prot · GI097 · 1994-10-11 00:00:00 — Det kanske är svårt att göra detdär uppifrån den maktelitistiska nivån. Mennejrörelsen är faktiskt en bred demokratiskfolkrörelse. Precis som alla andra folkrörelserintresserar den sig för folks vardagsliv, sådant somCarl Bildt avfärdar som detaljer. Inte ett ord sägs tillalla dem som är oroliga för att vi inte skall kunnabehålla salmonellafriheten. Inte ett ord sägs till alladem som är oroliga för kadavermjöl i maten. Inte ettord sägs till alla dem som är oroliga för hur det skallgå med drogmissbruket hos ungdomar och som tarvarningarna från Tullfacket på allvar. inte ett ord om det som vanliga människorställer frågor om och som de är bekymrade för.Min fråga om rent spel: Är beredd attställa upp på att folket skall få tillgång till deoriginalhandlingar som de skall fatta beslut om? Hurär det med utträdesrätten? Detta kanske verkarteoretiskt från utgångspunkt, eftersom detförefaller som om han vill gå med i EU på vilkavillkor som helst.Det måste ju ligga någonting bakom det faktum atten av de vanligaste frågorna som ställs ute påskolorna är: Om det visar sig att det var fel, hur gör vidå? Vad kan vi då göra? Har de sett till att det finnsen garanterad rätt, så att man vet precis hur det skallgå till?Vad har för svar? Är det fortfarande detdär trasslandet, eller finns det någon ny variant vidsidan av Wienkonventioner och Grönlandsfall som nuinte funkar längre. Ta folkets frågor på allvar, CarlBildt!Anf. 10 TALMANNEN:Jag vill påminna kammarens ledamöter ommöjligheten att för tids vinnande framföra replikernafrån bänken. Vi har en mycket lång talarlista.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag skall göra mitt inlägg från bänken.Det medför den nackdelen att jag inte seranförandeklockan, men jag skall för ordningens skulländå göra så.Per är en gammal demagog av klass. Hanvet mycket väl att jag inte talade om dem som ärskeptiker eller motståndare i , men hanförsökte vrida det därhän. Vad jag sade, och detsvarade han inte på, var att jag har träffat de gröna iEuropaparlamentet, där miljöpartier ärrepresenterade. Hans egna vänner där är inte för attderas respektive länder skall lämna det europeiskasamarbetet.Det är alldeles rätt, som han säger, att de harsynpunkter på hur detta samarbete skall gestalta sig.Det är ganska naturligt att de har sådana - det voreskräp av dem som gröna partier att inte ha det - menjag har inte träffat en enda miljöpartist eller grönföreträdare i andra europeiska länder som inte sägeratt vi måste ha mera av samverkan. Inom den ramsom Europeiska unionen ger får vi denna möjlighet.Ni står alltså isolerade, och det finns inga storapolitiska krafter i med erfarenhet avsamarbete som vill stiga ut ur detta samarbete och alladess möjligheter.Så över till de olika konkreta problemen. PerGahrton sade att jag inte sade någonting omdrogmissbruket. Då lyssnade han dåligt. Han var välupptagen av det som han hade bestämt att han skullesäga. Jag tycker att det är en av de allra viktigastefrågorna, och det är uppenbart att vi aldrig klarar densjälva. Det är bara genom mer av samverkan som visom nationer kan möta den internationelltorganiserade brottsligheten. När brottslighetenorganiserar sig internationellt, måste också brottsbekämpningen organiseras internationellt, och detsker nu inom Europeiska unionen.Så några ord om Per andra frågor. Vadgäller originalhandlingarna utgår jag självfallet, PerGahrton, från att varje bibliotek med självaktning ivårt land har denna proposition, och jag utgår från attalla som är intresserade av fakta får möjlighet och tarsig tid att läsa igenom den. Jag anbefallerpropositionen på det varmaste.Så till den ständiga frågan om utträdet. Det är rätt,som Per säger, att det inte finns någonutträdesbestämmelse. Någon sådan finns inte heller iFörenta nationerna eller i det nordiska samarbetet. Vigår ju in på detta samarbete i förhoppning om att detlyckas.Vidare vet både Per och jag, kunniga ihistoria som vi är, att utvecklingen kan gå därhän