prot · GH0986 · 1994-04-12 00:00:00 — Fördet första får det inte leda till en höjning av dettotala skatteuttaget. Det finns inte hellerstatsfinansiella skäl att tro att det skulle leda till ensänkning -- det är min egen kommentar.För det andra får det inte leda till ytterligarekrångel och byråkrati. Självfallet är dåhandlingsmöjligheterna begränsade.Utredningsarbetet bedrivs naturligtvis såskyndsamt som möjligt. Men jag förutser, som sagt,inte möjligheten att inom en relativt snar framtidlägga fram förslag till förändringar.Anf. 91 ():Fru talman! Jag ser fram emot att statsrådet underhösten får tillfälle att lägga fram förslag omytterligare förbättringar på det här området.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1993/94:439 omskattefriheten för sjukvårdstjänsterAnf. 92 Statsrådet ():Fru talman! har, medanledning av skatteutskottets betänkande1992/93:SkU26 med hemställan om en utvidgningav undantaget från skatteplikt för sjukvårdstjänstertill att också omfatta alternativabehandlingsmetoder, frågat mig när jag tänkeruppfylla beslut.Regeringen har i proposition 1993/94:225 om vissamervärdesskattefrågor, som lämnades , bl.a. tagit upp frågan omundantag från skatteplikt för alternativabehandlingsmetoder. I propositionen angerregeringen skälen till varför det inte nu föreslåsnågra ytterligare utvidgningar av undantaget försjukvårdstjänster -- ett undantag infördes ju vadgäller medicinskt betingad fotvård tidigare. Ettundantag från skatteplikt med denna innebördskulle vidare medföra statsfinansiella kostnader pådrygt 100 miljoner kronor.Vidare lade regeringen i går fram en proposition tillriksdagen med förslag om legitimation förnaprapater. Mervärdesskattelagens undantag frånskatteplikt för sjukvårdstjänster är så konstrueratatt vård som tillhandahålls av någon med särskildlegitimation att utöva yrke inom sjukvårdenomfattas av undantaget. Detta innebär, omriksdagen antar förslaget, att behandling somtillhandahålls av legitimerade naprapater, kommeratt undantas från skatteplikt på samma sätt som nusker för legitimerade kiropraktorer.Till detta kommer att regeringen har lämnatdirektiv till en parlamentarisk kommitté som har iuppdrag att göra en samlad översyn av principernaför legitimation och behörighet inom hälso- ochsjukvården och bl.a. lämna förslag i fråga omlegitimation och behörighetsföreskrifter föryrkesutövare inom dessa och närliggande områden.Enligt regeringens bedömning talar således -- inteminst mot bakgrund av det rådande statsfinansiellaläget -- starka skäl för att ett ställningstagande ifråga om utformningen av en utvidgning avskattefriheten för sjukvårdstjänster bör anstå i vartfall till dess den parlamentariska kommittén slutförtsitt arbete.Anf. 93 ():Fru talman! Jag tackar skatteministern för svaretäven om jag tycker att det är defensivt. Det ärfaktiskt mer defensivt än det svar somskatteministern på en liknande fråga lämnade här ikammaren . Självfallet är jag glad över attförslaget om legitimation för naprapater nukommer och att det löser deras problem.Men det finns en beställning från om enkonkurrensneutralitet mellan olika vårdformer.Det har också gått ett tag sedan beslutadeom denna beställning. Men det händer inte såmycket. Det handlar inte om att jag eller riksdagenvill hantera statens finanser på något lättvindigt sättutan tvärtom. Det handlar om att människor skallfå möjlighet till en hjälp som minskarsjukvårdskostnaderna och sjukskrivningarna,sådant som alltså är positivt för statskassan i stället.Jag vet att det finns avgränsningsproblem, vilketstatsrådet har pekat på vid tidigare tillfällen.Samtidigt har man kunnat beräknainkomstbortfallet. Då borde man ha kriterier för attkunna beräkna hur även detta problem skall kunnahanteras.Formuleringen i slutet av det skrivna svaret gör migen smula orolig. När det talas om denparlamentariska kommittén som skall se över dettastår det att ''skattefriheten för sjukvårdstjänster böranstå i vart fall