prot · GH09102 · 1994-05-04 00:00:00 — Inte ens jagmed allt mitt kollektivistiska intresse har särskiltstor lust att kommendera en bataljon unga pojkareller män till daghemmen för att tjänstgöra där. Detfår ske på frivillighetens grund genomattitydpåverkan.Om man fick en mer jämställd situation,bekämpade lönediskrimineringen ochuppvärderade vården av barn och människor iförhållande till vård av maskiner och avgassystem,skulle det kanske vara intressantare för män, somofta har en mer ekonomistisk syn på sinverksamhet. Rekrytera män, förändra attityder ochavskaffa lönediskrimineringen mellan olikabranscher, då tror jag att vi kan nå ganska långt.Men vi kan aldrig ersätta föräldrarna. Jag tror migsjälv vara en mycket kärleksfull förälder, som harägnat mycken tid åt mina barn. Men jag är ocksåtacksam över att ha fått del av samhälletsbarnomsorg.Anf. 11 ():Fru talman! höll verkligen ettförstamajtal. I hennes begreppsvärld finnsingenting av alla de missgrepp som har gjorts när det gäller ekonomiska realiteter. Detgår inte att på så som klara av att rättatill alla felaktigheter. Den nuvarande regeringenärvde en ekonomi i nästan fritt fall.Berit Andnor har också en väldigt lättsinniginställning till förslagen ijämställdhetspropositionen, speciellt när det gällerfrågan om lönediskriminering. talarhela tiden om arbetslösheten, som tyvärr är eneffekt av många års misslyckanden. Menlönediskrimineringen måste vi komma åt vilkenform av konjunktur som vi än har.Av de två tidigare talarna utgör ,trots att han inte tycks förstå det, verkligen ettexempel på den manliga överordningen. Bockfotensticker fram, när han så nedvärderande talar omt.ex. , bara därför att där finns såfå män.För 75 år sedan, , fattade riksdagenbeslut om kvinnlig rösträtt. Inget nytt under solen,brukar man säga, och ett faktum är att ettkvinnoparti bildades : FöreningenKvinnolistan. Det var dels en rad frisinnadekvinnor, de flesta med anknytning till den s.k.Fogelstadgruppen, dels en rad kvinnor somföreträdde kvinnliga fackliga organisationer.Bakgrunden till det då djärva försöket medkvinnolistan var den besvikelse som man påradikalt kvinnligt håll kände över att den efter såmycken strid uppnådda kvinnorösträtten inte hademedfört några större förändringar i riktning motlikaberättigande mellan könen. Bl.a. rasadekvinnorna mot ett krav från socialdemokratiskt hållom att man skulle förbjuda gift kvinna att innehastatstjänst. Här finns naturligtvis roten till synen påmans- och kvinnolöner.Steget är naturligtvis långt från det Fattigsverige,där kvinnoreformerna än gång tog sin början, framtill dagens välfärdssamhälle. Men det finns ändå ettslags oföränderlighet i det förändrade.Könsrelationerna verkar fortfarande enligtgammalt mönster, dvs. med en kvinnligunderordning om än på en högre materiell nivå.Man kan se att arbetet för jämställdhet hela tidenhar varit enkelriktat och begränsat till kvinnornasvillkor. Det var deras frigörelse från familjen ochderas uttåg till arbetsmarknaden som alla reformerhandlade om. Männens liv skulle inte påverkas.Delvis var nog detta en medveten och kanskenödvändig strategi från den tidiga kvinnorörelsenssida. Kvinnornas chans att få gehör förförändringar berodde på deras försäkringar om attallt annat skulle förbli oförändrat. Den tanken ärnaturligtvis absurd. Man kan inte ändralivsvillkoren för den ena halvan av befolkningenutan att den andra halvan påverkas. Eller medandra ord: Om man gör lönearbetet tillgängligt förde traditionellt uteslutna, kvinnorna, utan attsamtidigt göra familjeansvaret till en plikt för detraditionellt befriade, männen, blir följdendubbelarbete samt ständigt dåligt samvete ochfrustration för de yrkesverksamma kvinnorna. Såhar det ju också blivit. Vi har fått s.k.sandwichkvinnor, som kläms från två håll: på denena sidan hemmet och familjeansvaret och på denandra sidan arbetet.Hur ser det ut ? Man träffar ofta unga flickorsom säger: Vi lever i ett jämställt samhälle, och detär er generation som inte kunde ta till vara