attsamarbetet bryter samman. Det inträffade medNationernas förbund i , och detkan inträffa med FN, med det europeiska samarbetetoch t.o.m. med det nordiska samarbetet. Ingen kanveta exakt hur ett sådant sammanbrott kan ske, menjag tycker att det skall vara en gemensam politiskuppgift att se till att samarbetet vidareutvecklas iframtiden.Till slut vill jag be Per att i den repliksom han har kvar nämna bara ett enda ord om sittalternativ. Varför är , som också han såtydligt har fördömt, nu plötsligt så bra?Anf. 12 PER () replik:Fru talman! Om hade tagit de oroligafrågorna om ångermöjligheterna på allvar, kunde niåtminstone ha försökt att förhandla er fram till enutträdesparagraf. I de allra flesta internationella avtalfinns det klara utträdesparagrafer, men en sådan finnsinte i Europeiska unionen. Såvitt jag har kunnat finnasägs det inte i propositionen men dock idepartementspromemorian om avtalet att ett EU-medlemskap är tänkt att vara för all framtid.Ni tar på er ansvaret för att med en sådan oerhördsjälvsäkerhet i framtidsbedömningen, i en visstidsanda och i en viss politisk konjunktur, varaberedda att binda landet på ett sådant sätt att ni intekan tala om för ungdomarna exakt hur de skall bärasig åt, om de kommer fram till en annan uppfattning.Det är en brist som ni inte kan smita undan från.Förklara varför ni inte väckt den frågan undermedlemsförhandlingarna! Tog ni över huvud tagetupp den? Ni borde ändå ha försökt. Det är i varje fallen av de viktigaste frågor som folk ställer.När det gäller drogmissbruket talade omsamverkan, men säger i sittremissvar att det samarbete som kan bedrivas redanfinns. Vad är det för samarbete som kan bedrivasdärutöver vid ett EU-medlemskap? Vad är det somskall kompensera det som alla sakkunniga är överensom är en nackdel, nämligen det totala bortfallet avgränskontroller?Det som jag nu talar om är ju inte något som jagsjälv har kommit fram till, utan det är en levandeståndpunkt bland alla de organisationer som arbetarmed drogmissbruk. De tror inte på ert luddiga tal omökad samverkan. Ett samarbete skall bedrivas i allafall, men ni har inte redovisat vad ni skall kompenseraförsvagningen med.Vidare sade att han inte hade träffatnågra gröna företrädare som vill träda ut ur EU. Ja,det går ju inte att träda ut, så det kravet är inteaktuellt. Men vi har mellan 30 gröna partier ettgemensamt program som säger att Västeuropeiskaunionen skall upplösas för att motverka det militärasupermaktsprojekt som byggs upp inom EU och överhuvud taget för att vi är kritiska till de stormaktsidealsom där finns.Det finns bland de gröna partierna inte hellernågot som kräver att vi skall gå in. Majoriteten avdem röstade mot inträde, eftersom de görsamma bedömning som vi, nämligen att vi kan görabättre nytta utanför. Det handlar om den strategiskabedömningen i den samlade gröna rörelsen i det reelltexisterande läget när det gäller att göra det bästa förEuropas och världens framtid. Enligt den är det bästatt stannar utanför.Anf. 13 () replik:Fru talman! Först angående utträdesklausuler:Sådana finns inte i avtalet om ochinte heller i det nordiska samarbetet. Det ligger isakens natur att samarbete är till för att utvecklas,förändras och förbättras. Det gäller såväl i det globalaoch det europeiska som i det nordiska samarbetet. Jaghar aldrig heller hört förorda en klausulför utträde ur det nordiska samarbetet.Så till de gröna och vad Per kolleger idet europeiska samarbetet faktiskt tycker. Han hållernu med om att de inte talar om att gå ut ur Europeiskaunionen, men det grundar de inte på att man inte kangöra det. De grundar det faktiskt på att de vill varamed och från sina politiska utgångspunkter bygga uppett bättre europeiskt samarbete. Jag har inte träffatdem fullt lika mycket som Per , men vi vetbägge att sanningen är den att grönaföreträder en samarbetslinje, inte den isolationslinjesom i liksom i står för. De har visserligensina synpunkter på Västeuropeiska unionen, påpolitiskt samarbete och vad det nu är. Det ligger