prot · GH09100 · 1994-05-02 00:00:00 — Jag villinledningsvis göra klart att dessa lagar inte, för attlåna ett uttryck från frågeställarna, kommer att''köras över'' av EG-rätten.Detta innebär emellertid inte att EU frångåttprincipen om gemenskapsrättens principiellaföreträde framför nationell lagstiftning imedlemsstaterna eller att fått någotpermanent undantag av den innebördfrågeställarna avser. Något sådant undantag behövsinte för att vi skall kunna hävda våra grundlagar.Hela arbetet för att uppnå ett integrerat Europamed fri rörlighet för människor, tjänster, pengaroch varor skulle riskera att bli kraftlöst om degemensamt fattade besluten inte följdes.Företrädesrätten för EG-rätten har sin grund i attmedlemsstaterna överlåter beslutanderätt på vissaområden till gemensamt beslutsfattande. I alltväsentligt gäller detta integrationenshuvudområde, dvs. Det är ju dåganska självklart att de stater som på så sätt haröverlämnat sin beslutanderätt till en gemensaminstitution inte därefter själv kan hävda att egnaensidigt beslutade regler skall gälla i stället för degemensamt beslutade. Även i övrigainternationella sammanhang är detta en oomtvistadprincip, låt vara att det av naturliga skäl i praktikenkan vara förenat med svårigheter att upprätthålladen på det internationella planet i övrigt.Enligt min mening ger interpellationerna tyvärruttryck för ett förenklat synsätt på EG-rättensförhållande till medlemsstaternas grundlagar. Jagskulle därför vilja nämna några välkända ochviktiga förhållanden.Det är endast på de områden som , och deövriga ansökande staterna, överlämnarbeslutsbefogenheter till gemenskapen som EG-rätten över huvud taget kan göra anspråk påföreträde. Gemenskapen har inga andrabefogenheter än dem som medlemsstaterna självaöverlämnat och gemenskapens institutioner kaninte själva utvidga dessa befogenheter. inför EG visade rör denalldeles övervägande delen av grundlagarnas reglerinterna svenska förhållanden som även vid ettmedlemskap skulle förbli helt svenska. Skulle detbli aktuellt att flytta över nya områden tillgemenskapens kompetens måste det ske genom ettnytt fördrag som samtliga medlemsländer enas om.De beslutsbefogenheter som t.ex. skulleöverlämna bestäms av innehållet i det svenskaanslutningsfördraget. Den grundlagspropositionavseende svenskt medlemskap i som riksdagennyligen antagit som vilande bygger bl.a. på att debefogenheter som kan överlåtas inte ärobegränsade, utan att ett överlämnande avbeslutsbefogenheter förutsätter att gemenskapernaupprätthåller ett verksamt skydd för grundläggandefri- och rättigheter -- ett skydd som skall vara i nivåmed vårt eget och med den europeiskakonventionen om de mänskliga fri- ochrättigheterna.Europakonventionen är som bekant numera enintegrerad del av EG-rätten, och EG-domstolenhar som en av sina uppgifter att bevaka attkonventionen efterlevs. Men därtill kommer attäven medlemsstaternas konstitutionella principeroch andra internationella konventioner ingår somviktiga delar när skall avgöra frågorom grundläggande rättigheter.EG-samarbetet har alltjämt sin tyngdpunkt påregler för den inre marknaden, dvs. främst reglerom ekonomi, handel och angränsande ämnen. Detär också bara här som majoritetsbeslut är möjliga.I övrigt fordras att alla medlemsstater är överens.Det innebär att EG har ett mycket begränsatutrymme för att besluta om regler med inverkan påsvensk grundlag. Går en EG-institution längre gården helt enkelt utöver de befogenheter denanförtrotts av medlemsstaterna.Jag vill i sammanhanget också erinra om den tyskaförfattningsdomstolens uppmärksammadeavgörande i samband med anslutning tillMaastrichtfördraget och de tidigare ochII-besluten. Domarna innehåller viktiga bidrag ökad förståelse av även den rättsliga dynamiksom finns i det europeiska samarbetet -- endynamik som snarare innebär ett gemensamteuropeiskt utvecklande av grundläggande rättsligaprinciper än ett ensidigt dikterande från någon sida.EG:s institutioner kan alltså inte själva tillägna signya kompetenser.Den