prot · GH09121 · 1994-06-09 00:00:00 — Det vore intressant att få veta.Det medges visserligen ganska stora friheter förstatsråden att uttala sig i olika frågor i kammaren.Men det vore ändå intressant att få veta i vilkenegenskap hon gör det nu.Vad gäller frågan om konfiskation var det nognärmast jag som tog upp den, inte . Men det är dokumenterat att det förelågen förvirring i denna fråga hos moderaterna.Låt mig också konstatera att det tidigare inte fannsnågra lagtekniska fulländade förslag att diskuteraförrän . Då blev det en häftig diskussionom hur omfattande denna konfiskation skulle vara.Men dra inte för stora växlar av den diskussionen!Det fanns nämligen tidigare en tanke om detta ilagrådsremissen och en som Lagrådet hade.Det som sagts om utredningar låter intressant. Jagskulle gärna vilja fråga : Vem harhindrat justitieministern och regeringen från atttillsätta utredningar tidigare i denna fråga? Varförblev den promemoria som kom såsummarisk i denna del?Anf. 38 Justitieminister ():Herr talman! Även om jag tycker att det är synd attdenna viktiga fråga om skyddet för barnen blir enskendebatt, måste jag ju svara på frågor -- så ärverkligheten.Vem jag representerar kan vi diskutera hur mycketsom helst, och det kan man tycka vad man vill om.Men det är faktiskt formellt reglerat. Jag har ingenrätt att vara i denna kammare i någon annanegenskap än i egenskap av justitieminister. Jag ärden i regeringen ingående justitieministern, sombefinner mig här i denna kammare.När det gäller konfiskationsförslaget, som har blivitKU:s förslag, är jag mycket förundrad över att detinte har blivit känt , . Det ärju det konfiskationsförslag som jag såg till att detarbetades fram, som fanns i Lagrådsremissen ochsom i förväg sändes över till ordförande har alltså tagit del av det, ochsamtliga borgerliga partiers partiledare har tagit delav det. Däremot har inte vare sig Ny demokratieller tagit del av detta, i varje fallinte genom min försorg. Jag kan eventuellt beklagaatt inte alla partier har fått ta del av förslaget, mende flesta kunde på ett tidigt stadium ta del av detta,som sedan blev KU:s förslag.Slutligen ställdes frågan varför det inte har gjortsnågon utredning tidigare. I och för sig tycker jag attjag har besvarat den frågan, genom att peka på attvi i samband medHuddingehärvan uttalade att vi skulle följautvecklingen där. Utvecklingen avHuddingehärvan gav oss och även Justitiekanslernuppfattningen att de regler som fanns vartillräckliga för att komma åt den här hanteringen,med undantag av de begränsningar när det gällermöjligheten att konfiskera som lagen harinneburit.Att jag inte satte i gång en utredning, närNorrköpingshärvan dök upp och debatten började,berodde på att jag inte av ett av de partier som hardrivit kravet på kriminalisering av innehav fick stödför att gå en annan väg och redan tidigt i vår fattaett beslut om en vidare utredning.Jag vidhåller det jag sade, nämligen att jag hoppasatt det inte skall finnas några konstitutionellahinder för mig att sätta i gång med en utredning,oberoende av vilket resultat kammaren kommerfram till. Eftersom vi eventuellt har kunnatförvänta oss ett beslut om kriminalisering avinnehav, tror jag att de som förespråkar detta hadetyckt att det varit mycket egendomligt om jag iförväg tillsatt en utredning om kriminalisering avinnehav. Det är ju rimligt att jag först ser hurkammaren gör. Men jag hoppas, som sagt var, attkammarens beslut inte skall hindra mig från atttrots allt tillsätta en utredning.Anf. 39 () replik:Herr talman! Jag förstår mycket väl att GunHellsvik kan tala som justitieminister här ikammaren -- det är helt klart. Men det vore bra omhon representerade hela regeringen som kollektivnär hon talade. Det vore en klar fördel.Jag tog upp frågan om konfiskation bara för attpoängtera att det i den moderata gruppen rådde enviss förvirring i de här frågorna. Lagrådsremissen ärkänd av oss sedan länge.Kan svara på frågan varförgrundlagsfrågorna behandlades så summariskt idepartementspromemorian