prot · GH0965 · 1994-02-23 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:65Onsdagen den 23 februariKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 17 februari.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1993/94:162 till näringsutskottetRedogörelse1993/94:RJ1 till utbildningsutskottet3 § Utrikespolitisk debattAllmänna frågorAnf. 1 Utrikesminister ():Fru talman! Det kalla krigetsspeciella världsordning försvinner nu långsamt in ihistorien. En ny håller mödosamt på att utformas.I bilden av föränderlighet -- på sina håll avupplösning -- finns både ljusa och mörka stråk.Hela har befriats från bördan avalliansernas kapprustning och från hotet avsovjetisk aggression.I pågår en politisk och ekonomiskintegration som har stor dragningskraft påomvärlden.I har folken för förstagången fått möjlighet att fritt formasin egen framtid.Nordens säkerhetspolitiska läge har utan tvekanförbättrats genom den dramatiska utveckling somägt rum . strandstaterhar nu alla demokratiskt valda regeringar. IRyssland har återfått en granne med vilkenvi kan och vill utveckla normala förbindelser.Samtidigt är de nyvunna strukturerna sköra. Omsituationen i vårt närområde försämras kan denordiska länderna komma i ett mycket utsatt läge.Ett antal uppvisar anmärkningsvärdaekonomiska framgångar. En integrationsprocesshåller på att förstärkas i , somredan är världens främsta tillväxtregion. Länderoch regioner tar mer än tidigare ansvar för säkerhetoch ekonomiskt framåtskridande i det egnaområdet.På många håll i världen förvärras likvälfattigdomen, vilket ställer stora krav på vårsolidaritet. Vi ser nya konfliktmönster, meroförsonliga och -- vill det synas -- mindre åtkomligaför förnuft och internationellt framförhandladelösningar.Det är i denna internationella situation den svenskautrikespolitiken har att verka. Målet står fast:Vi vill bevara frihet och oberoende. Vi villvidmakthålla fred och stabilitet i vår del av världenoch bidra till fredliga lösningar i andra regioner. Vivill skapa förutsättningar för ekonomiska framsteghär hemma och i vår omvärld.Vi vill stärka det internationella samarbetet globaltoch regionalt och spela den roll som vårt ansvar ochtraditionen bjuder och som en ny tid kräver. Våraktiva medverkan i FN och vårt deltagande ieuropeiska organisationer som ochESK är uttryck härför.Det är regeringens övertygelse att den europeiskaunionen kommer att förbli kärnan i det europeiskasamarbetet. Med utgångspunkt i riksdagensuppdrag ser regeringen det som sin uppgift att föraSverige fram till ett medlemskap i den europeiskaunionen. Ett intensivt och omfattande arbete harunder det gångna året lagts ned på detta. Väsentligasvenska synpunkter har fått gehör iförhandlingarna. Regeringen hyser gott hopp omatt förhandlingarna skall vara slutförda inom kort.En folkomröstning skall avgöra frågan.Medlemskap i unionen innebär ettvägval. Väljer vi medlemskapet ökar Sverigesmöjligheter att bidra aktivt till Europasinternationalisering.Som medlem i EU kommer att kunnamedverka i det nära samarbete mellan Öst- ochVästeuropa som vi alla så länge har eftersträvatmen som först nu blivit möjligt.Som medlem av EU kommer och övriganordiska länder att kunna ge en nordeuropeiskdimension till EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik.Ett svenskt inträde i EU kommer att föra oss in i enorganisation som är nära förbunden med världensövriga länder. internationella arenakommer inte att bli mindre, utan större.Regeringen räknar med att redan i vår ta del i detutrikespolitiska samarbete mellan EU-ländernasom bl.a. riktar sig till , ochLatinamerika.Låt mig ta den träffade GATT-uppgörelsensom tecken på hur europeisk integration går hand ihand med öppenhet och globalt samarbete. För ettlitet utrikeshandelsberoende land som kanbetydelsen av denna världsvida överenskommelseinte nog understrykas. De fattiga ländernas behovliksom sambandet mellan handel och miljökommer att uppmärksammas särskilt i det fortsattamultilaterala förhandlingsarbetet.Europarådet