prot · GH0965 · 1994-02-23 00:00:00 — Vi har där tillsammans trots olika kulturer ocholika traditioner kunnat enas mycket väl om deportalfrågor som gäller sysselsättning,jämställdhet, en uthållig miljö, gemensamsäkerhet, kamp mot främlingsfientlighet och rasismsamt en fördjupad demokrati. Det är alla frågorsom vi trots vår olika bakgrund menar måste lösaseuropeiskt.Detta är förvisso frågor som är viktiga för oss attdriva. Men de kommer givetvis att hänga sammanmed detaljbeslut, vare sig de fattas ikommunfullmäktige, i i , iministerrådet eller i Bryssel.Så till de detaljfrågor som upptar dennaintensiva slutförhandling. Det har i går för förstagången kommit ett förslag från ministerrådet om ettnytt regionalpolitiskt kriterium som kallasMålområde 6. Det kallas tydligen ibland för Amigooch ibland för . Jag förstår attuppfinningsrikedomen är stor närdet gäller vad detta skall kallas.Jag vill om detta kriterium, regionalpolitiken ochförhandlingarna i slutskedet säga följande. Detvisar givetvis på en konstruktiv vilja frånministerrådet att man nu tar fram ett nytt kriteriumoch verkligen bemödar sig om att tänka utnågonting som man förstår skall passa våraspeciella problem. Å andra sidan är det väldigtlångt kvar innan detta kan bli färdigt.Det är fortfarande ett mycket ofullständigt förslag.Det är oklart i sina konturer och till formen. Manblandar samman olika typer av regionalt stöd -- detsom kallas NUTS 2 och NUTS 3, för dem somarbetar med detta. Det är också oklart till singeografiska avgränsning. Det är, såsom det harpresenterats, inte tillräckligt. Det finns väldigtmycket kvar att göra, och det är ingenting som pånågot vis kan accepteras rakt av. Det är för litet, detär för oklart och det är även tidmässigt intetillräckligt preciserat. Rättare sagt: Det finns enrisk för att man ser det allför begränsat i tiden.Det finns en uppenbar vilja hos ministerrådet till endialog. Därför är förslaget en bas som det är viktigtatt förhandla utifrån. Såvitt jag har förstått harockså regeringen bedömt det så. I dettasammanhang är det också mycket viktigt att vi nuinte fastnar i detta nya kriterium.Det förs också en andra regionalpolitiskförhandling, och den förs med kommissionen ochinte med ministerrådet. Den förhandlingen gällerstöd till eftersatta industriområden och sådantglesbygdsstöd som har sitt ursprung i regioner medsvagt jordbruk -- det man kallar för områdena 2 och5b. Det är viktigt att den förhandlingen förs så, attkommissionen kommer att klart indikera deregioner i som kommer att få del av dettastöd.Det vore en mycket olycklig utgång om denförhandlingen slutade med allmänna uttalanden omfinansiella ramar så att man i kommeratt tro: Det är ingenting för oss -- det kommerBergslagen till del, och att man i Bergslagenkommer att tro det motsatta: Det här kommer vialdrig att få del av -- det är för dem som bor mycketlängre upp i . Det är viktigt att man sålångt möjligt preciserar regioner i , och attkommissionen indikerar det i den förhandlingen.Samtidigt är det viktigt att vi inte ensidigtdiskuterar de stödformer och olika resurser som vinu förhandlar om att få från EG och glömmer bortatt allt detta är tänkt som tillskott till denregionalpolitik som vi bedriver. Det gäller atti förhandlingen se till att vi på i stort settoförändrade villkor skall kunna bedrivaregionalpolitik i . Det handlar inte om attersätta dagens regionalpolitik med dessa nyastödformer, utan det är i huvudsak fråga omtillskott till regionalpolitiken, men förhandlingengäller också den fortsatta regionalpolitiken.När det gäller stödet till jordbruket i ochjordbrukspolitiken skall jag av tidsmässiga skälinskränka mig till att återigen varna för attregeringen nu underskattar kostnaderna för attbehålla ett livskraftigt jordbruk i Norrland.Risken med detta är att man förhandlar på enalltför låg kostnadsnivå och att en dyr nota kommerom när det visar sig att man behöver merpengar, men att det då är för sent att förhandla medEG om delfinansiering. Lägg alla kostnader