prot · GH09121 · 1994-06-09 00:00:00 — Minupprördhet är så stor över att den nuvaranderegeringen inte har lagt fram något förslag och överatt inte har kunnat ena sigom att lägga fram ett förslag om kriminalisering avinnehav av barnpornografi.Argumenten för en kriminalisering är många ochentydiga. De har framförts från Rädda barnen, frånUnicef, från , från , frånriksåklagaren samt från andra organisationer ochmyndigheter. Vi kan stödja oss påbarnkonventionen och på uttalanden från . Det finns undersökningar och vetenskapligarapporter som alla är entydiga i sina slutsatser omhur barn drabbas.Skälen som talar mot en kriminalisering skulle varaatt skydda utnyttjarnas grundlagsrätt.Min upprördhet är så stor att jag skulle vilja hållade partier som har förhidrat en kriminaliseringansvariga för varje filmat övergrepp mot de barnsom tvingas leva med vetskapen om attkränkningen av dem kan fortsätta år efter år.Det finns också risk för att åtminstoneunder blir ett eldorado förbarnporrfilm. Den senare synpunkten bestyrks avKarin Söder och . De organisationersom de företräder, Rädda barnen och , harmed sin stora kunskap givit klara och entydigauttryck för detta. Så länge innehav och ocksåspridning av enstaka exemplar är tillåtet finns alltsådenna risk.Det är för mig omöjligt att se varje utnyttjat barn iögonen och säga: Lilla vän, tryckfrihet ochyttrandefrihet är viktigare än du. Jag kan inte förståatt någon i den här kammaren kan göra det.I betänkandet har vi som är för kriminalisering avinnehav tydligt markerat vår inställning i ett särskiltyttrande.Det är med sorg som jag tvingas konstatera att vifår acceptera en lösning som inte kommer att lösaproblemet. Jag vill ta upp några exempel påbristerna, och jag utgår från en tidningsartikel somjag läste om att 3 000 filmer har beslagtagitsoch två personer har häktats för brott motbarnpornografilagen.Om det skulle vara så att alla de 3 000 filmernainnehöll barnpornografi, vilket vi ännu inte vet, ochatt alla dessa 3 000 filmer skulle ha spritts till 3 000människor -- en film till var och en -- kan vi integöra någonting. Filmerna kan inte konfiskeras ominte innehavaren råkar ut för en husrannsakan isamband med misstanke om något annat brott. Enför övrigt oförvitlig barnporrnjutare får hållas.Man kan visserligen ta utredningsexemplar ibeslag, men med nuvarande lagstiftning måstedessa återlämnas.Man kan också tänka sig att de 3 000 filmerna ärunika, att varje film är olika. Det gör att spridningplötsligt blir tillåtet, eftersom vi inte har kunnatenas om att spridning av enstaka exemplar skallvara förbjudet.En stor mängd filmer fortsätter att finnas i omlopp.Kränkningen av barn fortsätter.Om tullen gör ett stort beslag av barnporrfilmer kanman inte göra någonting eftersom innehav ärtillåtet. Import och export kan fortsättaobehindrat.Den enda tänkbara lösningen för att komma tillrätta med denna vidriga hantering är alltsåkriminalisering av innehav. Ett tungt ansvar vilar påmoderater och folkpartister. I lugn och ro skallfrågan utredas, säger man. Sedan skall besluteventuellt fattas. Vilket lugn och vilken ro får deförnedrade barnen?Fru talman! Några begrepp brukar förknippas medolika partier: etik och moral, individens frihet,skydd för svaga grupper. Jag vill fråga företrädarnaför de partier som förknippas med dessa ord hur destämmer överens med hanteringen av denna fråga.Kristdemokraterna har med sitt agerande, sitt vetoi regeringen, förhindrat att regeringen lade framdet ofullkomliga förslag som i KU dock hadekunnat samla en tillräcklig majoritet. Jagrespekterar att kds vill kriminalisera. Men som jag sade itisdagens debatt om partnerskap är detinkonsekvent när man i det ena fallet betonar attdet är regeringen och enbart regeringen som harkompetensen för att lägga fram lagförslag men iandra fall förhindrar just det. Var är etiken ochmoralen i ett sådant agerande?Individens frihet går som en röd tråd genomModeraternas politik. Jag har respekt för det. Mennär den friheten är viktigare än skydd