har som huvuduppgift att främjademokrati och mänskliga rättigheter i ochhar därför en särskilt viktig roll att spela i denförändringstid vi nu lever i. Inte minst iomdaningsprocessen i , närdet gäller att bidra till uppbyggandet avrättssamhällen och parlamentarisk demokrati itidigare diktaturer och nya medlemsländer, kanEuroparådet göra betydande insatser.Fru talman! Regeringarna i söker nyasamarbetsformer. Det vi vill uppnå är en ordningsom har frihet och demokrati som grund. De mångaförsöken under det att skapaavspänning och samarbete över blockgränsernautgick alla från föreställningar om en samlevnadmellan ofrihetens och frihetens system.Den tiden har vi nu lämnat bakom oss.Ännu går det inte exakt att ange hur en nysäkerhetsordning bäst etableras, men det voreansvarslöst av oss att inte aktivt ochförutsättningslöst ge vårt bidrag till den när denbörjat ta form. Målet måste vara att skallsitta med vid det rådsbord där framtidutformas.Därför har ett klart intresse av att delta iNATO-initiativet Partnership for Peace. Värdet avinitiativet består inte minst i det åsyftade bredaeuropeiska deltagandet. Det utgör en bekräftelsepå ett fortsatt amerikanskt engagemang förEuropas säkerhet, som PFP inbjuderockså att delta i samarbetet. Regeringenöverväger nu hur ett svenskt deltagande kanutformas och vilka bidrag kan lämna tilldenna samverkan, som ytterst har ettförtroendeskapande syfte. Ett viktigt inslag isamarbetet kommer att bli utbildning och övningför fredsbevarande operationer. Regeringen räknarmed att senare i vår ha utarbetat ett första förslagtill samarbetsarrangemang med NATO. Liksom påandra säkerhetspolitiska områden kommer ett brettparlamentariskt samförstånd att eftersträvas.Partnership for Peace innebär ingenförsvarsgemenskap mellan deltagarna. Sverigesalliansfrihet består alltjämt. Ingen annan haransvar för vårt försvar.Fru talman! Att främja stabiliteten i Central- ochÖsteuropa liksom i nya grannstater ärESK:s huvuduppgift. Genom nära samverkanmellan det svenska ordförandeskapet,minoritetskommissarien och ESK:s lokala närvarotogs viktiga steg framåt i detkonfliktförebyggande och konfliktbegränsandearbetet. ESK kunde bidra till nationsbyggandet iBaltikum, till samlevnaden mellan olikafolkgrupper i och tillbegränsningen av antalet konflikthärdar på Balkan.I detta arbete kunde vi utnyttja många av ESK:sfördelar: det allomfattande medlemskapet, degemensamma värderingarna, dekrishanteringsmekanismer som börjat byggas uppde liksom en tradition av flexibilitetoch praktiskt handlag i hanteringen av nyaproblem.Samtidigt blev vi påminda om ESK:sbegränsningar. Om parterna i en konflikt inte självavill lösa dem på politisk väg kan ESK inte göra detåt dem. ESK kan sätta parterna under tryck, meninte med militära tvångsmedel driva fram enlösning.Att ESK inte har den inre täthet som behövs för atthantera alla konflikter mellan eller inom dessmedlemsstater leder till två slutsatser. Den första äratt ESK-samarbetet måste fördjupas. Den andra äratt ESK:s normsystem och konfliktförebyggandemekanismer måste kompletteras med en annan,mer djupgående, integration. Övrigasamarbetssträvanden i är därför särskiltviktiga.Under året har etablerat ett fastaresamarbete mellan FN och ESK. Genom bättresamverkan vinner båda organisationerna i styrka.Fru talman! Kriget i Bosnien är en mänsklig ochpolitisk tragedi. Striderna har lett till att en av FN:smedlemsstater sönderfaller och förstörs. Kriget harkarakteriserats av grymheter som etnisk rensning,urskillningslös artilleribeskjutning, övergrepp motkvinnor och tortyr.Sverige gav sitt stöd till FN:s generalsekreteraresbegäran till NATO om beredskap att användaflygstridskrafter för att genomdriva de beslut somsäkerhetsrådet fattat. Det är tillfredsställande attden bestämda hållningen från FN:s och NATO:ssida tillsammans med insatser nu givitpositiva resultat. Hotet om flyginsatser måsteemellertid kvarstå till dess vapenvilans alla villkoruppfylls. Belägringen av bör omgåendehävas och striderna stoppas