svenska deklarationen avseendeoffentlighetsprincipen som gjordes vid bådeinledningen och avslutningen avmedlemskapsförhandlingarna skall också ses i dettaljus. Deklarationen bör ses som en markering avden vikt vi lägger och kommer att lägga vid våragrundläggande konstitutionella principer. Den börockså ses som ett led i ett särskilt svenskt bidrag tillden europeiska rättsutvecklingen. Det är nämligenmin fasta övertygelse att också på dettaområde kan lämna viktiga bidrag till deneuropeiska utvecklingen mot ökad integration.Anf. 10 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret.Av svaret framgår för det första att inte fåttnågot undantag från principen om EU-rättensöverhöghet över nationell rätt och för det andra attEU inte frångått denna princip. Statsrådet spriderillusionen att vi inte har fått något undantag därföratt det inte behövs.Om EU nu inte har frångått principen om företräde framför nationell lagstiftning ochSverige inte begärt något undantag måste rimligen gälla på de områden som EU-samarbetet omfattar. Den kommer då att haföreträde framför svensk rätt.I grundlagsutredningen inför EU står det, som vianfört i interpellationen, att de gemensammanormer som är direkt tillämpliga eller har direkteffekt gäller framför medlemsstatens egna lagaroavsett dessas konstitutionella valör -- alltså iprincip även grundlagen.Denna princip om gemenskapsrättens företrädeutgör en del av gemenskapens regelverk, det s.k.gemensamt uppnådda eller l'acquiscommunautaire, vilket en tillträdande medlemsstatgivetvis måste acceptera.I EU:s grundtraktat, det s.k. Romtraktatet, utgörartikel 5 en lojalitetsklausul, som i praktiken sägeratt medlemsstaterna inte kan göra en ensidigtbeslutad regel gällande gentemot den rättsordningsom EU:s medlemsstater gemensamt accepterat.Det finns en rad domar som haravkunnat. I domen 6/64, det s.k. v. ENEL-målet, har man karaktäriserat EG-rätten som en nyrätt som gäller inom unionen. I mål 106/77,Simmenthalmålet, har man utvecklat detta och sagtatt varje nationell domstol måste åsidosätta varjebestämmelse i nationell lag som strider motgemenskapsrätten. I domen 11/70, InternationaleHandelsgesellschaft, slår man fast att engemenskapsrättslig åtgärd eller dess effekt i enmedlemsstat inte kan påverkas av påståenden omatt den strider mot landets konstitution.Går man till regeringens egeninformationsbroschyr nr 15 1993, som säger att EG-rätten går före svensk lag, står där: EG-domstolensuppgift är att säkerställa en enhetlig tolkning avEG-reglerna i alla medlemsländer. Domstolarna iSverige, även , måste därför rättasig efter tolkning av EG-rätten.I regeringsformens 11 kap. uttalas att Högstadomstolen i är den högsta allmännadomstolen. Men den högsta ställning som Högstadomstolen har upphör om dessa principer gäller,och då gäller i praktiken inte denna del avregeringsformen.I regeringsformens 11 kap. 2 § står: '', ej heller , får bestämma, hurdomstol skall döma i det enskilda fallet eller hurdomstol i övrigt skall tillämpa rättsregel i särskiltfall.'' Innebörden av detta är den gamla principenatt våra domstolar skall vara oavhängiga ochoberoende.Går vi med i EU upphävs den regeln, eftersom våragrundlagsreglerade svenska domstolar, från Högstadomstolen och nedåt, naturligtvis måste rätta sigefter tolkningar. EG-domstolenstår enligt min mening utanför svensk grundlagskompetens, och blir en utomstående myndighet förde svenska domstolarna.Här har vi alltså en vital punkt där tillträde till EUbryter mot principerna i svensk grundlag, nämligenvåra domstolars obeorende. I och medmedlemskap flyttar vi över lagstiftningsmakt på ettområde som i och med ochunionens utveckling kommer att vara i växande.På de områden där gäller begränsas vårregeringsforms regleringar, som säger att riksdagenstiftar lag. kan visserligen roa sig med attstifta lagar, men det är som gäller, ochhär hävs lagstiftningsrätt.Andra konsekvenser torde bli en ändring avregeringsformens regler för . Eller kanvi slippa ifrån detta? Kan vi ha kvar