eramöjligheter. Om jämställdhet rådde i vårt land,skulle kvinnors och mäns fördelning vara tämligenjämn när det gäller sådana saker som yrken,arbetsvillkor och inkomst. Men de yrken somkvinnor är verksamma i skiljer sig från männens ihög grad. Arbetsmarknaden har en kvinnosida ochen manssida. Vidare finns kvinnorna i ett betydligtmer begränsat spektrum av yrken än männen.Inflytandet över arbetets uppläggning ocharbetstiderna är dessutom mindre och lönen lägreför kvinnor.Försörjartanken lever fortfarande kvar ivärderingen av mäns roller, även om de flestafamiljer inte klarar sig på en lön utan har tvåförsörjare. Men som en omedveten värdering finnsförsörjartanken ändå kvar. Det är mannen somskall tjäna mer. Hans arbete skall vara mervärdefullt än kvinnans.Om jämställdhet rådde i vårt samhälle skullekvinnors och mäns fördelning vara tämligen jämnnär det gäller sådant som hushållssysslor ochbarnavård. Men den genomsnittliga tiden totalt settför hemarbete är längre pervecka för kvinnor än för män. När det gällerhushållsarbete och barnomsorg är skillnadensärskilt markerad -- kvinnornas insats är mer ändubbelt så stor som männens.Av en undersökning av professor framkommer att kvinnornasstresskurvor inte går ned när kvinnorna kommerhem från arbetet, utan de ligger kvar på en högnivå. Motsvarande kurvor för männen sjunkerdäremot drastiskt. Dessa faktorer liggernaturligtvis bakom den ökande ohälsan blandkvinnor.Om jämställdhet rådde skulle kvinnors och mänsfördelning vara tämligen jämn beträffande ägandeoch representation i politiska och i andraförsamlingar. Men det har visat sig att kvinnornainte på långa vägar når upp till männens kontrollöver produktionsresurserna.När det gäller representationen i olika församlingargår det knappast att tala om en könsmässigt jämnfördelning vare sig i politiska eller i fackligaförsamlingar.I vårt samhälle har män makten, och de ingårdärmed i den överordnade grupp vars normer blirsamhällets normer för hur man bör vara och vadman bör göra för att bli betraktad som normal.Det blir allt fler kvinnor som är missnöjda medalltför stora orättvisor och med hur långsamt detgår att få till stånd förändringar. Allt fler mänvantrivs i mansvärldens tvångströjor. Detta attkvinnor och män är olika skulle inte behöva vara ettproblem. Det skulle i stället kunna vara en källa tillett berikande samarbete. Kvinnors inre ''manliga''aspekter behöver bejakas, liksom mäns inre''kvinnliga'' aspekter.Den här processen mot jämställdhet tar tid. Dethandlar till syvende och sist om att förändramänniskors attityder och värderingar. Alla har vi,även vi som sitter här, invanda värderingar somspelar spratt för oss. Till det positiva som hänt hörBengt förslag om skärpta insatser förjämställdheten.Det utskottsbetänkande som vi nu behandlarbygger på jämställdhetspropositionen Deladmakt -- delat ansvar. I propositionen sägs det attjämställdhetsarbetet framöver i ökad utsträckningmåste ta hänsyn till det ojämna maktförhållandetmellan könen och till kvinnors och mäns skildavillkor i samhället. Det innebär att kvinnorsinflytande måste öka och att deras villkor, t.ex iarbetslivet, måste förbättras. Det innebär också attmännen måste dela ansvaret för arbetet med hemoch barn.Det övergripande målet för jämställdhetspolitikenär att kvinnor och män skall ha samma rättigheter,skyldigheter och möjligheter på alla väsentligaområden i livet. För att uppnå detta måste makt ochinflytande, liksom ansvaret för arbetet med hemoch barn, fördelas jämnt mellan könen. Kvinnoroch män skall ha samma möjligheter tillekonomiskt oberoende och lika villkor ochförutsättningar i arbetslivet liksom lika tillgång ochmöjligheter till utbildning. Ett mål är också attuppnå frihet från sexualiserat våld.Den otålighet som finns -- i synnerhet blandkvinnor, men också bland män -- inför denlångsamma takten i jämställdhetsarbetet måste taspå allvar av statsmakterna, av organisationer ochenskilda och, inte minst, av enskilda män, skriverregeringen i sin proposition. I detta