även på andra håll iBosnien.Det tillfälle som uppstått måste utnyttjas förförhandlingar. De stridande parterna måste förmåsatt inse att det meningslösa dödandet måste få ettslut.Sanktionerna mot och måsteupprätthållas till dess vi ser att en allomfattandepolitisk lösning av konflikterna i hela det f.d.Jugoslavien är inom räckhåll.Sverige deltar i alla de fredsbevarande operationersom FN genomför i olika delar av det f.d.Jugoslavien. Sammantaget är mer än 1 200 svenskasoldater under FN-tjänst i området. Den nordiskabataljonen i Bosnien har fått välförtjänt beröm försina insatser. Ett kompani befinner sig sedan en tidi Sarajevo.Sverige är ledande när det gäller stöd försanktionerna mot . Vi bidrar med över 700miljoner kronor i katastrofhjälp och är därmed denper invånare största bidragsgivaren till dehumanitära insatserna i f.d. . Nära100 000 flyktingar har sökt sig till Sverige.Våra insatser syftar till att minska lidandet ochmedverka till att hindra en spridning av konflikten.Vi vill stödja de krafter som arbetar för fred,tolerans och ett mångkulturellt samhälle. Vi är redoatt tillsammans med andra länder ochorganisationer bidra till återuppbyggnad avkrigshärjade områden när ett hållbart fredsavtalingåtts.Fru talman! Utvecklingen i är av störstabetydelse för i dess helhet och förmöjligheterna att på olika områden stärka detinternationella samarbetet.Den samhällsomvandling som inletts i och medSovjetdiktaturens och planekonominssammanbrott är lika omfattande sommångfasetterad och svår.På en rad områden är det lätt att se de avgörandeframsteg som gjorts : fria ochdemokratiska val, en ny författning med klarmaktdelning, en omfattande privatisering ochfrigörelse av stora delar av ekonomin.Men är svårigheterna betydande. Gamlastrukturer som bromsar och försvårar finns påmånga områden kvar. Den ekonomiskautvecklingen domineras fortfarande av detförgångnas bittra bördor. Hotet om hyperinflationframstår som allt allvarligare.Sverige har all anledning att på alla de sätt vi kange den demokratiska och marknadsekonomiskaomvandlingen av vårt stöd. Bakslag idenna process kommer självfallet att ske. Men likasjälvklart är att det inte finns någon annanlångsiktig väg än denna till ett starkt och frittRyssland.Det potentiella hot mot omvärlden som detsovjetiska systemet alltid utgjorde har försvunnit.Det innebär dock inte att varje säkerhetspolitiskspänning mellan och dess omvärldundanröjts.Vi kan nu skönja tendenser till återgång till mertraditionella spänningsmönster. De måste hanterasinom ramen för det samarbete kring freds- ochsäkerhetsfrågor som etablerats i Europa.Diskussionen i om dess relationer till vadman där kommit att kalla ''det nära utlandet'' harofta givit anledning till oro. Det går inte att bortsefrån de tendenser till intressezonstänkande ochåsidosättande av principen om varje stats likarättigheter som funnits i denna debatt. Vi har vidnågra tillfällen också sett anledning att merofficiellt reagera på uttalanden och åtgärder somingett oro.Av särskild betydelse i detta perspektiv ärrelationerna mellan och de tre baltiskastaterna. Dessa länder är i en speciell situationjämfört med varje annan del av det fornaSovjetunionen.I motsats till varje annan f.d. sovjetrepublik var desjälvständiga stater som ockuperades av Stalinssovjetarméer. Också likaså i motsats till varje annanf.d. sovjetrepublik återvann de sin självständighetföre upplösningen av Sovjetunionen.Sverige har på olika sätt engagerat sig för att stärkade baltiska staternas självständighet, ge dem en fastplats i det europeiska samarbetet och främjarelationerna mellan dem och Ryssland.Av central betydelse är bortdragandet avresterande ryska trupper från deras territorier. Desista främmande trupperna lämnade Lituaen iaugusti . Vi utgår från att de sistafrämmande trupperna kommer att lämna Estlandoch före utgången av augusti detta år.Från ryskt håll riktas ibland hård kritik mot främstEstland och för påstådda brott motmänskliga rättigheter när det gäller de