nuvarandeskrivningar när det gäller ?Om offentlighetsprincipen samt yttrande- ochtryckfriheten säger numeraatt man inte är riktigt säker att vi har garantier förens dessa grundläggande principer, som regeringendyrt och heligt lovat att ej förhandla bort.EG-institutionerna kan inte utvidga sinabefogenheter, sägs i svaret. Enligt artikel 235 iRomfördraget har man den möjligheten omministerrådet är enigt. Även EG-domstolensdomar, som jag nämnde, är ett bevis på detta.Man har tagit den ståndpunkten, och det haraccepterats av medlemsstaterna.Det sägs i regeringensEuropainformationsbroschyr: Det är som avgör om EG:s rättsakteröverensstämmer med eller om deskall förklaras ogiltiga. Det lämnas i denformuleringen ingenting över för de nationelladomstolarna.Är det inte som avgör vad som ärEG-rätt eller inte? Eller är det möjligtvis den tyskaförfattningsdomstolen som avgör det, vilket mankan få intryck av när man läser såväl statsrådetssvar som utrikesutskottets betänkande?Anf. 11 ():Herr talman! Också jag vill tacka statsrådet försvaret. Det är en för del och för ossriksdagsledamöter en mycket viktig och intressantfråga om grundlagarna och ett medlemskap iEuropeiska unionen.Ett inträde är med den nuvarande grundlagenfaktiskt olagligt. Vi måste ändra på grundlagen.Enbart detta gör att det är en fråga som bordeintressera samtliga ledamöter. Det finns så mångaillusioner och förhoppningar med i denna debatt.Jag tycker det är viktigt att granska de dokumentsom vi får ta del av, för att se vad håller påatt göra.Det första som kom var betänkandet EG och våragrundlagar. Där sade man i klartext bl.a. följande:Om överlåter beslutsbefogenheter tillEG, gäller de förpliktelser som följer avmedlemskapet utan hinder av vad som annarsstadgas i svensk grundlag eller annan lag.Många kallade detta för''plattläggningsparagrafen'', och det blev ett väldigtståhej om detta betänkande. Många tyckte att maninte i klartext kunde säga vad det verkligen varfrågan om, och att detta kanske var att gå litet förlångt.Därför kom följade skrift: Om våra grundlagar ochEG -- förslag till alternativ. Där sägs att man gicklitet för långt i den första, den blå, boken. Det varnog bara två ändringar som var nödvändiga attgöra. Man sade att möjligheten att överlåta rättenatt fatta beslut som skall gälla här i landet måsteutvidgas. Det var den ena förändringen. Den andrapunkten skulle vara rätt att lämnanationella domstolar bindande besked om giltighetoch tolkning av EG:s regler.Man begränsade skrivningarna till dessa tvåpunkter. Man tillade också att reglerna omoffentlighetsprincipen och meddelarfriheten, somhar varit så omdiskuterade, står kvar, och att detinte är något bekymmer med detta.Skall man låta lugna sig med dessa försäkringar?Det är väldigt svårt att veta vad som gäller. harjag varit bortrest i . Jag var intemed i debatten omkonstitutionsutskottets betänkande nr 21 omgrundlagsändringar inför ett svenskt medlemskap iEuropeiska unionen. Men jag kan i varje fall se attalla inte är övertygade.Utskottet konstaterar självt att konfliktriskerna ärstora just när det gäller tryckfrihetsförordningenoch yttrandefrihetsgrundlagen. Det finns idebattprotokollet fåfänga frågor från många, bl.a.Ingela . Man frågar: Finns det garantierför att detta består?Hur skall man nu bete sig som riksdagsledamot,som huvudsakligen inte alls har tid att ägna sig åtEU-frågor? Jo, man får läsa de skrifter somkommer. I t.ex. medlemskap i deneuropeiska unionen kan man läsa omoffentlighetsprincipen, som ju är grundlagsfäst.Där står:''Inom EU:s tillämpades tills intenågon offentlighetsprincip. ''Man skriver också i denna DS 1994:48 att Sverigevälkomnar den utveckling mot ökad öppenhet ochinsyn som pågår inom EU, och att ensidigtförklarar att offentlighetsprincipen och då särskiltallmänhetens tillgång till offentliga handlingar samtmeddelarfriheten är och förblir grundläggandeprinciper som är en del av vår konstitutionella,politiska och kulturella arv.Det låter ju bra, om man inte läser en följandemening -- man kan nästan säga: Hoppsan! Därstår:''I en egen deklaration noterar EU-sidan detsvenska uttalandet och utgår från att Sverigehärvidlag kommer att följa regelverket.'' -- dvs.EU:s regelverk.Herr talman! Det är inte utan att det infinner sig enKafkaliknande stämning hos oss ledamöter somskall begripa detta, försöka ta ställning och ansvarför riksdags beslut i den här frågan.Vi får lugnande försäkringar från olika statsråd. Vikan med egna ögon läsa vad som står i vårahandlingar. Vi kan också med egna ögon läsa vadEU-kommissionen och ministerrådet uttalar, och vikan läsa utländsk press.Det är oerhört frustrerande, och man blir lättschizofren när man av denna röra av olikamotstridiga uttalanden skall förstå vad somkommer att gälla för . Det är väldigt mångasom inte känner sig säkra och som inte litar på attvi kan behålla t.ex. offentlighetsprincipen i Sverige.Jag skall avsluta med att försöka förklara varför detär så svårt att lita på detta.En liknande fråga gäller flyktingpolitiken i EU.Där får vi inte i ha kvar vår egenflyktingpolitik, eftersom det är fri rörlighet förmänniskor inom EU. Då kan man inte tillåta ettEU-land att ha en invandringsoch flyktingpolitiksom gör att människor via det landet, t.ex. ,kommer in i EU och sedan kan röra sig fritt.För mig är detta en parallell till frågan omoffentlighetsprincipen. Kan vi i verkligenha kvar vår offentlighetsprincip? Det skulleinnebära att det fria flödet av information från osssprider sig i hela EU.Som jag ser det finns det stora risker att vi måsteändra i den för oss grundlagsfästa principen. Jag villha svar på om statsrådet verkligen menar att det ärmöjligt att vi kan ha kvar grundlagen på dettaområde.Anf. 12 ():Herr talman! Jag ber också att få tacka statsrådetför svaret på min fråga. Det kan inte ha varit en lättuppgift. Vår ambassadör i , harhaft interpellationen på remiss. Här gäller dettydligen att utföra en diplomatisk balansakt i denhögre skolan för att få statsministerns och EU-ministerns uttalanden i kammaren att stämma medEG-verkligheten.Statsrådet säger i svaret på interpellationen:''Enligt min mening ger interpellationerna tyvärruttryck för ett förenklat synsätt på EG-rättensförhållande till medlemsstaternas grundlagar. Jagskulle därför vilja nämna några välkända ochviktiga förhållanden. ''Det skall tydligen inte gå att med normalfattningsförmåga begripa vad det är vi ger oss in iom vi blir medlemmar i . Bara det är ju ett hotmot demokratin!Är det inte helt enkelt så, att om vi blir medlemmarså skall allt det som EG bestämmer antingen direktinkorporeras eller transformeras till lag i vårt land,varvid våra egna lagar, och också grundlagarna fårvika.Denna enkla tolkning tycks statsrådet bejaka dåhon anför: ''Hela arbetet för att uppnå ettintegrerat -- - -- skulle riskera att blikraftlöst om de gemensamt fattade besluten inteföljdes. ''Här talar statsrådet om varför det är viktigt att viger upp våra lagar och har därmed indirekt sagt attdet är just det vi gör.EG-rätten har företrädesrätt framförmedlemsländeras lagar, också grundlagar där deberörs. Så är det alltså!Statsrådet säger: ''Det är endast på de områdensom , och de övriga ansökande staterna,äverlämnar beslutsbefogenheter till gemenskapensom EG-rätten över huvud taget kan göra anspråkpå företräde. ''Ja, men detta är verkligen inte litet. Framför alltfinns i ingen överblick över hur mycketdetta inbegriper. Både och LenaKlevenås inlägg har ju visat hur man --uppenbarligen utan att diskutera det -- lämnar överden här rätten på väldigt många grundläggandeområden.Jag vill ta upp . I regeringsformen 12och 13 §§ fastslås att är en myndighetunder , och rikets centralbank.Riksdagen väljer fullmäktige, som utserriksbankschef. Endast har rätt att utgesedlar och mynt.Om vi accepterar att bli medlemmar i ,accepterar vi också EMU, enligt Maastrichtavtalet.Då skall man , i andra fasen avutvecklingen av den ekonomiska och monetäraunionen, se till att vår centralbank anpassas tillgällande lagar. Vilka gällande lagar? Jo, att