instämmerutskottet.JämO förstärks. I motsats till harjag stor tilltro till vår nya JämO. Jag tycker att honredan nu har synliggjort väldigt mycket avskillnaden mellan hur män och kvinnor behandlas.Jag känner också stor tillfredsställelse över att honhar förklarat sig villig att drivalönediskrimineringsärendena.JämO får i fortsättningen rätt att övervaka attjämställdhetslagen följs på hela arbetsmarknaden,också i de fall där parterna på arbetsmarknadenträffar kollektivavtal om jämställdhet. Med dagensregler kan JämO inte utöva tillsyn när det gällerarbetsgivarnas skyldighet att bedriva ett aktivtjämställdhetsarbete på arbetsplatser där det finnssådana här kollektivavtal. Det har onekligen varitså att kollektivavtal har träffats som haft som endasyfte att undgå JämO. Bristen på jämställdhet samtde orättvisa kvinnolönerna har ofta byggt på ettmotsatsförhållande mellan kvinnor och män. Därhar manliga arbetsgivare och manliga arbetstagarehaft gemensamma intressen.Det är väldigt glädjande att Socialdemokraternaäntligen har gått med på den här förändringen avjämställdhetslagen. Men, , ni varinte med från början på den här båten. NärFolkpartiet och drev dessa frågor 1979 varfaktiskt både ochSocialdemokraterna emot inrättandet av JämO. Nityckte då att det var en byråkratisk apparat. Sentskall syndaren vakna, som det heter.I jämställdhetslagen införs det också en regel om attarbetsgivare med tio eller fler anställda skallkartlägga löneskillnaderna mellan kvinnor och mänpå arbetsplatsen. Kartläggningen skall avse enjämförelse av lönerna för kvinnor och män i skildatyper av arbete och för olika kategorier avarbetstagare. Naturligtvis skall resultatetanalyseras och diskuteras. Vad vi har gjort är att vihar tvekat inför införandet av en sådan lagregel.Det måste ju vara svårt, för att inte säga omöjligt,att med vite tvinga fram något som kunde förtjänaatt benämnas analys. Kravet finns dockfortfarande.JämO får också rätt att i samma rättegång föra talanpå annan grund än könsdiskriminering, t.ex talanenligt anställningsskyddslagen ellerföräldraledighetslagen -- som ofta avarbetsgivare används i diskriminerande syfte.Arbetsmiljöfonden kommer att få i uppdrag attavsätta medel för forskning, utvecklingsarbete ochkunskapsspridning i frågor som rör justlöneskillnader mellan kvinnor och män,lönebildning och arbetsvärdering. Det finns ju enmängd olika typer av arbetsvärdering. Olika typerpassar olika på olika arbetsplatser och inom olikaområden.En annan sak som jag tycker är väldigt viktig ochsom ingen har tagit upp här är att det görs särskildasatsningar för att förbättra villkoren för kvinnormed funktionshinder och för att öka derasinflytande på olika områden i samhället.Vidare kommer man att föreslå en utredning omkvinnors makt, eller brist på makt, och om ennäringslivsakademi för att stimulera till en ökningav andelen kvinnliga chefer.I jämställdhetspropositionen föreslås ocksåförändringar i föräldraförsäkringen. Bl.a. gäller detinförandet av en s.k. pappamånad. Förslagetinnebär en markering av barnets behov av bådaföräldrarna, av mannens rätt att vara med sina barnoch av kvinnans rätt att bli betraktad som enjämlike på arbetsmarknaden. Förslaget ominförandet av en pappamånad har vi iarbetsmarknadsutskottet dock överlämnat tillsocialutskottet för behandling. Därför kommer denfrågan inte att behandlas i dag.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan iutskottets betänkande.Anf. 12 () replik:Fru talman! När vi socialdemokrater är tydliga i vårpolitik och från talarstolen säger hur saker och tingegentligen förhåller sig vill man uppenbarligenalltid avfärda det med: är de ute ochförstamajtalar igen. Det är mycket möjligt.Samtidigt handlar det om att beskriva denverklighet som vi faktiskt lever i. Ni får gärna kalladet för förstamajtal om ni vill, men ni skall inteförsöka att avfärda det på det sätt som ni gör.Isa säger att jag har en lättsinniginställning till frågan om lönediskriminering. Dethar jag inte alls. Jag har bara i mitt anförande