prot · GH09105 · 1994-05-17 00:00:00 — Det är väldigt braatt detta finns fastslaget.Jag tror inte att någon ser det som en möjlighet attefter detta fruktansvärda krig med de etniskarensningarna och övergreppen vrida klockantillbaka till det läge som var innan kriget utbröt, närJugoslavien ännu icke hade börjat sönderfalla idetta hänseende fruktansvärda sätt. Det som är enmöjlighet är att, när freden har åstadkommits,börja försöka göra det möjligt förbefolkningsgrupperna att återigen levatillsammans. Jag tror att detta blir mycketmödosamt. har redan tagit initiativ till engrupp som arbetar med återuppbyggnad. Jag troratt vi kan bidra i detta hänseende.Anf. 43 ():Fru talman! Visst kan det finnas anledning att varapessimistisk. Men folkrätten bygger ju ändå påprinciper som måste hävdas. Under hela den tidsom det har rått, och efterHelsingforsavtalet 1975, har frågan om att inte medvåld få ändra gränser i varit fastlagd.Efter murens fall 1989 verkar det som att vi inteklarar av att upprätthålla denna princip, nu när vitrodde att friheten och demokratin hade kommit tillEuropa.Men detta är allvarligt. Att antasäkerhetsrådsresolutioner som bara är till för attvara de ord som står på papperet är allvarligt förtrovärdigheten till FN. Det är allvarligt att man itorsdags fick 92 av senatens 100 senatorer att uttalasig för ett hämmande av vapenembargot.Dessa beslut fattades på förslag avmajoritetsledaren, demokraten , ochminoritetsledaren, republikanen . Beslutenfattades i frustration över oförmåga atthantera sina egna problem och den egnaregeringens oförmåga att ta ett ledarskap, när inteEuropa klarar av att göra det ens på hemmaplan.Anf. 44 Utrikesminister f420 > AFUGGLAS (m):Fru talman! Det är min mening att det hade varitbättre om senaten hade beslutat att rösta för flermarktrupper till Unprofor och om senaten hade varitberedd att rösta för mer av amerikanska bidrag föratt bekosta FN:s utgifter. Det hade varit en merkonstruktiv politik. väljer man någonting somockså kan synas som en demonstrationspolitik. Manfattar ju inte de svåra besluten som svider påhemmaplan utan förklarar sin lojalitet på detta sätt.Senaten borde ha betänkt den situation som FN ochUnprofor hamnar i.Anf. 45 ():Fru talman! Visst kan man önska att även iEuropa skulle ta det ledande ansvaret när det gälleratt sända marktrupper såsom man gör på andra hålli världen för att ingripa i allvarliga konflikter. Jagtycker ändå att det på något sätt är litet förmätet attvi i ropar efter att skall göra enavgörande insats även här i genom att skickasina soldater till våra slagfält.Men problemet med trovärdigheten, oavsett om mantycker att senaten borde ha tänkt sig något annat, ärju att det beslut som senaten fattade är ett uttryck fören frustration över . Det är en frustrationsom jag tror kan få mycket allvarligare konsekvenserframöver när det gäller de atlantiska förbindelserna,vilket är allvarligt för säkerheten på många håll iEuropa.Det som händer i Bosnien är ju inte unikt.Förutsättningarna för något liknande finns även påandra håll, även mycket närmare . Det skulleinte vara särskilt trevligt om också då valde attkonstatera att man, om inte klarar av atthantera situationen, står vid sidan om.Anf. 46 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kräver inte en militär intervention avFörenta staterna och inte heller av något annat land.Men jag tror att det hade varit enstyrka om hade varit berett att delta iUnprofor i Bosnien också med marktrupp. Det hadegjort röst i den här frågan ännumera trovärdig.Nu är jag ändå tacksam för att ,och EU gör gemensamma ansträngningarför att få till stånd en förhandlingslösning. Jag vet attdetta är en förhoppning som vi har närt ,vilket påpekade, men det hindrarinte att vi fortsätter på den vägen.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1993/94:519 om beredningenav fråga om högre utbildning iStockholmsregionenAnf. 