i detta avseende som det finnsen obalans i regeringens och regeringspartiernasprioriteringar.Vi har i många storföretag som har satsatpå forskning och teknisk utveckling, och vi har haftregeringar -- också socialdemokratiska -- med högaambitioner på detta område. Men problemet, RuneRydén, är att detta inte har lett till den effekt påsysselsättning och ekonomisk tillväxt som vi skulleha behövt.Jag säger inte att det var fel, men alla dessa insatserför teknisk forskning och utveckling har mångagånger resulterat i jobb i andra länder, eftersomman har exporterat licenser och royaltyer. Det harinte investerats i ny produktion i . Detta ärett av svensk ekonomis största problem -- att vi intehar haft ett kunskapsintensivt nyföretagande medmånga företag med utvecklingspotential.Därför är inte lösningen att satsa ännu mer påteknisk forskning och utveckling. Ni satsade 10miljarder av löntagarfondspengarna så sent som förnågot år sedan, och vill ni satsa ytterligare 8miljarder. Det är en väldigt kraftig och ensidigsatsning.Om man hade sätt att se på hur manskall bekämpa budgetunderskottet skulle man intekunna göra någonting förrän man hade alla dessa200 miljarder, eller helst 1 000 miljarder, om manskall bli av med statsskulden också. Men självfalletmåste man ta ett steg i taget, så fort det går och därdet går.Här fanns en möjlighet. Det skulle inte inte lösaalla problem, men det skulle åtminstone vara ettsteg på den väg som jag tror är nödvändig attbeträda. Därför skall man inte avvisa insatsen, ävenom den är liten i det stora sammanhanget.Anf. 166 () replik:Herr talman! Det är märkligt att ,som i och för sig resonerar klokt, även om honresonerar åt galet håll, inte förstår skillnadenmellan avkastning och marginell avkastning.Det är ju helt klart att avkastningen på kapitalet ide olika stiftelserna kommer att vara till störrenytta för landet eftersom den används inom enexpansiv sektor än om den används för att betala aven del av vår statsskuld.Kristina talade också om de olikasatsningarnas effekter på sysselsättningen. Jag fickintrycket att hon menade att man skulle ha en typav låglönesatsningar i och attsysselsättningen skulle öka den vägen. Men det ärett välkänt fenomen över allt i världen att ju merindustrin utvecklas, desto färre anställda blir detper produktionsenhet, relativt sett.Vi är nere i anställda i industrisektorn, ochingenting tyder egentligen på att antalet anställdadär kommer att öka. Det problemet tror jag inte kan lösa på det sätt som . Det skulle leda till att i alltstörre utsträckning blir ett låglöneområde, och detär ingen av oss betjänt av. Det kommer ingalundaatt hjälpa oss att betala den statsskuld och detbudgetunderskott som vi har -- snarare förvärrardet problemen.Kristina nämnde också nyföretagandetutomlands. Orsaken till att man har etablerat sigutomlands är till väldigt stor del densocialdemokratiska ekonomiska politiken somfördes här . Det höga skattetrycketskrämde bort både nyföretagandet och denytterligare satsning som skulle kunna ske till andraländer, där de ekonomiska förutsättningarna varbättre och där också utbildningsnivån var högre.Anf. 167 () replik:Herr talman! Visst -- avkastningen är inte mer ännågon eller några miljarder, men jag anser att maninte skall förakta det bidraget till bekämpandet avbudgetunderskottet.Det är något förvånande att från en moderat höraatt obalansen i svensk näringsstruktur och denkraftiga minskningen av industrisysselsättningenned till som vi har upplevt ärnågot som vi skall slå oss till ro med.Vi har en för liten bas för att klara en balans isvensk ekonomi på lång sikt. Vi måste satsa på ettkunskapsintensivt nyföretagande och på enarbetskraft som kan bära upp en sådan produktionoch motsvarar morgondagens krav i arbetslivet. Attslå oss till ro med detta och säga att det är okej ärsamma sak som att låta oss fortsätta nedåt ifattigdomsspiralen.Rune sade att skulle bli ettlåglöneland om man följde vår linje, men det ärtvärtom. Det är om vi inte satsar på ny kunskap ochtar