velatvisa att det inte räcker med näringslivsakademi ochchefsutbildning för kvinnor. Det räcker inte medändringar i jämställdhetslagen. Det handlar ocksåom vilken politik regeringen i övrigt för. Det är detsom är viktigt för kvinnors liv.I dag är kvinnors internationellt sett starka ställningi det svenska samhället allvarligt hotad genom denhöga arbetslösheten, genom de stora nedskärningarsom sker inom det gemensamma, genomförändringarna i anställningsskyddet, genom desänkta ersättningsnivåerna, genom de höjdaavgifterna på dagis -- allt det som är enförutsättning för kvinnors fria och oberoendeställning i samhället. Det är det som är viktigt, IsaHalvarsson. Jag tycker också att det är viktigt attgöra förändringar i jämställdhetslagen, men manmåste se de förslagen mot bakgrund av regeringenspolitik i övrigt. Det får man inte glömma bort.Isa försöker sig på att med klyschorhämtade från inlägg i den ekonomiskadebatten avfärda, ställa sig utanför, inte ta ansvarför de som de borgerliga partierna har försöktsig på att regera detta land.Den ekonomiska politik som regeringen börjadeföra har förvärrat den lågkonjunktursom var på väg in i. Man måste kunna taansar för de beslut man har fattat de här tre åren.Det går inte att komma undan dem, besluten har icke befrämjat jämställdhetenmellan könen.Anf. 13 () replik:Fru talman! Till skulle jag vilja sägaatt det på intet sätt är så att jag inte tar ansvar förde beslut som vi har fattat under den här perioden.Jag tycker t.ex. att den barnomsorgslag somriksdagen har stiftat är mycket bra och viktig urjämställdhetssynpunkt. Den utgår från att manskall ställa kvalitetskrav på barnomsorgen.Regeringen för inte någon slags medveten politiksom syftar till att trycka ned kvinnorna.Även måste kunna se bakgrunden tillatt vi har en hög arbetslöshet. Om det vore somBerit Andnor säger, skulle arbetslösheten blandkvinnor vara mycket högre än arbetslösheten blandmän. Men så är icke fallet. Arbetslösheten blandkvinnor är mycket lägre än arbetslösheten blandmän. Om det var som säger, attregeringen förde en politik emot kvinnorna, skullekvinnorna vara underrepresenterade i många av dearbetsmarknadspolitiska åtgärder som man sätterin. Men så är inte fallet. Kvinnorna äröverrepresenterade i dessa åtgärder.Jag vill återkomma till att regeringen faktiskt ärvdeen ekonomi i fritt fall. Den nedgångens effekter påtillväxten, på jobben, på de finansiella systemenoch de offentliga finanserna är mer dramatiska ochblev mer dramatiska än man någonsin kunde räknamed. Det var överhettningen som drevfram en kris i industrin som gjorde att nästan varfjärde industriarbetare blev arbetslös. För att intetala om 80-talets spekulationsboom. Den drev framen finanskris som har kostat statskassan 60miljarder kronor. Det pågår ett röjningsarbete helatiden. Men det röjningsarbetet går inte ut överkvinnorna. Regeringen lägger fram förslag ombarnomsorgslagar och lagar om jämställdhet. BeritAndnor är faktiskt ute och cyklar.Anf. 14 () replik:Fru talman! Tänk, det tror jag inte alls. Vad hjälperen barnomsorgslag, som i och för sig är bra och somvi socialdemokrater naturligtvis stöttar, omkommunerna får mindre pengar att rörasig med, om antalet dagisplatser skärs ned ochavgifterna höjs så att den ensamstående mamman,som är i behov av barnomsorg, inte har råd att haden kommunala barnomsorgen längre? Vad hjälperdå barnomsorgslagen, ?Isa säger också att det inte handlar omatt man bedriver en politik som trycker nedkvinnorna. Men det handlar om att man inte harkvinnoperspektiv med i de beslut och de förslagsom man lägger fram. Jag har i mitt anföranderedovisat vad a-kasseförslaget innebär förkvinnorna. Det gäller ett omfattande ochgenomgripande förslag, men det saknas helt enanalys ur kvinnoperspektiv. Samma sak gällervårdnadsbidraget. Var är analysen? Vad är det i detförslaget som befrämjar jämställdheten mellankönen, ?Sedan säger att kvinnor har enbättre situation på arbetsmarknaden än männen.Ja, det stämmer när vi tittar på arbetslöshetstalen.Men är arbetslösheten oerhört hög ävenför kvinnorna. 