prot · GI0942 · 1994-12-14 00:00:00 — Höllman på så skulle de så småningomlära sig att det inte lönade sig att skrika, och på så sättskulle de bli mycket väluppfostrade och fogliga.Det var en korkad teori, tror jag numera. Ungefärlika korkad är den doktrinära monetarismen som sägeratt man till varje pris skall stå emot de kravmaskinersom vill släppa loss inflationen. Det är alltså sammatyp av argumentation. Man säger också att marknadenhar ett långt minne.Jag vet inte om ni minns att det var den här typenav argumentation som fördes fram ,när vi hade den olycksaliga knytningen av kronan tillecun. Det är ett stelbent doktrinärt tänkande, som vilarpå en övertro på att ekonomerna har format någotslags vetenskapligt korrekt uppfattning om hur dettaskall gå till.Därmed vill jag gå över till den andra delen avfinansutskottets betänkande som vi diskuterar isamband med EU-medlemskapet. Den gällerfinansieringen.För oss som röstade nej var det inte alldeles enkeltatt svälja förtreten efter valnatten och säga: gällerdet att göra det bästa av situationen. Det var för ossvänsterpartister självklart att det nu gällde att se till attde som hade skrikit högst om hur oerhört angelägetdet var att komma med i EU så långt det över huvudtaget var möjligt nu också skulle stå för notan.Det är litet lustigt att lyssna på närhan talar om att detta skall finansieras genom ½ %högre tillväxt och lägre ränta. Det är alltså degamla kära, välkända dynamiska effekterna somkommer tillbaka i ny förklädnad. Det är ren och skärmoderat överbudspolitik som det handlar om.Mats sade att vi som hade ställt oss bakomden aktuella finansieringsprincipen ägnade oss åtalltför kreativ finansiering. Det är återigen att vändasaker upp och ned. Det är och och alla de som hävdar att det är dedynamiska effekterna som skall klara det här somägnar sig åt dylik kreativ finansiering.Vi har genom samtal med företrädare förregeringen kunnat förankra finansieringen avmedlemsavgiften. Det var inte alldeles enkelt detheller. Det är inte bra med höjda arbetsgivaravgifter.Vi vänsterpartister tar åt oss äran av att höjningen inteblev fullt så stor som avsikten var från början. Vi ficki stället över en del av finansieringen på demiljöavgifter som bl.a. inte lyckades fåigenom i den förra regeringen. Profilen blev väsentligtbättre genom att vi deltog.Kjell säger att det är fel att peka ut vissagrupper, att alla tjänar på detta, osv. Det är också entyp av argumentation som jag känner igen. I vårademonstrationståg förstamaj brukar det vara någraanarkister som går längst bak med stora plakat där detstår: Allt genast! När jag lyssnar på centerpartisternanu för tiden tycker jag att jag känner igen det där.Det är litet märkligt att studera Centerpartietsutveckling, måste jag säga, efter den närmastdesperata situation man har fått sedan en så stormajoritet uppenbarligen röstat nej. Man är ute och farland och rike kring och lovar i princip allt till alla nugenast. Det skall vara ökat regionalstöd ochjordbruksstöd och alla tjänar på EU.Om man lyssnade på , LRF, eller lästede artiklar i de stora dagstidningarna som en deldirektörer skrev, märkte man att de själva hävdade attdet var ett livsvillkor för deras näringar att vi blevmedlemmar i . Det handlade om många miljarderkronor som skulle falla ifrån om vi inte blevmedlemmar i . Då måste väl i rimlighetens namnde grupperingarna också ta på sig ett ansvar. Det är desom i första hand, så långt möjligt, skall betala denhär medlemsavgiften, på samma sätt som det ärmedlemmarna i en golfklubb eller en tennisklubb somsjälva skall plocka fram pengarna ur fickan, inte allavi andra som inte är med i de föreningarna.Fru talman! Just nu pågår ett överlämnande tilltalmannen av en genomgång av alla de löften somjasidan delade ut, alla de välsignelser vi skulle få tadel av om svenska folket röstade ja. Jag kan än engång försäkra, i likhet med vad ,och flera andra har gjort i denhär debatten, att vi som röstade nej ifolkomröstningen inte kommer att släppa denna fråga.Vi kommer på varje punkt att följa upp vad somhänder med jasidans alla gyllene löften. Vi kommerockså att göra allt för att de som tjänar påmedlemskapet i första hand också skall vara de somär med och betalar den här notan.