prot · GH09121 · 1994-06-09 00:00:00 — Nå, hur omfattandeutredningsarbete ligger bakom förändringen avvalperiodens längd? Hur många varremissomgångarna? Jag hörde då inte ett ljud frånModeraterna om remisser. Det är tydligen skillnadpå grundlagsförändring och grundlagsförändring.Få frågor har diskuterats så noggrant som denna.Debatten har varit mycket intensiv. Men det är inteatt förvåna att vill förhala. BirgerHagård stod här och bröstade sig över det beslutsom fattades 1980. Men hur var det medYttrandefrihetsutredningen , där denmoderate representanten fick släpas fram, medanövriga ville kriminalisera produktion ochdistribution av barnpornografi? Det tycks varanågot som går igen.Konfiskationen, som är moderaternashuvudnummer -- etablerat genom snabbspår -- ären acceptabel åtgärd. Men den är inte särskiltkraftfull. Den saknar egentligen preventiv effekt.Skulle konfiskering ske gör innehavaren bara enmateriell förlust. När förundersökningsfaran äröver kan han skaffa nytt material. Innehavet är julegalt.Varför lägger KU-majoriteten just nu fram ettförslag till vilande grundlagsändring ominnehavskriminalisering ? majoritet i sakfrågan behövermanifesteras. Men jag tror faktiskt att ett sådantvilande förslag är en viktig preventiv signal.Insikten om att ett andra beslut skall tas kommeratt sprida sig. Det är också viktigt att varje annanregering som kan komma inte har möjlighet attbegrava frågan utan måste hantera den. Dennatvingande omständighet för regeringen, oavsett omden är ny eller inte, är oerhört viktig -- det harmoderaternas agerande lärt mig.Fru talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tilldet föreslagna paketet av ytterligare åtgärder motbarnpornografi och kan bara beklaga att viförhindrats att lägga fram ett mer kraftfullt paket.Slutligen vill jag också tackakonstitutionsutskottets ordförande för ettkonstruktivt samarbete i denna fråga, när nu lägetblev som det blev. Vi har ett ''gentlemen'sagreement'' om att utskottets ordförande ifortsättningen skall komma från oppositionen, ochjag hoppas och kommer att arbeta för att skall få möjlighet att fortsätta i denuppgiften.Anf. 21 () replik:Fru talman! Jag beklagar kds agerande i dennafråga. Det är uppenbart att valdagen närmar sig. Påannat sätt kan jag inte förklara detta agerande.Man har efterlyst kraftfulla åtgärder, men man hargjort allt för att inom regeringen sabotera dessaåtgärder.Det fanns inom regeringen ett förslag som till storadelar liknade det som blir verklighet, men kdsställde sig på bakhasorna. Vad har kds vunnit pådetta? Man har tvärtom förlorat denmöjlighet som legat i att regeringen hade kunnaagera och slå fast för svenska folket var man står.Den möjligheten för regeringen drog man nuundan. En sådan manifestation hade kanske varitbetydligt bättre än det tomma slag i luften somIngvar nu har medverkat till.Låt mig också stryka under att frågan omvalperiodens längd har stötts och blötts iFolkstyrelsekommittén och i andra sammanhang.Det ligger många års arbete bakom avgörandet iden frågan, som dock egentligen inte var någotannat än ett politiskt ställningstagande, en kanskeolycklig sammankoppling, det kommunalasambandet, som en gång i tidengjorde.Jag tycker alltså inte att har någonanledning att ta till stora ord. Tvärtom kan hankanske gå in i sin kammare och grunna litet grandöver varför man inte visat större fingerfärdighetfrån kds sida. Eller var det kanske så att manbehövde denna fråga för att kunna blåsa påordentligt före valet? sade attdenna fråga inte skulle bli någon valfråga, menvissa tycks ändå sträva efter att göra den till ensådan.Anf. 22 () replik:Fru talman! Det här med valdagen och enpartipolitisering låter intressant. Men vilka var detsom mälde sig ut ur denna skara? Det var inte denstora delen av riksdagen.Om jag hade velat partipolitisera denna fråga hadedet varit mycket enkelt, men jag har setttill sakfrågan och till att försöka åstadkomma bredamajoriteter. Det har inte alls varit någonpartiegoism i detta, utan det är