den i anspråk som vi blir ett låglöneland sominte kan bära högre löner eller en stor offentligsektor.Orsaken till att vi har förlorat mycketsysselsättning till utlandet är en lång historia; det ärmånga faktorer som ligger bakom. Jag tror att viskall lämna den debatten till något annat tillfällehär i kammaren, eftersom den leder oss långt bortfrån utbildningspolitiken.Låt mig bara konstatera att ett av svensk ekonomisstörsta problem har varit att vi inte harhaft någon efterfrågan. Det har funnits ett privatsparande som har gått till finansiering avbudgetunderskottet i stället för till finansiering aven expansion i svenskt näringsliv. Detta är någotsom jag och mina partikamrater djupt beklagar.Anf. 168 ():Herr talman! Det finns ett väl dokumenterat behovav att öka den högre utbildningen iStockholmsregionen. Det är inget unikt för den härdelen av landet. Samma behov finns också i andradelar.Under en lång rad år har vi socialdemokraterengagerat oss i att bygga upp de mindre ochmedelstora högskolorna i alla delar av vårt land. Dehar kommit att bli ytterst viktiga för att skapautvecklingsmöjligheter för alla regioner.Vi kan dock inte bortse från att situationen för deungdomar som växer upp i nubörjar bli besvärlig. är fullt och sägersig inte vilja ta emot någon kapacitetsökning.Universitetet är det mest översökta i hela landetoch har den största andelen lokaltrekryterade studenter.Både närings- och samhällsliv har stort behov avvälutbildad arbetskraft, såväl ungdomar sompersoner med yrkeserfarenhet. Dettabetyder att det är svårare för Stockholmsregionensunga att få plats inom den högre utbildningen påhemmaplan än det är för ungdomar i övriga delarav landet. Det finns alltså skäl att starta arbetet föratt bygga ut den högre utbildningen iStockholmsregionen.Per påstående att visocialdemokrater motsätter oss utbyggnaden avden högre utbildningen i är, som såmycket annat från det hållet, hans egna antagandenom den socialdemokratiska politiken, och det fårväl avskrivas på det kontot så att vi slipper handskasytterligare med det.Jag tycker att det är bra att frågan om den högreutbildningen i aktualiseras ipropositionen. Problemet är attUtbildningsdepartementet så dåligt har förstått attdenna fråga är viktig för många i vår region: förnäringsliv och fackliga organisationer, förkommunerna och , för deutbildningsanordnare som finns här ,för en bred allmänhet och naturligtvis inte minst föralla de ungdomar som vill studera.Innan vi går vidare och fattar några beslut i fråganmåste tid avsättas och underlag skapas för en öppendiskussion där alla dessa intressenter kan delta ochdär inriktningen, formerna för utbildningen ochlokaliseringen av den framtida kapacitetsökningenkan tas upp.Regeringen verkar vilja göra arbetet till enmycket intern angelägenhet för att snabbt kunnapressa igenom beslut som är dåligt förankrade ochilla genomtänkta.Vi kan inte acceptera att viktiga framtidsfrågorbehandlas på det sättet. Därför säger vi nej till attge regeringen särskilda beslutsbefogenheter påbekostnad av de enskilda högskolornas styrelser.Vi säger också nej till att tvinga in de konstnärligautbildningarna i en samordning som de inteeftersträvar.Hela frågan bör i stället utredas i vanlig ordning,med en bred parlamentarisk representation och därolika företrädare för regionen får samverka.Herr talman! är en mycketsegregerad region. Klyftan i levnadsstandard ärstor mellan olika människor. Vilka mått man änväljer att mäta med, skall man upptäcka attskillnaderna mellan de norra och centrala delarna åena sidan och de södra länsdelarna å den andra ärmycket stora. De slår igenom på snart sagt allaområden: i fråga om bostadsstandard, hälsa,inkomst och inte minst utbildning. Av Danderydsgymnasieungdomar går drygt hälften vidare tillhögre utbildning. För de södra länsdelarna liggersiffran betydligt lägre -- bara i t.ex.Haninge och Nynäshamn.Detta förhållande har naturligtvis flera orsaker.Traditionerna spelar stor roll, men ocksåutbildningens lokalisering. En