prot · GH09106 · 1994-05-18 00:00:00 — 109 () replik:Herr talman! Jag är ganska säker på att vårauppfattningar är rätt samstämmiga vad gäller attdet är de sämst ställda barnen, de med särskildabehov, som behöver mest stöd. Jag vet inte riktigtvilket socialdemokratiskt förslag som IngerLundberg möjligen tänker på som alternativ tillvårdnadsbidraget. Det har inte heller framkommitfrån någon av de socialdemokratiska debattörernahär vad man vill göra för att lyfta in demänniskor och grupper som står utanförsamhällets trygghetssystem.Det är faktiskt inte alls de högavlönade männeneller familjer med en lyxhustru hemma, som manbrukar säga, som skulle tjäna på ettvårdnadsbidrag, utan det är mycket ofta LO-familjer. nämnde själv att detkanske blir så att man börjar skiftarbeta och avståfrån barnomsorg, men faktum är att många LO-familjer gör så. Varför skulle det varamera orättvist om de familjerna fick ett stöd, så attde skulle kunna lätta en smula på sin stressadesituation? Jag kan inte heller förstå varför det skullevara oberättigat att deras barn på detta sätt skullefå en större trygghet.Jag måste tyvärr konstatera att det kvarstår enovilja, som jag finner ganska underlig, mot att fulltbygga ut det här stödet och att, som denförutvarande socialministern sade, låtafamiljepolitiken stå på två ben. Det skulle å enasidan vara offentlig barnomsorg, å andra sidan stödtill familjerna att själva välja någon annanbarnomsorgsform, t.ex. genom egen insats, ellermöjlighet för föräldrarna att förkorta sin arbetstid.Anf. 110 () replik:Herr talman! Den grundläggande förutsättningenför att vi skall kunna förhindra att blir ettklassamhälle är att vi klarar tillväxten och inte låterdet gigantiska budgetunderskottet växa. Det blir demest utsatta grupperna som riskerar mest med denekonomiska politik som den borgerliga regeringenför, och det är de mest utsatta grupperna somriskerar mest när man är lättsinnig med reformer.Det gäller grupper i samhället som i och för sig hardet jobbigt men som ändå lever under hyggligaomständigheter.Skälet till att jag har velat uppmärksamma de mestutsatta barnens situation är att helavårdnadsbidraget har konstruerats så, att tröskelntill barnomsorgen blir mycket hög för den som harlåga inkomster och är hårt utsatt på olika sätt. Detär inte så lätt för den mamma som har sjukbidragmed ersättning och som känner att hon måstesatsa hela vårdnadsbidraget på barnomsorg för sittbarn, eftersom det är så viktigt för barnens skull.I det underlag som föregick propositionenuppmärksammades barn med särskilda behov ochde arbetslösas problematik, men regeringenklarade inte att göra någonting för dessa grupper,eftersom förslaget i grunden är felkonstruerat. Detdrabbar dem som har de största behoven mest. Detär också styrande på en del sätt. Är det, ,ur barnens synpunkt lyckligt att vi inför ett systemsom styr mot skiftarbete och mot ökad turbulens förbarnen? Skall vi inte vara rädda om enfamiljepolitik som har satt barnen i centrum?Det som ni gör är att införa ett antidagisbidrag. Niinför inte någonting som sätter barnen i centrum.Ni inför ett bidrag som skapar höga trösklar tillbarnomsorg som vi kvinnor åtminstone tidigare varmycket ense om hade mycket stor betydelse förvåra barn.Anf. 111 () replik:Herr talman! talade om det mestdramatiska som hänt inom barnomsorgen. Detmest dramatiska som hänt inom barnomsorgen torde vara attde under den socialdemokratiska regeringens tidmassiva köerna nästan har försvunnit. Att manunder dessa ekonomiskt bekymmersamma årkunnat praktiskt taget bygga bort köerna tycker jagär en prestation som vittnar om att regeringen haromtanke om barnstugorna och barnomsorgen. Denprestationen har varit och kommer att vara tillglädje för både barn och föräldrar.Jag skulle vilja ställa en fråga om densocialdemokratiska utbyggnaden avföräldraförsäkringen. Jag har tidigare inte fått svarpå den, och börjar sista chansen till ett svarnärma sig. På vilket sätt riktar sig