omsorgen ombarnens rättsskydd som har legat bakom mittagerande.Birger Hagård upprepar talet om ett tomt slag iluften. Jag noterade att i sitthuvudanförande mestadels talade om annat än omsjälva sakfrågan -- om initiativrätt osv.Fru talman! Jag vet nog vem som i denna fråga stårför tomheterna.Anf. 23 () replik:Fru talman! Tillåt mig säga, , från kds sida har lyckats utomordentligt välmed partipolitiseringen i detta sammanhang.Anf. 24 ()replik:Fru talman! Jag tänker inte gå in i någon polemikmed . Vi har ju samma uppfattningi sakfrågan. Men ägnade en del avsitt anförande åt mig, och det tackar jag för. Jag fårdå möjlighet att ställa en fråga om något som jaginte riktigt fattade eller uppfattade fel.Ingvar sade att hade arbetatfram en lagstiftning tillsammans med oppositionenoch att det öppnade fältet. Menar det med hänsyn till att arbetadetillsammans med Socialdemokraterna ipartnerskapsfrågan var möjligt för arbeta tillsammans med Socialdemokraterna omåtgärder mot barnpornografi och att man annarsinte skulle ha föreslagit några åtgärder? Är det såjag skall tolka uttalande?Anf. 25 () replik:Fru talman! Så skall man inte tolka mitt uttalande.Jag konstaterade att frågan från ChristinaLinderholm hade varit något mera besvärlig. Mittengagemang i denna fråga hade, åtminstone på detpersonliga planet, varit exakt likadant.Anf. 26 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill först beklaga att jag på grund avregeringssammanträde inte från starten har kunnatfölja kammardebatten angåendebarnpornografi. Jag är mycket tacksam för att fådetta tillfälle att framföra mina synpunkter på denfråga som med rätta starkt upprört oss alla.De företeelser och de beteenden som ryms underbegreppet barnpornografi är i ordets rättabemärkelse avskyvärda. Det kan och får aldrigaccepteras att barn blir utsatta för de övergrepp,den förnedring och den kränkning av derasintegritet som barnpornografin innebär. För mig ärdenna fördömande inställning en fullkomligsjälvklarhet. Det har därför varit med bestörtningoch med stor besvikelse som jag har noterat deförsök man från olika håll gjort att försöka utmålaoss moderater och vissa folkpartister somförsvarare av barnpornografi. Det har varit ettbeklämmande agerande, ett agerande som inteländer till heder.När det gäller barnpornografi har jag sett som minuppgift som justitieminister och politiker att förenatre olika mål.Det första gäller ansvaret för att se till attlagstiftningen och rättsväsendet på bästa sätt kanfungera som skydd för barn mot övergrepp.Det andra gäller att försöka tillse attbarnpornografiskt material inte görs tillgängligt fördem som vill ta del av det och, om så trots allt sker,att det kan omhändertas och förstöras.Det tredje gäller statsmakternas och de enskildapolitikernas ansvar för att upprätthålla respektenför våra grundlagar. Detta gäller kanske särskiltinom det tryckfrihetsrättsliga området, ett områdedär har en särskild tradition att försvara, entradition som vi i andra sammanhang så ofta sagt attvi skall försvara, inte minst i samband medförhandlingarna om ett svenskt medlemskap i deneuropeiska unionen.Men jag vill slå fast att det jag värnar ominte är friheten för dem som producerar ellersprider barnpornografi. Deras verksamhet är juredan kriminaliserad som tryckfrihetsbrott.De yttranden som Lagrådet avgivit över de olikaförslag som presenterats rörande barnpornografihar stärkt mig i min uppfattning att den svåra fråganom kriminalisering av innehav måste föregås av enutredning. En utredning måste i lugn och ro fåöverväga de olika alternativ som står till buds ochvilka konsekvenser de får.Det är ju faktiskt långt ifrån säkert att enkriminalisering löser några problem i praktiken.Detta stöds också av justitiekanslerns uttalande ijanuari , där justitiekanslern sade: Deerfarenheter som har gjorts utesluter inte attförekomsten av barnpornografiska alster kan drivaslångt tillbaka utan att innehavet i sig kriminaliseras.Konstitutionsutskottets förslag att redan nulagstifta om en