till dess den parlamentariskakommittén slutfört sitt arbete.'' Det beror då på hurman vill tolka detta. Jag tolkar det som att det inteär säkert att något förslag kommer då heller. Jag villha svar på den frågan.Anf. 94 Statsrådet ():Fru talman! För att avslöja en intern hemlighet kanjag säga att jag blev lika förvånad själv när jag lästeupp svaret. Just de tre orden ''i vart fall'' meddeladejag i går skulle strykas ur svaret. Vi kan alltsåkonstatera att vi bör ha detta som ett underlag närvi fattar beslut om vi skall gå vidare.Vi har gjort ett antal utvidgningar. Förslaget omlegitimation för naprapater som lades på riksdagensbord i går är väsentligt. Det ger denna effekt.Sedan har vi två problem. Det ena äravgränsningsproblemet. Medicinskt betingadmassage är självfallet något som borde varamomsbefriat. Men var drar man gränsen? När gårman över individens möjligheter att kunna få -- manskulle kunna kalla det -- skönhetsmassage ellervälbefinnandemassage? Den sortens gränsdragningär trots allt problematisk. Dessutom är det svårt attberäkna om skattebortfallet skulle bli 80 miljonerkronor, 120 miljoner eller 300 miljoner, som det serut . Men ändå är det ett ansvar vi haratt täcka och finansiera varje inkomstbortfall.Jag har inte kunnat finna någon finansiering för denhär typen av skatteförändringar, detta jämfört medexempelvis förbättringar för egenföretagarna, föratt nämna vad jag står inför dag för dag. Självfalletbör vi sakta men säkert i vart fall gå vidare för attskapa riktiga konkurrensförhållanden också förden rena riktiga alternativmedicinen.Anf. 95 ():Fru talman! Samma avgränsningsproblem måste juuppstå vid fotvård som vid massage. Men riksdagenhar faktiskt fattat beslut om fotvård, och detkommer en proposition om medicinskt betingadfotvård. Det är något av samma typ av problem.När det gäller bristen på konkurrensneutralitetskulle jag vilja peka på det faktum att läkare somanvänder sådana här metoder, exempelvisakupunktur, blir momsbefriade, medan enakupunktör, med kanske betydligt störreerfarenheter och kunskaper om just den metoden,är momspliktig. Det är ju ett snett förhållande,både med tanke på patienten och sett ur allmänsynvinkel.Det finns mycket man skulle kunna nämna. Vi hardetta med homeopati. I och med att den nyaläkemedelslagen trädde i kraft kommerhomeopatiska läkemedel att betraktas som enspeciell grupp läkemedel. På något sätt är deauktoriserade av myndigheterna. Men när detgäller denna fråga kvarstår snedvridningen. 96 Statsrådet ():Fru talman! Det är rätt att det föreliggergränsdragningsproblem vad beträffar medicinsktbetingad fotvård och annan fotvård. Detförekommer säkert fotvård som egentligen inteskulle vara momsbefriad, men som blir det. Fråganär då: Skall man gå vidare till fler områden för attfå samma problem? Det blir besvärligare ochbesvärligare för varje nytt läge.Vi är bägge medvetna om problemet, men detmåste hanteras. Dessa frågor måste också beredasi samråd med . Vad skall mangå vidare med, när man skall utvidga nästa steg?Det viktiga är att vi är överens om att ambitionenmåste vara att i den takt statsfinanserna, teknikenoch avgränsningsmöjligheterna medger gå vidareför att skapa bättre och bättrekonkurrensneutralitet. Vi har ett par steg att pekapå. Jag säger detta även om också jag hade tyckt detvara bra om vi hunnit ytterligare ett steg på vägen.Anf. 97 ():Fru talman! Det är riktigt att man skall kommaöverens med Socialdepartementet.Jag vet hur det är med och detmedicinska etablissemanget i . De ärmycket negativt inställda till alternativabehandlingsformer -- mycket mer än i andra länderi . Därför tvivlar jag på att det går attkomma någonstans på den vägen. Jag önskar attstatsrådet självständigt och på egen hand kan agerai denna fråga. Då tror jag att det finns störremöjligheter att komma någonstans.Jag förstår att vi på något sätt är överens om att detär nödvändigt med alternativ. är jagmissnöjd med att det inte går att komma fram