Ökat skydd för barn,som kom ? Kunde man inte redan då ha gåttin och gjort en djupare analys? inte hade möjlighet att styra denverksamheten.Anf. 40 Justitieminister ():Herr talman! Den delen av lagstiftningen hör intetill min lagstiftning, vilket självtidigare antydde. Men vi har ett mycket gottsamarbete inom , så det äringa problem att föra diskussioner.Jag upprepar att skälet till att det inte gjordesnågon djupare analys hängde samman med -- detsades mycket tydligt -- att bl.a.utvecklingen av Huddingehärvan var avgörande förhur man skulle gå vidare. Jag säger nu för tredjegången att lärdomen av Huddingehärvan, när denvar avslutad , var att reglerna justdå var tillräckliga.Anf. 41 ():Herr talman! Det är trevligt att justitieministern ärhär i kammaren. Men hon kanske skulle ha nöjt sigmed att åhöra den här debatten, eftersom hon självinte har lagt fram någon proposition i det ärendesom behandlas.Gun ! Skärpt lagstiftning förbarnpornografibrott är inte mycket att komma mednär det gäller handlingskraftigt agerande frånregeringens sida, så länge man inte gör något somhelst åt spridningsrekvisitet.Gun ansåg att det var ''angeläget attförstöra och omhänderta det vidriga materialet närdet gäller barnpornografi närhelst det påträffas''.Jag utgår därför från att mycket klartslår fast detta i direktiven till den utredning honskall tillsätta.Herr talman! Svenska folket har aldrig tidigareuttalat en så klar vilja till : Kriminaliserainnehavet av barnpornografi ! har fått 400 000namnunderskrifter på upprop med detta innehåll.Uppmaningen har varit: Skydda barnen motsexuella övergrepp. Skydda barnen från deupprepade kränkningar som det innebär attfigurera i barnpornografi. De sätter spår för livet.Gör något så snart det är möjligt för att ytterligarekomma åt den mycket lukrativa bransch somspridning av barnpornografi är. Agera så att intefler barn tappar fotfästet i tillvaron och känner sigutlämnade till en kall vuxenvärld, med sin skam ochsin skuld -- även om det i själva verket är barnetsom är den förfördelade parten.Majoriteten i utskottet har också velat ge uttryckför att barnpornografi är ett brott som samhället sermycket allvarligt på. Vi vill komma åt detta brottmed alla de medel som står oss till buds.Ett starkt och långtgående grundlagsskydd förtryckfrihet och yttrandefrihet är själva kärnan i vårdemokrati. Vi är med skäl stolta över att Sverigehar ett av de mest långtgående skydden i världenför dessa omistliga tillgångar, därtill med djupahistoriska rötter. När är det då skäl att inskränkadessa rättigheter? Jo, det är när man med fog kantala om att de missbrukas. Barnpornografi är utantvivel ett sådant missbruk. Barnpornografi påfotografisk bild, i film eller videogram skildrar iregel en brottslig handling -- ett sexuellt övergrepp.De stora beslag som gjorts i ochNorrköping av 100 respektive 2 000 filmer ochvideogram visar att övergreppen har förråats ochatt en del är att betrakta som ren tortyr. Det beslagsom gjordes i i går uppvisar ettkundregister med 3 000 namn. Innehavarna harförmodligen tjänat miljoner på detta, i varje fall150 i veckan.Hur kommer det sig då att regeringen inte velatkriminalisera innehav? Det är ju en mycket effektivmetod att komma åt barnpornografi, eftersom detblir möjligt att förverka och förstöra denbeslagtagna pornografin. Det är också ett sätt förstatsmakterna att klart säga: Denna avart avyttrandefriheten tolererar vi inte. Detta är också ettsätt att få respekt ute i världen. Land efter landkriminaliserar nu innehav, och riskerar attbli centrum för handel med denna vara. Bl.a. USAhar påtalat hur många alster som kan härledas tillvårt land.Redan på hösten 1992 påtalade Rädda barnen i enskrivelse till regeringen att något måste göras. Nuär det 1994, och regeringen har försuttit sinmöjlighet att agera för lång tid framöver.Regeringen i sin helhet bär ansvaret för detta. Ävenkds partiledare, -- som gråtit ut iExpressen och önskat en innehavskriminaliseringefter det att regeringen försuttit