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i finansutskottets betänkande nr5.Anf. 85 () replik:Fru talman! talar om ett doktrinärtmonetaristiskt tänkande. Hans vackra ord kan intedölja det faktum att vill hålla dörrenöppen för inflation. Det är inflationen som skall hjälpaSocialdemokraterna och ur det hörnman har målat in sig i när det gäller att sanera svenskastatens finanser.Johan brukar vältaligt orda om ensolidarisk fördelningspolitik. Jag vill påminna JohanLönnroth om att den värsta fördelningspolitiskaeffekten icke har varitmedvetna beslut i denna kammare. Det har varitinflationen som har omfördelat hundratals miljarderfrån människor som har tagit lån till dem som underden perioden var tillräckligt dumma att spara pengarpå bank.Det är ganska allvarligt att Vänsterpartietfortfarande tycks vilja hålla dörren öppen förinflation, att vi på det sättet skall devalvera oss urproblemet. Han ställer alltså en budgetfinansieringmot det han kallar för en dynamisk effekt.Det går väl ändå inte, , att förnekaatt lägre ränta med ett ganska exakt beloppminskar statens kostnader för räntor på grund av detbudgetunderskott som vi har.Jag menar att faktiskt har missatsjälva poängen. Vi har nämligen fullt ut finansieratkostnaden för EU-avgiften, liksom hargjort, liksom Moderata samlingspartiet har gjort,liksom har gjort, när vi i vår motion harlagt fram vårt alternativ till den proposition, nr 25,som regeringen lade fram med förslag till vissaekonomisk-politiska åtgärder. Vi kristdemokrater harlagt fram förslag på utöverregeringens saneringseffekt, vilket också inrymmeravgiften för medlemskap i är fullständigt förödande att lägga så mycketytterligare löneskatter, så mycket ytterligareskattebelastning på produktionen som man gör i detförslag som Socialdemokraterna och Vänsterpartietstår bakom.Anf. 86 () replik:Herr talman! talade om att hålla dörrenöppen för inflation. Jag skulle snarare uttrycka det såatt jag skulle vilja hålla dörren öppen för verkligheten.Ibland händer det som hände åren 1991 och 1992.Det blev i längden ohållbart att upprätthålla denoerhört stelbenta doktrinen om attinflationsbekämpningen stod över allt annat.Det är inte riktigt så enkelt, , attinflationen alltid och i alla lägen ärfördelningspolitiskt negativ. Alla de förhållandevisvälbeställda villaägare som tackvare de stora skattesänkningarna har kunnat betala avpå sina skulder och skaffat sig ett ganska stortsparande förlorar naturligtvis på inflationen. Devillaägare som däremot inte har haft en ekonomi somhar gjort att de har kunnat betala av på sina skulder -de har kanske rent av ökat dem - tjänar på inflationen.Detta är bara ett exempel på att det inte är fullt såenkelt. Det tjänar de intressen som , som vill ändra den ekonomiska politikenoch sätta inflationsbekämpningen före allt annat, attanvända sig av den gamla enkla doktrinen. Men dettaär en komplicerad historia, detta med sambandetmellan inflation och fördelningspolitik.Jag har inte missat poängen, , med erabudgetförslag. Poängen med dem är att de innebärdubbel bokföring. Ni har intecknat nedskärningarnamånga gånger om, och det är oerhört diffust hur de irealiteten skall genomföras.Kds har faktiskt - det erkännandet vill jag ge er -det mest genomarbetade budgetförslaget jämfört medde andra borgerliga partierna. Det verkar som att ertförslag håller bäst, men det är fortfarande fråga omsynnerligen kreativ bokföring.Anf. 87 () replik:Herr talman! Jag tackar givetvis för denkomplimangen.När säger att han vill hålla dörrenöppen för verkligheten låter det också vackert. Menjag tycker att ändå skall påminna sigom bakgrunden till både den räntekris som vi hadehösten 1992 och den mycket djupa ekonomiska krissom har genomlevt och som vi dess bättrehåller på att ta oss ur.Det