motindividens utnyttjande och förnedrande tappar jagrespekten. Varje barn som förekommer i dessaavskyvärda alster har mist sin frihet och tvingas levamed den livslånga ofrihet som det innebär att hablivit kränkt, så länge vi inte tar vårt gemensammaansvar att vidta alla tänkbara åtgärder.Argumenten är ihåliga och blir inte bättre av BirgerHagårds höga tonläge.Folkpartiet liberalerna värnar de svaga grupperna.Varför har det tagit sig uttryck i att de som åberopartryckfriheten för sin smutsiga hantering är svagareoch mer skyddsvärda än de barn som drabbas?Ingela säger att det inte hänger ihop.Men det är klart att det gör. Det är grundlagen vimåste ändra för att komma till rätta med dennafråga, varken mer eller mindre.Folkpartiet har agerat hedervärt för att inrätta enbarnombudsman, som har sin främsta uppgift i attse till att barns skydd får de nödvändiga lagar ochregler som är grundläggande för detta skydd. Ibarnkonventionen betonas så tydligt att vi måstevidta alla lagliga åtgärder för att skydda barnen. Idenna fråga finner jag agerandeobegripligt och inkonsekvent.Smittoeffekter har diskuterats. För mig är detsmittoeffekter som innebär att de som tittar påbarnpornografi också kan komma att förgripa sigpå barn. Det är flera internationellaundersökningar som har visat på ett klart sambandmellan tittande och övergrepp.Är den smittoeffekten ointressant i förhållande tillden föregivna smittoeffekten av ettcensurgenombrott i grundlagen som vissa pekar påkan följas av andra. Det är denna kammare som haransvaret för förändringar i grundlagen, dessutommed val emellan. Varför denna misstro mot detpolitiska ansvaret?Fru talman! För mig är det barnen, först och sistbarnen, som måste räddas från förnedring ochövergrepp.En kriminalisering av innehav av barnpornografifrån 1995 är inte möjlig genom ochFolkpartiets nej till utskottsinitiativ. Genom denmarkering vi har gjort i betänkandet att lägga framen lag som får vara vilande till 1999 har vi visat påvilken inriktning vi vill ha. Jag har i utskottetaccepterat de förändringar som har varit möjliga attfå stöd för, men det är med sorg i hjärtat jag gör det.Anf. 16 ()replik:Fru talman! Jag blir ganska upprörd när jag hörChristina på ett sådant sätt förvanskasituationen. När inte en ledamot ikonstitutionsutskottet på ett riktigt sätt kanredogöra för hur denna sak har hanterats, visar detpå att vi borde ha haft den tid som behövs bereda denna typ av frågor.För det första har jag inte motsatt mig enkriminalisering av innehav. Det sade jag i mittanförande. Jag har motsatt mig att man skallanvända sig av ett snabbspår när det gäller dennatyp av förändring i tryckfrihetsförordningen. Kaninte förstå att det finns enskillnad mellan det och vad hon påstår att jag harställt mig bakom?Jag skulle vilja fråga: Varför ställde sig i så fallCentern inte bakom de förslag som fördes fram förett år sedan? Vad har hänt under detta år? Detfanns samma information om barnpornografi då.Det var väl inte lättare att acceptera den för ett årsedan.Nu skall vi plötsligt på grund av det enorma pådragsom har varit i massmedierna hantera denna frågasnabbt. Det är det jag vänder mig emot. Vi kan intehantera våra grundlagar på det viset.Christina säger att det inte hängerihop. Jag kan förstå att det inte hänger ihop närman resonerar som hon gör. Grundlagarna är tillför vår demokrati, för kommande generationer. Deskyddar också våra barn. Inte minst för kommandegenerationer skall vi vara mycket noga med hur viändrar våra grundlagar. Det är därför vi harniomånadersregeln. försöker man dessutomkränka minoritetens rättigheter att utnyttja denmöjligheten, eftersom man skall köra över och haett förslag liggande . Det är enkränkning av spelreglerna.Christina säger att det är obegripligtoch att är inkonsekvent. Är det någonsom är inkonsekvent är det isitt anförande. Vi anser inte att det bara ärregeringen som kan komma med kompetentaförslag. Det vore till fromma för hanteringen avhela ärendet om hade haftden tid som hade behövts.Det sätt