ryskspråkigainvandrargrupperna. Även uttryck som ''etniskrensning'' har använts.Det finns skäl att ånyo slå fast, att sådanaanklagelser saknar grund. Såväl våra egnaerfarenheter som en lång rad internationellaundersökningar visar att de mänskliga rättigheternaför var och en är väl skyddade i dessa länder.Anklagelser om motsatsen tjänar inget konstruktivtsyfte, utan riskerar i stället att ses som inslag i enmaktpolitik.Men som detta sägs finns det anledningatt framhålla, att de baltiska länderna gör mycketklokt i att driva en politik i dessa frågor somkännetecknas av större generositet mot deryskspråkiga än vad de internationella reglerna ioch för sig kräver. Den interna harmonin mellan deolika invånargrupperna är i ett längre perspektivinte utan betydelse också för den externasäkerheten.Det finns ett nära samband mellan vårtengagemang för demokrati och vårainsatser för de baltiska staternas självständighet.Ytterst handlar det om förutsättningarna för fredoch frihet också i vår del av . Vi kan aldrigstå likgiltiga inför utvecklingar som innebär hot motvare sig demokrati eller de baltiskastaternas självständighet.Fru talman! är det främstauttrycket för globalt samarbete och solidaritetmellan länder. Därför bör FN:s struktureråterspegla dagens medlemskrets och dessförväntningar på sin organisation. måsteFN kunna arbeta med kraft och effektivitet. Dessakrav bör utgöra en ledstjärna i den nödvändigareformeringen av FN-systemet och inte minst avsäkerhetsrådet.Förväntningarna på FN:s förmåga att ta ett ansvarför internationell fred och säkerhet har ökat. Olikaslutsatser kan dras av de många fredsoperationerFN genomfört och genomför. En är att storuppmärksamhet bör ägnas det nära samband somfinns mellan politiska, militära och humanitära måloch medel i varje enskild operation. FN behöverges större befogenheter och resurser att ta på sig ettsamordnande ansvar i dessa avseenden. Denordiska länderna har lagt fram förslag som syftartill att stärka FN:s operationella ledning av denfredsbevarande verksamheten.FN måste få stöd från sina medlemsländer omorganisationen skall kunna motsvara de högaförväntningar som medlemmarna ställer. Men detär lika viktigt att organisationen å sin sida visar attden förvaltar sina resurser väl och arbetar med högeffektivitet. Det är ett av motiven för de reformerav FN:s ekonomiska och sociala verksamhet som denordiska länderna föreslagit.Slöseri med naturresurser och miljöförstöringhindrar långsiktigt ekonomiskt och socialtframåtskridande. I stora delar av världen ärgrundläggande levnadsbetingelser i fara. för hållbar utveckling är ett politisktviktigt organ för att upprätthålla ochvidareutveckla den internationella samsyn ommiljö och utveckling som grundlades i UNCED-processen.Fru talman! I FN enas vi om normer för mänskligarättigheter. Det finns ett utvecklat regelsystem varstillämpning nu förhoppningsvis ytterligare skallförstärkas genom inrättande av en högkommissarieför mänskliga rättigheter. Ett viktigt och nyttuttryck för internationell beslutsamhet på dettaområde är den krigsförbrytardomstol för f.d.Jugoslavien som är i färd med att inleda sittarbete.Det internationella samfundet har rätt ochskyldighet att påtala kränkningar av mänskligarättigheter i enskilda länder. Men ansvaret för attdessa rättigheter respekteras och att övergrepp intetolereras utan beivras ligger hos de enskildaregeringarna. Det kan inte övervältras påinternationella organisationer. Den regering sominte tar detta ansvar på det största allvar förlorar endel av sin legitimitet.Grundläggande mänskliga rättigheter kan interelativiseras. De är absoluta och universella.Denna uppfattning har inget med ringaktning förandra traditioner och kulturer att göra. Den är ettuttryck för vår syn på den enskilda människansvärde och roll i samhället.Fru talman! Flera långvariga konflikter gårförhoppningsvis mot en varaktig lösning. Jagtänker bl.a. på , , Cambodjaoch . I alla dessa fall går det att se ettsamband, om än ibland otydligt, mellan det kallakriget och