47 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig på vilketsätt jag avser att uppfylla mitt löfte i ettinterpellationssvar om attberedningsprocessen vad gäller den högreutbildningen i skall ''ske underden största, och mycket angelägna öppenhet''.Den fråga nu ställt till mig besvaradejag . Jag ber att få hänvisa till dettasvar.Jag står således fast vid vad jag lovat, nämligen att''medverka till en öppen och berikande debatt förebeslut om den högre utbildningen iStockholmsregionen''.Då , som framställt frågan, anmältatt hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav talmannen att KristinaPersson i stället fick delta i överläggningen.Anf. 48 ():Fru talman! Jag tackar utbildningsministern försvaret. Men frågan som ställdegällde på vilket sätt utbildningsministern villmedverka till att detta sker under den största ochmycket angelägna öppenhet. Jag kan barakonstatera att jag på den frågan fortfarande inte harfått något svar. På vilket sätt skall det gå till?Anf. 49 Utbildningsminister ():Fru talman! kan vara alldeles lugnför att vi kommer att medverka på alla de sätt somfantasin erbjuder. Det normala är emellertid -- ochdet är mitt huvudsvar -- att efter det att en utredningsom har inlett arbetet med de konkreta frågorna harfullföljt sitt arbete, kommer förslaget attremissbehandlas i sedvanlig ordning innan det försvidare till riksdagen.Jag tror säkerligen att det därutöver kommer attfinnas skäl att under utredningsarbetets gång prövade former som kan befinnas vara angelägna försaken och att inhämta de synpunkter som kan finnaspå denna fråga i hela Storstockholmsregionen.Anf. 50 ():Fru talman! Orsaken till att frågan har ställts är juatt den utredning som utbildningsministern hänvisartill, Campus för mångfald, och det arbete sombedrevs och våren lades fram tvådagar innan propositionen presenterades förriksdagen. Att det skedde innanpropositionen presenterades är inte riktigt attbeteckna som största möjliga öppenhet. Andraintressen hade alltså inte möjlighet att medverka idiskussionerna. Vi här i hade intemöjlighet att ta del av utredningen innanpropositionen lades fram. Det kallar jag inte föröppenhet.Anf. 51 Utbildningsminister ():Fru talman! måste vara offer förnågot missförstånd. Den utredning som jag hänvisartill tillsattes . I den ingår bl.a.representanter för eget parti.Den studie som hänvisar till,Campus för mångfald, var en förstudie införregeringens förslag i den proposition som riksdagenjust nu behandlar. Den har ty följande heller inte lettfram till något konkret distinkt beslut ellerrekommendation till beslut från regeringens sidautan tjänar som ett underlag för den bedömning somnu går vidare i den nytillsatta utredningen.Anf. 52 ():Fru talman! Det är riktigt att det var ett underlag tillpropositionen, men det medgav ju inte någonmöjlighet till dialog med andra intressen. Frågan ometablerande av ett nytt universitet iStorstockholmsområdet är av så stor betydelse,berör så oerhört många intressen och har så storekonomisk och kulturell betydelse för landet Sverigeoch för regionen att det är angeläget attdet arbete som bedrivs sker med bredd.Erfarenheterna av hur man har arbetat inomUtbildningsdepartementet har alltså inte gjort osstrygga i förvissningen om att detta verkligen kommeratt fungera. Den grupp som utbildningsministern nuhänvisar till är, såvitt jag är rätt underrättad, väldigtliten -- fem personer. Gruppen har fått uppdraget attbedriva detta arbete skyndsamt. Jag frågar mig dåhur en grupp på fem personer, som skall bedriva ettutredningsarbete mycket skyndsamt, verkligen skallkunna göra detta under största möjliga öppenhet ochi dialog med regionens företrädare och andraintressen. Den kan ju inte heller betecknas somparlamentariskt sammansatt, eftersom den är såliten.Anf. 53 Utbildningsminister ():Fru talman! får ursäkta mig om jagnu tycker att hon är en smula grälsjuk. Om vi i ställetdiskuterade saken, nämligen hur Storstockholmsbehov av högre utbildning och forskning bäst skalltillgodoses, skulle denna debatt vara oändligt merstimulerande.Fru talman! Därutöver har jag det största förtroendeför