tillnågot, dvs. att allt tar så lång tid.När är det tänkt att kommittén skall avsluta sittarbete, och när kan vi förvänta oss att se ettresultat?Anf. 98 Statsrådet ():Fru talman! Först och främst får jag tacka förförtroendet. Jag måste ändå skaffa mig kunskaperom det rent sociala och medicinska av andra somkan sådant bättre än vad jag kan.Jag vet inte när utredningen kommer att vara färdigmed sitt arbete. Jag vill inte heller utesluta att detkan bli ytterligare etapper på vägen. Det förutsätteratt man blir överens om vad som skall göras. Alltreformarbete skall inte behöva avstanna i avvaktanpå utredningar. Men ju mer underlag det finns ifråga om avgränsningar desto bättre blir resultatet.Det är därför det är viktigt att notera attutredningen finns. Den kan ju hjälpa till. kan komma fram till avgränsningarblir det naturliga avgränsningar i fråga ommomsplikt eller icke-momsplikt.Anf. 99 ():Fru talman! Jag tycker att det låter hoppfullt att dethela kan göras i etapper. Det är viktigt, och jag ärockså medveten om att det säkerligen finns störreproblem inom vissa behandlingsformer än inomandra.Jag återkommer till frågan om homeopati. Detskulle kunna vara ett område som i första hand kanåtgärdas. Sedan kan man gå vidare med andraområden. Det skulle vara en möjlig väg.Anf. 100 Statsrådet ():Fru talman! Detta håller på att utvecklas kanskeinte till en förhandling men i varje fall till endiskussion om nästa steg. Jag tror att vi får avvaktamed denna diskussion åtminstone i riksdagenskammare ett slag framöver.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.16 § Svar på fråga 1993/94:431 ommagisterexamenAnf. 101 Utbildningsminister ():Herr talman! Låt mig först be om ursäkt för att detsvar som jag nu kommer att lämna är litet långt.Marianne har -- med hänvisning till entidningsartikel i vilken jag är citerad -- frågat migpå vilken grund jag stöder mig när jag i ettinternationellt perspektiv likställermagisterexamen med kandidatexamen.För dem av ledamöterna som inte läst artikeln villjag för sammanhangets skull tala om att i dennabl.a. påstås att minskarvärdet av den nyinrättade magisterexamen genomatt placera den på samma nivå somkandidatexamen i engelska översättningar. Enligtartikeln finns en oro för att svenska studenterkommer in på ''för låg nivå'' vid studentutbyte ochför att studenter som tagit en svenskmagisterexamen skulle komma i ett sämrekonkurrensläge på den internationellaarbetsmarknaden.Rent allmänt kan sägas att artikeln inte på ettriktigt sätt beskriver sakläget och att den skapatstor och onödig oro för många studenter som nustuderar till magisterexamen.Låt mig därför, herr talman, redogöra för sakläget.Jag vill först erinra om den nyahögskoleförordningen och den examensordningsom trädde i kraft den 1 juli 1993.Examensordningen innebär att klara, enkla ochentydiga regler ställts upp för vilka examina som fårfinnas, vilken omfattning och vilket ämnesdjup enutbildning skall ha samt vilka mål som skall varauppfyllda för att en examen skall få utfärdas samtslutligen vilka universitet och högskolor som harrätt att utfärda olika examina.Inom det som vi i definierar somgrundläggande högskoleutbildning finns således tregenerella examina, nämligen magister-, kandidat-och högskoleexamen, 38yrkesexamina samt de examina som får finnas vidSveriges . Inomforskarutbildningen finns licentiat- ochdoktorsexamen.I det internationella perspektivet är det viktigt attge tydliga signaler om vad svensk högre utbildningstår för. Av denna anledning har regeringen valt atti examensordningen också ange engelskabenämningar på de olika examina som får finnasinom grund- och forskarutbildning.Marianne frågar mig på vilken grund jagstår när jag i ett internationellt perspektivjämställer kandidatexamen med magisterexamen.Mitt enkla svar på denna fråga är att jag intejämställer dessa båda examina. Förkandidatexamen krävs nämligen sammanlagt minst120 poäng. I huvudämnet krävs fördjupade studierpå 