faktum att hamnade i en mycketdjupare kris än något annat OECD-land berodde justpå att man hade hållit dörren öppen för inflationen, hade fört den här devalveringspolitiken. Dengjorde att vi inte hade något omvandlingstryck i densvenska ekonomin, vilket i sin tur gjorde att vårakonkurrentländer drog ifrån på marknad eftermarknad. Vi fick lov att prissätta oss ur fler och flermarknader. slog detta tillbaka med förödandekraft. Det är den situationen och den politiken som vimåste undvika att återupprepa.Anf. 88 () replik:Herr talman! fortsätter med deförhållandevis enkla slagorden. Visst var det så att detbedrevs en alltför slapp finanspolitik . Jag har stått i talarstolen och vidgåttatt även vi i borde då ha kunnat varamera konstruktiva och på så sätt bidragit till attundvika den situationen som ekonomihamnade i 1991 och 1992.Men det var inte den enda faktorn, hände andra viktiga saker. En faktor var depanikartade avregleringarna som genomdrevs i kraftav den monetaristiska doktrinen i slutet av 80-talet.En annan faktor var hela klimatet i bankvärlden,denna orimliga övertro på den s.k. marknaden. Detvar detta som gjorde att unga direktörer kunde satsamiljardbelopp på att köpa fastigheter i ochBryssel. Detta tillhör också bakgrunden.Återigen är det så att man inte klarar ut dessafrågor genom enkla förklaringar av den typ som MatsOdell talar om. Det är fråga om mycket merakomplicerade samband.Anf. 89 () replik:Herr talman! säger att de somtjänar skall betala medlemsavgiften. Alla tjänar påmedlemskapet. Men anser att vissaskall betala. Det är ICA-handlaren, rörmokaren,jordbrukaren och åkeriägaren som skall vara med ochbetala löneskatten, alltså den skatt på arbete somJohan säger sig egentligen vara emot mensom han ändå har gått med på.Sedan säger att vi i åkerrunt och lovar saker och ting. Vi har inte lovatnågonting mer än det som stod i det framförhandladeavtalet. Det är det som skall gälla.Men enligt vad som har framkommit så gör detinte det. Man har tagit bort stora stöd från jordbruket,miljöstödet. Man har flyttat pengar frånregionalpolitiken, bl.a. landsbygdsstödet. Så det ärinte längre samma avtal som framförhandlades. Vihävdar att det ursprungliga avtalet skall gälla.Sedan har vi finansierat våra löften. Det är ingasom är ofinansierade. I vårt finansieringsprogramingår att detta skall betalas. Vi har skatter, avgifteroch en budget, men vi öronmärker inte pengar föravgiften till EU.Anf. 90 () replik:Herr talman! Det är klart att det kan vara litetolika med ICA-handlaren, rörmokaren osv. Det berorlitet grand på vad ICA-handlaren handlar med. Ägnarhan sig åt att sälja kläder - det kanske rent av finns enoch annan sådan ICA-handlare - kan det bli en ganskahård smäll genom att det blir betydligt dyrare att köpaskjortorna från låglöneländer. Han måste i stället köpaskjortorna från dyrare producenter i EU-länderna.När det gäller rörmokaren är det litet svårare attsäga hur det blir. Men det kan säkert finnaslågavlönade rörmokare som mycket bestämt uppleveratt de förlorar på den nya ekonomiska politik somEU-medlemskapet innebär.Om åker ner till några av sinakamrater i - t.ex. till någon av de storaspannmålsodlarna - eller om han åker ännu längresöderut och hälsar på hertigen av Schleswig-Holsteinsom lär uppbära några miljoner ijordbruksstöd, skall finna att det inte ärså att alla tjänar på ett EU-medlemskap. Det är någrasom förlorar och några som vinner.Kjell kan inte förneka att svensktjordbruksstöd totalt sett kommer att öka, om manlägger samman det som tas från den svenskastatskassan och det som kommer från EU. Någonstansmåste dessa pengar hamna, borde alltså resa runt litet mera ochtala med litet flera människor, framför allt med deegna partikamrater som röstade nej. Fråga dem, KjellEricsson, varför de röstade nej! Var de så korkade attde inte förstod att alla tjänar på EU-medlemskapet?Anf. 91 () replik:Herr talman! Än en gång, höjs för alla. Det innebär att man får enhöjd skatt oavsett om man är den ena eller