i denpolitiska debattens natur att sådant förekommer.Så till de konkreta frågorna om knarkbekämpning.Jag har inte exakt studerat det nämnda dokumentet,men jag har träffat både tullens och polisens ledningoch andra som har sysslat med knarkbekämpning, ochen parlamentarisk grupp har undersökt detta, ochjag vet att vi får bättre möjligheter tillknarkbekämpning om vi är med i detta samarbete. Detblir bättre möjligheter att bekämpa knarket om vi ärmed i Europeiska unionen och det samarbete som denbygger upp.Till slut, fru talman, bara det obligatoriskapåpekandet att Per nu har lyckats avverkamycken taletid i denna kammare utan att säga ett endaord om varför det som han och hanspartivänner var så starka motståndare till, eftersom detskulle strida mot demokrati ochsjälvbestämmanderätt, nu av dem inför omröstningenden anbefalls som en bas för våraEuroparelationer för överskådlig tid framöver. Det ären helomvändning av sådan politisk karaktär att jagförstår att de håller ganska tyst om den.Anf. 14 ():Fru talman! Världen växer samman genom alltbättre kommunikationer, både fysiskakommunikationer och informationskommunikationer.Det gör att ekonomierna i olika delar av världen ocksåväxer samman.Men tyvärr upplever vi fortfarande mycket avkonflikter och krig i världen. Det fredsprojekt somstartade med EEC har faktiskt fungerat i den härdelen av världen. Där det tidigare var vanligt medstora och blodiga konflikter har vi upplevt en långperiod av fred, som vi är glada över. Tyvärr sträckerden sig inte långt bort. Även på vår kontinent är detganska bedrövligt i andra stycken.Jag tror att det är mycket viktigt att vi fullföljerden grundläggande tanken, att vi bygger på dettafredsprojekt, att vi i de nordiska länderna drar vårtstrå till stacken och att vi sedan går vidare mot ettalleuropeiskt samarbete, där vi knyter länderna iCentraleuropa och till det europeiskasamarbetet.Man blir förvånad över att höra Per , somjag tror är en sann internationalist, säga att han intetror att man kan påverka EU, men väl tror att manfrån svensk sida kan påverka hela världen. Jag tror attvi kan bådadera. Men vi har anledning att börja ochanstränga oss allra mest med de länder som liggernärmast oss.Gudrun sade attdemokratin ständigt måste återerövras. Det håller jaggärna med om. När kommunikationerna förbättras ärdet ingenting som flyttar så lätt som pengar och beslutav den s.k. marknaden. Det har vi upplevt. Detupplever vi i dag.Det innebär att den politiska makten i stora delarär inskränkt, men inte på den nationella nivån. Denekonomiska makten har blivit alltmer internationell,och för att göra någonting åt det måste vi på detinternationella planet också skapa en förutsättning förett politiskt agerande för att kunna klara avmarknaden. EU är en möjlighet att gå vidare ochhantera en del av de här frågorna. Jag tror att det ärnödvändigt att utnyttja den möjligheten.Miljöfrågorna känner inte några gränser. Föroreningarna överskrider gränserna både i havetoch i luften. Det är viktigt att vi är med och påverkarbesluten i vårt närområde. Förhandlingarna med EU imiljöfrågorna gick bra för del. Men de visarframför allt att det lönar sig att agera. Det lönar sig atttrycka på. Då är man beredd att diskutera. Jag tror attdet är viktigt att , med vår progressivahållning, kommer med för att påverka den europeiskamiljöpolitiken i framtiden.Jag är medveten om att en stor organisation somden europeiska unionen har centraliseringskrafter. Deär inbyggda i alla stora system. Men de härcentraliseringskrafterna måste motverkas. Det är förmig en positiv upplevelse att ha varit med underförhandlingarna och kunnat notera att EU har enattityd till regionalpolitik som är positiv, som faktisktär mer positiv ibland än den vi har mött i den härkammaren när vi har diskuterat de här frågorna påsvensk nivå. I det europeiska samarbetet visar viockså att vi kan ta hand om ytterområdena. Jag tror attdet är viktigt att göra det.Frågan om regionalpolitik gränsar naturligtvis tillhur man hanterar landsbygd och de areella näringarna.Den gemensamma jordbrukspolitiken i EU har redanvarit uppe i debatten och med all rätt kritiserats. Jaghar redan på ministermöte i tillåtit mig attsäga att det inte just är någon dröm för en avreglerareatt acceptera den europeiska jordbrukspolitiken. Jagfick medhåll bl.a. från : Det är då intenågon dröm, det är en mardröm. Jag delar denbedömningen. Jag tror att den erfarenhet som vi harfrån svensk sida kommer väl till pass i samarbetet ochatt den kommer att kunna göra sig gällande.Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg att detändå finns drag i EU:s politik som är positiva. Den ärfaktiskt mer positiv till småjordbruk än den svenskajordbrukspolitiken. Den är mer positiv tillmissgynnade områden.Vi lyckades hantera salmonellafrågan. Låt vara attnågon länsstyrelse fortfarande kan vara orolig. Menresultatet av förhandlingarna innebär att vi får enbättre kontroll av salmonella i livsmedel vid ett EU-medlemskap, med det system som vi redanintroducerar, än med det system som finns förnärvarande.Djuren som kan bli smittade har också tagits upp idebatten. Det är klart att ökade transporter alltid kanleda till detta. Men vi var överens om att med denkunskap vi har från svensk sida, arrangemang medtilläggsgarantier, övergångslösningar och vetenskapligpåverkan, kan vi klara de här problemen under denärmaste åren.Jag är särskilt glad över att det finns en respektför områden långt borta, för landsbygden, och för deförnybara resurserna i EU:s politik. De förnybararesurserna är en förutsättning för att vi skall kunnautveckla det kretslopp som allt fler partier nu talarom. Det ger mig ett hopp . Men det ärnödvändigt att vi också är med och påverkar.Jag tycker att man skall erkänna att beslutet ommedlemskap i är det största och kanske svårastesom svenska folket har haft att ta ställning till undermycket . Men även som centerpartist kan mankomma fram till att det som talar för ett medlemskapär övervägande. Att man är decentralist behöver intealls innebära att man är isolationist. De tyngstaargumenten är freden, inflytandet och miljön i vidmening.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja säga så här till KarlErik , som jag också välkomnar ioppositionsrollen: Tanken att ett västeuropeisktsamarbete skulle förhindra krig och konflikter tror jagvar en mycket giltig tanke när samarbetet startade,efter . Jag tror att Kol- ochstålunionen, Euratom och alla de olikasamarbetsprojekt som har lett fram till dagens EUockså har bidragit till en stabilisering i Västeuropa.Men jag tror att den tanken och syftet med detsamarbetet är just historia. Det är överspelat.Om det skulle vara som säger,att det är just fredstanken som är det viktiga, skullelogiskt sett ett nej till ett svenskt medlemskap i deneuropeiska unionen innebära att vi höjer krigsrisken iEuropa. Det tror inte jag. Jag tror inte att vi ökarinstabiliteten eller ökar krigsrisken i om vi ien folkomröstning här i säger nej till svensktmedlemskap. Jag tror inte heller att ett norskt nej ellerett finskt nej kommer att innebära detta.Vad det däremot kommer att innebära, , är att vid ett ja skulle vara tvunget attge upp sin alliansfria politik, den alliansfrihet i fredsom säger att vi skall kunna stå neutrala i händelse avkonflikter. Jag vet att detta är en mycket viktig frågaför och medlemmar,varav en majoritet säger nej av just det skälet att manvill bevara och utveckla alliansfriheten. Man ser detsom en viktig ingrediens och som ett alternativ i densäkerhetspolitiska utvecklingen, ett alternativ till justnya militära allianser. Därför är fredstanken ochmöjligheten att utveckla alternativ till militäraallianser ett starkt skäl att säga nej till medlemskap iden europeiska unionen.Det säger om att pengarna flyttarsig och om den internationaliserade ekonomin ärriktigt. Men bjuda motkraft till detta fenomen, KarlErik , kan man inte göra i en organisation somhar som grundlag att främja kapitalets fria rörlighet.Det är som om vi i skulle säga