prot · GI0925 · 1994-11-18 00:00:00 — Det är en del avsubsidiaritetsprincipen som inte alls berörs i AndreasCarlgrens interpellation. Det har blivit så att man imånga länder talar om subsidiaritetsprincipen ungefärsom och jag har gjort här. Det är ioch för sig inget konstigt med det.Dan intressanta inlägg visar att det intefinns skäl att hårdrida på det här begreppet. Vi kangöra de tolkningar som vi anser är viktiga för svenskdel.Den svenska fördelningen av kompetens mellanstat, kommuner, län och landsting berörs inte av sub-sidiaritetsprincipen. Därför har jag av naturliga skälinte tagit upp den i interpellationssvaret.I EU betyder regioner ofta mer än här. De tar fleregna initiativ än vad vi kanske är vana vid i vårt na-tionalstatssystem. Jag tror att det kommer att bli såockså i , och även mellan och andranordiska länder. EU uppmanar ju också till ett gräns-regionalt samarbete. Man har särskilda fonder medpengar för detta. Jag tror nog att det kommer att bli såatt regioner kommer att ta fler egna initiativ, och detär säkert en positiv utveckling. Jag hoppas att det intekommer att gå ut över kommunernas lokala självstyre.Jag tror att och jag är överens omdet.Anf. 30 ():Fru talman! Avsikten med mina frågor har intevarit att vi skall ge oss in på juridiska spetsfundigheteroch tolkningsdiskussioner om vad subsidiaritetsprin-cipen betyder. Min poäng ligger i att i och med att denfinns inskriven i det som vi enkelt kan kalla EU:sgrundlagar har vi en möjlighet att se till att det hus-bygge som nu kommer att vara med om inteblir ett jättelikt unionsbygge på höjden. Vi bör tvärt-om utnyttja och förstärka möjligheterna att även flyttabeslut neråt.Det var därför jag frågade om regeringen hadenågra idéer. Jag får det intrycket att de inte finns än-nu. Det är bra att det finns en öppenhet att ta emotidéer från andra. Vi i ställer gärna upp ochger dessa idéer eftersom vi sedan gammalt har drivitdecentraliseringsfrågorna.Detta blir en variant av debatten som har varit in-för folkomröstningen om att vill in ochskapa EU och socialdemokraterna villskapa socialdemokraternas EU. får vi höra av DanEricsson att det egentligen är kds EU eftersom det ären kristdemokratisk princip.Jag har i andra lärda sammanhang hört att mankan koppla detta tillbaka till , till Thomasav Aquino och till den protestantiskefilosofen och . Detär många som vill vara med och dela på äran av sub-sidiaritetsprincipen.Själv är jag litet mer praktisk. Jag vill helt enkeltfå fram en svensk hållning - och inte bara en parti-politisk hållning - där vi säger att vi som svenskar villgöra något i och även gärna vill vara med ochändra på ritningarna till husbygget och se till att detblir annorlunda så att vi får ner besluten närmaremedborgarna. Då skall inga beslut i onödan flyttas tillBryssel. Däremot skall vi se till att länderna blir såsammanflätade med varandra att unionen inte enkeltkan falla isär. Det är mycket viktigt. Då kan unionenväxa på bredden och inte på höjden. Då blir den en deli visionen av ett skapande av ett decentraliserat Euro-pa, ett där vi lever i fred och där beslutenfattas nära människorna.Jag har i den här debatten gett några idéer för hurdet skall vara möjligt. Jag hoppas att regeringen tarvara på möjligheten att göra detta till gemensammasvenska ståndpunkter. Då kan även vi få ett stort infly-tande på hur bygget i skall gå vidare.Anf. 31 Statsrådet ():Fru talman! Det är inget fel på att AndreasCarlgren hänvisar till av Aquino. Vi kanskeskulle göra det mer här i , vad vet jag.När det gäller frågan om hur man skall definieravåra mål för subsidiaritetsprincipen innebär det inläggAndreas gör att han sätter fingret på oklarhe-ten. Han säger att vi inte i onödan skall skicka besluttill . Det kan vi alla instämma i. Men vad är "ionödan"? Det är här som det partipolitiska, som And-reas avvisade, kommer in.Vi kommer att ha olika uppfattningar om vad somär i onödan och onödigt, t.ex. när det gäller fördel-ningspolitiken. En sådan debatt förs