andraföretagaren. Genom att höja löneskatten förhindrarman också ett antal nya arbetstillfällen, och det rör sigom ganska många tusen.Johan sade att han själv egentligen äremot denna höjning av löneskatten, men att han ändåhade gått med på detta. Man specialdestinerar alltsåpengar för ett visst ändamål, och det tycker vi är fel.När det gäller jordbruket och skogsbruket har detskett kraftiga försämringar jämfört med det avtal somframförhandlades. Miljöstödet, som skulle utgå tillskogsbygderna, har till stora delar försvunnit. Man harockså flyttat över den delen som skulle ha gått tillområde 5 B - flera hundra miljoner - till annanverksamhet. Det är sådant som slår direkt motlandsbygden, och det är fel, inte minst när det gälleren regional fördelning av pengar.Tidigare har ställt sig bakom enrättvis regionalpolitik för hela landet. Jag har svårt att förståJohan i hans argumentation.Anf. 92 () replik:Herr talman! Jag vill först rätta sade att löneskatten skall höjas för alla.Kommuner och landsting är faktiskt undantagna,vilket för oss vänsterpartister är en viktig orsak till attvi har kunnat ställa upp på den uppgörelse som harträffats.Som säger är det riktigt att allaskattehöjningar i sig leder till färre jobb. Så är det.När man ser på skattehöjningar i sig är de alltidnegativa för jobben.Däremot får man titta på alternativet,helhetslösningen. Jag hävdar mycket bestämt att denpolitiska linje som och just nuföreträder skulle, om den genomfördes, betydakraftigt ökad arbetslöshet. Den hejdlösaöverbudspolitik som ni ägnar er åt skulle leda till attstatsfinanserna raserades ännu mycket mera än ,än vad ni lyckades med under den förra borgerligaregeringsperioden. Detta skulle leda till kraftigt ökadränta som i sin tur, om något, verkligen skulle hotajobben i . Därför får vi vänsterpartister ta påoss det ganska jobbiga ansvaret att reda ut dettakonkursbo så att vi äntligen kan åstadkomma en rejälsänkning av arbetslösheten i Sverige.Anf. 93 ():Herr talman! Regeringen har i tvåförslag talat om hur man vill finansieramedlemsavgiften till Europeiska unionen. I förstafallet, som vi behandlar , anges principerna. I detandra fallet, som kommer till kammaren förbehandling snart, föreslås en konkret höjning avarbetsgivaravgifterna. Därtill finns enöverenskommelse mellan regeringen ochVänsterpartiet som, bortsett frånarbetsgivaravgiftshöjningen, formellt sett ännu inte ärett riksdagsärende. Jag kommer att kommenterafinansieringen i sin helhet.Medlemsavgiften innebär att statens utgifter i ettenda drag försämras med minst 14 miljarder kronor.Med tanke på att statens finanser är mycket dåliga,med växande underskott, en skuldkvot som närmar sig90 % av bruttonationalprodukten och ränteutgiftersom på årsbasis ligger kring , ärdet ovälkommet med nya stora utgifter. Det högaränteläget i vårt land beror till stor del på statens storabudgetunderskott och den snabba skuldökningen.Medlemsavgifterna bidrar därmed också till fortsatthögt ränteläge.Vi i den gröna motsatte oss svensktmedlemskap i den europeiska unionen bl.a. därför attvi anser att det ger sämre möjligheter attutveckla sin ekonomi. Vi anser också attmedlemsavgifterna är alltför höga och dessutom igrunden en omotiverad utgift. Huvuddelen av EU:sbudget gäller ju bidrag till jordbruket i syfte attutestänga import av billiga livsmedel från andraländer. Det medför högre priser för konsumenten,större svårigheter för utvecklingsländerna att utvecklasina ekonomier och större kostnader för samhällettotalt sett. I försöker vi avveckla sådanabidrag, men blir det alltså tvärtom.Vi har inte ändrat uppfattning då det gäller denegativa ekonomiska effekterna av medlemskapet,men svenska folket har i en folkomröstning sagt ja tillsvenskt medlemskap till unionen. Vi har förbundit ossatt följa folkomröstningens resultat.Vi anser att det är viktigt att nu klart ange hurmedlemsavgifterna skall betalas utan ökad upplåning.Vi anser att de som uppenbart blir vinnare ekonomisktsett av medlemskapet i första hand bör tåla