bankenhelt enkelt skall upphöra som en bank somkontrolleras demokratiskt av . Den skallvara s.k. oavhängig, dvs. inte längre stå underdemokratisk kontroll. I tredje fasen, som ingetmedlemsland har rätt att hindra, som automatisktinträffar när en viss konvergens har uppnåtts, dåskall den helt enkelt bli ett avdelningskontor till dengemensamma centralbanken.Detta är någonting som vi nu lovar om vi går medi EU. Vi förutsätter alltså att en viktig punkt i vårgrundlag skall ändras.Anser statsrådet att detta är förenligt med vårgrundlag? Vi går med i unionen utan att klargöraatt vi därmed inte längre har en riksbank somkontrolleras av . Bör man inte ha engrundlagsändring först, och se om svenska folket ivanlig ordning går med på att avskaffa världensäldsta fungerande riksbank, innan vi binder oss sommedlemmar i unionen?Anf. 13 ():Herr talman! Det är en mycket intressant debattsom förs här. Jag skall inte gå in i alla dess delar.Jag vill tillfoga någon liten kommentar.Det är självklart och oomtvistligt att EU-avtaletoch den lagstiftning som är knuten till det går föresvensk inhemsk lag. Detta är inte anmärkningsvärt.Det gäller alla internationella avtal. Det är ju enhuvudregel -- pacta sunt servanda -- att ett land somgår in i ett internationellt avtal sedan är skyldigt attfölja detta avtal i alla dess delar. Man kan inte sättanågra delar av avtalet ur spel genom att hänvisa tillinhemsk lagstiftning, inklusive den inhemskakonstitutionen. Som avtalsslutande part är manskyldig att se till att den egna lagstiftningenstämmer med de förpliktelser som man enligt detinternationella avtalet har iklätt sig.Om man förfasar sig över detta får man avvisa alltinternationellt samarbete som bygger påförpliktande åtaganden.Ett bra exempel på detta är Europakonventionenom mänskliga rättigheter, där det också finns endomstol som ser till att de enskilda länderna följerdenna Europakonvention. Stiftar man lagar ellertillämpar lagar på ett sätt som strider motkonventionen, så kan domstolen ålägga landet attändra sin lagstiftning eller tillämpa den på ett annatsätt. Även har ju råkat ut för sådana saker,trots att vi inte gjort direkt tillsvensk lag. Det skall vi numera göra, och det tyckerjag är bra.Det är alltså inte någonting anmärkningsvärt i attockså det här internationella avtalet går före svensklagstiftning. Men av det skall man inte draslutsatsen att våra konstitutionella regler intebetyder någonting. Våra grundlagar reglerar vadSverige kan ikläda sig för internationella avtal. Deavgör hur svenska företrädare kan uppträda i t.ex.ministerråd, regeringskonferensförhandlingar ellerför den delen . De somföreträder är skyldiga att följa den svenskagrundlagen.Därför tycker jag det var bra att man avvisade denberömda s.k. ''plattläggningsparagrafen''. Denhade möjligen kunnat uppfattas som ett slagsfribrev på förhand till svenska företrädare i t.ex.ministerrådet att gå med på saker och ting somskulle strida mot den svenska grundlagen. är detinte så.Eftersom alla de frågor i EU som skulle kunna fåbäring på den svenska grundlagen är av den artenatt de kräver enhälliga beslut -- jag tror inte mankan hitta någon fråga inom området förmajoritetsbeslut som skulle kunna komma ikonflikt med vår grundlag -- så kan man därmedsäga att vår grundlag binder agerande iministerrådet. Eftersom det där krävs enhällighetkan man därmed säga att vår grundlag har i detavseendet fått utsträckt gilighet, till att gälla helaEU, om vi är med. kan ipraktiken inte fatta beslut som skulle strida mot densvenska grundlagen.I stället för att hävda att EU-medlemskap skulleförsvaga grundlagen, så skulle jag, herr talman,vilja hävda att EU-medlemskap förstärkertillämpligheten av den svenska grundlagen. Densvenska grundlagen blir en restriktion påbeslutsfattandet i och på vad somkan beslutas också vid EU:s regeringskonferenser.Jag tyckte det var viktigt att föra in den häraspekten i denna debatt.Anf. 14 HANS ():Herr talman! Jag skall i den här debatten nöja migmed att ställa några frågor