sina möjligheter --bär ansvaret för detta. Främst är ansvaretjustitieminister . Hon är chef för ettdepartement som i det närmaste framstår somhandlingsförlamat i denna fråga. Min kritik ärmycket direkt och skall inte uppfattas som någotförsåtligt. Det är ett direkt angrepp.Att i KU från till en annan --efter omröstningen om en grundlagsfråga --ändrade sig, så att det inte gick att skärpaspridningsrekvisitet och minska spridningen avbarnpornografi misstänker jag också beror på enfjärrstyrning från Justitiedepartementet.Allt tal om att ochJustitedepartementet står på brottsoffrens sidaklingar falskt. När brottsoffren i pornografibrott ärbarn -- de mest utsatta och värnlösa av alla -- lämnasde i sticket.Gun tillsatte en utredning . Den komfram till att en innehavskriminalisering varobehövlig. Denna slutsats fick kritik av mångaremissinstanser. konstateradejustitieutskottet att en innehavskriminaliseringskulle understryka att samhället ser allvarligt påbarnpornografibrott. Det gjorde man bl.a. medanledning av de motioner ominnehavskriminalisering som då inkom tillriksdagen; en motion kom från IngegerdSahlström.Regeringen hade alltså att lägga fram enproposition vad avser en grundlagsändring före nästa riksdagsval. 20--30 motioner strömmade in till KU. Allahade ett samfällt budskap: Kriminalisera innehav!Det fanns även motioner från moderata företrädaresom nu borde anse sig svikna av sitt eget parti. KUbeslöt då att göra vad som stod i dess makt när detgällde att skärpa lagen. Givetvis hoppades vi på attett enigt KU skulle ta initiativ till engrundlagsändring. 5/6-dels majoritet krävdes.Socialdemokraterna, som har anklagats för att viljapolitisera, eftersträvade i själva verket bredastmöjliga samförstånd för att få bort denna fråga frånvalrörelsen. Jag anser att den här frågan lämpar siglika litet i valrörelsen som frågan ompartnerskapslagen. Socialdemokraterna behöver,med tanke på opinionssiffrorna, inte den draghjälpsom en debatt om barnpornografibrott skullemedföra i valrörelsen. Vi har andra och viktigafrågor att föra fram i en valrörelse.Moderaterna svek igen -- och en folkpartist.Resultatet av detta är att en lag ominnehavskriminalisering tidigast kan träda i kraftden 1 januari 1999.Å ena sidan säger i sin reservation,därtill av verkligheten hårt trängda, attomständigheter talar för att ett innehav börbedömas som en straffbar handling. Å andra sidaanser man att ett förbud mot dylikt innehav brytermot det absoluta förbudet mot censur. Förbudetmot innehav skall bara omfatta bilder som redanutgivits, inte sådana som avses att utgivas. Därförförstår jag inte var förhandscensuren kommer in.Detta är KU:s förslag.Vidare skall bilderna ha verklighetstrogenkaraktär. Innehavet kan ibland med hänsyn tillomständigheterna vara försvarligt, t.ex. om det ärett led i en allvarligt syftande nyhetsförmdeling.Endast JK skall kunna besluta om tvångsmedel somhusrannsakan. Polisen skall alltså inte kunnastorma in i privathem hur som helst, som har gjortsgällande i vulgärargumentationen. KU:s förslagbedömer vi som fullgott, och vi hemställer attriksdagen antar våra framlagda förslag som vilandenär det gäller ändringen i tryckfrihetsförordningenoch yttrandefrihetsgrundlagen. Det är egendomligtatt det inte i denna debatt har riktats någon sakligoch bärande kritik mot KU:s förslag.Nästa steg i vårt arbete har varit att pröva allamöjligheter till provisoriska åtgärder motbarnpornografibrott fram till dess attinnehavskriminalisering kan förverkligas 1999.Konfiskering är ett alternativ. Vi har nått enighetom en grundlagsändring, trots att denna lag somLagrådet med rätta påpekar har brister och ärologisk. Men den är ett provisorium. Allabarnpornografiska skildringar som är avsedda avspridas skall konfiskeras om de påträffas i det fallinnehavaren blir föremål för en förundersökning,vilken som helst.Det som verkligen skulle vara av betydelse -- ochsom vi hade majoritet för -- är ett skärptspridningsrekvisit. Den nuvarande lagstiftningen ärluddig och