ju exem-pelvis mellan olika grupperingar i Europaparlamentet.Det är bra att de politiska uppfattningarna om fördel-ningspolitik debatteras.När det gäller vad som måste omfördelas är detcentrala beslut. När det krävs att alla länder måstelyfta sig är det också centrala beslut. Där kommer viatt ha olika meningar. Det har man när det gällermiljöpolitiken mellan de konservativa i Storbritannienoch de flesta andra.Det är inget fel i det. Det är tvärtom så, hoppasjag, som den europeiska unionen skall fungera, medett något så när vitalt politiskt liv. Men jag är överensmed om att när det gäller ramenoch regelverket är det bra om vi i kan kommafram till en gemensam uppfattning.Andreas sade i sitt sista inlägg att maninte i onödan skall bygga alltför höga hus. Det ärganska många i det här landet som har samma upp-fattning. Men låt oss ta det år som ligger framför ossför att mer i detalj ordentligt diskutera och ge möjlig-heter för olika grupper att komma till tals, så att vikanske kan formulera densvenska positionen i dessa frågor.Överläggning var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1994/95:23 om eko-logiskt katastrofbistånd till RysslandAnf. 32 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig om Sve-rige kan ge ekologiskt katastrofbistånd till Rysslandför sanering av oljeutsläppet vid Usinsk. Han undrarvidare om vi är beredda att erbjuda dels expertis påskadebedömning och oljesanering, dels ekologiskexpertis för att utvärdera de långsiktiga miljöeffekter-na av oljekatastrofen. Jag önskar att jag hade kunnatsvara ja på den frågan, men verkligheten är komplice-rad.De stora utsläppen av olja drabbar inte bara be-folkningen utan är också ett allvarligt hot mot detekologiskt sårbara området i Komi-republiken. OmRyssland inte lyckas med att sanera det enorma ol-jespillet finns det en uppenbar och allvarlig risk för attoljan kommer att föras vidare till det känsliga arktiskaishavet. Trots dumpning av stora mängder radioaktivtoch miljöfarligt avfall, är detta hav fortfarande ett rentoch fiskrikt hav.De ekologiska skador som följer på de senaste ol-jeutsläppen och än mer de potentiella riskerna i Ba-rentsområdet är inte endast en rysk angelägenhet.Konsekvenserna av oljeutsläppen berör även i höggrad grannländerna runt , och däribland Sveri-ge.Reformpolitiken i har skapat en möjlig-het att komma bort från det resursslöseri och denmiljöförstöring som karakteriserade planekonomin.Dessvärre har av reformerinte kommit så långt på vägen mot en miljömässigthållbar energiförsörjning, vilket utsläppet i Usinskvisar. Oljeindustrin saknar tillräckliga resurser förunderhåll av utrustning, för utvinning och distributionav olja. Utrustningen lämnades i ett förfärande dåligtskick av den kollapsande planekonomin. Huvudan-ledningen till att resurser för underhåll saknas är attenergipriserna är reglerade.Ryssland har tyvärr tackat nej till erbjudanden frånflera länder om internationell hjälp, vilket är att be-klaga. Bl.a. och har begärt att få sändaoberoende expertis till området. har varit ifortlöpande kontakt med för ka-tastrofhjälp, Joint ENEP/DHA Environment Unit,som är det organ som samordnar internationella mil-jöskyddsinsatser. Om skulle be om hjälpkommer DHA att sända en grupp experter till områ-det.Hittills har inte heller tagit fasta på EU:serbjudande att sända en grupp på tre personer - varaven svensk - för att bedöma katastrofens omfattning.Frågan om experthjälp har också diskuterats inomramen för den s.k. Rovaniemiprocessen, Arctic Envi-ronment Protection Strategy, som är den grupp avmiljöministrar från de åtta arktiska staterna som bil-dades . En utvärdering kan beräknas ske inomramen för arbetsgruppen för förebyggande av, bered-skap mot och insatser vid olyckor. har därordförandeskapet.Från rysk sida har man svarat att man har tillräck-lig inhemsk kvalificerad teknisk expertis och perso-nella resurser. En rysk med bl.a.representanter från miljö- pch katastrofministeriet harkartlagt utsläppens omfattning