till statsrådet är alltså klart att måste rätta sig efterhur tolkar de gemensammareglerna. Domstolar och myndigheter i är därefter skyldiga att tillämpa EG:sregler, även om lagarna i hemlandet inte harändrats i enlighet med gemensamt beslutade regler.Jag undrar hur statsrådet ser just på att detta skallkunna ske även om lagarna i hemlandet inte harändrats.Det är också alldeles klart -- vilket det har lämnatsandra besked om från regeringshåll -- att principenom EG-rättens företräde innebär att det är EG-rätten som gäller vid en konflikt mellan EG-rättenoch nationella lagar och regler. Det här gäller allaslags lagar i ett land, även grundlagar, och oavsettom de nationella reglerna har tillkommit före ellerefter en viss EG-regel.Sedan finns det ett prejudikat från EG-domstolenom det ömsesidiga erkännandet av lagstiftning,dvs. att en regel i ett skall erkännas av deandra länderna. Hur ser statsrådet på att har gått så långt i sina möjligheter tillinnovationer som man har gjort i det här rättsfallet?Det är också klart att ifortsättningen måste rätta sig efter EG-domstolenstolkning av EG-rätten. Trots att EG:s lagstiftningskall utgöra en del av den svenska rättsordningenkommer i även att saknabehörighet att ogiltigförklara sådana delar av vårlagstiftning. Anser statsrådet att det här går alldelesför långt och är delvis främmande för svenskrättsordning?Slutligen är det så att nu har fattat ettbeslut om en beredskap för grundlagsändringarinför ett svenskt medlemskap i . Jagundrar: Anser statsrådet att det är objektivt ochopartiskt att man gör på detta sätt, innanfolkomröstningen har skett? Borde man inte haavvaktat folkomröstningen innan man fattar ettbeslut av den här karaktären? Om resultatet blirnej, är ju de här förändringarna meningslösa.Anf. 15 ():Herr talman! Jag skall delta i nästa debatt omoffentlighetsprincipen, men jag kan inte låta bli attställa några frågor när det gäller våra grundlagar,inte minst efter anförande. Hansäger att ett svenskt medlemskap innebär attministrarna måste följa våra grundlagar, att vikommer att vara med om att fatta besluten och attmajoritetsbeslut gäller om några grundlagar skullevara i farozonen.Då undrar jag: Hur blir det? sadei utredningen om utrikessekretessen att det när detgäller sakområden kan bli konsekvenser förgrundlagarna. I det fallet kan den situationeninträffa att det inte är fråga om att det krävs ettmajoritetsbeslut, utan vi kan också vara tvingadeatt ändra grundlagen. Om vi inte ändrar grundlagenkommer ändå EG-rätten att gälla.Jag är förvånad över det något sturska svaret att detinte behövs något undantag alls, utan att våragrundlagar är helt och hållet garanterade. Är detverkligen statsrådets uppfattning? Jag får inte denuppfattningen när jag läser vad som sägs om t.ex.utrikessekretessen, där det kan handla omsakområden som inkräktar på våra grundlagar.Anf. 16 Statsrådet (-):Herr talman! Jag skall börja med att om igenförklara inom vilka områden som grundlagarna kanaktualiseras. Inom integrationens huvudområde ärdet alltså mest fråga om vanliga lagar, dvs. Det är kanske inte det som ärföremål för den här debatten, utan här talar vi omgrundlagarna.Den helt övervägande delen av våra grundlagarfaller alltså inte inom detta område. Iskärningspunkten kan ligga en viss konflikt mednågra grundlagar, precis som . Men detta är alltså en mycket liten del.Om det skulle bli så att en grundlag berörs, kanEG-domstolen få ta ställning till detta. Då har vi ianslutningsfördraget påpekat att vi inte överlämnarnågonting till gemenskapen, utan vi förutsätter attgemenskapen upprätthåller ett verksamt skydd förde grundläggande fri- och rättigheterna. Detskyddet skall alltså vara i nivå med vårt eget skyddi 2 kap. regeringsformen och med den europeiskakonventionen för de grundläggande fri- ochrättigheterna.EG-domstolen har varit mycket återhållsam ochförsiktig när det gäller att komma in påmedlemsstaternas grundlagsområden, därför attmedlemsstaternas konstitutionella rätt ingår somen del i EG:s rätt.