påbordet , så att vi kan förhandla så att EGi möjligaste mån förmås att delfinansiera dekostnaderna.Norrlandsstödet är någonting man lägger på denbas som finns i allmänna priser. Det golvet kommeratt sänkas vid ett inträde. Det innebär att man fårlov att öka stödet om man skall behållatäckningsgraden inom Norrlandsstödet.Fisket kan för en del kanske synas marginellt. Detär dock viktigt att denna förhandling, som ju gällervilka permanenta resurser som är svenska, förs såatt vi kan bevara torskfiske i och även iNordsjön får framtida permanent tillgång till deresurser vi har förhandlat oss fram till, inte minst isamband med upplösningen av frågan om den vitazonen. Det handlar också om att möjliggöra fiskeav andra arter så att trycket på torsken inte blir förstarkt av ekologiska skäl.Budgetfrågan är i slutomgången en avgörandefråga, dvs. hur stora kostnaderna blir för Sverige.Det är viktigt att vi i möjligaste mån driverbudgetfrågan separat. Givetvis vill EG-sidan läggaallt i en pott den sista natten. Risken är förstås attjordbrukslösningar och regionallösningar blirdyrare och dyrare denna sista natt, och kostar meroch mer på budgeten. Hur skall vi kunna undvikaatt motsidan bestämmer?Eftersom EG-sidan vill ha oss som medlemmar harockså den en tidspress på sig när det gäller attreglera just villkoren för jordbruket ochregionalpolitiken. Den tidspressen har man inte närdet gäller budgeten.Det är alltså viktigt att i möjligaste månäven i en sen slutskedesförhandling söker separerasakfrågorna och förhandlar om budgetfrågornaseparat -- efter det första förväntade nej vi fått --så att den tillträdesakt som förhoppningsvissnart har förhandlat sig fram till innebär att vi tillrimliga kostnader kan bli medlemmar i den uniondär vi kan verka för svenska värderingar.De politiska partierna kan då föra sin kamp intebara här i vår riksdag utan också i ett europeisktsammanhang. Mot den bakgrunden är det viktigtatt förhandlingen förs med beaktande av desynpunkter jag har beskrivit.Anf. 75 (nyd):Herr talman! Alla här i harklart för sig vad som ligger bakom bildandet av EGeller EU, nämligen behovet av att förebygga ettnytt krig. EU är i grunden en organisationtillkommen för fred och frihandel. Den har sinafyra kända friheten, dvs. friheten att röra sig övergränserna för varor, tjänster, kapital ochmänniskor.De mervärden som får genom att anslutasig till EU är helt uppenbara för många. Andra ärtveksamma eller motståndare till ett medlemskap.Kunskapen om EU:s mål och medel är nyckeln tillett ja till medlemskap. vet att detär min käpphäst, nämligen att föra ut kunskap somfamiljen begriper, som automatiskt slårsönder nej-sidans konstruerade och många gångerfalska motargument. Den enda populärainformationsbroschyren som distribuerats tilllandets hushåll är enligt min uppfattning svårlästoch rörig. Typografin på den hör mer hemma iindustrireklamen än i en mänsklig kontakt medfamiljen . Jag visar upp den här så att nikan se hur den ser ut. Jag tror inte att denkommunicerar på rätt sätt.Jag hoppas emellertid att somytterst ansvarig kan medverka till att intressera TVför att skapa lättsamma program, gärna medtävlingsbetonade idéer, som motvikt till de EU-fientliga programinslag vi levt med i medBosse . Det är nästan ett måste om viskall vända opinionsvinden till ett kraftigt ja tillEU.Jag inledde med att tala om freden som enutlösande faktor bakom tillkomsten av EU. Detsom händer framför våra ögon i , iJugoslavien, är ett talande bevis för behovet av ettsäkerhetspolitiskt utvecklat samarbete inom EU.Det är ett av skälen till att vi i Ny demokrati sägerja till EU. Men i botten ligger den handelspolitiskanödvändigheten att av sin exporttill EU- och EFTA-länder inte kan ställa sig utanfören marknad med 380 miljoner människor. Vi måstevara med och påverka och fatta de beslut som styrhela grunden för vår välfärd. Så är det ju -- utan enkonkurrenskraftig svensk industri och export skullevårt välfärdssystem raskt rämna sönder.Enligt nej-sägarna skulle