60-poängsnivån samt att studenten har fullgjortett självständigt arbete, s.k. examensarbete, omminst 10 poäng. För magisterexamen krävssammanlagt minst 160 poäng, varav 80 poängfördjupade ämnesstudier samt ett examensarbeteom 20 poäng. Detta framgår avhögskoleförordningen, och jag kan således säga attjag står på god grund när jag påstår att dessa bådaexamina inte ligger på samma nivå.En annan sak är principerna för hur vi i Sverigedelar in utbildningen vid universitet och högskolori grundutbildning och forskarutbildning. I Sverigeräknas magisterutbildningen till grundläggandehögskoleutbildning. Det bör påpekas att sammakurser som ingår i slutet av studierna tillmagisterexamen vid de flesta institutioner ocksåtillgodoräknas som kurser i forskarutbildningenutan att magisterexamen för den skull är ett steg påvägen mot forskarexamen.Andra länder har andra indelningsgrunder för vadsom skall hänföras till grundutbildning respektiveforskarutbildning. Några enhetliga principer förnivågradering eller utbildningars längd och innehållför olika examina finns inte. Inte ens i Europatillämpas samma principer och benämningar.Sålunda varierar t.ex. regler för antagning tillmagisterutbildning. I det brittiska systemet krävst.ex. kandidatexamen för tillträde tillmagisterutbildning. I kan studenterna väljaatt studera direkt mot en viss examen. För att få enlicentiatexamen eller doktorsexamen i Sverigemåste studenten vara inskriven iforskarutbildningen, vilket innebär något annat änatt antas till magisterutbildning vid ett amerikansktuniversitet. Det är således, herr talman, ofruktbartatt jämföra utbildningssystem på det sätt som görsi den aktuella tidningsartikeln.Det bör i sammanhanget också påpekas attbegreppen grundutbildning och forskarutbildninginte har givits i några engelska översättningar ihögskoleförordningen.Eftersom benämningar på nivåer och kraven påolika examina är så skiftande från land till land, ärdet min slutsats att det bästa är att olika examinasengelska benämningar inte fortsättningsvis skallvara fastställda i högskoleförordningen. Jagöverväger således att föreslå regeringen att dessaskall tas bort ur förordningen. Det skulle dåankomma på universitet och högskolor attbestämma olika examinas utländska benämningar.Jag vill emellertid understryka att när utländskabenämningar ges måste hänsyn tas till attmagisterutbildning i vårt land inte är enforskarutbildning.Jag vill slutligen, herr talman, framhålla att jag ärövertygad om att benämningsfrågan skall kunnalösas så, att en svensk student med ettmagisterexamensbevis av vilket utbildningenslängd, innehåll och examensarbete samtexamensbenämning framgår i såväl svensk somutländsk text inte kommer att möta några ''nivå''-problem när hon/han söker arbete eller tillträde tillstudier i ett annat land.Anf. 102 ():Herr talman! Jag ber att få tackautbildningsministern för det mycket utförliga svaretpå min fråga. Frågan var föranledd av artikeln iDagens Nyheter, men min oro har ocksåunderblåsts av studenter som på grundval av olikadokument har uppfattat att det här verkligen varfråga om en förändring i förhållande till deursprungliga planerna för den magisterexamen somvi fick . Inte minst stödde man sig påden engelska översättningen avhögskolepropositionen, där det anges att det skullevara fråga om ''a high educational undergraduatelevel''. Detta föranledde t.ex. VHS att ge ut en PM,där man bl.a. framhåller att man uppfattar det så,att en lägre nivå än avsett anges.Jag vill vad gäller studenternas förhoppningar sägaatt det naturligtvis är en att få eninternationellt gångbar examen. Man har lästAgenda 2000 och även uttalandet frånutbildningsministern att det ärviktigt med en sådan här examen, som gör detlättare att möta utländsk konkurrens och som göratt man kan gå ut på en internationellarbetsmarknad och inte behöver verka bara inomdet lilla område som verkligen är.Det är vanskligt med översättningar. Jag harfunderat över om det