och de ekologiskakonsekvenserna av oljespillet. Upprensningsarbete avvattendrag och land pågår. Reparationen av oljeled-ningen beräknas vara klar den 1 december 1994.Från rysk sida varierar uppgifterna om oljespilletsomfattning. Enligt en uppgift är oljeutsläppet 14 033ton, och enligt en annan . Det är viktigt attde ryska myndigheterna ger tillförlitlig informationoch visar största möjliga öppenhet både i fråga omkatastrofens omfattning och dess konsekvenser påmiljön.Skulle begära hjälp med saneringen elleruttrycka en önskan om att få assistans av utländskexpertis för att bedöma skadorna och miljöeffekternaär självfallet berett att undersöka förutsätt-ningar för att bidra med sådan hjälp. kommernaturligtvis också att följa upp händelsen i det inter-nationella samarbetet, bl.a. inom arbetet till skydd förArktis miljö.Anf. 33 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka bi-ståndsministern för svaret.Bakgrunden till interpellationen är den miljöka-tastrof som inträffar på grund av oljeutsläppen iUsinsk i Ryssland.Den förra regeringen arbetade bl.a. med miljöbi-stånd till våra östliga grannar. Just denna händelse ärett exempel på situationer då det vore helt naturligt förSverige att göra en insats, inte minst med tanke på denhöga kompetens som finns, för att lindra den typ avskador sker vid ett oljeutsläpp.Det är därför intressant att se vilken vikt den nyaregeringen fäster vid den här typen av insatser. Dessvärre får jag här nu intrycket att biståndsministern intehar dessa frågor särskilt högt på sin agenda.Tyvärr får jag inte heller något egentligt svar påmin fråga om biståndsministern ämnar erbjuda Ryss-land ekologiskt katastrofbistånd. sade PierreSchori här visserligen att han önskade att han hadekunnat svara ja på den frågan. Men i verkligheten gesinget svar. I stället får jag en beskrivning av proble-men och riskerna i samband med oljekatastrofen.Av svaret framgår att konsekvenserna av oljeut-släppen i hög grad berör grannländerna runt Arktis.Desto mer anmärkningsvärt är det då att intetagit kontakt och erbjudit ett ekologisktkatastrofbistånd. Så måste jag läsa svaret, och detbekräftades också nu av ministern. Andra länder harerbjudit hjälp, men inte Sverige.Det är väl inte bara när det gäller ubåtar, eller dentypen av frågor, som man kan begära bilaterala över-läggningar med , ? När en mil-jökatastrof nu inträffar i vår närhet - en katastrof somenligt svaret i hög grad berör också vårt närområde -måste man väl reagera och agera? Varför denna bristpå handling?Att och enligt frågesvaret inte kommittill kan ha sin förklaring. Men det är kanske annorlun-da med . Dessutom berör ju detta oss i höggrad. Jag tycker att hela svaret på min interpellationandas passivitet. Har man exempelvis från svensk sidatagit några initiativ för att få det s.k. attdiskutera den här frågan? Rådet består av Rysslandoch de nordiska länderna. Även EU finns med i bil-den.Att frågan om experthjälp har diskuterats i Rova-niemiprocessen är väl bra. Men leder det till praktiskhandling? Att en utvärdering av olyckan, som detheter, kan beräknas ske i processens särskilda olycks-fallsgrupp är också intressant. Men det leder inteheller till någon praktisk handling nu när olyckanpågår.Av svaret framgår också de osäkra uppgifter somfinns om omfattningen av oljeutsläppet. Det nämnsnågra siffror. Det finns också andra uppgifter sompekar på att det kan handla om olja.Då räcker det inte med att notera vikten av att deryska myndigheterna visar öppenhet och, som PierreSchori nu sade, visar största möjliga öppenhet. Vad ärdet som skulle vara svårt att få fram i det här sam-manhanget? Är det några andra saker som gör att maninte vill ha öppenhet? Det handlar faktiskt om attställa krav.Nej, , det blir bakläxa på det här, somjag ser det. Jag hoppas att ministern nu går hem ochaktiverar sig i den här frågan. Det är regeringensansvar att ta initiativ när ekologiska katastrofer inträf-far i vår närhet. Det krävs faktiskt politiskt