att vi skullehävda löntagarnas intressen genom att gå in i . Det gör vi ju inte! Vi byggerfristående fackliga organisationer som en motpart. Påsamma sätt måste vi uppföra oss internationellt.Anf. 16 () replik:Fru talman! Låt mig börja i slutändan på GudrunSchymans inlägg. Hon säger att vi inte kan gå meddärför att det innebär att vi går med i en organisationsom har kapitalets fria rörlighet som princip. Mendetta är ju just vad och alla andraredan har sagt eller nu säger ja till i ! Vihar alltså accepterat avtalet, men vi har inteinflytandet. Har vi givit kapitalet denna frihet är det jurimligt att vi också tar på oss det politiska ansvaretoch är med och påverkar. måste inteha tänkt igenom den här frågan ordentligt.Det är inte så att vi ger upp alliansfriheten. Vi haraldrig sagt det. Vi har inte skrivit på något avtal omdet. Vi hävdar från och från denföregående regeringen sida - jag tror att de allra flestahåller med mig om detta - att vi har den möjlighetenkvar också som EU-medlemmar.Jag blir litet oroad av att höra om att fredstanken skulle vara historia. Det ärfaktiskt oroligheter också i . Det är oroligheteri det . Vi vet att de ungademokratierna i egentligen lever ettganska instabilt liv. Det är inte någon säker stabilsituation om vi inte går vidare och försöker att genomömsesidigt ekonomiskt samarbetet få in allt fler. Jagnämner därför att det hade varit otänkbartatt det som har hänt skulle ha hänt om detta land hadevarit med i EU. skulle samma sak kunnathända i andra länder, som och , om deinte hade varit med i EU.Jag tror alltså inte alls att fredstanken är historia,utan att ett ömsesidigt beroende av varandra ärnågonting som nödvändiggör freden. Det är positivt.Därför tror jag också att det är ett ansvar som vi haratt ta: att vara med och bygga upp en fredlig värld iframtiden. Vi börjar med de trängre kretsarna runt omoss.Anf. 17 () replik:Fru talman! Kapitalets fria rörlighet som en del avEES-avtalet är ett mycket problematiskt område,tycker jag, eftersom kapitalets fria rörlighet står överhänsyn till både människor och miljö. Det var ett avskälen till att vi sade nej till . Det somhänder vid ett medlemskap är ju att vi bygger vidarepå att främja kapitalets fria rörlighet när vi går in i enekonomisk och monetär union, när vi separerarekonomi från demokratiskt inflytande och kontroll,när vi förbinder oss att föra en ekonomisk politik somhar prisstabilitet som främsta mål på bekostnad avhög arbetslöshet, social utslagning och olöstamiljöproblem. Detta är en vidareutveckling, , av det som heter kapitalets fria rörlighet iEES-avtalet och som vi är motståndare till. Det blirinte bättre för att man utvecklar detta, vilket ettmedlemskap i faktiskt innebär.Karl säger att ni inte ger uppalliansfriheten i . Det är väldigt bra omni inte gör det. Då får ni faktiskt också rösta nej tillmedlemskap i unionen, eftersom detta innebär just attge upp alliansfriheten.I , där jag var i går och diskuterade EU,finns ett väldigt klokt försvarsutskott som i totalpolitisk enighet har deklarerat att ett medlemskap iEU icke är förenligt med alliansfria politik,utan att man då faktiskt måste lägga om kurs. Då börman ha en offentlig demokratisk debatt om att lämnaalliansfriheten. Det borde vi ha här också.Tyvärr har vi inte haft det. Här i harutrikes- och säkerhetspolitiken smygvis förändrats. är det på något sätt inte giltigt att tala omalliansfrihet som ett säkerhetspolitiskt alternativ. Jaghävdar att det är ett mycket viktigt alternativ. Det ärviktigt att det finns alliansfria länder. Det är viktigtför att hävda små länders rätt till självbestämmandeockså i säkerhetspolitiken.Fredstanken, , är naturligtvis intehistoria. Vad jag menar är att den tanken är historia idet snäva västeuropeiska samarbetet. handlar detvästeuropeiska samarbetet inom den europeiskaunionen inte om freden, utan det handlar omekonomin.Jag tror att och jag kan varaöverens om att EU:s insatser då konflikterna i detforna utbröt är mycket klandervärda. Mangick genom en