inte få något attsäga till om i EU. Vad är det för nonsens?Tillsammans med t.ex. och får vifler röster än som faktiskt har tre gångerstörre folkmängd. Där kan man tala inflytande iförhållande till antalet människor i Sverige.Låt oss se på jämställdhetsdebatten. Talet om attden svenska kvinnans ställning i samhället skulleförsämras genom ett medlemskap i är också fel.EU har en i många stycket tuffare lagstiftning närdet gäller kvinnans rättigheter än vad har.I EU gäller t.ex. likalönsprincipen vid sammaarbetsuppgifter för man och kvinna.Andra är oroliga för att ett svenskt medlemskap iEU skulle ge oss sämre sociala förmåner. Det ärockså fel. Varje land bestämmer sin egensocialpolitik och sina egna trygghetssystem enligttankegången om närhetsprincipen. Besluten skallfattas så nära de berörda som möjligt. Det är ettmycket viktigt principiellt ställningstagande frånEU:s sida.Frågan om ålderspensionen för en person somarbetat i flera EU-länder är också löst. Pensionenfrån respektive land räknas utifrån landetspensionsregler med hänsyn till intjänandetiden.Den saken är också klar.Ett medlemskap i kommer också att ge osslägre matpriser genom att gränshinder och tullarförsvinner. Det inträffar ju inte genom vårtmedlemskap i . Som EU-medlem får vi ocksåen ökad konkurrens genom att fler butikskedjorkommer att etablera sig i . öppnasmöjligheter för svenska livsmedelsföretag att frittexportera sina varor till hela Europa.Vad som däremot oroar mig är de svenskaföretagens relativa ointresse och bristandekunskaper om EU-marknadens möjligheter. Detgäller inte minst företagens utnyttjande av deinternationella datasystemens informationsbanker.Är det månne så enkelt att det är språkkunskapernasom saknas? , ochhandelskamrarna har här en stor uppgift att fylla.Det gäller verkligen att utnyttja den snabbtexpanderande informationsteknologin.Sverige kan inte och får inte isolera sig ifrånEuropas miljöproblem. Det är en annan sida avsaken. Vi måste vara med och påverka miljökraveninom EU. Vi vet att vi importerar avmiljöföroreningar luftvägen från EU-länderna.Samtidigt måste vi medverka till att miljövillkorenger lika konkurrensmöjligheter för industrin inomEU.Låt mig sedan göra en reflexion när det gälleralkoholfrågan och EU. Distributionsmonopoletsförespråkare, som gläder sig över etteventuellt bibehållet Systembolag och dess butiker,binder kanske ris åt sin egen rygg. finns detfaktiskt ingen utredning som talar om vad svenskafolket, ja- och nej-sägare till EU, verkligen tyckeri alkoholfrågan när det gällerdistributionsmonopolet.Medlemskapet i EU innebär också en nödvändiganpassning till den gemensammajordbrukspolitiken, CAP. En sådan anpassningmåste innefatta harmoniseringen av skatter ochavgifter så att konkurrensen sker på lika villkor.Fram till dess bör inte ensidigt sänkagränsskyddet.EU bedriver en starkt regleradjordbrukspolitik. När erhållit medlemskapbör vi fortsätta att verka för en avregleradjordbruksmarknad inom EU. Verksamheten måstebedrivas på affärsmässiga grunder, och företagensvinst och förlust skall kvittas mot andra inkomstslagi likhet med vad som gäller för andra företag.Produktionen skall styras av konsumenternasönskemål på en konkurrensutsatt marknad.Jordbruket måste då också producera det densvenska marknaden efterfrågar. måste visatsa på utvecklingen av nya grödor, produkter ochteknik i samklang med nationella ochinternationella forskningsinstitut. Där måste ocksåsjälvfallet stor hänsyn tas till hälsosamma ochmiljövänliga produktionsmetoder.Det viktiga regionala EU-stödet till den arktiskajordbrukszonen har jag kallat nästa område somjag tänkte nämna. Där anser vi att regeringen förten skicklig förhandlingspolitik. Det gäller inteminst vid veckans aktuella diskussioner iStockholm. kommer positiva signaler frånministerrådets möte om just stödet tillNorrlandsregionen. Det hörde vi också från MatsHellström. Om regeringen får gehör för sina senastframförda förslag till lösningar tror jag att detsäkert blir ett mycket