ofullständig. Barnpornografi kanlagligen spridas till en dåligt definierad s.k.bekantskapskrets. För att förbättra möjligheternaatt komma åt barnpornografiska filmer ochvideogram vill vi ha bestämmelser om straff för densom till någon annan -- det räcker med en -- lämnarut dylika alster i de fall då ansvar föryttrandefrihetsbrott inte kan utkrävas.Mot denna skärpning har Lagrådet inte anförtnågon som helst invändning i sak. Alla partier utomModeraterna röstade för förslaget. Moderaternaröstade förmodlingen mot förslaget för attdepartementet inte ytterligare skulle råka iförlägenhet.Anf. 42 Justitieminister ():Herr talman! tar upp frågan omspridningsrekvisit. Jag hör säganågot som jag noterade i det särskildayttrandet med som första namn.De som ställer sig bakom detta särskilda yttrandesäger att Lagrådet i sak inte har anfört någoninvändning mot dessa förslag osv. Detta gäller alltsåspridningsrekvisitet.Detta är ett klart vilseledande uttryck, men det ärinte felaktigt. Lagrådet har inte kommit med någrainvändningar i sak. Varför har Lagrådet inte gjortdet? Jag har Lagrådets yttrande över förslaget här.Jag nämnde det i ett tidgare inlägg. Det står att dethär förslaget utgör en nyhet. Det står vidare: ''Desskonsekvenser, bland annat i förhållande tilltryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetslagens ansvarighetsregler, är intenärmare utredda, och förslaget är inte ägnat attundanröja de betänkligheter mot snabbagrundlagsändringar -- -- --.'' Detta säger till att man inte kommer med någrainvändningar i sak är just att det inte har funnits enchans att utreda förslaget. Jag minns inte exakt,men jag tror att Lagrådet bara hade någon dag påsig för att penetrera förslaget. Om jag minns rätthade också ordförandegjort successiva justeringar dag för dag. Ingen hadehunnit titta på dessa. Det hade vi möjligen haft enchans att göra om de diskussioner som jag försökteföra med ordförande ibörjan av mars hade gett någon respons och intebara lett till påpekandet att spridningsrekvisitetbehöver ändras.Jag uppskattar raka kritik, mennär säger att det behövs enkriminalisering av innehav och sedan nämnerTrelleborgsfallet som exempel hamnar vi på nyttfel. Trelleborgsparet sitter för tillfället anhållet.Vad innebär det? De båda har gjort något, ellerman misstänker åtminstone att de har gjort något,som är straffbart. Produktion och distribution ärstraffbart. Dessa människor hade inte kunnat sittaanhållna om de här straffstadgandena inte hadefunnits. Frågan gäller hur vi kan skydda barnen motförnedringen att snuskhummern i det yttersta ledetsitter och tittar på filmen. Det är i detsammanhanget som konfiskeringsalternativetkommer in.Anf. 43 ()replik:Herr talman! Först vill jag yrka bifall till utskottetshemställan.Jag vill säga några ord till när detgäller spridningsrekvisitet. Vad Lagrådet harpåpekat är att det gäller en nyhet och att det ärfråga om en snabb grundlagsändring. Lagrådet hardock ingen kritik att komma med när det gällerskärpningen av spridningsrekvisitet. Jag tycker attdet borde vara en mycket bra ändring av lagen.Spridningsrekvisitet är mycket dåligtdefinierat. Det är svårt att definiera storleken påbekantskapskretsen. Här kan man naturligtvisdribbla med sanningen utan att man kan ställas tillsvars för det. Det blir en svår bevisföring närspridningsrekvisitet är så luddigt.När jag tog upp Trelleborgsfallet kopplade jag detinte direkt till innehav. Det är ett tecken på att dethar kommit in mycket av business i den härbranschen. De hade namnunderskrifter på 3 000människor som de skulle sprida till. Då är detnaturligtvis inte fråga om bekantskapskrets längre,utan det rör sig om en kundkrets.I de filmer och videogram som har påträffats kanman se en ny tendens, nämligen en mycket meraförråad framställning där barn figurerar.Jag skulle ändock vara intresserad av att GunHellsvik litet närmare utvecklade det hon sade --som jag tyckte direkt skulle leda till enkriminalisering av innehav --, nämligen att det varså viktigt att