konfliktens krafter.I har en revolution ägt rum, men det rörsig om en framförhandlad revolution. Ett djuptorättfärdigt samhällssystem monteras ned. Det ärytterst glädjande att försoning nu ser ut att kunnaåstadkommas på fredlig väg, trots våldet och trotsde stora återstående motsättningarna.Om den demokratiska processen i grannlandetMoçambique nu förs vidare, vilket vi haranledning att tro, och om det blir fred i ,kommer att helt ändra karaktär, frånen arena för motsättningar och krig till ensamarbetets och framåtskridandets region. Afrikahar ett starkt behov av att kunna visa en sådanutveckling.I har den akuta svälten avvärjts. Demilitära insatserna, som kom till för att skydda denhumanitära hjälpen, har delvis skymt den politiskaförsoningsprocess som pågår.Liksom i har ett historiskt genombrottskett i och med och PLO:s ömsesidigaerkännande och principavtalet om palestinsktsjälvstyre. Regeringen välkomnar att detpalestinska självstyret nu förefaller vara på god vägatt genomföras.Sverige stöder aktivt fredsprocessen iMellanöstern. Det sker genom kontinuerlig dialogmed parterna, genom omfattande och ökat biståndtill palestinierna och genom deltagande i samtligamultilaterala samtalsrundor. Från svensk sidakommer vi att medverka i övervakningen av depalestinska val som skall hållas enligtOsloöverenskommelsen.I flera av de ser vi att en politiskprocess i riktning mot ökad demokrati följer ispåren av de anmärkningsvärda ekonomiskaframstegen. Tyvärr fortsätter dock kränkningarnaav mänskliga rättigheter i bl.a. och Vietnam.Förtryck och diktatur kan inte i längden förenasmed ekonomisk tillväxt och integration ivärldsekonomin.Utvecklingen i har under de senasteåren gått mot ökad demokratisering och ekonomiskliberalisering, och i arbetar nustarka krafter för fred och försoning. Sverigestödjer denna process aktivt.Fru talman! Kärnvapenkapprustningen harupphört i sin gamla form, men i dess fotspår harföljt en ökande risk för en spridning avkärnvapeninnehavet till fler länder. Flera asiatiskaländer tycks ha ambitioner att skaffakärnvapenkapacitet. Det är en huvuduppgift fördet fortsatta nedrustningsarbetet att försöka hejdadenna utveckling. ovilja attefterleva internationellt bindande avtal är mycketoroande.Ukrainas regering har lovat oskadliggörakärnvapnen. Parlamentet har beslutat att utanreservationer ratificera START I-avtalet.Omvärlden förväntar sig att inleder ochfullbordar denna kärnvapennedrustning.Nästa år skall icke-spridningsfördragets femtegranskningskonferens hållas. Det blir denviktigaste , eftersom beslut om fördragetsframtid skall fattas. Det är av största vikt attgranskningskonferensen kan enas om att förlängafördraget på obestämd tid.I skedde ett genombrott iprovstoppsfrågan. Samtliga kärnvapenstater är förförsta gången någonsin beredda att förhandla omett totalt förbud mot alla kärnvapenprov. Sverigelade fram ett förnyat och utbyggt förslagtill ett fullständigt provstoppsavtalNedrustningskonferensen har inlett sitt arbete föråret, och vi hoppas att förhandlingarna skall kunnaslutföras utan dröjsmål.Fru talman! För oss européer framträder den nyasituationen tydligast i . Men de på längresikt kanske mest betydelsefulla förändringarna ägerrum på annat håll. Det pågår en process somuttrycker att staters säkerhet allt mer kommer attbero på den gemenskap som växer fram ur olikaformer av kulturell, politisk, social och ekonomisksamverkan. Därför bör vi välkomna regionalasamarbetsarrangemang av olika slag.Världssamfundet står starkare om världensregioner tar sin del av ansvaret för gemensammaangelägenheter.Den stora skillanden mellan rika och fattiga länderär en av samtidens fundamentala frågor.Fattigdomsbekämpning förblir det svenskautvecklingssamarbetets överordnade mål. Vårtbiståndssamarbete utgör ett nödvändigt stöd för demånga utvecklingsländer som genomför politiskaoch ekonomiska reformer i riktning mot demokratioch marknadsekonomi. Vår solidaritet visas genomden föreslagna höjningen av biståndsanslaget.Fru talman! Av