prot · GI0946 · 1994-12-20 00:00:00 — I ett samlat avsnitt om säkerhets-, försvars-,bistånds- och flyktingpolitiken föreslås bl.a. att bi-ståndsanslaget skall vidkännas en ytterligare avräk-ning med avseende asylkostna-der.Vidare föreslås att biståndsanslaget skall frysas tillett oförändrat nominellt belopp om 13,36 miljarderkronor t.o.m. , dvs. i tre och etthalvt år. Förslaget stöds i det framlagda betänkandetav finansutskottets majoritet. Det kan i förstone synasvara ett harmlöst förslag. Men det visar sig vid ennärmare granskning få mycket negativa konsekvenserför biståndet.Efter en lång och enveten kamp lyckades solidari-tetsrörelsen för tredje världen få genomslag i Sverigeför ett omfattande och generöst bistånd. Riksdagsbe-slut togs för att avsätta avvår samlade produktion, BNP, till stöd till u-länderna.Under 1970-talet nådde vi målet att i statsbudgetenanslå av BNP - senare BNI, bruttonationalin-komsten. Det var ett moraliskt åtagande vi ingickgentemot de fattiga folken - nämligen att av det viproducerar avsätta en given andel, en hundradel.Åren har gått, och biståndet har understundomvarit utsatt för krav på nedskärningar. Men de har interealiserats. har det i den ena internationellakonferensen efter den andra strykits under hur viktigtbiståndet är för utvecklingsländerna som ett komple-ment till en rättvis världshandel. Inte sällan har noterat den höga konsumtion som i-ländernahar i jämförelse med dessa länder. Krav på resur-söverföringar har varit legio.När jag deltog i FN:s stora miljö- och utvecklings-konferens i framfördesbudskapet åter: Skall också klara miljöåta-ganden måste i-länderna se över sin konsumtionsnivåoch dela med sig av resurser till de fattiga länderna.Det är nödvändigt för att begränsa miljöförstörelsen ide utvecklade länderna men också för att ge utveck-lingsländerna en chans att åtgärda sina problem.UNCED-sekretariatet, konferensens huvudansva-rige, beräknade att ca i 1989års penningvärde skulle behöva avsättas närdet gäller att nå de miljö- och utvecklingsmål somansågs nödvändiga för utvecklingsländerna. Av densumman borde i-länderna i bistånd tillskjuta en fem-tedel, dvs. Det motsvarardubbelt så mycket som i-länderna varit bereddaatt ge . Beloppet är ändå bara en mindre delav vad avbetalar på sina skulder tilli-länderna.Sverige hade inför konferensen lyckats tillskjutaen mindre summa extra pengar för att visa att vi ut-över enprocentsmålet var beredda till extra ansträng-ningar för att bidra till att möta miljöhoten. Sverigeströk i konferensen under hur viktigt det var att ställaupp för en lösning av de finansiella frågorna, som varen stor stötesten. var tillsammans med övriganordiska länder drivande i dessa frågor. Världensländer måste öka sitt bistånd, var budskapet.Samma år som var ett föredöme i ,gjorde den borgerliga regeringen uppmed Socialdemokraterna om att skära ned biståndetmed som en del i krisbekämp-ningen, bl.a. för att stoppa valutautflödet och tryckaned den extremt höga räntan. Biståndets andel av BNIsänktes från till budgetåret1993/94.Denna andel behöll vi även innevarande budgetår,vilket innebar en ökning av biståndsanslaget med 400miljoner kronor. föreslår regeringen att bistånds-andelen kraftigt skall sänkas igen för att bekämpa densvenska ekonomiska krisen. Det blir nämligen följdenav en krontalsfrysning av biståndet.Nästa budgetår sjunker biståndet till drygt 0,85 %av BNI mätt som helårseffekt. I pengar motsvarar detett uteblivet bistånd på . Enfrysning medför att biståndet sjunker tilldrygt eller med enligtregeringens egna beräkningar. Regeringen har dåantagit mycket låga tillväxttal, t.ex. inkl.inflationen 1998. Utgår man från Konjunkturinstitu-tets höstanalys om en tillväxt i löpande priser på drygt6 % och drar ut den trenden medviss försvagning blir resultatet0,eller . Antarman samma utveckling i löpande priser som underslutet av , dvs. kommerandelen att understiga av BNI eller mer än 4miljarder kronors urholkning. Antagandet är visserli-gen mindre sannolikt men inte helt uteslutet. Anslut-ningen till EU bör ge en extra skjuts åt tillväxten.Skulle vi hamna här, uppfyller vi inte ens FN:s mi-nimirekommendation sedan flera decennier.Urholkningen