ett störrebidrag till avgiftsbetalning än andra. I den månbetalningen måste ske genom ökad beskattning ochnedskärningar i övrigt, måste det ske på ettmiljömässigt och socialt bra sätt.Vi tycker att borgerlighetens sätt att försökamörklägga kostnaderna för avgiften är omoraliskt.Borgerlighetens förslag går ut på att man inte skallfinansiera den. Det innebär ökad upplåning, ökaderäntor och därmed sämre ekonomi för hela samhället.Regeringens förslag till finansiering avmedlemsavgiften till EU innebär attarbetsgivaravgifterna höjs utan att miljörelateradeskatter höjs i tillnärmelsevis samma grad. Vi anser atthela den föreslagna höjningen av arbetsgivaravgiftenbör ersättas med miljörelaterade skatter. Vårtkonkreta förslag är att dels höja skatten på elkraft frånkärnkraftverk med , dels höjakoldioxidskatten med knappt 5 miljarder. Därigenomstimuleras teknikutveckling och effektivisering iresursbesparande och miljövänligare riktning, vilketpå sikt förbättrar samhällsekonomin. Bättre miljöbetyder enkelt uttryckt bättre ekonomi.Herr talman! I uppgörelsen mellan regeringen ochVänsterpartiet ingår en fastighetsskatt på bl.a.skogsfastigheter. Vi motsätter oss det förslaget därföratt det ökar motivet för skogsägarna att avverka meroch på ett mer lönsamt sätt, och det står i direktkonflikt med naturvården. Det bromsar uppnaturvårdsarbetet inom skogsbruket. Vi anser att mani stället borde införa en naturvårdsavgift på det virkesom tas ut för industriellt bruk i skogen och återföraden till att finansiera naturvårdsåtgärder för attfullfölja beslut om att skydda växt- ochdjurliv från utarmning.Vi är kritiska till även andra delar av denplanerade breddningen av fastighetsskatten. småföretagen, som vi anser inte bör drabbas avytterligare beskattning. Vi återkommer mer i detalj idessa frågor, som behandlas av längre frami vår.Regeringen räknar med en besparing på ca 6miljarder kronor vad gäller bistånd, jordbruksstöd ochregionalpolitik genom att EU-medel ersätternuvarande insatser. Vi anser att detta inte går attgenomföra fullt ut utan betydande och oacceptablakonsekvenser. När det gäller regionalpolitiken går detdefinitivt inte att byta de nuvarande stödformerna motEU-medel. De insatser som kan göras med EU-medelgår i all huvudsak till andra geografiska områden änden nationella regionalpolitiken. Pengarna kan inteheller användas för samma ändamål. De svenskastödformerna är inriktade på företagsstödet, framförallt i inland, för att underlätta investeringaroch skapa en likvärdig konkurrenssituation medmotsvarande företag i . Inget av EU:sregionalpolitiska insatser är riktat mot företag ochföretagsetableringar. En nedskärning i den nationellaregionalpolitiken medför med all sannolikhet attföretag flyttar från norra , att nyinvesteringarsker på andra ställen och att arbetstillfällen försvinnerfrån stödområdet.Företagen i behöver en stabilitet ochlångsiktighet i regionalpolitiken. Spelreglerna måstegälla för att kunna bidra till godaförutsättningar och ett bra företagsklimat.I de besparingar som regeringen räknar medgenom medlemskapet ingår också medel förforskning. Det kan förefalla rimligt vid en förstaanblick, men om man tittar närmare på hur svenskforskning ser ut finner man att svensk forskning i höggrad handlar om svenska förhållanden och behov, ochutbytbarheten är därför begränsad.Farhågor har framförts om att svenskgrundforskning skulle minskas genom attforskningsråden brandskattas. Det skulle vara ettmycket allvarligt hot mot forskningen, eftersomgrundforskningen är begränsad och hårtansatt i . Grundforskningen utgör ju självagrundvalen till många av de industrier ochverksamheter som vi till stor del lever på.Vi från anser att svensk forskning börbibehållas och helst utökas, inte minskas på grund avEU-medlemskapet.Herr talman! Vad gäller de övriga ekonomiskakonsekvenserna av svenskt medlemskap i finns mycket att tillägga. Jag vill särskilt taupp frågor som gäller den tredje fasen i införandet avden europeiska monetära unionen. Den