omhänderta och förstöra det vidrigamaterialet närhelst det påträffas. Logiskt måste detsluta med att man kommer fram till att innehavskall kriminaliseras.Anf. 44 Justitieminister ():Herr talman! Det konfiskeringsalternativ som jaghar förordat är inte ända framme vid enkriminalisering, men det ligger självklart nära närdet gäller effekten. Skillanden mellan mittkonfiskeringsalternativ och konstitutionsutskottetsursprungliga konfiskeringsalternativ är att jag intedrar gränsen -- det har också blivit KU:s förslag --vid den typ av brott som har närmare koppling tillproduktion av barnpornografi eller vissa andratyper av brott mot person.För tydlighets skull måste jag på nytt påpeka attLagrådet rimligen inte kan komma med någrainvändningar i sak när det gällerspridningsrekvisitet. Som jag sade hade inteLagrådet på sig, om jag minns rätt.Lagrådet konstaterade att förslaget innebär en totalnyhet i det svenska systemet och uttalade därmedsin tveksamhet. Hade Lagrådet haft påsig, vilket det kunde ha haft om dessa synpunkterhade förts fram redan under diskussionerna i marsinför regeringens Lagrådsremiss, hade det kunnatanalysera och ta hänsyn till effekterna.På departementet har vi försökt analysera förslagetom ändrat spridningsrekvisit. Som jag sade tidigarehar vi konstaterat att här finns en risk att detspridningsrekvisit som KU föreslog kan resultera istraff för den som begår ett lindrigare straff ochfrihet från straff för den som mera organiserat elleråtminstone på ett smartare sätt sysslar med den härhanteringen. Det tror jag inte var avsikten blanddem som stod bakom förslaget om ändringar ispridningsrekvisitet.Anf. 45 ()replik:Herr talman! Jag håller med om attkonfiskeringsalternativet ligger snubblande nära enkriminalisering av innehav. Här tycker man dock,och har understrukit det i debatten,att det är en mycket bra grundlagsändring att ändrapå konfiskeringsmöjligheterna. Här är det såledesbra, sjyst, naturligt och helt i sin ordning med enlagändring, men inte i andra fall. Det tycker jag inteär särskilt logiskt.Anf. 46 () replik:Herr talman! Justitieministern har hållit sittandra anförande här i kammaren. När jag såg attjustitieministern skulle komma till kammaren i dagundrade jag faktiskt litet över orsaken. Hon harinte lyckats ena regeringen för ett förslag ibarnpornografifrågan och hon har inte lagt framnågot eget förslag. Hon har inget eget förslag attförsvara i kammaren. Jag var nyfiken på vem honskulle representera i kammaren. Är det enbarthennes eget parti eller hela regeringen? BådeCentern och kds är med på ja-sidan. Till min ochIngvar stora överraskning harjustitieministern sagt att hon ibarnpornografifrågan representerar helaregeringen.Jag förstår nu litet vad som ligger bakom att GunHellsvik är här i kammaren. Hon vill på något sättstarta en diskussion eller, som det heter påsmåländska, mocka gräl med mig om vad som harförevarit. I det syftet kommer hon till riksdagen.Jag vill inte riktigt föra debatten med denutgångspunkten. kanske jagkommer att skriva ner ett och annat, eftersom jaghar mycket noggranna anteckningar om minakontakter med regeringen och vill även säga att när frågan togs upp ikammaren i januri månad sade jag att dörren äröppen till för regeringen.Det var på de grunder som här tidigare. KU är nämligen det endaorgan som kan ge dispens från niomånadersregeln.Jag markerade sedan i samtal per telefon, som jagtog initiativ till, med både statsministern ochjustitieministern att dörren tillKU är öppen. Jag framförde det också tilljustitieministern -- ochden -- i samtal som hon tog initiativ till. Närvi sedan i ett meddelande från regeringen den 15april fick reda på att man inte avsåg att komma medförslag till , gav jag regeringen en nychans fram till . Det kom då som enöverraskning för mig när gick emotinnehavskriminalisering ikonstitutionsutskottet.Herr talman! Jag vill faktiskt säga att det problemsom jag har haft i mina relationer medjustitieministern har varit att jag inte vid något endatillfälle har