densocialdemokratiska utbyggnaden avföräldraförsäkringen till de mammor som får barninnan de hunnit ut i arbetslivet? Det är en inte såväldigt ovanlig situation, och det finns många skältill att så är fallet. Studier torde vara det vanligaste,men det kan också vara så att man bor på ett ställedär arbetstillfällena är begränsade.Det är lätt för oss som verkar i att få ett08-perspektiv på tillvaron, men bestårockså av glesbygd, där utbudet av arbetstillfällen ärminimalt. Min fråga till är alltså:Hur riktar sig föräldraförsäkringen till barnen tilldessa mammor? Jag tycker att detta är en av destora frågorna. Hur löser socialdemokraterna den?Anf. 112 () replik:Herr talman! Runt omkring i landet får vi nurapporter om att daghem läggs ned, och det sker pågrund av bristande efterfrågan i många kommuner.Vad är anledningen till detta? Jo, under deborgerliga åren har 437 000 jobb försvunnit. Nästanvar tionde förälder går arbetslös, och vi har fått ettdramatiskt systemskifte i hela vårt land. Det finnsen mycket stor grupp som inte längre har möjlighetatt efterfråga barnomsorg. I många kommuner har arbetslösa intelängre möjlighet att utnyttja barnomsorgen. Det ärdet sorgliga huvudskälet, , till att det inteär köer till barnomsorgen i särskilt mångakommuner.Jag skulle gärna ta upp en diskussion med IngerRené om utformningen av en socialdemokratiskmodell för föräldraförsäkringen, men jag tyckerinte att det är hederligt mot lyssnarna att göra deti dag. Vi socialdemokrater inser att det icke finnsekonomiskt utrymme i vårt land för andra reformerän de som skapar nya jobb eller tillväxt. Vi villbygga ut barnomsorgen, men vi ser att det icke ärekonomiskt möjligt att göra det. Det är skam ochfläck på den här kammaren att ni driver igenomicke finansierade reformer i ett läge där samtligahär borde ha som huvudsyfte att klarasysselsättning, tillväxt och minskning avbudgetunderskottet.Anf. 113 () replik:Herr talman! Vi vet alla varifrån det dramatiskasystemskifte som talade omemanerar. Diskussionen därom fördes , och jag tänker inte dra upp den igen.Men jag vill minnas att de förslag som kommit frånsocialdemokraterna i familjepolitiken alltid, ävennär varit i en lyckligare ekonomisk situationän , har handlat om en utbyggnad avföräldraförsäkringen. Socialdemokraterna haraldrig lagt fram ett förslag där man tar hänsyn tilldem som inte haft ett förvärvsarbete innan de fåttbarn, och man har tydligen inte tänkt göra detframöver heller.Inger sade vidare att vårdnadsbidrageticke riktar sig primärt till barn. Jag tycker att det äruttryck för en ytterligt förnedrande syn påföräldrarna. Jag tror att föräldrarna vill sina barnmera väl -- ''välare'', som någon sade tidigare här ikammaren -- än vad kommun och stat kan vilja. Jagtror att föräldrarna har ett engagemang och ettkunnande när det gäller det omsorgsbehov som justderas barn har. Det kan vi inte tillgodose här, ochdet kan man inte heller göra i kommunalhusen.Vårdnadsbidraget skapar en öppning för den typ avlösningar som passar det enskilda barnet bäst.I dag finns det en eller ett fåtal lösningar när detgäller barnens omsorgsbehov. Vi kommer att få seen mängd olika lösningar som är till gagn för detenskilda barnet -- inte minst för de barn som har detjobbigast, som uttrycker det.Anf. 114 () replik:Herr talman! kanske det är dags att deborgerliga debattörerna bestämmer sig. För enliten stund sedan fick vi höra berömmasig över utbyggnaden av föräldraförsäkringen ochsäga att vi hade varit väldigt eniga om den. Sedangår upp i debatten och tar avstånd frånoch kritiserar den föräldraförsäkring vi har, väldigtstarkt. Var står ni?Ni har talat för ett vårdnadsbidrag som ni nu införmed pengar ni inte har, . Det är det jaghar kritiserat så starkt. Det finns mycket allvarligainvändningar mot det. Det gäller särskilt risken föratt de barn som har det jobbigast kommer i kläm isystemet och den mycket allvarliga risken för att detsvenska kvinnor uppnått av en stark ställning