tungt plus i kanten för fler jatill EU.Herr talman! Låt mig avslutningsvis säga några ordom Ny demokratis syn på folkomröstningen omSveriges medlemskap i unionen. Omförhandlingarna avslutas i vår och EG-parlamenetet fattar beslut om Sverigesmedlemskap föreslår vi en folkomröstning ijuni--juli. Vi vill inte koppla sammanfolkomröstningen med de allmänna valen iseptember. verkar det tyvärr som om beslutetom vårt medlemskap i inte kommer att fattasförrän , och då av ett nyvalt EU-parlament. Men, herr talman, vi kan alltid hoppasatt når fram till ett beslut föresommaruppehållet.Anf. 76 ():Herr talman! Vi står nu inför slutspurten imedlemskapsförhandlingarna. Jag tror inte att viskall överdramatisera deras betydelse för detslutgiltiga ställningstagande bland de svenskamedborgarna. Det som man förhandlar om ärkanske en promille av hela det regelverk som bliraktuellt och som kommer att bli en del av detsvenska regelverket.Stora frågor som grundlagsändringar, utrikes- ochsäkerhetspolitik, EMU-processen och målet att haen oavhängig centralbank, trafik och miljö är juredan avprickade, som det heter. Det finnstillräcklig grund för ett ställningstagande.Jag vill också kort påminna om vad om den svenskaalliansfriheten. Han sade: Tala klarspråk inför eraväljare! Säg till dem att nu sökermedlemskap i vad som sannolikt kommer att bli enmilitärpolitisk stormakt vars försvar kommer attbaseras på och Storbritannienskärnvapensarsenal!På stämma 1993 i slogsfast att förhandlingarna skall säkerställa att Sverigesom suverän nation kan bibehålla sin alliansfrihet ifred syftande till neutralitet i krig och inte ingå i ettgemensamt försvar och stå utanför en eventuellgemensam valuta. Det är alltså ett stämmobeslutfrån att detta säkerställande haruppnåtts ?Socialdemokraterna sade i sina krav införförhandlingarna att vid ett medlemskap ifull överenstämmelse med unionsfördraget skall ståutanför den västeuropeiska unionen och inte deltai utarbetandet och genomförandet av deunionsbeslut och unionsaktioner som harförsvarspolitiska konsekvenser. Stårsocialdemokraterna fortfarande fast vid detta sittkrav i medlemskapsförhandlingarna? Vill ni att viskall stå utanför VEU, i enlighet med de krav somni ställde inför förhandlingarna?På den socialdemokratiska partikongressen iseptember beslöt man också att inför EU-förhandlingarna förbehålla sig rätten att föra ensjälvständig utrikespolitik. Såvitt jag förstår harsocialdemokraterna nu utan reservationer godtagitformuleringarna i artiklar J 1och J 2, där det sägs att medlemsländerna iinternationella fora skall hävda de gemensammaståndpunkterna.Ni sade också om EMU att först när denslutgiltiga utformningen av EMU:s tredje steg ärklargjord efter den regeringskonferens som inleds1996 skall ta ställning till ett svenskt deltagande i engemensam valuta och en centralbank. Vi vet hurresonemangen nu går om detta, efter det att dettaavsnitt har prickats av.Under den interpellationsdebatt som avhölls ifredags och den diskussion som vi hade påmåndagen i den gemensammaparlamentarikerkommittén stod det klart attSverige inte hade fått några juridiskt hållbaragarantier för att kunna bibehålla högremiljönormer efter de fyra övergångsåren. Jag antaratt EG-ministern inte har någon annanuppfattning om detta. Det är viktigt att svenskafolket får detta förhållande klart för sig. Det som vihar fått ett fullständigt undantag för är ju rätten attsnusa.De socialdemokratiska kraven införförhandlingarna löd: Behåll handlingsfrihetengentemot beträffande en lång raduppräknade kemikalier, avgaskrav ochmiljöklassning av motorfordon! skallensidigt kunna bestämma om miljöavgifter, grönaskatter och avgifter på bekämpningsmedel ochhandelsgödsel. Denna handlingsfrihet ochensidighet har kraftigt urholkats.Ett exempel på vad som händer medhandlingsfriheten i är det som händer när vinu avser att införa strängare regler för detozonnedbrytande ämnet HCFC. Man vill avveckladetta ämne 1996. har kommissionären i ett brev till den svenska regeringenprotesterat