kriminalisering som träder i kraftförst visar därför enligt min uppfattningatt det mycket handlar om en politisksymbolhandling snarare än konkreta resultat.Det är klart att ändringar av centrala tryck- ochyttrandefrihetsrättsliga principer lämpar sig särskiltilla för den typen av politiskt agerande.Jag är också långt ifrån ensam om att ha väntat migatt ordföranden i skulle havarit den förste att stå upp för och försvara en sådaninställning. Men partipolitiken har uppenbarligenfått ta överhand.Låt oss därför kort se tillbaka på vad som gjorts ipraktiken när det gäller barnpornografi.Det var, som tidigare nämnde, islutet av och som enborgerlig regering införde det nuvarandebarnpornografibrottet.Sedan hände ingenting under desocialdemokratiska åren med undantag för att densocialdemokratiska justitieministern 1988 gick ut i massmedia. Jag harförstasidan från där honsade: Vi måste visa att vi verkligen ser allvarligt pådet här med barnpornografi. Det är ohyggligt ochupprörande.Detta sade 1988, men ingentinghände. Ingenting hände förrän vi i den nuvaranderegeringen såg till att maximistraffet förbarnpornografi fr.o.m. höjdes frånsex månaders till fängelse.Det är också den här regeringen som harfattat beslut om en lagrådsremiss med ytterligareåtgärder för att skydda barn mot övergrepp, enlagrådsremiss som skall resultera i ettförslag till riksdagen.Det är också den här regeringen som har sattbrottsoffren i centrum och som gjort omfattandesatsningar på brottsoffer i allmänhet.Det är den här regeringen som har avskaffathalvtidsfrigivningen, vilket i praktiken innebär attfängelsestraffet för barnpornografibrott har mer änfyrdubblats, som det formellt kan se ut.Det är också den här regeringen som har genomförtett antal straffskaleskärpningar med särskildinriktning på våld och hot om våld mot kvinnor ochbarn.Det är inte minst mot denna bakgrund somsocialdemokraternas och framstår som så särskilt beklämmande.Det har varit en upprördhet som klingar inte baraihåligt utan också falskt. Jag kan nämligen inteundgå att notera att de, som kritiserat regeringenskriminalpolitik med motiveringen att den varitalltför inriktad på straffets betydelse, nu utannärmare eftertanke ser en kriminalisering som densjälvklara lösningen på problemet.Nej, det har varit piruetter och turer som intebidragit till något annat än att skymma sikten för deväsentliga frågorna.Trots motstånd och trots politisk taktik haremellertid förnuftet nu i viss mån segrat. Det ärenligt min mening glädjande att utskottet nu gått pådet vida konfiskeringsalternativ som bl.a. jag på ettmycket tidigt stadium har förespråkat. Jag hoppasatt jag missuppfattade vad sade. Jag uppfattade det som att sade, att till slut tvingadesställa sig bakom detta vida konfiskeringsalternativ.För att alla eventuella missförstånd skallundanröjas vill jag alltså påpeka, att det förslag somblev förslag var det förslagsom jag lät arbeta fram från början och som gårlångt vidare än det konfiskeringsalternativ somkonstitutionsutskottets ordförande lade fram somsitt förslag.Men vi får inte glömma bort att utgångspunkten förhela denna diskussion som drivits, särskilt undervåren, har varit att kunna omhänderta och förstöradet vidriga materialet närhelst det påträffas. Detviktiga måste vara att barnen skall veta att vi vidtaråtgärder för att förhindra att kränkningarnafortsätter.Om vi, utöver att straffa den som producerar ochsprider barnpornografi, också skall straffa den sominnehar materialet, så är det en fråga som kräverytterligare överväganden. Jag har redan tidigareaviserat min avsikt att tillsätta en utredning. Tillskillnad från vilandekriminaliseringsförslag innebär det att frågan kanfå den grundliga och allsidiga belysning som denkräver.Jag hoppas att man från konstitutionsutskottetssida inte uppfattar att jag överskrider minabefogenheter om nu kammaren beslutar om ettvilande förslag, utan att jag trots detta har rätt attsätta i gång den utredning som jag långt tidigarehade önskat att jag kunde sätta i