mycket stor del avden högre utbildningen i ärkoncentrerad till centrala delar ochområdena strax norr därom.Riksdagen har understrukithögskolans ansvar för att bidra till en bättre balans.Några viktiga, men mycket små, sådana satsningarhar gjorts. Men det räcker inte på långt när för attnå målet -- i en region där vi tar till vara helautbildningspotentialen.Därför är det viktigt, när utbildningskapacitetenökas, att se till att det sker på . Iregeringens underlag för propositionen föreslås attett nytt campus skall byggas antingen i Stockholmscentrala delar eller på i . Ärdet för att genomföra dessa förslag som regeringenvill ha fullmakt att besluta? I så fall borde det sägasnu.Vill ni i och ha det på dettasätt? Det skulle vara intressant att få reda på det.Era företrädare i är mycketangelägna om att de satsningar som landsting ochkommuner på har gjort, på iHuddinge och i andra kommuner, följs upp ocksåav statliga insatser. De vill inte splittra resurserna,och de vill inte ytterligare förstärka obalansen. Vadsäger ni i och till dem? Det ärav stor betydelse.Nu är det att planera för en utbyggd högreutbildning på . Jag ser gärna atttyngdpunkten är förlagd till i ,men med viktiga stödjepunkter också i ,och . Där finns redan nukvalificerad utbildning, och det är viktigt att denkan fortsätta att utvecklas.Stefan var orolig för att det skulle utbrytaett inbördeskrig mellan kommunerna påSödertörn. Jag är inte ett dugg orolig för det. Detfinns en god uppslutning kring en tanke som harvuxit fram i denna region om hur vi vill se det. Denenda risk jag kan se är att Per ,Utbildningsdepartmentet och regeringen nu ger sigin i det här och splittrar och slår sönder den samsynsom finns.Jag har nåtts av uppgifter om attLärarhögskolan -- av besparingsskäl, sägs det --planerar att flytta en stor del av sin nuvarandeutbildning i till . Det skullegälla förskollärarutbildning eller yrkesteknisklärarutbildning. Det vore att agera mot riksdagensbestämda uttalanden. Och även om vi nu inte äröverens om lokaliseringsfrågor iövrigt -- det får jag ha respekt för -- hoppas jag attregeringspartierna vill förena sig med mig om attunderstryka vikten av att uppdraget att bidra till enbättre balans i utbildningen står fast, och att detknappast är förenligt med att flytta de fåutbildningsplatser som finns på tillStockholms centrala delar. Jag skulle önska att detinte var nödvändigt att peka med hela handen pådet här sättet, men det förefaller nödvändigt omdessa rykten talar sanning.Herr talman! Jag står självklart bakom samtliga s-märkta reservationer till det här betänkandet, menför tids vinnande i voteringen nöjer jag mig med attyrka bifall till reservation nr 6.Anf. 69 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag hemställer att de övriga talarna är snälla ochhåller sig till den anmälda taletiden. Vi har alldelesför mycket kvar på agendan för att kunna dra överden anmälda taletiden.Anf. 170 ():Herr talman! Det här blir underligare ochunderligare. Jag tror att det var som sadedet. Jag har sällan hört något så motsägelsefullt somdet anförande som just har hållit.Jag är nästan beredd att slänga det som jag harförberett, för att ägna mig åt att försöka bena ut vadEva egentligen har sagt. Jag måste taupp några saker.Till att börja med blir det inte mera sanning om denena socialdemokraten efter den andra kommermed medvetna missuppfattningar. Det kan aldrigbli annat än missuppfattningar, hur ofta de änupprepas. Jag tänker på diskussionen om de småoch medelstora högskolorna.Eva säger i sitt anförande att det måsteges tid för en utredning av högskoleorganisationeni . Ja, det är ju därför somregeringen har tillsatt den kommitté som skallundersöka det. Man har börjat förbereda sig ochhar nu tid att komma med ett förslag,som naturligtvis skall tas fram i samråd medberörda kommuner, med de högskolor ochuniversitet som finns i ochmed landstinget.En liten stund senare talar om hurdet skall vara . som hon villutreda säger hon precis hur det skall vara, attutbildningen