är den gamla översättningenfrån 1980 som har spökat här. Man har ju skärptkraven 1986 och även i samband med att vi fick dennya magisterexamen. Jag tycker att det somutbildningsministern nu föreslår är bra. Det är braatt man inte anger någon engelsk översättning. Somutbildningsministern säger varierar benämningarnafrån land till land och t.o.m. från fakultet tillfakultet.Min fråga till utbildningsministern är: Är det inteen svår uppgift för högskolor och universitet attgöra sådana här varudeklarationer av sinastudenter?Anf. 103 Utbildningsminister ():Herr talman! Låt mig först till och för andra bekräfta att innebörden av detsvar som jag lämnat är att magisterexamen skall haprecis den höga nivå som vi alla avsåg när deninfördes . Det enda som dennadebatt egentligen handlar om är hur detta skallklargöras för dem i andra länder som inte förstårdet svenska utbildningssystemet.Min enkla slutsats är att varje lärosäte självt får taansvaret för detta med beaktande av det språkbrukoch den uppfattningsförmåga som man har i detland som studenten i fråga vänder sig till. I och medatt innebörden också mellan olika engelskspråkigaländer varierar bör lärosätena ta hänsyn till vilkeninriktning studenten har för sin färd när denengelska eller på annat språk angivnaexamenstiteln skrivs ned.Jag tror för min del att universitet och högskolor iövrigt är väl kapabla att klara denna uppgift. I vissahänseenden har lärosätena allaredan en likartaduppgift. Jag vet inte om påminner sigen debatt som vi fört om civilingenjörernasexamensbenämning, där man har hävdatatt civilingenjörer alltid skall kallas ''''.Regering och riksdag har för sin del sagt attlärosätena får avgöra själva på eget ansvar om justderas civilingenjörsutbildning motsvarar dekvalitativa krav som jag har angivit här.Summan av kardemumman, herr talman, är alltsåatt jag tror att lärosätena väl klarar denna uppgiftoch därmed kan ta hänsyn till de mångfasetterademottagarkrav som studenten under allaomständigheter har att möta.Anf. 104 ():Herr talman! Jag kommer från en styrelse i en litenhögskola. Vi har två mastersutbildningar. Vi tyckteatt det var en fördel att kunna tillgodogöra oss eninternationell översättning som fanns.Jag kan inte låta bli att nämna en gång till att det iöversättningen tydligt står att mastersexamen liggerpå ''undergraduate level''. VHS har skrivit att''undergraduate'' går till och med kandidatnivånoch att ''graduate'' är från kandidatnivån upp tilloch med magisternivån. Är detta någonting somfortfarande skall stå i officiella dokument?Anf. 105 Utbildningsminister ():Herr talman! Det kommer alltså inte, i enlighetmed det jag nu har sagt, att stå att magisterexameneller ligger på undergraduatenivå. I desvenska statuterna kommer det att fortsättningsvisliksom stå att detta ligger på svenskgrundutbildningsnivå.Men i enlighet med det jag redovisade i svarettidigare kan svensk grundutbildningsnivå,beroende på vilket land studenten är inriktad på attbedriva vidare studier i, översättas på olika sätt.Det är där jag utgår från att varje lärosäte, gärnamed stöd av den expertis som VHS besitter, finnerden översättning som bäst svarar mot den svenskautbildningen i förhållande till det språkbruk somgäller i det mottagande landet.Anf. 106 ():Herr talman! Jag menar att kvalitetskraven måstesättas otroligt högt. Det är ingen mening att manvare sig övervärderar eller undervärderar enexamen. Man måste vara saklig och korrekt. Jagnämnde varudeklaration tidigare.När de här små lärosätena skall skicka ut sinastudenter med magisterexamen i världen förkonkurrens och arbetssökande, är det då tillräckligtatt bara göra en nomenklatur av en examen, ellerskall man skicka med innehållet i vad de hartillgodogjort sig? Jag ser det som en ganskaarbetsam process. har sådana sakertillhandahållits av UHÄ och senare naturligtvis avVHS.Anf. 107 Utbildningsminister ():Herr talman! Det blev litet mer besvärligt efter detatt vi införde magisternivån. kunde vi sovasött i förvissningen om att problemet inteexisterade, eftersom examen inte existerade. Vi fårta de svårigheter som följer med den styrka och denfavör som ligger i att den nya examen faktiskt finns.Som en personlig reflexion vill jag lägga till att jagtror att det är viktigt att lärosätena försökerbeskriva vad en examen står för. Det blir vanligareoch vanligare utomlands, liksom det är i , attvilja ha ett litet mer omfångsrikt papper som talarom vad studenten har åstadkommit för att kunnabedöma var han eller hon skall passas in i detmottagande utbildningssystemet.