13--av arbetskraften ärarbetslös. 139 000 kvinnor har faktiskt försvunnit urarbetslivet under de här tre åren då den borgerligamajoriteten har haft ansvaret. 440 000 arbeten harförsvunnit totalt sett på arbetsmarknaden.Det är dags, tycker jag, att den borgerligamajoriteten tar sitt ansvar för den politik som harförts under de här tre åren. Det går inte längre attskyla sig, att försöka gömma sig bakom och hänvisatill ett löst prat om spekulation och kasinoekonomi.De borgerliga partierna hade ingenting, inte någraförslag som på något sätt skulle ha motverkat densituation som uppstod . Mankan göra jämförelser mellan då och . Hade jagbara tid skulle jag kunna ägna mig ganska mycketåt att jämföra hur det såg ut under de år densocialdemokratiska regeringen regerade och underde år de borgerliga partierna har regerat.När det gäller förändringarna i jämställdhetslagenär det bara att konstatera att den borgerligamajoriteten inte går tillräckligt långt. Förslagen ärinte tillräckligt långtgående. Jag tycker att detkommer väldgit krystade förklaringar till varförman inte är beredd att ställa upp på desocialdemokratiska reservationerna i dessa delar.Anf. 15 () replik:Fru talman! börjar faktiskt effekterna av denekonomiska politik som regeringen har fört attsynas, . Alla kurvor som så att sägaskall peka uppåt pekar uppåt. Alla kurvor som skallpeka nedåt pekar nedåt.Glädjande nog kan man dessutom se attutvecklingen på arbetsmarknaden just nu innebäratt det skapas nya jobb. var detbetydligt färre arbetslösa i landet än det var förraåret . Det blir ungefär 5 000 nya jobbi veckan. Utvecklingen går verkligen åt rätt håll.Socialdemokraterna vill i stället förändra väldigtmycket av den valfrihet som den här regeringen hartagit fram. När säger att det väl är bramed barnomsorgslag menar jag att det ärnödvändigt med en barnomsorgslag som gör detmöjligt för föräldrarna att känna en glädje i attkunna lämna sina barn till barnomsorgen när manockså har en valfrihet och kan välja vilkenbarnomsorgsform man vill ha.Jag vill inte påstå att införandet av vårdnadsbidragär någon större jämställdhetsreform, men det äregentligen väldigt likt en utbyggdföräldraförsäkring. Jag ser det mera som ett sätt förde mammor eller pappor som ändå vill stannahemma att få ett ytterligare tillskott till sinekonomi. Man kan säga över huvud taget att statengenom föräldraförsäkring också förstärkerolikheterna inom arbetsmarknaden. Till stora delarär det ju mammor som stannar hemma. Det skapasockså en annorlunda arbetsmarknad för mångakvinnor genom ständiga vikariat. Vi kan inte bortsefrån att även när vi önskar väl kan det få avigsidor.Inte ens vill väl ta bortföräldraförsäkringen.Anf. 16 (nyd) replik:Fru talman! Antingen jag eller harett problem. började med attförklara för mig att jag inte förstår, och hon tyckteatt bockfoten tittade fram. Jag kan konstatera attdet är möjligt. Det påminner om det argument jaghar mött i diskussioner med frireligiösa. De säger:Eftersom du inte är frälst förstår du inte.Det är möjligt att jag inte har begripit det, eftersomjag inte har samma frälsning som jag tycker att det är ett ovärdigt argument.Hon talar också om omedvetna värderingar. Mendet framskymtar som en röd tråd i hennesanförande att är upplyst, hon vet. Pådet sättet är hon en värdig representant för denförmyndarmentalitet som tyvärr folkpartister i vissutsträckning gör sig till tolk för.Min fråga är: Hur skall man klara att skapajämställdhet om man inte ens en gång klarar av attrespektera oliktänkande här i kammaren? Jaglyssnar gärna på , men jag ber hennerespektera även oss icke-frälsta och, som honuppfattar det, oupplysta.Jag skall avslöja en hemlighet för har varit icke-jämställd av mittliv. Jag var nämligen ekonomiskt fullständigtberoende av min kära hustru som försörjde oss. Jagkan försäkra att det inte var ettproblem för vare sig mig eller min hustru. Vi tyckteinte att det var ojämställt. Jag förstår att det är ettstort