att inte minst kommer att tillseatt den öppenhet som efterfrågarockså kommer att uppnås i praktiken.Anf. 54 ():Fru talman! Jag beklagar om utbildningsministernuppfattar mig som grälsjuk -- det vill jag verkligeninte framstå som. Jag anser att det här är en frågasom samtliga partier skall samarbeta om för att finnagoda lösningar på. Det handlar om organisationenav utbildningen, inriktningen av utbildningen ochlokalisering och finansiering avutbildningssatsningen, som måste vara mycket stor.Vi är ju eniga om behovet både av expansion och avkvalitet i den högre utbildningen i Sverige.Vi har naturligtvis fullt förtroende för BosseRingholm, men jag vidhåller att fem personer ochskyndsamt utredningsarbete inte är att beteckna somden förankring och den bredd i arbetet som vi ärangelägna om att framhålla.Jag vill tillägga en fråga: Kan jag tolka detutbildningsministern nu säger så att den här fråganförst och främst skall remissbehandlas när arbetet iden här lilla gruppen är slutfört och att den sedanskall föreläggas för beslut? I så fallkommer man att få en parlamentarisk förankring ibeslutet.Anf. 55 Utbildningsminister ():Fru talman! Självfallet måste det gå till på detta sätt.Jag kan inte föreställa mig att kommittén skullekomma fram till ett resultat som av något formelltskäl inte kräver riksdagsbehandling. Det ingårdessutom i kommittédirektiven att man efter det attarbetet är slutfört skall underställa resultatet en bredremissomgång.Jag tycker att detta, precis som , är viktigt. Huvudstadens utbildnings- ochforskningsmöjligheter är förvisso av centralbetydelse för hela huvudstadsregionen, men ocksåför hela landet, såsom den huvudstad är.Jag kan försäkra , att om vi nuövergår från form till sak kommer vi att finnavarandra i en bra lösning för ochlandets framtid när det gäller högre utbildning ochforskning.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1993/94:478 omEuropaparlamentets åtgärder motbarnpornografiAnf. 56 Justitieminister ():Fru talman! har frågatstatsrådet vilka åtgärder han ämnarvidta för att som en eventuell EU-medleminte blir ett hinder i arbetet mot barnpornografi iEuropa. Frågan har överlämnats till mig.Margareta fråga har sin bakgrund i enresolution om pornografi som Europaparlamentetavgett. I denna beklagar parlamentet att konstaterat att den inte har någonbehörighet på detta område och attMaastrichtfördraget när det gäller rättsligt samarbeteendast tillåter mellanstatligt samarbete, därEuropaparlamentet inte har någon roll att spela.Detta hindrar emellertid inte parlamentet från attuttala sig i frågan, och i resolutionen uttalar manbl.a. att inte bara tillhandahållande och försäljningutan också innehav, förvärv, utlåning och byte avbarnpornografi bör vara straffbart.Ett EU-medlemskap innebär alltså inte att viöverlåter någon lagstiftningsmakt på detta område.Som , i anledning av en motionav m.fl. socialdemokrater, uttalati samband med de grundlagsändringar inför ett EU-medlemskap som antagits som vilande, öppnarden vilande grundlagsändringen inte möjlighet att iframtiden överlåta beslutanderätt som väsentligtrubbar viktiga tryckfrihetsrättsliga principer utansamtidig ändring av grundlag.Från svensk sida deltar vi gärna i internationelltsamarbete för att komma till rätta medbarnpornografin. Som sägs i den lagrådsremiss omökat skydd för barn som överlämnats tillLagrådet, är det också regeringens avsikt att låtautreda frågan om barnpornografibrottet i ett bredareperspektiv. I det sammanhanget kan impulser frånandra länder vara av stort värde.Anf. 57 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaretpå min fråga och hälsa statsrådet välkommen in idebatten i det här mycket viktiga ärendet.Jag ställde frågan till , då jag tyckeratt det är viktigt att vi inför ett medlemskap i funderar över hur vi skall kunna ta del avsaker som är viktiga för medlemsländerna.När föreslår en harmoniseringav medlemsländernas strafflagar till skydd för barngör man det därför att man ser det som ett led ikampen mot