gång.Anf. 27 () replik:Herr talman! FN:s konvention om barnsrättigheter, som liksom många andra länderskrivit under slår fast att konventionsstaterna skallvidta alla lämpliga ågärder för att bl.a. förhindra attbarn utnyttjas i pornografiska framställningar och ipornografiskt material.Kommissionen för de mänskliga rättigheterna harockså uppmanat de länder, som ännu inte införtlagstiftning som kriminaliserar produktion,distribution och innehav av barnpornografisktmaterial, att göra det.Nordiska rådets session uppmanade också denordiska länderna att kriminalisera innehav.Gun säger att vi i EU-föhandlingarna harförsvarat vår rätt att utforma vår egen inställningnär det gäller yttrandefrihet och tryckfrihet. Mendet är faktiskt så i de internationellasammanhangen att man nu kan hänvisa till attSverige inte har följt internationella uppmaningaratt kriminalisera innehav, och att det därför kanskeinte är fullt så viktigt att ta hänsyn till den speciellalagstiftning som finns i Sverige.Är det inte, , mot den bakgrundenändå riktigt att vi nu sätter in siktet på attkriminalisera just innehav av barnpornografi?Anf. 28 Justitieminister ()replik:Herr talman! Enligt min uppfattning har vi en viktiguppgift, och det är att i den här frågan följa den som ålägger oss att vidta nödvändigaåtgärder.Genom det förslag som finns om en vidgadkonfiskeringsmöjlighet kommer vi långt på den härvägen.Jag sade i mitt anförande att justitiekanslern harmycket tydligt sagt att han anser justkonfiskeringsmöjligen befogad, men sätterfrågetecken för kriminalisering.Vi har på analyserat våraeventuella skyldigheter att kriminalisera innehavet.Vi har gjort bedömningen att vi inte har någonsådan skyldighet. Då måste vi driva självasakfrågan, nämligen att nå målet att skyddabarnen, inte i första hand skymma sikten genom attdiskutera frågan om medlen.Jag kan också konstatera att det har varit enlikartad diskussion i . Där konstaterademan att det inte nu äraktuellt att kriminalisera innehavet. Jag nämnerdetta för att peka på att det inte bara är somgör denna tolkning av . Det göräven andra oss närstående länder.Anf. 29 () replik:Herr talman! Den konfiskering som kommer attkunna ske, och som regeringen har varit inne påtidigare, handlar bara om det material som redan ärspritt. Alltså kan ett spridningsbrott haförekommit. Däremot kan övrigt material intekonfiskeras.Överlämnande av enstaka exemplar skall intekriminaliseras. Men det materialet kan konfiskerasnär det påträffas i samband medförundersökningar. Varför går det inte attkriminalisera överlämnande av enstaka exemplar?Det vore en viss utvidgning av spridningsbrottet,som inte vore alltför märkligt att införa.Anf. 30 Justitieminister ():Herr talman! Jag skulle här vilja hänvisa till vadLagrådet sade när det gäller konstitutionsutskottetsförslag om förändrat spridningsrekvisit. Härkommer vi in på nya konstruktioner som kräveringående analyser för att vi skall få veta effekterna.Vad innebär en sådan förändring exempelvis irelation till censurförbudet?Vi på har gjort en analys avförslaget om förändrat spridningsrekvisit.Domstolen får naturligtvis bedöma hur en regelskall tolkas. Men risken med det förslag som intehar gått vidare från är bl.a.att en person skulle kunna straffas för att han gerbort ett exemplar av ett alster som han i sin tur harfått från någon annan. Men den förslagne personsom har fått ett exemplar och kopierar detta i fleraexemplar, och sedan för vidare ett av de kopieradeexemplaren, skulle troligen inte kunna straffasenligt det förslag som lagt fram.Det är den typen av stora frågetecken som gör attdet krävs en ordentlig analys så fort vi rör om idessa saker. Annars kommer det att i samband medatt det första rättsfallet dyker upp i domstol meddenna typ av snabbt utarbetade nya lagregler att blien ny ebatt. Vi kommer troligen att se att vi inte allshar nått det mål som vi låtsades att vi skulle nå.Anf. 31 () replik:Herr talman! Justitieministern stämplade faktisktutskottsmajoritetens förslag -- det