skall ligga exakt där och där, ochdessutom att vi skall tala om för HLS vad de skallgöra för sin lokalförsörjning och var de skall ha sinautbildningar. säger ocksåatt vi måste låta högskolorna själva få bestämma.Det går inte ihop.Jag anser att det är mycket angeläget att se påhelheten. Då måste man ställa ett antal frågor: Vadgynnar regionens utveckling bäst? Hur sammanförsmindre discipliner i en ny struktur? Hur serarbetsmarknaden ut? Och inte minst: Hur serunderlaget, studenterna, ut? Vad vill de ha? Defrågetecknen måste rätas ut, och då måste man taett samlat grepp. Utskottet förutsätter -- och jagdelar den uppfattningen -- att kommunernas ochlandstingets synpunkter kommer att beaktas av denorganisationskommitté som just har börjat arbeta.Stockholms universitet är stort, med mångastuderande. säger att man inte vill taemot flera studerande. Nej, man skall inte ta emotflera. Vi skall inte ha ett ännu större universitet iFrescati. Dessutom ligger i det områdesom jag hoppas snart skall bli en nationalstadspark,och då är ju ökad byggnation synnerligen olämpligdär. Vi tycker också att det fortsättningsvis skallfinnas studenter i , och detfinns olika lösningar för att tillgodose det.Socialdemokraterna vill nu igen besluta att helaLärarhögskolan skall flytta till . Detskulle inte ge lugn och ro attutvecklas till en lokalmässigt bättre fungerandehögskola. Det vore förödande om man återigenskulle riva upp beslutet och inte ge Lärarhögskolanmöjlighet att planera sin framtid i lugn och ro.De konstnärliga högskolorna måste få enlångsiktigt hållbar lösning.De högre utbildningar som har utvecklats ochavknoppats till den södra regionen måste få entydlig struktur. I det fallet håller jag med EvaJohansson. Det är oerhört viktigt med enkraftsamling vid t.ex. i Huddinge.Eva säger att det i propositionen står attdet skall finnas högre utbildning på Kvarnholmen.Kvarnholmen har nämnts som en tänkbar plats.Utskottet har betonat att inte någon av delokaliseringar som har nämnts skall förordas justnu. Om vi skulle ta ställning nu skulle detkommande arbetet med att utreda helheten varaalldeles onödigt.Med ny teknik, inslag av distansundervisning,samarbete mellan högskolor och universitet iregionen och på andra platser kan vi få en framtidaorganisation av den högre utbildningen somtillgodoser studenternas behov av tillgång till deninriktning på utbildningen som de har valt. Vi kanockså få en bred bas för forskning som kan öppnanya och spännande perspektiv och där man kanskapa nätverk över fakultets- och disciplingränser.Herr talman! Jag vill med det jag har sagt, somomfattar en liten del av betänkandet, yrka bifall tillhemställan i dess helhet och avslag påreservationerna i utbildningsutskottets betänkandenr 12.Till sist vill jag återigen betona att denorganisationskommitté som föreslås i propositionenoch som har påbörjat sitt förberedelsearbete måsteha en bred regional politisk förankring. Om BosseRingholm arbetar i harjag totalt missförstått det hela. Han ingår ju i denhär kommittén. Kommittén skall ha ett närasamarbete med , vilket är garanteratgenom och -- tror jag -- RalphLédels medverkan. Kommittén skall också ha ettnära samarbete med kommunerna iStockholmsregionen.Anf. 171 () replik:Herr talman! Först vill jag beträffandelärarhögskolan fråga om honkan acceptera att man hotar att flytta en stor del avden utbildning som bedrivs i tillStockholm. Är det en god regional politik förStokholmsregionen vad gäller den högreutbildningen? Jag tror att det är viktigt att vi iriksdagen då och då betonar att de uttalande somgörs härifrån är någonting annat än tomma ord påett papper. Om detta förverkligas är risken att detsom vi har sagt faller platt till marken.Jag sade att jag gärna ser en struktur i framtidenmed en rejäl satsning vid och medstödjepunkter i , och Södertälje.Självfallet tycker jag att dessa frågor skall utredasordentligt, men den organisationskommitté som nuär tillsatt av regeringen har sannerligen inte myckettid på sig. Den är dessutom