ledarskapockså i dessa frågor. Än så länge saknas det från re-geringens sida.Anf. 34 Statsrådet ():Fru talman! Jag måste säga att jag blir förbluffadöver den här reaktionen. Det vittnar kanske litet ombristande internationell erfarenhet, inte vet jag.Det jag har redovisat i mitt svar är att Rysslandäven i den här frågan vill ge intryck av att man fortfa-rande är en stormakt. Man behöver inte internationellhjälp. Man behöver inte internationella råd. Man villinte ens ha insyn utifrån.Jag tycker detta är att beklaga, och det sade jagockså. Jag understryker mycket tydligt att det här intebara är en fråga för . Den har att göra medvår gemensamma säkerhet. Men vi kan inte slå oss ini deras beslutanderum. Det vi kan säga från riksda-gens och från regeringens sida är att vi beklagar denhär slutenheten, bristen på offentlig redovisning.Nu har de sagt i de samtal och de kontakter vi harhaft - har fel, vi har inte legat på latsi-dan - att man kommer att avsluta sina egna under-sökningar per . Först då är de beredda attsvara på de enträgna frågorna från omvärlden, bl.a.från om de skulle behöva och vilja ha inter-nationell hjälp.För det första är realiteten att den här katastrofen,som påverkar den gemensamma säkerheten, angår ossalla.För det andra är det att djupt beklaga att ryssarnainte visar öppenhet här.För det tredje är berett att ha stor hand-lingsberedskap och god expertis för att gripa in meden gång när ryssarna ger tillstånd. Men vi kan intetvinga oss på dem. Det borde också beredskap är oerhört hög. Vår kapacitet ärgod. Vi vill göra en insats, för det angår oss också.Jag förstår inte varför försöker göra sakav den här historien.Anf. 35 ():Fru talman! Det kanske inte är så svårt att förståvarför man försöker göra sak av detta. Det gällerfaktiskt att få till stånd insatser och att aktivera sigäven när det gäller ekologiska katastrofer, specielltnär de sker i vår närhet.Pierre säger att det kan bero på bristandeinternationell erfarenhet att jag nu ställer de här kra-ven. Men jag har bara stillsamt frågat om harerbjudit katastrofbistånd. Av svaret framgår att maninte har det. Då undrar jag på vilken nivå man hartagit kontakt. Varför kan inte ministern själv agera iden här frågan?Det klagas på den slutenhet som finns. Men dåfinns det väl anledning att verkligen diskutera på högnivå varför man har den här slutenheten. Det är, somPierre säger, inte bara en fråga för Ryssland.Han förstärker nu vikten av den genom att betona dengemensamma säkerheten. Då finns det väl än störreanledning att agera.Det vore intressant att få veta om det har utveck-lats några fler aktiviteter. Jag tog upp frågan om dettahar diskuterats i , om det har tagits någrasvenska initiativ i det sammanhanget.Ryssland vill inte ha internationell hjälp och råd,säger . Det är möjligt att man har denhållningen. Men detta var ju en fråga av så stor vikt,både ekologiskt och även säkerhetsmässigt. Dåfinns det väl anledning att från svensk sida reagerabetydligt kraftfullare än man har gjort hittills.Anf. 36 Statsrådet ():Fru talman! Vi har reagerat dådenna olycka ägde rum. Vi har tillsammans med ar-betsgruppen inom EU varit på de ryska myndigheter-na om detta. Så sent som i förrgår tackade Rysslandpå nytt nej till att ta emot den hjälp som erbjöds frånEU, där ingår som en part i arbetsgruppen.Vi har inte tid att vänta, , på attsammankalla , där även ingår.Vi måste agera snabbare. Vi har tillfälle att ta upp denhär frågan direkt med den ryske utrikesministern närLena besöker . Men undertiden är vi i daglig kontakt med Europeiska unionenoch andra berörda stater, och naturligtvis med ryssar-na, om att få en lösning på detta.Men vi kommer ingen vart om inte ryssarna självagår med på detta. Det är det som måsteförstå. Vi måste bryta ned den . Det pågår allamöjliga försök från alla håll, svenskt och internatio-nellt, att få dem att försöka inse, som jag sade i mittsvar, att detta inte bara är en rysk angelägenhet.Anf. 37 ():Fru talman! redovisar att man får be-sked