förslag somkommer från , kds, Socialdemokraterna,demokrati och Vänstern -- som en politisksymbolhandling. Med anledning av hennesuttalande vill jag ställa två frågor tilljustitieministern. Vem anser att honrepresenterar ? Vilka regeringspartier anserGun att hon företräder ibarnpornografifrågan, dvs. den fråga som vi har attta ställning till i kammaren?Herr talman! Justitieministern betygsatte mittarbete i KU med barnpornografifrågan sombeklämmande. Jag har hört från talarstolen att kdsledande företrädare i KU gör en annan bedömning.Om mitt arbete i KU har varit beklämmande,varför tog vice statsministern kontakt med dennaperson som har utfört ett beklämmande arbete föratt diskutera barnpornografifrågan?Jag förstår faktiskt inte vad justitieministern menarnär hon tar till dessa ord. Jag har inte haft i dennafråga något annat än barnens bästa för mina ögon.Jag undrar faktiskt varför villfortsätta att koncentrera sig på att angripa politiskamotståndare i stället för att tillsammans med denpolitiske motståndaren samla krafterna motbarnpornografi.I pressmeddelandet skriver justitieministern attsåvitt bekant har aldrig tidigarevisat särskilt intresse för barnpornografiska frågor.Ja, det är i och för sig rätt. Jag kan inte bestrida det.Jag har i mitt liv och i haft andraarbetsuppgifter. Men jag förstår faktiskt inte varfördet skulle diskriminera mig från att arbeta aktivt ifrågan när den väl, till följd av justitieministernsförsummelser att inte lägga fram en proposition itid, hamnat på KU:s bord. Jag kände i januariingen större lycka när jag förstod att hela dennafråga skulle bli fråga medhänsyn till detta utskotts redan mycket storaarbetsbelastning.Herr talman! Jag vill ställa ytterligare en fråga tilljustitieministern. Vill hon verkligen förhindra migfrån att ta ställning i frågan och sköta mitt jobb somordförande i ?Anf. 32 Justitieminister ():Herr talman! Jag beklagar, man jag hörde intebörjan på den sista frågan.Anf. 33 () replik:Herr talman! Jag hänvisar till den utstämpling somGun gör, där hon säger att såvitt bekanthar visat någotsärskilt intresse för barnpornografiska frågor. Jagförstår inte varför detta förhållande skullediskriminera mig från att aktivt arbeta med frågan,i synnerhet som arbetet i KU berodde påjustitieministerns försummelser att inte läggafram en proposition.Jag ställde följande fråga till justitieministern. Villverkligen justitieministern förhindra mig från att taställning i denna fråga som jag anser mycketangelägen, och vill justitieministern förhindra migatt sköta mitt jobb som ordförande ikonstitutionsutskottet?Anf. 34 Justitieminister ():Herr talman! När det gäller den sista frågan hoppasjag faktiskt att även har så passmycket kunskaper om mig att han vet att svaret ärett givet nej.Det har i anförande smugit sigin en mängd ord som gör att det blir en viss färgöver hela anförandet. Därmed färgasuppfattningen av mina svar. Jag vet att jag inte harså mycket tid till mitt förfogande. Därför kan jaginte gå in på allt.I anförandet fanns bl.a. insmuget, inte som ettpåstående utan som en beskrivning, mitt försumligabeteende. Jag har inte i något sammanhang försöktfriskriva mig från ett ansvar. Jag tycker inte attnågon annan heller skall friskriva sig från någotansvar. Men att det skulle vara försumligt att följadet arbete som följde på grund av Huddingehärvanhar jag svårt att förstå. Det arbetet resulterade i attJK, som är den som har störst kunskap om dennatyp av mål, konstaterar att har ettregelsystem som fungerar väl. Och att det då skullevara försumligt att inte lägga fram förslag omändring av lagstiftningen har jag litet svårt att inse.Att jag har fört fram påpekandet att inte tidigare visat intresse beror just på attThage G försöker att vända på det hela föratt få mig och en del andra att framstå som dem somöver huvud taget inte har brytt sig i denna fråga.Frågan om vem jag representerar är också en förmig mycket intressant fråga. Jag försöker nämligeni alla situationer att vara hela mig själv. Det