och kräver att man skall uppskjutainförandet av strängare regler. EU vill avveckladetta ämne först . anklagas nu avBangemann för att skapa handelshinder i strid medEES-avtalet. Ett bättre sätt att uttrycka saken voreatt EU:s frihandelskrav är en barriär förmiljöskydd. Det skulle vara intressant om UlfDinkelspiel kunde lätta litet på förlåten och tala omvad den tänker svarakommissionären kan ju nu också konstatera hur regeringen hukarinför krav attmedlemsländerna inte skall kräva förbud av exportav miljöfarligt avfall till t.ex. . Danmarkstår kavat upp för detta men får ett svagt stöd.Undantag gäller dock för och , som gerett ganska kraftfull stöd därför att man hukar införEU-förhandlingarna. Min fråga är: Vilken är dennordiska miljöprofilen i dessa frågor?Herr talman! Jag har haft förmånen att både somvanlig ledamot och medlem i EU-delegationen fåresa och träffa andra politiker ute i . Någonbrukar då och då tala om för mig att EU är ettsocialistiskt projekt och att det nu gäller förpolitiker i att visa ledarskap, ställa upp ochgå emot även starka folkopinioner för att drivautvecklingen framåt och göra EU till en ledandekraft på världsarenan, som det heter.Jag frågar då, herr talman: andra länder ochregioner i vår omvärld är det som skall ledas? Harnågon frågat dem? Skall världens länder delas uppi ledande och ledda länder? På vilket område skalldet här ledarskapet gälla?Jag frågar också: Vad tror ni en union som byggsmot starka folkopinioner egentligen får för styrka?Hur skall det normsystem som den politiska elitenformar under kristallkronorna i omsättas ipraktisk verklighet, om stora delar avbefolkningarna inklusive företagare och bönderegentligen inte tror så mycket på projektet?Kommer då alla förordningar och direktiv somproduceras att i verkligheten någonsin få enpraktisk tillämpning? Vi vet att detta är ett stortproblem.Herr talman! Det talas oerhört mycketom vikten av effektivitet och snabbhet ibeslutsfattandet. Därför får många politiker i bästafall nöja sig med att godkänna övergripandeprinciper och överlåta utformning av regler,övervakning och tvistlösning till tjänstemän ochbyråkrati. Dessa byråkrater hårdbevakas i sin turav en armé av lobbyister. I finns de itusental. Det politiska systemet övergår därmedmer och mer till att bli ett lobbyistpåverkat juridisktsystem. Det offentliga samtalets betydelse förnormbildningen minskar, somGrundlagsutredningen säger.Det är därför inte underligt, herr talman, att mångaEG-parlamentariker säger: Vi lämnade från ossmakten i våra hemländers parlament, men vi fickden inte tillbaka när vi kom hit. Och detta insergivetvis också stora delar av valmanskåren ute iEuropa, som helt enkelt struntar i att rösta ellerengagera sig partipolitiskt. De arméer av arbetslösaoch fattiga som är det främsta uttrycket för krisen iEU-länderna sätter tyvärr inte heller särskilt storthopp till denna politiska elit. Klyftorna mellan rikaoch fattiga, mellan arbetande och arbetslösa,mellan starka regioner och svaga regioner harsnarare ökat än minskat, trots de insatser somfaktiskt gjorts och de löften om ett medborgarnasEuropa som har utställts.Jag är så pass gammal att jag gick i den svenskafolkskolan strax efter . skulle skolbarnen impregneras motdiktaturens lockelser och för demokratin.Visserligen hade dåtidens diktatursystem fördelenatt man kunde fatta snabba och effektiva beslututan folkets hörande, sade mina lärare till mig. Mendemokratin var ändå en sådan värdegrund för alltsamhällsliv att vi fick acceptera långsamhet och enöppen debatt för att folket skulle kunna välja ochkontrollera sina makthavare. All makt skulle utgåfrån folket, fick vi inpräntat i oss.För mig blev därför demokratin i meningenfolkstyret grunden för den socialistiska visionen.Utan ett djupt och aktivt folkstyre kommer detheller aldrig att kunna utvecklas något socialistisktsamhälle. Också ur denna synpunkt är det för migbefängt att tala om den europeiska unionen som ettsocialistiskt projekt. Ett system