av biståndet i förhållande tilldagsläget motsvarar således 1998 i då aktuella priser2-4 miljarder kronor beroende på antagande eller enminskning motsvarande . En jämförelse medenprocentsmålet ger skillnaden 3-5,5 miljarder kronoreller en minskning av det totala bi-ståndsanslaget. Jag undrar om det finns någon i stor-lek jämförbar budgetpost som kommer i närheten avså stora besparingar.Ofta jämför vi med försvaret. Den föreslagna be-sparingen på försvaret kan 1998 efter inflationsupp-skrivning med försvarets egna index uppgå till upp-skattningsvis 2,. Den senaresiffran utgår då från att försvaret lyckas spara mer änminiminivån. Det motsvarar en minskning av försvar-skostnaderna . Större är inte besparingenpå den militära delen av försvaret. Andelsmässigtsparas det således mer än dubbelt så mycket på bi-ståndet.Självfallet kommer så stora besparingar på bistån-det att få konsekvenser för de fattiga folken. I enartikel i hävdade ett antal väl insatta u-landsengagerade personer, att nedskärningar oavvisli-gen drabbar olika hjälpinsatser, som institutionsbyg-gen, industriutbyggnader och katastrofhjälp. Det gårinte att skära miljardbelopp utan att det får kännbarakonsekvenser.Besparingen på biståndet är så konstruerad att jubättre svensk ekonomi går, desto mer sparas det. Dvs.ju rikare vi blir, desto mindre av kakan skall vi delamed oss till dem som har det betydligt sämre än vi.Den logiken är inte lätt att förstå. Enligt min meningär regeringens och riksdagsmajoritetens förslag ut-format så att de fattiga folken får bära en orimligt stordel av krisbekämpningen i svensk ekonomi. Det rim-mar illa med våra internationella åtaganden. Bördornahar dessutom blivit extra tunga som följd av den sva-ga kronkursen, som i sig urholkat biståndseffektenmed minst en femtedel. Om regeringens åtstram-ningspaket stärker kronkursen är det naturligtvis i ochför sig positivt för effekten av insatta biståndsmedel.Till urholkningen kan också fogas att det nu föreslåsatt nästan skall dras av för att betalainsatser inom flyktingpolitiken här hemma. Därutövertillkommer ytterligare utgifter om hundratals miljonersom i tiden inte bokfördes på bi-ståndsanslaget.Under en stor del av genomlevde Dan-mark en svår ekonomisk kris. Det var bl.a. då mangenomförde den s.k. kartoffelkuren. Notabelt är attDanmark höjde sittbistånd från till av BNP eller medandelen , från 2 till 5 miljarder danska kronor.Danmarks bistånd motsvarar nu av BNI. Dan-mark lät således inte människorna i tredje världenbära bördan av krisbekämpningen.Mot bakgrund av möjligheterna till administrativarationaliseringar och effektiviseringar av biståndet,bl.a. sammanslagningen av biståndsmyndigheterna,samt akuta ekonomiska kris, kan jag ändå haförståelse för att frysa biståndet på nuvarande kron-talsnivå kommande budgetår. Därefter borde dock enfrysning snarare omfatta BNI-andelen, som då liggerkring . Så snart ekonomin tillåter borde somprioriterad insats en återgång till enprocentsmålet ske.För att undvika ytterligare nedskärningar, somdrabbar de fattiga folken i tredje världen, de ekono-miskt allra svagaste, måste alternativ tas fram införkommande budgetår. Rimligen borde försvarsutgif-terna dras ned mer och miljöskatterna höjas mer föratt ta två exempel.Sveriges anseende som föregångsland står ocksåpå spel. Det är särskilt olyckligt att nedskärningenkommer just som vi tar steget in i EU och som vigenomför speciella satsningar för att stärka FN:sställning med världsorganisationens 50-årsjubileum . Signaleffekten av våra åtgärderskall inte underskattas. Det vet vi av den effekt beslu-tet fick. Risken är stor att andra länder tarintryck och följer efter.Fru talman! I motion Fi14 med första namn hävdas, att biståndsvolymen inte börfrysas . bör istället i sin budgetbehandling ha möjlighet attta ställning till biståndets storlek. Ambitionen bör varaatt närma sig enprocentsmålet.Mot bakgrund av det jag sagt yrkar jag bi-fall till denna motion och avslag på riksdagsmajorite-tens förslag i denna del.Anf. 126 () replik:Fru talman! Både och har på ett utmärkt sätt lyft fram biståndetsbetydelse och, tycker jag, talat helt i linje med denreservation som jag åberopade