erkännandediplomati på ett myckettidigt stadium in och rörde om på ett sådant sätt försvårade och förvärrade de konflikter vifortfarande lever med. Det var ingen särskilthedervärd position som den europeiska unionen hadedär.Anf. 18 () replik:Fru talman! talar om som olyckligt, men säger att vi ändå skall hakvar det. Vad är det då vi skall göra? Skall vi stoppakapitalets rörlighet , eller finns det några andraåtgärder? Det låter som om hade enarsenal av åtgärder som var lämpliga att ta till. Jagkänner inte till dem, och det gör troligen inte GudrunSchyman heller, för då hade hon nog redan redovisatdem.Samarbetet måste gå vidare. När detta samarbeterullar på kommer vi också in med politiskainstrument. Det är den möjlighet vi har attkompensera det demokratiska underskott som finnsför närvarande.Vi har inte tagit ställning till EMU. Det gör visenare. Naturligtvis har det lilla landet problem medatt ligga utanför. Vi vet att vi inte kanskapa den trygghet som vi skulle vilja. Vi har t.ex. enräntenivå som är betydligt högre än den behöver vara,delvis beroende på att omvärlden inte riktigt litar tilloss lika mycket som till andra. Därför är det viktigt attvi går vidare med samarbete också på det ekonomiskaområdet.Vi har olika uppfattningar - det är bara att noteradet - när det gäller frågan om alliansfrihet. Det äruppenbart att ett samarbete innebär en ny situation därvi tar ett större ansvar för att utveckla denna del avEuropa. Det är klart att detta gör att vi är med ochpåverkar framtiden mer . Det upplever jagsom någonting positivt.Gudrun säger att fredsfrågan är historia idet snäva västeuropeiska perspektivet. Det är möjligt.Jag hoppas att det är så att dessa länder aldrig merkommer att föra krig mot varandra. Det är ju sköntdet. Då har man vunnit ganska mycket. Vad vi talarom här i denna kammare är inte det snävavästeuropeiska perspektivet, utan det är ett perspektivdär också länder kommer med, och där vi gårvidare och utvecklar EU till att också omfattaCentraleuropa, och kanske ännu mer avEuropa . I det perspektivet är faktisktinte fredsfrågan historia. Den är i högsta grad enframtidsfråga.Anf. 19 PER GARHTON (mp) replik:Fru talman! avfärdar det lillasalmonellaproblemet - jag förstår att han tycker attdet är ett rätt litet problem - med att någonlänsstyrelse har tyckt annorlunda. Att säga attLänsstyrelsen i inte skulle vara någontingatt lyssna på låter litet övermaga för att komma frånen decentralist.Också har uttalat sig kritiskt ochsagt att den s.k. egenkontrollen kan leda tillintressekonflikter. sägerhelt klart att man befarar att det som ett resultat avden annorlunda synen på salmonella ändå finns riskför en ökad import av salmonella till . Detstruntar tydligen i.Man kan tycka att det är en detalj, men det ärkanske också betecknande för det nya sättet att se påremissinstanser. Man struntar i dem. De har ju ändåingen betydelse. Remisstiden gick ju ändå ut efter detatt man hade skrivit under avtalet, så de kunde ju ändåinte påverka. Det är väl ett led i den EU-anpassningav demokratins sätt att fungera som vi skall vänja ossvid. Personligen tänker jag inte vänja mig vid det.Karl säger att miljöfrågorna fick en sålysande behandling. Kan han då förklara varför detinte finns en enda svensk miljöorganisation som harapplåderat avtalet? Tvärtom har utfallet fungerat så,att ännu fler av dem har gått in i motståndsrörelsen.Nu är , i våra händer,och aktiva på nej-sidan. har på sin kongressuttalat att ett EU-medlemskap skulle leda tillövervägande negativa konsekvenser förmiljöpolitiken.Detta är ett faktum. Det finns inte en endamiljöorganisation på ja-sidan. Hur går det ihop medKarl påstående att miljöpolitiken harfirat triumfer?Faktum är att under de år EU-anpassningen pågåtthar miljöpolitiken backat. ,Dagens Nyheters miljökorrespondent ochmiljöorganisationer i som bevakar hela världensmiljöpolitik har gjort bedömningen att i harmiljöpolitiken gått bakåt under de år EU-anpassningen har pågått. Koldioxidskatten haranpassats och sänkts.