ganska smal. Mitt egetparti är representerat, men det finns många partiersom inte är det. Jag vet, , attdet finns en stor oro bland partivänner för vad detta skall leda till.Kommittén skall lämna förslag om inriktning ochorganisation av verksamheten som skall gällafr.o.m. Dessa förslag skalllämnas för ställningstagande redan den 10september. Därför har man inte över hövan myckettid för detta arbete. Sedan skall kommittén tydligenfortsätta med andra frågor.I och med att beslutsrätten när det gäller stora ochviktiga frågor lyfts över till departementet litar jagfaktiskt inte på att den nuvarandedepartementsledningen är intresserad av att lyssna.Man har tidigare inte accentuerat den delen särskiltmycket.Anf. 172 ()replik:Herr talman! Det går inte att som säga att högskolorna och universiteten skallges frihet att själva få bestämma över sin inriktning,sin organisation och sina lokaler och sedan säga attvi här skall uttala oss om en del av en helhet. Manmåste bestämma sig för antingen det ena eller detandra. Det skulle jag vilja att också . Skall vi ha en centralstyrning igen? Det ärintressant att veta inför höstens val. Skallhögskolorna och universiteten centralstyras, ellerskall de få ha fortsatt frihet?Eva diskuterar och ifrågasätterorganisationskommitténs arbete. här i betonar att detär viktigt att det finns en samordning med bådelandsting och kommuner förutsätter jag attregeringen ser till att detta samarbete fungerar. Detär oerhört angeläget.Jag vet att mina partikamrater i ocksåär mycket angelägna om att så sker. Med den starkabetoning som finns i betänkandet kommer det attbli så. Det kommer att bevakas härifrån. Detbehöver inte oroa sig för.Jag tror inte att det var något mer.Anf. 173 () replik:Herr talman! Vid etableringen av nya universitetoch högskolor skall naturligtvis ha ettbetydande inflytande över var sådana etableringarskall göras.Men de konstnärliga högskolorna är inte nya. Detär högskolor som redan finns. Regeringen vill taifrån dessa högskolor beslutskompetensen och geden till departementet. Det kan jag inte acceptera.Jag förstår inte att det skall vara så svårt förChristina att ställa upp bakom tidigareriksdagsuttalanden om att också högskolorna harett uppdrag när det gäller att bidra till en bättreregional balans. Det var ett i stort sett enigtuttalande som gjordes om denna region. Jag förstårinte varför inte står fördet.Som det har sagts tidigare känner vi inte riktigt igenCenterpartiet när det gäller utbildningsfrågorna.Förr var med och drog i rätt riktning.Nu föredrar man att rätta in sig i leden i ettmoderatstyrt utbildningsdepartement. Det är synd.Jag tycker nämligen att vi tillsammans har uträttatganska mycket genom årens lopp. Vi får försöka atthitta andra samarbetspartner, såvitt vi inte kan fåtill stånd ett valresultat som gör att vi kan klaradetta alldeles på egen hand.Anf. 174 ():Herr talman! Det sista vore nog det mest förödandeför den högre utbildningen i , men vi skallväl inte tro att det kommer att gå så illa.Det är häpnadsväckande att sägeratt man har ställt upp på politik. Snararehar år ut och år in släpat och dragitSocialdemokraterna åt sitt håll för att få till stånden bra regional planering av högskoleutbildningenoch en bra utveckling. är, som så mycket annat somsocialdemokraterna säger här , något dåligtunderbyggd.Eva var med i utbildningsutskottet närden här propositionen diskuterades. Jag förmodaratt bättre än jag känner till hur man hardiskuterat för att få fram ordentliga skrivningar omatt inga beslut om lokalisering skall fattas förränman har sett helheten.Självfallet tänker vi naturligtvis ställa upp bakomen bra inomregional fördelning. Det har vi gjort pålandstingsnivå och i , och det kommervi att fortsätta med även här i riksdagsarbetet. Detbehöver inte oroa sig för.Anf. 175 ():Herr talman! Den borgerliga regeringen har velatframstå som den politiska kraft som kan flytta frampositionerna för ett svenskt utbildningssystem påalla nivåer.Det ena efter det andra beslutet här i harvisat