gång på gång om att ryssarna inte är intresseradeav insatser. Men ännu har jag inte hört någon redo-visning av om man på nivå har tagitnågra initiativ. Vad jag förstår har det inte gjorts. Dethänvisas nu till att utrikesministern skall ta upp detta isamtal. Jag vet inte när de kommer att äga rum. Mendetta är bråttom.Jag blir litet förvånad, inte minst med tanke på deständiga angrepp som fanns i den här kammaren motden förra regeringen för bristande initiativ beträffandemiljön på det internationella området. I varje fråga, istort sett, tyckte den dåvarande oppositionen att rege-ringen inte agerade, trots att man agerade i en radfrågor.Men , , när ni själva har ansvaretoch det sker en katastrof precis i vårt närområdehandlar ni inte så som ni tidigare efterlyste av denförra regeringen i internationella frågor. Där tyckerjag att det finns en stor diskrepans mellan det mansäger i opposition och det man gör när man själv harfått regeringsmakten.Jag efterlyser återigen att själv enga-gerar sig i den här frågan och tar upp detta med deryska myndigheterna.Anf. 38 Statsrådet ():Fru talman! börjar jag och publiken nog insevad det här handlar om egentligen. Det handlar om attföra en retroaktiv valkampanj, att i bitterhet försöka tapoäng när det gäller en så stor fråga som en miljöka-tastrof, som berör oss alla.Jag har redovisat att den , lik-som hela den europeiska unionen, liksom ochUSA genom dagliga kontakter försöker påverka deryska myndigheterna och den attinse att detta inte bara är en rysk angelägenhet. Jagsade det i mitt svar. Jag beklagar detta.Jag tycker att president borde kunna visaomvärlden att den oerhörda katastrof som har skett,som är minst lika stor som i , ärett resultat av arvet från tidigare regimer och att mannu måste göra det yttersta med gemensamma an-strängningar för att lösa problemet.Tyvärr visar man denna omedgörlighet. Man villinte ens tillåta utländsk insyn. Man har sagt nejtill internationell hjälp av den typ som och som jag också har talat om i mitt svar.Vi är beredda. Så fort det kommer en sådan begärantrycker vi på knappen, och så är det klart.Jag behöver inte redovisa för dedagliga kontakter vi har med ryssarna. Vi kommer attfortsätta internationellt. Låt oss hålla oss till saken:Kampen för gemensam säkerhet och att bekämpamiljökatastrofer. För inte en valkampanj i efterhand!Det tycker jag frågan är för stor för.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1994/95:21 om Byg-gandet i StockholmsregionenAnf. 39 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vad re-geringen har för utgångspunkter, förslag och tidsplanför att snabbt få i gång byggandet i Stockholmsregio-nen och andra regioner där behoven av nya bostäderoch annat byggande är överhängande.Bakgrunden till frågan är den kraftiga tillbakagångsom byggandet drabbats av och som starkt bidragit tillarbetslösheten. Den låga nivån på byggandet bäddarenligt interpellanten också för en svår bostadsbristinom några få år.Regeringen delar uppfattningen att byggandet ge-nom den tidigare borgerliga majoritetens politik harträngts tillbaka på ett sätt som ger starka farhågor förframtiden. är inte färdigbyggt, och vi kommeratt behöva en stark och utvecklingskraftig byggsektorallt framgent.En förutsättning för att vi skall kunna upprätthållaoch utveckla välfärden är att investeringarna ökar ochatt produktionsförmåga höjs varaktigt. Inves-teringsuppgången måste åstadkommas i första handinom näringslivet. Den nya socialdemokratiska rege-ringen har för lagtfram en politik för tillväxt, sysselsättning och välfärd.Där förordas att betydande resurser omfördelas för attöka byggandet:Halva byggkostnaden för näringslivets investe-ringar i mark och byggnader från novem-ber 1994 till föreslås få skrivas av direkt.Det sänker kraftigt kapitalkostnaderna under de inle-dande åren och beräknas leda till omkring 18 000 nyaårsarbeten under nästa år.Sammanlagt föreslås iökat statligt stöd för att förbättra vägar, järnvägar,skolor och bostäder samt