fått veta vad regeringen avsåg göra. Jaghar inte heller fått veta vilka partier i regeringensom justitieministern företrädde vid sina samtal.Herr talman! Jag gick faktiskt tomhänt hem eftervarje besök som jag hade gjort hosjustitieministern. Osäkerheten förstärktes av attandra statsråd än just justitieministern började attagera på egen hand i kontakter med mig. Med denutgångspunkten är det väl inte förvånande att jaghar höjt ett och annat ögonbryn. Jag har inte vetatvad som egentligen har skett i i den härfrågan.Det var i det läget som togsaken i egna händer. Det var i det läget som jag ochIngvar utarbetade det första underlagettill det förslag som vi nu har i KU. , och anslöt sig sedan tilldet förslaget.Anf. 47 Justitieminister ():Herr talman! Jag är inte heller ute efter att mockagräl. Om vi går tillbaka till mitt första anförandefanns inte något av det som nutar upp med där. Det kom däremot upp efter det attThage G senare kritiserade mig för att intevilja samarbeta. Jag menar faktiskt att man intealltid kan tiga. Om någon kommer med påståendensom man anser är felaktiga måste man ocksåutnyttja sin möjlighet att rätta till dessa. Det var pågrund av beskyllning mot migsom jag gav min version av det hela. Den framgårsäkert inte av anteckningar.Detta är fortfarande lika tragiskt. Jag tycker att dethar varit det . Vad är det vi diskuterar?Vi diskuterar inte hur vi skall komma vidare för atthjälpa barnen, utan i vilken roll jag är här. Jagtycker att det är helt klart i vilken roll jag är här.Det behöver vi inte diskutera. Det är skyddet förbarnen som vi måste diskutera.Därför vill jag också ta detta tillfälle i akt och säga,bl.a. med tanke på de frågor som CatarinaRönnung har framfört, att den utredning som jaghar för avsikt att sätta i gång kommeratt ta ett helhetsgrepp på barnpornografifrågan.Jag skissade på den utredningen tidigt . Vihar tagit ett stort grepp när det gäller de sexuellaövergreppen mot barn genom den lagrådsremisssom nu är avklarad. Den resulterar i en propositionsom förhoppningsvis kommer nästa vecka.När det gäller barnpornografibrottet vill jag sägaatt min utgångspunkt är att vi skall ta etthelhetsgrepp för att se hur vi bäst kan komma åtdetta och skydda barnen mot allt som har medbarnpornografi att göra. Det innebär självfallet atten ordentlig analys av en innehavskriminaliseringmåste äga rum. Men först måste vi skaffa ossordentlig kunskap om hur denna marknad ser ut iSverige.Här påstår enskilda tulltjänstemän i t.ex. attSverige är ett nät. Jag känner mycket väl till dettaoch har därför kollat upp det. Tar vi andrakontakter får vi besked om att en gång varen viktig central för den här typen av hantering,men att bedömningen är annorlunda . Vimåste ha ordentlig kunskap om hur det egentligenser ut för att vi skall kunna angripa det på alla olikanivåer där det behövs. Jag tänker sätta i gång meddetta. Jag har fortfarande inte fått någonkommentar till detta, men jag hoppas att jag inteblir KU-anmäld om jag trots kammarens beslut sertill att så sker.Anf. 48 ():Herr talman! Det finns utan tvivel de som har följtdebatten om åtgärder mot barnpornografi som gåromkring i tron att Moderata samlingspartietsrepresentanter i allmänhet och dess företrädare ikonstitutionsutskottet i synnerhet skulle varamotståndare till att det vidtas fortsatt kraftfullaåtgärder mot barnpornografi. Ingenting kan varamera felaktigt. Detta är dagens betänkande i sig ettpåtagligt bevis för. Jag tänker återkomma tillinnehållet i betänkandet, men jag vill inledningsvisuppehålla mig något vid hur debatten i det härärendet har förts.Jag menar att Socialdemokraternas agerande äranledningen till att den felaktiga bilden har skapats.Min uppfattning är att partiet inte har dragit sig föratt gå över alla gränser för att framstå som ett partisom värnar om barnen mer än andra. Det har varitnågon sorts skönhetstävling i moralism, som någonhar beskrivit det här.En del av denna skönhetstävling har bestått i attmisskreditera den politiska motståndaren.