och yrkade bifall till.Men problemet, , är att ni taladeför utskottsmajoriteten, i finansutskottet och tidigarenär frågan behandlades i utrikesutskottet. Ni har integått på reservationens krav, nämligen att det inte skallvara tal om någon frysning alls. Därmed tycker jag attlitet av argumentationen faller.Jag vet att i den här fråganhar ställt upp och agerat mycket kraftfullt och att vihar mycket tydliga signaler från en rad socialt ochbiståndsmässigt engagerade organisationer i vårt land.Då undrar jag: Varför har inte ni lyssnat på dem?Varför inte stödja den reservation som ändå är densom bäst lyfter fram biståndet? Det vore logiskt uti-från just de synpunkter som ni lägger fram här.Jag vill fortsätta med ytterligare frågor, fru tal-man. Vi vet att ni är villiga att frysa anslaget det häråret i alla fall, och då undrar jag: Vilket bistånd är detsom ni vill strypa? Vi vet att många av de projekt somvi har beviljat pengar till genom SIDA handlar ommycket långsiktiga kontrakt. De går inte att bryta.Det är förmodligen katastrofbiståndet, som vi allavärnar om, som är det som kommer i farozonen. Vadär det för bistånd som ni anser skall upphöra på ka-tastrofområdet? Skall vi inte ha någon beredskap där?Eller skall vi minska insatserna när det gäller attstödja nya demokratier, exempelvis upp-byggnad?? Jag och anser inte att pro-blemet är att vi har för mycket bistånd, utan vi har förlitet.Jag vill bara, fru talman, också tillägga att vi iVänsterpartiet självklart är för administrativa bespa-ringar, att minska administrationen runt SIDA. Detycker vi är fullt möjligt. Vi anser också att det kanvara möjligt att minska administrationen i asylförfa-randet, däremot inte kostnaderna för asylmottagandetoch det som drabbar dem som söker asyl i vårt land.Där vill vi inte göra några besparingar. Därför avvisarvi även sparkravet på vad gällerasylmottagandet.Anf. 127 () replik:Fru talman! Jag skall egentligen inte driva någotdebatt med angående regeringsförsla-get. Jag har ju redan sagt att jag inte stöder det. Jagargumenterar ju här för min egen ståndpunkt.Orsaken till att jag inte yrkar bifall till reservatio-nen är mycket enkel. I reservationen vill man nämli-gen inte gå med på avräkningen på 300 miljoner kro-nor för asylkostnader. Dessutom framgår det ganskauppenbart att reservanterna i budgetpropositionen somkommer vill se ett ökat anslag till biståndet,för så är reservationen formulerad.Jag stöder i stället motion, där-för att den accepterar att vi får avvakta vad somkommer i budgetpropositionen. För egen del har jagredan på många olika sätt sagt att jag kan tänka migatt acceptera frysning under ett budgetår men inteunder flera.Bakgrunden till detta möjligen något överraskandenyanserade ställningstagande från min sida är att vitrots allt har en ekonomisk kris. Men jag bedömer inteatt den ekonomiska krisen är sådan att vi behöver låsaoss för att frysa biståndet . Det skulle få allde-les orimliga effekter.När det gäller frågor om vad somkommer i budgetpropositionen tycker jag att EvaZetterberg får vänta till den 10 januari.Anf. 128 () replik:Fru talman! Ja, jag skall givetvis vänta till budget-propositionen kommer. Förhoppningsvis kommer vi iVänsterpartiet att ha samma inställning som Social-demokraterna till hur vi skall kunna bibehålla ellerförhoppningsvis höja biståndet. Det är vår ambition påområdet.Men jag vill bara konstatera att det naturligtvis ärbättre att stödja motionen med somförsta namn än att godta en frysning under fyra år.Det inser jag också, . Men jag vidhål-ler att det som och har lyft fram i sina anföranden och i den politiksom jag vet att ni har försökt få gensvar för när nisjälva varit ute och talat i vårt land talar emot ersjälva. Det vi själva lyfter fram i reservationen är attvi över huvud taget inte skall frysa biståndet.Fru talman! Vad det gäller EU-biståndet somBerndt också tog upp vill jag bara tillägga attvi redan nu vet att en stor del av pengarna för Sveri-ges bistånd kommer att föras över till EU, där deförhoppningsvis används på ett bra sätt. Men där harvi betydligt mindre kontroll över hur medlen användsän vad vi har över de medel som vi själva bestämmerom. Summan handlar om 1,5 miljarder. Det som finnskvar av anslaget till bistånd på drygt 13 miljarderfinns det all anledning att värna om, så att man intefryser eller minskar det ytterligare. Precis som BerndtEkholm var inne på bör besparingarna göras på för-svaret. Det är där vi kan gör neddragningar. Därmedkan vi också öka säkerheten i världen. Det är jagövertygad om.