Återigen tror jag att detta är en arbetsuppgift somockså de mindre högskolorna tar på sig både medglädje och med stor kompetens. Behöver de rådoch hjälp står såväl VHS somUtbildningsdepartementet dessutom gärna tillförfogande.Anf. 108 ():Herr talman! Min fråga gällde faktiskt ombenämningarna var riktigt översatta. Medutbildningsministerns avsikt att föreslå regeringenatt de engelska benämningarna skall tas bort urförordningen har min fråga, hoppas jag, löst mångaproblem ute på lärosätena. Den debatt som vi harfört hoppas jag kan ge studenter som den härvårterminen är i färd med att avsluta sinmastersutbildning en ahaupplevelse: är jagnågonting för den utländska marknaden!Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1993/94:434 omdistansundervisningenAnf. 109 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig när jagavser att för redovisa hur de särskildamedel som anvisats för distansutbildningsändamålför /94 använts.Regeringen har, efter ansökningsförfarande, hittillsfördelat av de totalt 66 miljonersom anvisats.Fördelningen har skett i enlighet med intentionernai kompletteringspropositionen 1993, dvs.merparten av medlen har tilldelats universitet ochhögskolor som erbjudit distansutbildningsplatsertill i första hand ungdomsstuderande igrundläggande högre utbildning. Exemplen påämnesområden som kommit i fråga är matematik,språk, ekonomi, historia och tekniskt basår. Ettkriterium för tilldelningen har också varit attplatserna skulle kunna inrättas snarast.De utbildningar som kommit i fråga skall drivas inätverksform mellan två eller flera universitet ochhögskolor för att nå en ökad volym och effektiviteti utbildningen.Regeringens mål var att genom denna satsning pådistansutbildning kunna skapa ca 1 500 nyautbildningsplatser för ungdomar. Genom defördelningsbeslut som tagits har vi uppnåttca 1 250 nya platser.En slutlig redovisning av utfallet av dessadistansutbildningssatsningar räknar jag inte medskall kunna ges förrän tidigast ,eftersom distansutbildning oftast ges i form avlångsam studietakt.Anf. 110 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka för svaretpå min fråga.Tillgänglighet är en viktig grund för att man skallkunna skaffa sig utbildning. Distansutbildning kanvara en bra form i det sammanhanget. Vi behöverså många som möjligt i högre utbildning. Det trorjag inte att det råder någon större oenighet om i dethär landet.66 miljoner kronor är ganska mycket pengar.Därför är det självfallet intressant att veta vad detblir av dem. Det är därför jag har ställt min fråga.Utbildningsministern säger att det nu har fördelats44 . Jag skulle vilja veta: Finns detfler ansökningar som ligger och väntar? Jag skulleockså vilja veta om de förslag som har kommit in --eftersom det var tänkt att utbildningarna skulledrivas som nätverk och i samarbete -- var braprojektförslag.På en del högskolor har man sagt att man har slititmed ansökningar, men sedan har man inte hörtnågonting. Man undrar vad det blev avansökningarna. Det är ganska ansträngande att fåihop ett samarbetsprojekt mellan flera olikahögskolor.Jag skulle också vilja att utbildningsministern sadenågonting utöver det han sade i svaret om vad manhar gått efter när man har fördelat de pengar somhar fördelats och när man har avslagit deansökningar man har avslagit, om man har gjortdet.Anf. 111 Utbildningsminister ():Herr talman!