som denna fråga har hanterats på ikonstitutionsutskottet har varit minst sagt tragiskt.Det är inte på detta vis vi skall hantera vårkonstitution.Anf. 17 ()replik:Fru talman! Med det sätt på vilket Folkpartietdeltagit i hanteringen av denna fråga förstår jag attdet känns jobbigt att argumentera. Det har ju intevarit särskilt ansvarsfullt.Jag kan fråga : På vilket sättminskar skyddet för barn i grundlagen om vi skulleha lagstiftat om innehav av barnpornografi? säger ju att grundlagen skyddar ocksåbarn och därför måste vi vara vaksamma vidförändringar. Men detta är ju en förändring somskulle öka skyddet för barn, de barn som omfattasav den barnkonvention som vi har ratificerat. Viställer ju alla upp på att vi måste ta största möjligahänsyn till barnen. Här har vi haft chansen.Jag kan hålla med när honbeklagar att regeringen inte har gjort någonting.När det gäller den inkonsekvensen var det kds jagvände mig till. Jag kan hålla med att det hade varit lättare om vi hade fått ettförslag från regeringen att ta ställning till. Det vardet vi önskade och hoppades på. Det var av denanledningen som vi valde att väntatills den noggranna beredningen var slutförd. Vivisste ju att det pågick ett arbete i regeringskansliet.Sedan ledde inte beredningen till något resultat.Jag beklagar det djupt.Jag kan inte bortse ifrån de barn som skulle gynnasav ett snabbspår, och jag kan inte se någon somhelst förmildrande omständighet för att manförsöker gömma sig bakom lagstiftning ochhanteringsfrågor när det gäller skydd avminderåriga barn.Anf. 18 ()replik:Fru talman! fortsätter attblanda ihop saker och ting och ger inte en korrektbild av vad som egentligen har försiggått. Hon sadeatt har deltagit i arbetet på ett märkligtsätt och att vi har svårt att argumentera.Jag tycker inte alls att det är svårt att argumenteraför att vi skall följa de demokratiska spelreglerna.Varför vill över huvud tagetinte debattera den frågan?Det är inte så att jag inte anser att barnen behöverskydd eller att jag inte anser att vi skall göranågonting åt barnpornografin. Jag motsätter miginte heller en kriminalisering av innehav. Men jagtycker inte att det kan gå till på det här viset. Varförkan vi inte diskutera den frågan?Skall vi hantera våra förändringar av grundlagen påett sådant sätt? Är det så vi skall göra? Är det såvi visar respekt för våra grundlagar? Skall vi snabbtkunna göra förändringar i grundlagen? Det kan jukomma tider när helt andra krafter kommer iregeringsställning och snabbt vill köra övergrundlagarna. Skall vi då gå före genom att i det härfallet utnyttja snabbspår, när t.ex. Lagrådet mycketstarkt har motsatt sig detta? Jag tycker inte att detär på det sättet som vi skall hantera frågan.Jag undrar fortfarande vad det var som gjorde attCentern avslog dessa motioner ? Dåsade man inte att man skulle komma med ett nyttförslag, utan man sade att det fanns skydd isekretesslag osv. Av det skälet avslog manmotionerna sedan.Jag vill att skall få ta den tidsom behövs, och jag beklagar också att regeringeninte kom med ett förslag , så att vi kundehantera frågan på ett normalt sätt.Anf. 19 ()replik:Fru talman! Jag förstår behovav att rättfärdiga sig, och jag förstår IngelaMårtenssons motvilja att argumentera om varför vibehöver skyddet för barnen. Jag förstår också attIngela hellre vill diskutera frågan omsnabbspår eller inte.Jag anser att möjligheten till ett s.k. snabbspår finnsjust för att man skall kunna komma till rätta medsådana här ofullkomligheter. Det är för mig heltsjälvklart att varje fråga måste avgöras utifrån sittvärde, och i det här fallet är skyddsvärdet förbarnen det helt grundläggande.Vad kommande konstitutionsutskott kan kommaatt göra kan varken eller jag siaom. Men det behövs faktiskt en betryggandemajoritet för ändring av grundlagen. I det här falletlyckades vi som vill skydda barnen inte fåmajoriteten med oss.Ingela har ju förhindrat attsnabbspåret används på detta område, men trotsdet finns det genombrott i tryckfrihetsförordningenoch yttrandefrihetsgrundlagen