innebäratt jag här representerar de värderingar somjag har och som gjort att jag har blivit intagen somen i regeringsgruppen. Det innebär att jag bl.a.representerar den oro och de känslor av avsky motde människor som sysslar med denna smutsigahantering som detta utgör.På frågan om vilka regeringspartier som jagrepresenterar vill jag säga att jag självfalletrepresenterar hela regeringen. Jag är en av demsom verkligen har ansträngt mig för att vi inomregeringen skulle finna en gemensam linje. Jag drevdärför fram den mycket ovanliga åtgärden att se tillatt två förslag överlämnades till Lagrådet.Slutligen vill jag kommentera påståendet att jagtydligen inte medverkar till att samla krafter och attsamarbeta, men att vice statsministern gör det.Thage G vet att jag har försökt. Vi harhaft två möten på mitt arbetsrum på . Vidett tillfälle, när jag själv inte hade någon som helstmöjlighet till ett möte, bad jag min av mig mycketbetrodde statssekreterare att söka kontakt medThage G . Jag har också förstått att det uppskattas merav när vice statsministern ellerett statsråd tar kontakt, än när en så lågt ståendeperson som en statssekreterare tar kontakt.Anf. 35 () replik:Herr talman! Beskedet att justitieministernrepresenterar hela regeringen ibarnpornografifrågan överlämnar jag till IngvarSvensson och attkommentera.Däremot är jag mycket tacksam för attjustitieministern tar upp frågan om kontakten medstatssekreterare . Detta behandladejustitieministern också på ett mycket lumpet sätt ipressmeddelandet.Det är faktiskt så här: Händelsen somjustitieministern tar upp gällde ett EP-meddelandefrån statssekreterare . Det kom den25 april, . hade jag samtalmed vice statsministern ibarnpornografifrågan. Jag berättade för honom ommeddelandet från . Utan att jag badom det förklarade att han villeklara ut frågan om spridningsrekvisitet medJustitiedepartementet. och jaghade utväxlat dokument om spridningsrekvisitet.Som författare till det dokument som BengtWesterberg översände till mig var rättschefen iJustitiedepartementet, . BengtWesterberg har sedermera, -- jag kanange klockslaget om så önskar --bekräftat för mig att han klarat ut frågan både medGun och med återstår för mig att ställa följande fråga tilljustitieministern: Vad är egentligenjustitieministern ute efter?Anf. 36 Justitieminister ():Herr talman! Jag är ute efter att alla de som ärengagerade i att vi skall finna vägen för bästamöjliga skydd skall medverka.Thage G och jag hade två möten underförsta delen av mars månad. Vid båda dessatillfällen uttalade att det fanns endel synpunkter på det underlag som regeringenhade arbetat fram. Det fanns synpunkter på fråganom spridningrekvisitets utformning. Men på minapropåer om att få ta del av dessa kom inget annatän att det just fanns synpunkter.Inför vårt beslut om en lagrådsremiss såg jag till --jag tog telefonkontakt med -- attThage G fick vårt färdigt utarbetadeunderlag just för att kunna göra eventuellajusteringar innan förslagen gick till Lagrådet. Menvi fick inga kommentarer. På grundval av detta badjag min statssekreterare att ta kontakt, för att fåbesked om eventuella kommentarer. Men vi fick,som sagt, inga besked. Detta kallar inte jag församarbete. Och det är den här typen av agerandesom jag inte uppfattar som något annat än ettsmyghållande, för att förhoppningsvis kunna göradet stora klippet och därmed visa att man är dengode och att alla andra -- eller sådana som jag,justitieministern -- tillhör de onda.Anf. 37 () replik:Herr talman! I likhet med undrarjag i vilken egenskap uppträder här ikammaren, när hon nu kritiserarkonstitutionsutskottets majoritetsbeslut i engrundlagsfråga. Jag trodde att det var ReidunnLaurén som representerade regeringen igrundlagsfrågor.Gun säger i svaret till hon representerar hela regeringen. Jag frågardå: Vilken regering är det?Det står nämligen en helt enig riksdagsgruppbakom detta majoritetsbeslut. Jag frågar därförigen: I vilken egenskap uppträder idenna kammare när hon kritiserar KU:smajoritetsbeslut?