somgrundlagsfäster det privata kapitalets rörelsefrihetoch överlåter valuta- och penningpolitik tilloberoende bankdirektörer är en för mig hittillsokänd form av socialism.Anf. 77 ():Herr talman! Jag kan inte avhålla mig från attnotera att den gamla folkskolan uppenbarligenhade sina brister. Trots demokratiundervisningenblev faktiskt kommunist.Herr talman! En fråga som vi alla kan ha anledningatt ställa oss inför slutförhandlingarna om svensktmedlemskap i den europeiska unionen är hur vi serpå roll och vikt i och i världen.Hur vi besvarar den frågan bör ha betydelse förvilka mål vi sätter särskilt högt i förhandlingarnamed den europeiska unionen.För min del känns det då viktigt att framhållaSverige som en europeisk kulturnation med en ieuropeisk historia osedvanlig politisk kontinuitet.Vårt lands omfattning och gränser har skiftatgenom århundradena, men har det iStockholm utan avbrott funnits en svensk regeringsom styrt ett självständigt land. Av Europasnuvarande huvudstäder har bara enhistoria som i det avseendet överträffar Stockholm.Säkerhetspolitiken är den viktigaste uppgiften förvarje lands statsledning. Målet försäkerhetspolitiken är att tillförsäkra landetsmedborgare rätten att självständigt -- utan yttretvång -- forma sin framtid efter egna värderingar. Idet avseendet måste man nog säga att generationerav svenska politiker varit framgångsrika. Den långaperiod av fred som åtnjutit stärker denbilden.Tryggheten i vår nationella identitet har inteförsvårat utan snarare underlättat ettinternationellt engagemang och en öppenhet förhandel, ekonomiskt samarbete och kulturelltutbyte med vår omvärld. Så har också deninspiration och de intryck som vi fått, inte minstfrån de många europeiska kulturerna, berikat ossoch medverkat till att göra till det land detär i dag.Sverige är ett rikt land. Utbildningsnivån är hög,infrastrukturen väl utvecklad. Vi har en industri, enservicenäring och ett jordbruk som mycket väl kanmatcha det som finns i andra länder i Europa.Sverige är välbeställt med naturresurser och harnatur- och miljötillgångar av mycket hög klass.Visst är jag, som alla andra, medveten om att detför närvarande råder kassabrist i statens finanser.Det måste vi ändra på, liksom vi måste komma tillrätta med problemen med den höga arbetslösheten.Men det är, som jag ser det, varken bra eller sakligtkorrekt om landets ledande politiker tecknar bildenav som ett fattigt land, nästan som ett slagseuropeiskt u-land.Vad jag vill ha sagt med detta är att harmycket att bidra med i ett fördjupat europeisktsamarbete inom ramen för den europeiskaunionen. Därför är det också viktigt att vi i EU:sorgan för rådslag och beslut får de möjligheter tillinflytande som som nation är väl förtjäntav.Alla svenskar, t.o.m. infödda stockholmare boendei , känner mycket starkt föratt hela skall vara bebott. Också vi iStockholm vill ha ett levande norrländskt inland.Därför är det centralt att det i de förhandlingar vinu för skall gå att inom EU få gehör för enregionalpolitik som försäkrar oss den möjlighetenatt ha hela vårt land bebott. Där finns också delarav jordbrukspolitiken inlagd. Frågorna omregionalpolitiken och möjligheten att bedrivajordbruk i bör därför ges mycket högprioritet i förhandlingarna.Det förefaller mig som om de tankar och detmaterial som vi har presenterat och de besök vi harmedverkat till att låta ledande ministrar,kommissionärer och EG-parlamentariker från EUgöra i övre , har gett resultat. Det utspelsom har kommit från ministerrådet tyder på att manuppenbarligen har tagit intryck av och attdet kanske kan finnas bättre förutsättningarän tidigare att hitta en lösning som tryggar just detnorrländska inlandets fortsatta möjlighet att varabefolkat och människors möjlighet att verka ochleva efter de förhållanden som naturen där medger.Något som -- det är jag övertygad om -- svenskar ärmycket angelägna om när det gäller vårtmedlemskap i , är att den mat man kan köpa iaffärerna och äta på restaurangerna skall hållamycket hög kvalitet.