i detta betänkande.Så snabbspåret gäller bara i vissa frågor, och det gördet hela ännu mer ologiskt och inkonsekvent,!Anf. 20 ():Fru talman! Barnpornografi handlar i verklighetennästan uteslutande om sexuella övergrepp på barn.Hela denna företeelse är ofattbart vidrig. Attmotverka, förhindra och bekämpa barnpornografiär därför alltid åtgärder som har till syfte att hävdabarnets människovärde och mänskliga värdighet.Barnpornografi dokumenterar faktiska brott motbarn. Återanvändning av denna dokumentationinnebär att barnets mänskliga värdighet kränksgång på gång. Det är stöld av barnetsmänniskovärde. Stöld brukar vara kriminaliserat.Ett medvetet innehav av stöldgods kallar vi häleri,och det är också kriminaliserat -- vanligen.Stöld av barns människovärde och värdighet ärdock bara delvis kriminaliserat. Produktion ochdistribution av barnpornografi är straffbart, meninte innehav av barnpornografi. Den typen avhäleri är alltså legal. Distribution till mer än ettfåtal, dvs. i praxis tre, är straffbart, menöverlämnande av enstaka exemplar avbarnpornografi är legalt.Man kan inte tjäna pengar på olaga våldsskildringarom det upptäcks; då kan medlen tas i beslag. Menförtjänst på barnpornografi kan inte tas i beslag.Spaningsarbetet vad gäller barnpornografi är -- föratt uttycka sig försiktigt, fru talman -- intehögprioriterat. De av brott eller misstänktabrott som har uppdagats har rättsväsendetnärmast snubblat över. Det är bekymmersamt attett mer aktivt arbete inte har etablerats, men vi fårvara tacksamma för att det ändå har hänt en delsaker som har skapat uppmärksamhet på dettaområde.Det finns med andra ord, fru talman, en hel del attgöra. Det är därför nuföreslår en rad åtgärder på det här området, mensett som helhet är det ett svagt paket.Vi brukar ju här i kammaren tala om behovet avbrett folkligt stöd. Det är ingen tvekan om att denfolkliga vreden inför barnpornografi inte får sittmotsvarande uttryck i det paket som vi i dagdiskuterar. Att 400 000 människor stöder eninnehavskriminalisering är med svenska mått mättinte något särskilt lågt tal. Man har visat detta stödgenom en aktiv handling.Fru talman! För min personliga del var det när jagkom fram till kärnpunkten i barnpornografifrågansom den riktiga åtgärden stod fullständigt klar förmig. Man kan inte låta en fortgående kränkning avbarns mänskliga värdighet förbli legal.Människovärdet och den mänskliga värdighetenmåste sättas i centrum. De utgångspunkterna ärhelt bärande i synen på tryckfrihet ochyttrandefrihet. Barnpornografi saknar varje tryck-eller yttrandefrihetsvärde. Inte minst är detta redanett brott enligt gällande grundlagar. Det är bara detatt lagstiftningen har kryphål.Ärligt talat förstår jag inte dentryckfrihetsfundamentalism som har präglat vissadebattörer i denna fråga. I alla andragrundlagsfrågor försöker vi från olika läger att föraen sakdebatt, men om tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen gäller uttrycket ''rör miginte''.Det är en förödande inställning. Tänk om vi skulleha intagit den ståndpunkten i synen på valperiodenslängd! Vad är det egentligen för värde man skyddardå man motsätter sig kraftfulla åtgärder riktademot barnpornografin? Det är en bra fråga.Fru talman! I åklagarutredningen 1992:61anges fem kriterier för kriminalisering, och debygger på följande:1. att ett beteende föranleder påtaglig skada ellerfara,2. att alternativa sanktioner inte står till buds, inteär rationella eller kräver oproportionerligt högakostnader,3. att straffsanktion krävs med hänsyn tillgärningens allvar,4. att straffsanktionen skall utgöra ett effektivtmedel för att motverka det icke önskvärdabeteendet och5. att rättsväsendet skall ha resurser att klara deneventuellt ytterligare belastning somkriminaliseringen innebär.Utifrån analyser av dessa utgångspunkter torde detstå klart att de åtgärder som behöver vidtas motkränkningen av barns mänskliga värdighet bör gesföljande prioritetsordning:Det första är kriminalisering av innehav avbarnpornografi.Om inte det går är den näst bästa åtgärden attkriminalisera överlämnandet av barnpornografi,dvs. en skärpning av spridningsrekvisitet.