för investeringar i anlägg-ningar och byggnader inom miljö- och kulturområdet.Den stimulans det ökade statliga stödet ger inomdessa områden beräknas leda till ytterligare mer än30 000 nya arbetstillfällen på årsbasis.Tillsammans leder dessa åtgärder således till attupp mot 50 000 nya byggarbeten och därtill knutnaarbeten säkras inom i första hand deorter och regioner där behoven av fortsatt bostads-byggande och annat byggande kommer attvara störst.Regeringen har inte nu föreslagit något nytt till-fälligt stöd för att öka nybyggandet av bostäder. Dethänger samman med de långsiktiga svårigheterna attförränta nya bostäder under de förutsättningar somgäller . Höga produktionskostnader, höga realrän-tor och ett instabilt subventionssystem med låg tro-värdighet gör att problemen i första hand hand-lar om hur de byggda bostäderna skall kunna använ-das av dem som behöver dem, och först därefter omhur vi skall få någon att bygga nytt. Vi kan inte -innan dessa frågor är lösta - som tidigare ge tillfälligastimulanser för att öka bostadsbyggandet under låg-konjunktur. Det skulle nämligen redan på ganska kortsikt leda till att vi lämnade åt de boende att ensammabetala av arbetslöshetens kostnader. Det är inte rim-ligt.Vi måste snabbt diskutera de centrala målen förbostadspolitiken och hur bostadspolitikens instrumentskall förnyas för att säkra den framtida välfärden iboendet. Bland det viktigaste är att de politiskt beslu-tade regler som styr boendet blir så hållbara och stabi-la att de olika aktörer som påverkar boendets villkorkan utgå från att dessa regler kommer att bestå. Detfanns tidigare en hög grad av samstämmighet omhuvudlinjerna i bostadspolitiken mellan flertalet av departier som ingår i . Jag räknar med attdenna samsyn nu skall uppstå på nytt och också kunnafördjupas i ljuset av de erfarenheter vi alla gjort av desenaste årens förändringar. Jag avser därför att inbju-da dessa partier att delta i detta arbete - som måsteutföras skyndsamt - och kommer att åter-komma till dem i frågan.För mig är det självklart att bostadspolitikensuppgift fortsatt är att trygga alla människors behov aven god bostad och en trevlig och trygg närmiljö. Vivet alla att det kommer att bli nödvändigt att de boen-de själva bär en större del av kostnaderna än tidigare,men för bostadspolitiken är uppgiften att se till attkostnaderna fördelas rättvist, att finansiering ochbyggande sker på ett kostnadseffektivt sätt och attspekulativa inslag motverkas, så att vi får en reellvalfrihet för alla och inte bara för de resursstarka - envalfrihet utan segregation.Det är detta som är statens ansvar. Kan vi lösadenna uppgift, kommer kommunerna att ha de in-strument som är nödvändiga för att de skall kunnafullgöra sina uppgifter inom bostadsförsörjningen.Men det finns ytterligare en nödvändig förutsätt-ning - att den ekonomiska utveckligen åter går åt rätthåll. Viktigast av allt är att räntekostnaderna i bo-stadsbyggandet går ner. Det ställer krav på en hård -men rättvis - budgetpolitik, men också på byggareoch långivare. Detta är för stunden regeringens vikti-gaste uppdrag.När förhållandena förbättras, är det i och övriga tillväxtorter som de ekonomiskaförutsättningarna för ett fortsatt bostadsbyggande förstkommer att uppstå. Av mina kontakter med politiker-na i dessa kommuner vet jag att de står redo att i detläget snabbt och effektivt ta vara på de nya förutsätt-ningarna och se till att allt som kan byggas också blirbyggt. Finns det då något ytterligare som regeringenkan göra för att underlätta genomförandet, kommer viatt vara mycket lyhörda för sådana önskemål.Anf. 40 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet försvaret på min interpellation.Uppgiften som står för en ny majoritet i riksdagenär att vända den utveckling som i grunden skapadesav krisen men som accentuerades och förvärrades avden borgerliga regeringspolitiken.Under sin regeringsperiod lyckades de borgerligaförsämra på snart sagt alla områden inom bostadspo-litiken.