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag är litet förvånad över att inte kan låta sig nöjas med att jag stöder Ge-org motion, för det är ju faktiskt en vissskillnad mellan det som jag säger och det som EvaZetterberg framför.Det är intressant att se att har gåttmed på den skrivning som finns i reservationen, därdet talas så väl om den neddragning på 1,5 miljarderkronor som gjorts upp. Jag har inget minne av attVänsterpartiet då stödde en sådan neddragning. Menuppenbart gör man det i reservationen, som var och enkan läsa. Så visst finns det en skillnad i synsätt.Vad gäller försvaret så har jag aldrig pläderat föratt hela besparingen skulle läggas där.Anf. 130 () replik:Fru talman! Det kan synas vara hedervärt av Ge-org och att lämna ut-skottsmajoriteten och yrka bifall till motionen. Mentill vad nytta, kan man fråga sig.När vi kristdemokrater var med i fyrpartiregering-en lyckades vi ju hålla stånd mot moderata attacker påbiståndet. Det var först i samband med krisuppgörel-sen, där Socialdemokraterna tillsammans med Mode-raterna var pådrivande, som en viss minskning avbiståndet tvingades fram.Nu gör Socialdemokraterna ånyo upp med Mode-raterna just om att ha biståndet som ett sparobjekt,dvs. att för de människor som allra mest behöver vårtstöd skall socialdemokrater och moderater skuldra vidskuldra dra in resurser.När det gäller exempelvis besparingar i arbetslös-hetsförsäkringen, som jag väl känner till i och med attjag sitter med i arbetsmarknadsutskottet, vill ocksåmoderaterna göra upp med socialdemokraterna omindragningar. Men där ville socialdemokraterna på enpunkt definitivt inte vara med, för det var besvärande,vilket jag förstår. Men här känns det uppenbarligeninte besvärande för det socialdemokratiska partiet attmed göra upp om besparingar på bistån-det. Jag förstår att detta måste kännas svårt för BerndtEkholm.Jag har en fråga: Vilka konkreta åtgärder vidtarBerndt och för att på-verka det socialdemokratiska partiet? Blir det enmobilisering för internationell solidaritet, så att visnabbt kan komma ur den frysning av biståndet somjag är rädd att kammaren kommer att besluta om härlitet senare?Anf. 131 () replik:Fru talman! För att börja med det sistnämnda, omjag får säga min egen mening, så gör jag enmycket kraftfull markering. Om inte vad den åtgärden betyder, så kan jag inte hjälpadet.Kds skall väl inte svära sig fritt från det ansvarsom kds faktiskt har för neddragningen av biståndetmed . Är man med i en regeringoch, som kds, väljer att inte lämna den får man taansvar för de åtgärder som man varit med om attvidta. Det tycker jag är rimligt.Man kan möjligen också säga att en av orsakernatill att vi nu över huvud taget har denna debatt om attfrysa biståndet är naturligtvis den kris som bl.a. DanEricssons parti har medverkat till att försätta vårt landi. Ni har givetvis ett visst ansvar för den situationen.När jag nu har ordet kan jag inte låta bli att ifråga-sätta kds djupa engagemang för biståndet. Hade detvarit så djupt som ni säger att det är, hade det varitrimligt att ni i er ekonomisk-politiska motion hadeskrivit någonting om biståndet, att ni hade yrkat någotmed anledning av biståndet. Det gjorde ni inte. Detkan man inte tolka på annat sätt än att viktigare än såvar inte biståndet för kds.