Överlämnande av enstaka exemplar blir därmedförbjudet. Det skulle vara ett kraftfullt inslag förrättsväsendet i den här hanteringen.Konfiskeringar är användbart om inteinnehavskriminalisering går att genomföra, mendet är en relativt tandlös åtgärd.Jag kan nu konstatera att har avvisatde två första åtgärderna i denna prioritetsordningoch att representant vidbeslutstillfället avvisade det första.Fru talman! Jag övergår nu till att granska hurdenna fråga har hanterats. Det är inte en alltigenomlysande hantering.Justitieutskottet förutsatte attregeringen vid sin beredning skulle beakta kravenpå kriminalisering av innehav av barnpornografi.Det är anmärkningsvärt att den beredningen inomJustitiedepartementet blev så summarisk. Ingendjupare analys gjordes av hur eninnehavskriminalisering skulle kunna genomföras.Kritiken lät inte vänta på sig. Remissvaren påpromemorian var massivt kritiska. hademan omöjliggjort ett propositionsavlämnandeenligt niomånadersregeln.Det var först med JK:s remissvar som en egentligkonkret lagstiftningsdebatt fick fart. I den vevanhade man dessutom upptäckt en nybarnpornografihärva, nämligenNorrköpingshärvan, vilket skapade en bredoffentlig debatt.Främst på grund av moderat halsstarrighet, delvisunderstödd från folkpartihåll, kunde regeringeninte avge någon proposition i frågan. Enlagrådsremiss med innovationen att ta med tvåalternativa förslag hade tillskapats.I sista stund försökte sig på att driva kravetpå ett slags konfiskeringskompromiss i regeringen.Det var inne på tidigare. Detfanns enligt oss kristdemokrater ingen anledningatt i det läget låsa konstitutionsutskottetshandlingsfrihet. Inte heller kunde man medsäkerhet veta att ett regeringsförslag skulle erhållatillräcklig dispensmajoritet. En annan god regelfrån rent taktisk synpunkt är att man inte skall rullafram tunnan med krut till oppositionen när mansitter i regeringen.Det är i detta sammanhang viktigt att konstatera attenbart har möjlighet attmedge dispens från niomånadersregeln. Ingetannat organ har behörighet i den frågan. Det ärdärför naturligt att i sådana frågor bevarakonstitutionsutskottets handlingsfrihet.Det är något av ett svar på den fråga som ChristinaLinderholm ställde och upprepade i dag.Hon undrade varför kritiseradelagutskottets hantering av lagstiftningen ompartnerskap. Hon efterlyste konsekvensen,eftersom kds medverkade på ett liknande sätt ikonstitutionsutskottet.Jo, , det hela är mycketenkelt. Inför lagutskottets lagstiftningsambitionerställde vi frågan hur det kunde vara möjligt att ettregeringsparti, , kunde medverka tilllagstiftning tillsammans med oppositionen i dettautskottet i strid med de tre övriga partiernasinställning. Om vi nu hade fått svaret frånmoderater och centerpartister att något sådant äroacceptabelt, skulle jag kunna ha förståelse förfrågetecknen. Men vi fick inte det svaret. Svaret vari stället att detta område traditionellt har varitföremål för fri röstning. Därmed var fältet fritt ochett prejudikat skapat. Frågan hade varit något merbesvärlig för mig att besvara om ochModeraterna här hade uppträtt med större fasthet.Vad gäller Lagrådets synpunkter i den ena ellerandra frågan är det nog dags att inta en merpragmatisk hållning till Lagrådets ställning.Lagrådet kan ha fel och har faktiskt haft fel. Detkonstaterade vi ju i samband med en lagrådsremissnyligen. Men det betyder inte att man inte nogsamtskall lyssna på vad Lagrådet säger. När det gällerbarnpornografi har emellertid Lagrådet givit sig inpå ett område, som helt klart ligger utanför desskompentens. Tillämpningen av dispensregeln i 8kap. 15 § regeringsformen tillhör strängt tagetenbart KU:s kompetensområde. Det är ointressantvad Lagrådet såsom lagråd har för åsikter i denfrågan. Lagrådet motsatte sig användandet av endispensregel. Men den finns ju där såsom engrundlagsbestämmelse och kan utnyttjas bara avKU. Om dispensregler