problem för . Är det möjligenså att tycker att man också skall varakänslomässigt oberoende för att vara jämställd?En av de ytterst få möjligheterna att förändraattityder är att ge utbildning och kunskap. Politiskapekpinnar förändrar inga attityder, det kan jagförsäkra . Jag tycker dessutom attsådana är ovärdiga i en upplyst demokrati somSverige. Respektera människor, mammor ochpappor och ge dem tilltro till att de själva kan taansvar för sina liv, göra de bedömningar och fattade beslut som de vill skall prägla deras liv. får fatta sina beslut om sitt liv, om vadhon vill göra.Män och kvinnor måste inte dela på hemarbetet.Nej, mammor och pappor kanske vill köpa tjänster;de kanske vill anställa en piga eller en dräng, enbutler, en trädgårdsmästare, en fönsterputsare, entvätterska osv. På det sättet ger de massor av jobboch minskar arbetslösheten. Naturligtvis betalar delön. Jag tycker att det är en utmärkt lösning.Avslutningsvis: JämO är en myndighet, inte enkvinna.Anf. 17 () replik:Fru talman! Det var faktiskt somkritiserade den nuvarandejämställdhetsombudmannen som åkte runt i landet.Jag tror inte att han menade att det varmyndigheten som åkte runt.Jag förstår egentligen inte inlägg.Jag accepterar och respekterar att människor ärolika och tycker olika. Jag talade i mitt anförandeom de underliggande värderingar som vi har ochsom gör att många kvinnor far illa. Kvinnor påarbetsmarknaden belönas konsekvent sämre änmän.Att har varit hemma med sina barnvar ingen hemlighet. Det har jag hört mångagånger.Jämställdheten i samhället handlar inte om vad denenskilde mannen och den enskilda kvinnan gör.Jämställdheten och bristen på densamma isamhället framgår av mönstret för hur det ser ut idet stora hela.Hur nydemokraterna vill ordna lika lön förlikvärdigt arbete framgår inte av betänkandet. Fören tid sedan hade vi en rätt intressant motion avLaila StridJansson och att behandlai arbetsmarknadsutskottet. Där menade de att allaanställningar bara borde gälla . Vidtillsättningen skulle det vara något slagsanbudsförfarande. Man skulle anställa den somville ha den lägsta lönen -- det skulle vara en merit.På det viset skulle man gynna kvinnor ochhandikappade. Man kunde pressa ner lönerna. Påmig ger det mera ett intryck av något slagsgammaldags fattigauktion. Jag vet inte om det ärden typen av samhälle som nydemokraterna villinföra.Anf. 18 (nyd) replik:Fru talman! Låt mig åter få konstatera att JämO ären myndighet, . Det finns ett antalmänniskor anställda där, och det är flera av dem jagsyftade på. Jag talar inte om en enskild person utanom myndigheten. En myndighet kan förvisso resarunt och representeras av olika personer som äranställda på myndigheten.Både jag och Ny demokrati är bekymrade överlöneskillnaderna. De finns förvisso. Jag sade i etttidigare anförande att -- det är ett förslag från Nydemokrati -- det enklaste sättet att få bort dem äratt sänka männens löner. Vi har inte fått så mycketrespons för vårt förslag.Problemet är inte så enkelt. Vi vet inte ens en gångvarför det finns löneskillnader. Vi kan ha olika teseroch teorier som är mer eller mindre sannolika. Menfaktiskt vet vi inte vad orsaken är. Det finns många,och de är sannolikt komplexa. De hänger sannoliktockså samman med att man inom den privatasektorn har individuell lönesättning som belönardem som har en förmåga att hugga för sig och talaför sig själva. Det missgynnar helt klart kvinnor --det är jag medveten om.Problemet löser vi inte genom att tala här ikammaren och säga att vi måste få bort dem. Vilöser det inte ens med lagstiftning. Det här äringenting annat än ett fruktansvärt underbetyg avde fackliga organisationerna. Det är där problemetligger. Det är deras ansvar. De talar omjämställdhet. Men det enda som är värt någontingär vad man visar i handling. Med ord åstådkommerman inga förändringar.Därför tycker jag att vi politiker skall ställa krav påatt de fackliga organisationerna tar itu medproblemen. Men det är lika illa där som på allaandra fält: där sitter en massa män.