innebär bl.a.att en enda valuta skall ersätta de nationella valutornaoch att en enda centralbank skall ersätta de nationellacentralbankerna. Det innebär alltså att svenska kronanoch riksbank försvinner och ersätts med ecuoch en unionens centralbank. Det innebär i praktikenett slutgiltigt uppgivande av en självständigekonomisk politik vad gäller valuta- ochpenningpolitik och finanspolitik i allmänhet i allamedlemsländerna.Den ekonomisk-politiska prioritering som ärrådande i Europeiska unionen är bl.a. att låg inflationgår före låg arbetslöshet samt att låg statsskuld gårföre låg miljöskuld. Detta är i praktiken innebörden avde s.k. konvergenskraven, dvs. kraven för inträde iden monetära unionen.Vi anser att det är mycket angeläget att klara engod prisstabilitet, låg inflation, att få balans istatsbudgeten och minska statsskulden.Konvergenskraven i sig, som isolerade, är det intenågra problem med att ställa upp på, tvärtom. Mendessa frågor måste hanteras tillsammans med andracentrala samhällsfrågor, som miljö och arbetslöshet,så att totalt sett rimliga avvägningar kan göras. Tredjefasen av EMU innebär emellertid att dessaavvägningar inte kan göras utan att vissa ekonomiskafaktorer får diktera hela samhällsutvecklingen. Jagmenar att detta medför onödigt hög arbetslöshet ochonödig miljöförstöring.Inför folkomröstningen klargjordes från ja-sidanatt ett ja till medlemskap inte innebär att skallge upp sin egen valuta, sin egen centralbank och sinsjälvständiga ekonomiska politik. Man hänvisade tillatt det inom nuvarande EU-länder finns en betydandekritik mot tredje fasen av EMU och att det ingalundaär säkert att EU själv beslutar att fullfölja denna delav . Det avgörs förmodligen underregeringskonferensen 1996.Jag tolkar detta som att folkomröstningen inte hargett mandat att föra in i EMU:stredje fas. Vi i de gröna anser därför attdet vore naturligt med en ny folkomröstning efter1996 års regeringskonferens, om denna konferensbeslutar att fullfölja i denna del. Detfinns andra intressanta delar i det som Per Gahrtonredan tagit upp , t.ex. fördjupat försvarspolitisktsamarbete och en ökad centralisering avbeslutsfattandet inom unionen.Vad som händer är att ja-sidan är på väg attsvika sina löften från före folkomröstningen. Ibetänkandet från utrikesutskottet anges att Sverigesom medlem av unionen skall verka för att genomföraEMU:s tredje fas. Vi har i dagens debatt inte fåttnågot som helst löfte om att en ny folkomröstningefter regeringskonferens skall hållas. Detbetyder att vi förmodligen kommer att tvångsanslutastill den tredje fasen av EMU, om det vill sig illa.Avslutningsvis, herr talman, vill jag särskilt yrkabifall till reservation 3 i utrikesutskottets betänkandenr 5 och till finansutskottets hemställan i betänkande5. Jag vill särskilt markera det yttrande som jagbifogat det betänkandet.Anf. 94 ():Herr talman! Ni som sitter här nere - jag ser attockså jordbruksministern kommit hit - och ni somsitter där uppe på läktaren: skall det bli enmiljödebatt med anledning av EU-propositionen.Först vill jag gärna nämna att gjorde ett ganska hätskt angrepp på sade att han uppträdde som om han tillhörde ensekt därför att Per påpekade orättvisaekonomiska villkor inför folkomröstningen. Jagtycker att det var ett mycket märkligt påstående frånWidar , som nog bör vara litet försiktig.Han utgör själv en enmanssekt i den krets som ärnarkotikabekämpare. Han är nämligen ganska ensam iden kretsen om att tro att ett medlemskap i ledertill mindre narkotika i Sverige.Herr talman! , när riksdag skallbesluta om medlemskap i , diskuteras iEU-parlamentet det s.k. förpackningsdirektivet. Iskuggan av detta direktiv ter sig utrikesutskottetsbetänkande som ett dåligt skämt när det gällermiljöavsnittet. I det betänkande som vi skall taställning till i kan vi läsa bl.a.följande:"Som medlem i EU ansluts till ettregelsystem på miljöområdet som är i snabbutveckling. - - - Viktigast är inriktningen mot enhållbar utveckling. "Är det så att det är i snabb utveckling?