att regeringen helt har missuppfattat vad somkrävs för att få utbildning och forskning att fungerai praktiken -- i hela landet och i olika regioner. Deträcker inte med papper och miniräknare på ettskrivbord på och istatsrådsberedningen för att lösa problemen.Det fordras också kännedom om verklighetenutanför maktens boningar. Vilkautbildningsinsatser behöver olika regioner? Hurkan vi ta till vara den resurs som människornautanför de stora universitetsorterna utgör? Kannäringslivet få tillgång till den kvalificeradearbetskraft man har behov av? Hur skall resursernafördelas? Det är exempel på frågor som måsteställas och som också måste besvaras.Jag trodde att vi redan tidigare hade klarat av dendebatten. Jag trodde att de mindre och medelstorahögskolorna hade fått en fast förankring iutbildnings- och forskningsvärlden. Men i och medden här propositionen har bakslaget kommit,tycker jag.Det förslag som ligger får förödandekonsekvenser, inte bara för utbildningen vid deregionala högskolorna. Det är ett faktum atthögskolorna kommit att få allt större betydelse förhela utvecklingen i den region där de ärlokaliserade. Detta gör inte högskolorna somsådana till enbart regionala. I själva verket är deraskaraktär av nationella högskolor med omfattandeinternationella nätverk en förutsättning för att deskall få en regional betydelse. Många av de mindreoch medelstora högskolorna har utvecklatuppmärksammade utbildningsprogram medutpräglad riksrekrytering.Den forskning som sker i anslutning till dessaprogram sker i nätverk med både svenskauniversitet och högskolor och forskargrupper runtom i världen. Det är självklart att all forskning,oavsett om den sker vid universitet eller högskolormåste vila på och ingå i internationella nätverk. Detär helt orealistiskt att tänka sig att bygga upp enforskning som tar sikte på enbart lokala ellerregionala problem och som dessutom skallgenomföras med enbart lokala resurser.Det blir nog endast en regeringens önskedröm attnäringslivet skall skjuta till de belopp som behövsför att få en livaktig forskningsmiljö vid allaregionala högskolor. En högskola kommer på dettasätt att bli beroende av näringslivets styrka för sinfortsatta existens. Dessa krav ställer man inte uppnär forskningsresurser tilldelas universitet ochfackhögskolor. Om får fortsätta iregeringsställning kommer det alltså att bli ett A-och ett B-lag inom högre utbildning och forskning.Det förvånar mig, precis som tidigare talare idebatten, att representanter i utskottetkan avvika från sin tidigare ideologiska inställningtill de regionala högskolorna. Det förvånar mig inte inser att de regionala högskolornakommer i ett sämre läge än universiteten ochfackhögskolorna på grund av medelstilldelningenskonstruktion.Vi bygger nu upp en byråkrati där en stiftelse skallfördela forskningsanslag. Stiftelsen skall också geklartecken till de forskningsområden somhögskolan skall få ägna sin kraft åt. Jag är myckettvivlande till att högskolorna får sina nyaforskningsresurser i så god tid att de på ett rationelltsätt kan utnyttja dem i sin verksamhet. Vi harmycket dåliga erfarenheter från hanteringen av demedel som anvisade förnätverksbyggande mellan olika högskolor. Att fåvänta på medel uppmuntrar inte precistill intensiv planering fortsättningsvis.Jag vill här påpeka och ställa kravet attmedelsfördelningen från stiftelserna skall skesnabbare än tidigare när det gäller pengar tillnätverksforskningen. Det blir annars alldelesomöjligt för en regional högskola att göra enlångsiktig planering för utbildning och forskning.Om inte detta fungerar riskeras att forskare ochforskargrupper precis som studenter intar enavvaktande hållning till våra högskolor.En som jag hoppas alltför ful tanke dyker medjämna mellanrum upp i mitt huvud: Menarregeringen kanske att de regionala högskolornaskall självdö? Jag hoppas att mina mörkertankar ärfelgrundade.Det kanske är så att endast en socialdemokratiskregering kan fördela statens knappa kaka rätt ävenpå detta område.Herr talman!