påarbetsmarknaden åtminstone till dels kan gåförlorat.Därtill kommer det ni aldrig kan fåskattebetalarnas förlåtelse för: ni inför enkostnadskrävande reform i ett läge när ni inte haren krona att finansiera reformen med och där denviktigaste uppgiften för borde vara attminska budgetunderskottet, komma till rätta medstatsskulden, minska arbetslösheten och få fart påtillväxten. Åt det gör ni ingenting.Anf. 115 ()replik:Herr talman! Jag skall försöka att svara på en delfrågor, . Jag skall inte svara på denaggression som visade mot oss somparti när det gäller barnomsorg.Jag vågar säga att de barn som verkligen behöveren dagisplats har förtur i alla kommuner. Barn tillensamstående har likaså förtur i, vågar jag säga,nästan alla kommuner. Jag hoppas att IngerLundberg också tror på att det är vår ambition attde som bäst behöver plats fortsättningsvis skall fådet.Inger har försökt tala om ekonomi bådeinledningsvis och i replik. Det hade varit klädsamtom man hade besinnat den socialdemokratiskaekonomiska politiken tidigare. Det är bra att IngerLundberg tar ansvar för den , men svenska folketvet hur det fungerar när socialdemokraterna driverekonomisk politik.Inger talar om jobben, tillväxten ochrättvisan. Vad är det för rättvisa i att ett barn somvistas på dagis får 70 000 av samhälletssubventioner , men att ett barn inte är värt48 000 -- dessutom skattepliktigt -- om man väljerett annat alternativ? Var är rättvisan isocialdemokraternas politik?Jag förstår inte heller att inte harinsett att det är behoven som måste styra vårorganisation av barnomsorg och inte tvärtom. IngerLundberg vill prognosticera vilket antal som skallvara på dagis osv., men det måste vara behovensom styr.Jag blir faktiskt nästan glad ibland när jag hörargumentet att vårdnadsbidraget är för litet. Dettycker vi också. Jag hörde en liknelse för en tidsedan som jag gärna upprepar: Det kommer engenomhungrig människa hem till mig och säger atthan inte har fått någon mat på . Hanfrågar om jag har något. Jag säger: Nej, jag harbara en smörgås, så det är nog ingen idé att du fården.Precis lika utopiskt är det när man talar om att detgäller för litet pengar.Påståendet att vi skulle ha maximal valfrihet ibarnomsorgen är lögn. Jag är säker på att allaföräldrar vill det bästa för sina barn. Men låt osshjälpas åt så att de får välja det de tycker är bäst försina barn, !Inger tror att det spännande livet finns pådagis, och hon säger att vi kristdemokrater vill taifrån barnen det. Det vill vi inte, men det finns flerspännande ställen att vara på än på dagis för barn iSverige.Anf. 116 () replik:Herr talman! Självfallet har barn med särskildabehov förtur i barnomsorgen, och de har också denrätten enligt socialtjänstlagen. Det jag berörde varden tröskel som byggs genom det nyavårdnadsbidraget.Jag kan också konstatera att räntan på statsskuldenfaktiskt ökat mycket dramatiskt under deborgerliga åren -- så mycket att det motsvararnästan hela kostnaden för den samladeföräldraförsäkringen.Herr talman! börjar det kanske bli dags förkammaren att gå till beslut.Anf. 117 ()replik:Herr talman! Man kan kanske i någon mån jämförastatsskulden med en båt. Det tar ett tag innansvallvågorna kommer. får vi bära bekymren,och det tycker jag att vi kan ta ett gemensamtansvar för.Jag vill också när det gäller kommunensprioriteringer nämna att nu skickar ut enpåse pengar till kommunerna. Den här regeringenhar faktiskt ett förtroende för de lokala politikerna.När man studerar omhur man prioriterar i respektive kommun kan manse att det inte spelar någon roll vilken majoritet detfinns i kommunen. Det är ingen direkt skillnad. Dettycker jag också att det vore klädsamt att tala om.Anf. 118 ():Herr talman! Jag har förstått av debatten att sådana som jag inte borde gå upp italarstolen och säga någonting. Risken är uppenbaratt man antingen blir beskylld för att vara enuppblåst pösmunk eller för att vara för gammal föratt ha kontakt med verkligheten.Nu är det så, mina