inte får användas, bör de jutas bort. Det borde vara den logiska konsekvensen.Däremot bör det stå var och en fritt -- ävenLagrådets ledamöter -- att uttrycka sin åsikt om vadKU bör göra.Efter yttrande från justitieutskottet var det den 3maj dags för utskottet att besluta omhanteringsordningen. Till protokollet togs då ettbeslut om utnyttjande av dispensregeln. Tvåtredjedelar av KU:s ledamöter röstade för dispens,medan fem ledamöter röstade emot enkriminalisering av innehav av barnpornografifr.o.m. De fem var fyramoderater och den tjänstgörande folkpartisten iutskottet. Dessa fem förvägrade en överväldigandemajoritet i kammaren att få rösta för eninnehavskriminalisering . Dettaförfarande kan jag inte protestera mot, eftersomdet är helt legalt. Beslutet var visserligenpreliminärt, men förklarade att deinte tänkte ändra sig till slutjusteringen. Därmedvar frågan låst.I detta nya läge etablerades kontakt mellanSocialdemokraterna och . Hurskulle vi på bästa sätt hantera den uppkomnasituationen? Ett paket på fem punkter arbetadesfram. Samtliga ledamöter i KU informeradessnabbt om innehållet. Paketet syftade till ett förstabeslut om innehavskriminalisering fr.o.m. den 1januari 1999. Det viktigaste inslaget i det nya lägetvar att få fram ett mer skärpt spridningsförbudfr.o.m. , möjlighet tillförverkande av förtjänster från barnpornografi, ettaccepterande av kraven på konfiskering samtspeciella spanings- och utredningsinsatser påRikspolisstyrelsen.Utifrån dessa utgångspunkter tog kansliet fram enpromemoria i ärendet. Tre delar förutsatteanvändning av dispensregeln förgrundlagsförändringar. De gick i berörda delar tillLagrådet, medan polisinsatserna gick tilljustitieutskottet. uppenbarade sigden lilla moderata kråkan. Än for hon hit, än forhon dit och än for hon ner i diket.Den 31 maj stoppade två moderater och ensocialdemokrat en bred konfiskeringsbas för enmer inskränkt -- detta trots att hadetalat för den utgångspunkt som regeringen hadepekat på i sin skiss till konfiskeringsalternativ. Detvar jag som begärde omröstning i frågan till förmånför det vida förslaget.I sitt yttrande över lagrådsremissen den 17 marsframhåller Lagrådet: ''Om utgångspunkten tillsvidare skall vara att envar har rätt att innehabarnpornografi för eget bruk framstår det sommotsägelsefullt att denna rätt skall kunna sättas åtsidan om det slumpar sig så att innehavaren blirföremål för förundersökning. ''För mig såsom förespråkare avinnehavskriminalisering är det logiskt att krävakonfiskation så nära kriminalisering som möjligt,men för den som motsätter sig detta är det, just somLagrådet säger, ''motsägelsefullt''. Det var dettasom spräckte mitt itu denna dag.Däremot accepterade man med röstsiffrorna 14--1en skärpning på spridningssidan. Endast enmoderat röstade mot, men vi fick fem sjättedelarsmajoritet . Förverkande avförtjänster enades man om.Dagen efter var det dags för nya beslut i sammafrågor. hade man ändrat sig. ställde alla fyramoderaterna upp på den vida konfiskationen ochstoppade spridningsskärpningen. Paketet blevtotalt sett alldeles för svagt. Till hederskall sägas att man inte följde med i dessa moderataturer.Jag tror faktiskt att den moderata KU-gruppen intehar insett frågans vidd och betydelse. Det tyder detsärskilda yttrandet om censurfrågan på. Det är intefråga om något genombrott av censurförbudet,men om så är fallet gäller det också konfiskationen.Agerandet tyder på att det i slutändan var någonannan som drog i trådarna.För att förhindra en innehavskriminalisering hardet i debatten framförts en rad krystade argument,t.ex. tidspress, snabbspår och smittoeffekter. Vissthar tiden varit knapp, men vem är den skyldige?Snabbspår -- ja, det kanske är bråttom -- och vad ärkonfiskationen då? Talet om smittoeffekter är, medförlov sagt, bara löst prat.I ett särskilt yttrande säger att allaändringar av grundlagarna ''bör föregås av ettomsorgsfullt utredningsarbete som även innefattarberedning av lagstiftningsförslagen genom en ellerflera remissomgångar''.