kvinnoförtryck och barnsexturism. Jagtycker att det är bra, och det är tråkigt att statsrådetväljer att uttrycka sig som om det här bara vore enformsak: ''Detta hindrar emellertid inte parlamentetfrån att uttala sig i frågan -- -- --. ''Jag vill gärna understryka betydelsen avinternationellt samarbete när det gäller att arbeta motbarnpornografi. Det har ju slagits fast i , i , i , i FN, iInterpol osv. att internationellt samarbete för attkomma till rätta med det här är mycket viktigt.Därför hade jag en förhoppning om att vi sommedlemmar i -- vilket jag hoppas att vi blir --skulle visa att vi också finner det betydelsefullt att taitu med den här frågan.Den avsikt att utreda vidare som den härlagrådsremissen pekar på är ju samma avsikt som vihär i kammaren i har möttfrån sida. Jag undrar när denavsikten kommer att visa sig i någon handling.Genom det motstånd som har manifesteratsfrån departementet går ju inte in i EG medett gott renommé på det här området.Anf. 58 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill först tydligt markera att jagockså finner det utomordentligt angeläget attSverige, såväl inom ramen för den europeiskaunionen som i andra internationella sammanhang,aktivt deltar i arbetet med att motverkabarnpornografi. Jag kan hålla med om att jagtidigare kanske inte har varit tydlig, men jag hoppasatt detta är tydligt nog.Samtidigt hoppas jag att ochjag är överens om att vi skall hålla fast vid det somvi har stridit för, nämligen att vi i det svenskaparlamentet beslutar om svensk grundlag. Men detfår inte vara ett hinder för att vi på bästa möjliga sättsamverkar, bl.a. med unionens länder, för attmotverka barnpornografi.När det gäller den andra frågan som kom upp, somjag förstår ligger till grund för den fråga som ställdestill , har vi från departementets sidapå ett tidigt stadium både dragit upp riktlinjer för enutredning vad gäller kriminalisering av innehav avbarnpornografi och arbetat fram riktlinjer för andrafrågor som behöver penetreras när det gällerövergrepp mot barn. Men eftersom vi samtidigtvisste att skulle ta ställning tillett eventuellt förslag om kriminalisering av innehavav barnpornografi, hade det varit litet egendomligtom vi från departementets sida hade startat enutredning och föregripit konstitutionsutskottetseventuella beslut. Men vi hade förberett detta arbete,och efter det beslut som konstitutionsutskottetfattade har vi nu aviserat att viformaliserar de här direktiven.Anf. 59 ():Fru talman! Det här är inte riktigt med sanningenöverensstämmande. När vi i kammaren den 25 marsförra året debatterade kriminalisering av innehav avbarnpornografi, gjorde vi det med utgångspunkt i ettjustitieutskottsbetänkande, där man hänvisade tillden beredning -- den mycket stora ochgenomgripande beredningen, som man sade idebatten -- som pågick inom departementet. Detarbetet var redan i gång, trots att det sedan kom attpresenteras för remissinstanserna först i novembersamma år.När man förbereder ett medlemskap talas det såmycket om att vi skall harmonisera våra lagar. Närnu land efter land väljer att kriminalisera innehav avbarnpornografi, är det märkligt att vi just på dettaområde inte tycker att det är viktigt att görasammalunda. I den promemoria som departementetpresenterade hänvisas till . Betänkandet från kom inte förrän , så detdet kunde inte finnas med där.Anf. 60 Justitieminister ():Fru talman! Det arbete som till var också ett mycket omfattande arbete,som över huvud taget gällde möjligheterna att på ettbättre sätt skydda barn mot övergrepp. Det varockså det arbetet som resulterade i den lagrådsremisssom regeringen beslutade om i förra veckan.Det är riktigt att fördes även fråganom ändring av grundlag för kriminalisering avinnehav in i utredningen.Departementspromemorian resulterade i att vi intehade tillräckligt underlag för att gå vidare. Det fannsinte heller några mera omfattande protester i förstarundan. Sedan har vi alla blivit medvetna om vadsom har hänt, och det är därför som vi har tagitinitiativ.Sedan