vänner, att jag var med idiskussionen om vårdnadsbidraget långt innan jagblev varken uppblåst eller pösig. Jag var inte munkheller för den delen, för det var jaghade fyra småbarn som jag började engagera migi frågan. Så länge har denna diskussion och dennadebatt pågått. Det är verkligen dags att komma tillett slut i denna fråga och att besluta om ettvårdnadsbidrag.Vårdnadsbidraget är det bästa exemplet på detsystemskifte och den valfrihetsrevolution somregeringen har sagt sig vilja åstadkomma. Vi harförut hört att vårdnadsbidraget ökarvalfriheten för barnfamiljerna. Det skapar ocksåstörre rättvisa för de barnfamiljer som inte fårnågon del av de stora resurser som satsas påbarnomsorgen.För Ny demokrati borde det närmast vara ensjälvklarhet att stödja förslaget. Det är säkertmånga som liksom jag har frågat sig varför man integör det. Skall man säga nej till det som ändå är i rättriktning och som ligger i linje med den egnauppfattningen och det egna partiprogrammetdärför att man inte fullt ut får som man vill?Jag har inte kunnat komma fram till något annat pådenna punkt än att våren går i Bert-Karlsson-doktrinens tecken. Det gäller att synas och höras såmycket som möjligt även om det sker genom går emot sina egna grunduppfattningar och sinegen politik.Huvudinvändningen från Ny demokratis sida närdet gäller detta förslag till vårdnadsbidrag är att detinte fullt ut är finansierat inom ramen förfamiljepolitiken. Även från socialdemokraternassida har det kommit sådana synpunkter. Det låterpå vissa socialdemokrater som om det vore etthuvudproblem och som att de skulle kunna tänkasig att acceptera ett vårdnadsbidrag om det baravore finansierat inom ramen för familjepolitiken.Det måste vara en del som har gått förlorat i dendebatt som har förts , i varjefall i minnet på vissa. Jag tänkte därför att jag skullepåminna om att detta vårdnadsbidragsförslag tillpunkt och pricka är finansierat inom ramen förfamiljepolitiken -- detta alldeles oaktat om manräknar dynamiska effekter eller inte.Bruttokostnaden för vårdnadsbidraget är ju 3,7miljarder kronor. Av detta finansieras 0,9 miljarderkronor genom ökade skatteintäkter som kommertillbaka från vårdnadsbidraget. 0,5 miljarderkronor finansieras genom att garantidagarna hartagits bort ur föräldraförsäkringen. 0,9 miljarderkronor sparar regeringen genom att sänkakompensationen inom föräldraförsäkringen från 90till . Flerbarnstillägget minskas i budgetenmed ungefär 55 miljoner kronor.Man sparar pengar genom att inte skriva uppbidragen till kommunerna. Av den del av bidragentill kommunerna som inte skrivs upp skulle ungefär350 ha gått till barnomsorgen,pengar som kommunerna nu måste spara in på sinbarnomsorg.Bidragsförskottet har diskuterats här ibland, ochdet finns en del som har starka invändningar motatt den diskussionen tas upp. Jag vill gärna påminnakammaren om att socialutskottet harbeslutat, i stor enighet, att mot regeringens förslagminska bidragsförskottsanslaget med 165 miljonerkronor. Det har gjorts på initiativ av bl.a. Nydemokrati. En motion från Ny demokrati har tagitsupp av socialutskottet, och den besparingen ärgjord.Med den av mig här gjorda beräkningen är vi uppei närmare 3 miljarder av de 3,7 miljarder kronorna.Detta är besparingar som regeringen har gjortunder inom den familjepolitik vihar.Därutöver har vi tidigare ändrat regler när detgäller vård av sjukt barn kontraföräldraförsäkringen, vilket sparar 0,4 miljarderkronor. Och alla minns väl, antar jag, den uteblivnahöjningen av barnbidraget i början avmandatperioden. Den är värderad till 0,8 miljarderkronor.Det är helt och hållet fel att påstå att förslaget tillvårdnadsbidrag inte är finansierat inom ramen förfamiljepolitiken. Varenda krona är finansieradinom familjepolitikens ram. Det kan inte vararimligt att påstå att utebliven finansiering skullevara skälet till att Ny demokrati säger nej till enreform som man själv har skrivit in i sitthandlingsprogram som en viktig