min redogörelse inför kammarenframgår att vi lever i som både erbjuder storaförhoppningar och inger åtskillig oro. Kanskekommer vi att blicka tillbaka påförsta som de år vi hade enhistorisk möjlighet att lägga grunden för ett nyttoch bättre internationellt samarbete. Jag hoppas attvi då också kommer att kunna konstatera att vi togväl vara på de möjligheter som fanns.Anf. 2 ():Fru talman! Låt mig börja med att välkomnautrikesministern tillbaka från ochgratulera till berömmet hon fick för den mångårigasvenska sydafrikapolitiken. Det var svart på vitt attden svenska politiken har varit framgångsrik ochuppskattad. Vi som tålmodigt biståttANC och stått emot försök att hävasanktionerna och stoppa stödet tillbefrielserörelsen bjuder utrikesministern ochhennes parti på det berömmet.Vem vet, samma aha-upplevelse drabbar kanskestatsministern när han besöker i april.Vietnam är ju det land som han lovade klippa avallt bistånd till.Fru talman! landsteg de allieradesstyrkor i det Hitlerockuperade . Slagetom kostade hundratusentals människorlivet, men blev en vändpunkt i andravärldskriget. Den avgörande slutoffensiveninleddes, befriades och demokratin segradeöver nazismen. Vi bör detta år sända entacksamhetens tanke till alla dem som vågade livoch hälsa för vår frihet och gemensamma säkerhet.För fem år sedan inträdde en annan vändpunkt iEuropas historia. Järnridån rostade till slut sönderinifrån under trycket av dissidenternas motstånd,folkens frihetslängtan och den katastrofalaekonomiska utvecklingen. Demokratin segradeöver kommunismen.Men demokratins seger över diktaturerna blev inteden skördefest för fred och framsteg som vihoppades på. 2 efter uppvisarEuropa ett janusansikte mot omvärlden och sigsjälvt. Det ena ansiktet är fredligt ochintegrerande. Det andra är krigiskt ochfrånstötande.Våra drömmar om välstånd och förbrödring i detpostkommunistiska grumlas. Vem kaninskränka sin medkänsla och handling till ettgodtyckligt närområde då människor torteras ihjäl,kvinnor våldtas systematiskt och barn slits i styckenav granater i ? Det måstevara vårt hjärtas närområde och vår handlingshuvuduppgift. Vem kan med självkänslan i behållskryta med sin europeiska identitet utan att sättaorden i halsen? erkände Bosnien som stat , men vi godtar dess upplösning i dag.Den europeiska identiteten är mångtydig ochsvårbestämd. Den är både ond och god. Det räckerinte med att frejdigt utropa: ''Jag är europé!'' Manmåste välja position och säga vilken typ av Europaman vill leva i och kämpa för -- inkrökthetens ellervidsynthetens, egoismens eller solidaritetens,barbariets eller humanismens.Vår främsta uppgift i blir att finna enhumanismens och solidaritetens väg mellanMaastricht och . Det gäller kriget iBosnien. Folkmord i frukost-TV är en outhärdligupplevelse. Det gäller värderingarna enligt vilka vi,medborgare mellan stat och marknad, skall formavår framtid. I denna massarbetslöshetens tid tål detatt upprepas: Fria människor är lika viktiga som friakapitalrörelser.Det finns inga färdiga lösningar eller självklararecept inför den lava av obehagliga överraskningarsom strömmar ur postkommunismens krater. Få villha en återgång till det gamla -- det är dött. Men detnya har inte fötts ännu.Krisen är inte begränsad till öst. Även i de västligavälfärdssamhällena finns klyftor och kontrastermellan dem som har arbete och dem som står utan.Detta borde stämma till eftertanke i politikensvärld och mana till samförstånd och bredalösningar.Fru talman! Hur står vi då rustade i för attmöta dessa utmaningar? Det är vårparlamentariska uppgift att som företrädare föroppositionen utifrån detta perspektiv granskaregeringens fögderi under den gångnamandatperioden samt att komma med egna förslag.Det är med beklagande som vi konstaterar attSveriges internationella agerande i dennaturbulenta och initiativkrävande tid har förändratsunder moderat ledning.Hur ofta hör vi inte ute i världen att man inte längrekänner igen ? Av en aktiv utrikespolitik hardet blivit en reaktiv utrikespolitik.