vill jag också påpeka att det runt om i Europaförs en motsvarande debatt som den som förs iSverige. Även om uppfattningen har blivit en annanär det faktiskt väldigt få länder som kriminaliseratinnehav.Anf. 61 ():Fru talman! tillhör jag inte dem som har börjatatt arbeta med den här frågan alldeles ochsom har låtit mig påverkas. Men jag tycker att vi sompolitiker måste påverkas av det som händer i vårtsamhälle och det som händer barnen. Det här är enfråga som jag har arbetat med här iriksdagen.När vi nu visar upp vårt ansikte när det gäller fråganom barnpornografi, kan man se att vi har valt attlägga denna fråga åt sidan. Vi har vetat att Sverigeär ett av de länder som ingår som en starkhandelspartner. Vi vet att svenskar har sysslat medsexturism där också barnpornografi har ingått.Frågan om hur detta skall förändras i grundlagenmåste väl ankomma på ochlandets justitieminister. Det är väl ändådepartementet som har ansvar för lagstiftningen.Anf. 62 Justitieminister ():Fru talman! Självfallet har vi ansvar förlagstiftningen, och självfallet skall vi ta till oss detankar som vi kanske inte alltid själva har tänkt frånbörjan. En del av de förslag som har kommitfrån socialdemokraterna är sådana att de t.o.m. kanurholka skyddet för barnen. Detta är otroligtkomplicerat. Vi måste därför verkligen veta att vi gerbarnen ett ökat skydd, så att vi inte plötsligt efter ensnabb förändring upptäcker att vi i stället harförsämrat skyddet.Sedan sätter jag ett stort frågetecken inför påståendetatt är en stark handelspartner. Jag är ocksåväl medveten om att svenska män inte är bättre änandra män när det gäller den här typen av handel.Men att skulle vara transitland för dennaverksamhet har senare tiders undersökningar tackoch lov visat att så inte är fallet.Anf. 63 ():Fru talman! Nej, jag tror inte att är etttransitland . Men jag tror att kommeratt bli det, om vi blir det enda land som fram till 1999tillåter innehav av barnpornografi, som vislår undan fötterna för polisen när det gäller att göranågonting åt denna smutsiga hantering.När jag väckte min motion fick jag tillsvar i denna kammare av Moderata samlingspartietsföreträdare att frågan höll på att utredas mycketgenomgripande på och att viskulle få frågan belyst. När svaret, som bestod av enoch en halv sida text, kom följdes det av en debatt.Man sade då att frågan skulle börja utredas, att dentogs på största allvar och att man verkligen skulle taitu med denna hantering. Då undrar jag: Varförgjorde man inte det från början? Varför bemöttes demotioner som väcktes med dettadröjsmål som gjorde att man hamnade utanförmöjligheten att genomföra en förändring avgrundlagen inom den tidsrymd som fanns?Kunskapen om vilka tider som gällde måste ju hafunnits på Justitiedepartementet.Anf. 64 Justitieminister ():Fru talman! Jag utgår ifrån att medveten om att grundlagslagstiftning kräverväldigt mycket tid. Jag kan tillstå att vi idepartementspromemorian kunde ha ägnat mertrycksvärta åt att belysa problemen som motiveradeatt vi behöver gå vidare och göra djupare analyser.Då hade kanske en del av de missuppfattningar somhar uppkommit varit undanröjda. Men det är lätt attvara efterklok. Eftersom vi såg det som väsentligt atti promemorian redovisa de förslag som varframarbetade -- och vi har faktiskt framarbetatmånga förslag av betydelse till skydd för barnen --fann vi inga skäl att djupare redovisa varför vi intedå kunde lägga fram ett förslag. Men i efterhand kanjag se att vi själva hade sluppit väldigt mycketsmutskastning om vi hade varit tydligare på denpunkten.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1993/94:513 om begränsningav antalet privatägda skjutvapenAnf. 