systemförändring.Detta är mycket märkligt och mycketsvårbegripligt.Att socialdemokrater och vänsterpartisterresonerar som de gör är vi inte alls överraskade av,men litet överraskad är jag ändå över att de kan tafinansieringsfrågan som en invändning. Med tankepå alla de förslag som Socialdemokraterna har lagtfram under den här mandatperioden, förslag somskulle kosta och som inte ärfinansierade utan skulle öka budgetunderskottet,är det närmast oförskämt att komma och prata omekonomiska motiv för att säga nej till vad somytterst ändå är en rättvisereform.Anf. 119 (nyd):Herr talman, riksdagsledamöter! Politik är konstenatt hindra människor från att lägga sig i vad somangår dem, sade den franske författaren . lär ha sagt:Man lär av historien att man inget lär av historien.Varför är det på detta vis då? Det tycker jag attdagens debatt har fullt tydligt deklarerat. Från kl.9 till , när klockan snart är 16, har vi debatteratnågonting som inte skulle behöva debatteras, om vihade tagit hänsyn till de urgamla traditioner som vihar i vårt land att sätta familjen som nummer ett.Jag kan gå till min egen situation. Jag är född 1947.1957 dog min far och efterlämnade min mor plusfyra barn. Då var -- hör och häpna! -- barnbidraget290 kronor , idagens penningvärde. är barnbidraget 9 000kronor per år.Nåväl, jag återgår till 1957. Varför klarade vi oss?Hur kan det komma sig att jag står här, jag som blevutan far och som hade en mor som klarade vårfamilj helt ensam? Jo, det skall jag tala om för er.Det gjorde vi, för lade sig inte politikeri, speciellt inte riksdag, hur vi skötte vårfamilj. Det fick vi göra alldeles själva.Att denna debatt är som den är, beror på attSveriges riksdag totalt har misslyckats med sinuppgift. Uppgiften var att föra medborgarnastankar framåt. Men det har man inte gjort, utan visvenska medborgare skall enbart betala skatt ochhålla käft -- förlåt, herr talman! Sedan skall vi somsitter i riksdag fördela skattepengarna.Och de underbara Socialdemokraterna! Det är heltfantastiskt att höra dessa människor som står häroch talar om sin egen förträfflighet. De hargrundlurat oss vanliga arbetare -- jag är faktiskt envanlig arbetare -- och 70-talet med detförträffliga skattesystemet som gjorde att man togfrån de fattiga och gav till de rika.Det finns mycket man kan säga här. Alla har hörttalas om . Och vad sägerden? Jo, den talar om välfärdsstatens kris.Välfärdsstatens kris är, menar kommissionen, eneffektivitets- och förtroendekris. Se bl.a. på defrikostiga förmånssystem som vi hade, t.ex.föräldrapenningen, hur man planerade sina barn!Jag själv har tre barn. Vi planerade inte dem, utande kom precis som de ville. Och min fru stannadehemma. Hon hade ingen planering för att skapa enhög inkomst och sedan suga ut vad andramänniskor har skapat.Det är ganska bedrövligt att behöva stå här ochförklara. Vad är orsaken? Jo, orsaken är att vi harfört en felaktig penningpolitik de senaste 30 åren.Det är klart och tydligt när vi behöver låna 1 miljardkronor . Dessutom skall vi då ha ettofinansierat vårdnadsbidrag. Var någonstans skallvi ta pengarna? 1 miljard lånar vi, ochdessutom skall vi skapa ytterligare ettförmånssystem! Det håller inte.Vad har vi nydemokrater sagt då? Jo, om nuborgarna tänker till litet grand, så återremitterar deärendet till utskottet, och sedan kommer viöverens, för vi gillar inte Socialdemokraterna. Vitycker att Socialdemokraterna har fört Sverigeprecis rakt ner i botten.Om nu inte borgarna återremitterar ärendet, blir vitvungna att rösta på Socialdemokraternas förslag.Det är hur enkelt som helst, för sådant är detparlamentariska systemet. har ochhans kolleger att övertyga de andra om attåterremittera till utskottet, och sedan löser vi dethär.Vi kanske t.o.m. kan komma till en sådan lösningatt miljonärerna inte får barnbidrag, vilket vi tyckeratt de inte borde ha. Men Socialdemokraternatycker att miljonärerna skall få det, för det är såkrångligt att göra om system med bidrag hit och dit.Men det är jättelätt -- ta bostadsbidrag och det enamed det tredje! Det går, om man bara vill, men manvill inte.Varje riksdagsledamot borde ha en analytiskförmåga, men vad som fattas är en syntetiskförmåga. Ni skrattar ni, men skratta på så får ni sevad som händer! Det är bara att konstatera att vihar hållit på i snart och diskuterat sakersom inte vi har med att göra, för det är faktisktvarje familjs enskilda problem att ta hand om sinaangelägenheter.Men då måste det skapas förutsättningar, och detsker genom en rejäl skattesänkning. Så enkelt ärdet med det. Men då eliminerar vi i riksdagvår roll, för då får alla de stackars svenskarna börjatänka själva, vilket de inte får göra , för vi harliksom tagit bort deras ansvar.Nu tänker visst talmannen klubba av mig igen, förjag håller aldrig tiden. Skall vi vänta och se vad somhänder? Jo, så är det. Tack skall ni ha!Anf. 120 ():Herr talman! I egenskap av vice ordförande isocialutskottet och företrädare för de fyraregeringspartierna vill jag meddela att vi ansluteross till det framställda återremissyrkandet. Efterkontakt tidigare med samtligagruppledare för de fyra regeringspartierna har vianledning att räkna med att samtliga ledamöter idessa nämnda partier kommer att stöda detyrkande som har framställts av yrkar alltså bifall till återremissyrkandet.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutSoU25 VårdnadsbidragÅterförvisningsyrkande (nyd)Votering:178 för bifall144 för avslag27 frånvarandeKammaren biföll yrkandet om återförvisning avärendet till utskottet för ytterligare beredning.Återförvisningsyrkandet hade alltså bifallits mederforderligt antal röster, dvs. minst en tredjedel avde röstande.Partivis fördelning av rösterna:För bifall:76 m, 23 fp, 29 c, 25 kds, 23 nyd, 2 -För avslag:125 s, 5 fp, 12 v, 2 -Frånvarande:13 s, 4 m, 5 fp, 2 c, 1 kds, 2 vÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.SoU29 Barnomsorg m.m.Mom. 1 (utvecklingen inom barnomsorgen m.m.)1. utskottet2. 1 (s)3. men. i motsvarande del (v)Förberedande votering:131 för res. 113 för men.178 avstod27 frånvarandeKammaren biträdde res. 1Huvudvotering:181 för utskottet139 för res. 129 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:76 m, 28 fp, 28 c, 25 kds, 22 nyd, 2 -För res. 1:125 s, 12 v, 2 -Frånvarande:13 s, 4 m, 5 fp, 3 c, 1 kds, 1 nyd, 2 vMom. 2 (barnomsorgsplaner)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:306 för utskottet13 för men.1 avstod29 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:121 s, 76 m, 28 fp, 29 c, 25 kds, 23 nyd, 4 -För men. :1 s, 12 vAvstod:1 sFrånvarande:15 s, 4 m, 5 fp, 2 c, 1 kds, 2 vÖvriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om samlad voteringPå förslag av tredje vice talmannen medgavkammaren att socialutskottets betänkanden SoU21och SoU31 fick avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt.3 § Amalgam m.m.Föredrogssocialutskottets betänkande1993/94:SoU21 Amalgam m.m. (prop.1993/94:163).Anf. 121 ():Herr talman! Efter de här större och kanske litetmer entusiasmerande frågorna skall vi nu gå övertill några mer vardagsnära och kanske litet merdetaljerade men väl så viktiga frågor. Den förstahandlar om amalgam.Som ni säkert känner till beslutade för etttag sedan med anledning av enregeringsproposition att påbörja avvecklingen avamalgam. Där fanns vissa oenigheter, men det harändå påbörjats en process.Jag skulle först och främst vilja uttrycka en vissglädje över att utskottet har blivit enigt på någrapunkter även i detta betänkande. Främst handlardet om att vi efter ett par socialdemokratiska, encenterpartistisk och en vänsterpartistisk motion harlyckats enas om ett tillkännagivande vad gäller ettbiverkningsregister för dentala material.Detta har varit en fråga som tilldragitsig uppmärksamhet och föranlett debattoch många motioner. Några skarpa beslut har detemellertid inte blivit, och tar vi steget fullt ut ochbeställer ett sådant register. Det är önskvärt av fleraskäl.