65 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen har för avsikt att ta initiativ till en översynav vapenlicenslagstiftningen med syfte att begränsaantalet privatägda skjutvapen i landet. Sombakgrund till sin fråga anför attSverige tillhör de skjutvapentätaste länderna ivärlden med närmare två miljoner licensieradevapen. Vidare gör han gällande att det stjäls omkring20 000 vapen varav 12 000 privatägda. påstår också att många vapen i privat ägoanvänds sparsamt, men eftersom licensen gäller påobestämd tid ''hänger även bössan kvar på väggen''.Han föreslår med hänsyn härtill att möjligheten atttidsbegränsa licensgivningen till förslagsvis fem årbör övervägas.Det är riktigt att vi i har ungefär två miljonerregistrerade civila skjutvapen. En stor del av dessautgörs emellertid av hagelgevär och andra typer avjaktvapen som i de flesta andra länder inte ärunderkastade krav på licens och därmed inte hellerregistrerade. Att vid en jämförelse medandra länder kan framstå som vapentätt beror alltsåsnarare på att vi har en internationellt sett strängvapenlagstiftning än att vi skulle vara liberala pådetta område.När det gäller antalet stulna vapen är TagePåhlssons uppgifter helt felaktiga. anmäldestotalt 1 774 skjutvapen som stulna eller förkomna,alltså mindre än en tiondel av vad . Av det totala antalet utgjorde stulna civilavapen endast 450.Detta innebär emellertid inte att det finns anledningatt se mindre allvarligt på de vapenstölder somfaktiskt sker och den risk som finns att de stulnavapnen skall komma att användas vid brott. En avde åtgärder som på regeringens initiativ hargenomförts för att minska denna risk är den s.k.vapenamnestin. Denna ledde till att över 17 000vapen lämnades in till polisen under entremånadersperiod . Det kan antas attdessa utgjordes av både stulna vapen och sådanasom av något annat skäl innehades utan licens.På förslag av regeringen har straffet för bl.a. olagavapeninnehav skärpts genom att en särskildstraffskala införts för de grova brotten.Regeringen har också tagit initiativ till en översyn avvapenlagen, bl.a. för att utröna om lagstiftningen inågot avseende behöver ändras för att uppfylla EU:sminimikrav på detta område. Utgångspunkten föröversynen är att vi skall behålla vår internationelltsett stränga vapenlagstiftning även vid ett inträde iEU. Ett betänkande med detta innehållremissbehandlas för närvarande.Enligt vår nuvarande vapenlag får ett vapentillståndtidsbegränsas, om det med hänsyn till särskildaomständigheter kan förutses att behovet av vapnetinte kommer att bli varaktigt. Vidare kan ettvapentillstånd alltid återkallas om t.ex. något behovav vapnet inte längre föreligger eller om innehavarenvisat oaktsamhet med vapnet.Att införa obligatorisk tidsbegränsning av allavapentillstånd skulle medföra stora kostnader ochbesvär såväl för det allmänna som för landetsvapenägare. Jag kan inte finna detta motiverat.Vapenägarna består till allra största delen av seriösajägare och sportskyttar som följer gällande regleroch hanterar sina vapen på ett omdömesgillt sätt.Tillgängliga resurser bör i stället användas för attingripa mot dem som missköter sig.Avslutningsvis vill jag i detta sammanhang påpekaatt vapenlagen också innehåller strängabestämmelser om hur vapen skall förvaras. Dessabestämmelser har skärpts relativt . Den somhänger bössan på väggen, för att använda TagePåhlssons ord, får, om han inte vidtar ordentligasäkerhetsåtgärder, räkna med risken att vapnet bliromhändertaget och licensen indragen.Anf. 66 ():Fru talman! Jag får tacka justitieministern för svaret.Det var ett utförligt svar, vilket jag ser positivt på. Jagser att justitieministern delar min oro överutvecklingen.Jag får beklaga om jag har kommit med en felaktiguppgift om antal stulna vapen. Jag har litat, vilketjag kanske inte skulle ha gjort, på medierna. BådeTV och tidningar har gått ut med uppgifter. Jag harinte kollat upp siffrorna, och har jag inte haft enchans eftersom jag fick det skrivna svaret för tiominuter sedan. Jag utgår från att justitieministernhar rätt och jag fel.Icke desto mindre framgick det av de artiklar ochTV-program som jag tagit del av att antalet stulnavapen ökar. Tendensen är ökande. Det är i alla fallnågonting som borde vara oroande -- jag hoppas attstatsrådet håller med mig.Vapen används vid brott, och det är ju en sak.