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag hade en enda fråga till , nämligen om nu skall gåut i en kampanj för internationell solidaritet för attsnarast möjligt upphäva det som jag fruktar kommeratt bli kammarens beslut litet . Det svarjag fick var att det såvitt jag förstår var tillräckligt attgöra en kraftig markering här i kammaren.Men, , det måste ju vara litet all-varligare än så, när vi nu faktiskt ruckar på principersom har funnits här i när detgäller just satsningen på bistånd. Vi måste väl ändåförsöka att vara överens om att vi skall göra alla an-strängningar, såväl och Broderskaps-rörelsen som vi i de fem partier som står bakom re-servationen, för att möjligt komma ifrån denhär frysningen.Berndt , den besparing som blev en effektav krisuppgörelsen drevs ju fram i en allians mellansocialdemokraterna och . Det är klart attvi kunde ha satt hela regeringsmakten på spel, mendet kanske inte var läge för det i den krissitua-tion som rådde. Men det var inte så att kds inte stredför att se till att detta inte skulle röras. Men när soci-aldemokraterna och gjorde upp i detekonomiska läge som var är det klart att det inte fannsså värst mycket att sätta emot.Sedan, , avklarades frågan omtekniken för hur vi skriver våra hemställanspunktertidigare här i debatten. gjorde klart att detär en teknisk sak som diskuterats inom finansutskot-tets ram. har vi också i partiet diskuterat medKammarkansliet.Anf. 133 () replik:Fru talman! Jag börjar med det som upp sist. Han gjorde biståndsfrågan till en formellsak i ett samarbete med Kammarkansliet. Då kännerinte jag igen kds, det måste jag säga. Den välvilligastetolkningen är att kds har glömt att skriva om bistån-det. Men det är i sig oerhört uppseendeväckande attett parti som faktiskt har slagits för bistånd under såmånga år glömmer att i en ekonomisk-politisk pro-position över huvud taget nämna biståndet och glöm-mer yrkandet. Det är uppseendeväckande. Det måstenog själv hålla med om.När det sedan gäller den här alliansen om bistån-det har jag inte suttit i dessa slutna rum och fört någradiskussioner, så det kan jag inte svara för. Men detintressanta är att första gången som biståndet minska-de i, såvitt jag vet, svensk historia var när kds inneha-de biståndsministerposten. Det är ganska talande ochlitet mer än en symbolfråga.Det är klart att det krävs en förfärlig massa åtgär-der för att återställa biståndet. De stora och viktigaåtgärderna är kanske inte att jag råkat hålla ett anfö-rande i kammaren för ett bibehållet bistånd, utan att viär många som kämpar för att få ordning på svenskekonomi. För att få ordning på svensk ekonomi, måsteman faktiskt också ordentligt ge sig i kast med bespa-ringar - vi kan diskutera hur de skall läggas ut, vilketjag gör här - men också vara beredd att införa deskattehöjningar som krävs. På den punkten lämnar välkanske kds agerande en del övrigt att önska.Självfallet kommer jag personligen att göra alltsom står i min makt för att biståndet fryses som möjligt.Anf. 134 ():Fru talman! har vi världens mest jämställdariksdag, kvantitativt sett. Genom årets val har andelenkvinnor ökat till . Kvinnor i hardärmed uppnått en skådad politiskmakt. Vi finns överallt, utom vid lottdragningarna iriksdagen.Men makt handlar inte bara om antal, det handlarockså och inflytande. I finns ensärskild bilaga som behandlar kvinnors roll i ekono-min. Där framhålls att ekonomisk makt bör ses somett begrepp med flera dimensioner.Det handlar om obetalt respektive betalt arbete,löneskillnader, i vilken utsträckning kvinnor respekti-ve män är beroende av offentliga transfereringar.Ekonomisk makt handlar också om vilket inflytandekvinnor har på fördelningen av de ekonomiska resur-serna, dvs. möjligheten att påverka hur pengarnafördelas.Politiken har alltför länge utgått ifrån att det finnsett allmänt intresse, ett intresse som är lika för deolika klasserna och ett intresse som är lika för kvinnoroch män. Men det finns inget sådant allmänt intresse- klass och kön är politiska dimensioner - inga sa-kområden som kan prioriteras eller icke prioriteras. Vibör därför ständigt slå vakt om misstanken att det kanfinnas en möjlighet att kvinnor kan ha andra åsikteroch behov än män och pröva våra förslag utifrån ettkvinno- respektive mansperspektiv.Jämställdhetsminister har i ett direk-tiv till samtliga kommittéer och särskilda utredareuppdragit åt dem att granska sina förslag ur ett jäm-ställdhetsperspektiv innan de läggs fram. harproceduren varit sådan att om förslagen granskatsöver huvud taget så har det varit en analys efter det attförslaget genomförts.För alla dem som tror att vi i är jämställdadärför att vi har en jämställdhetslag är det viktigt attveta att vår jämställdhetslag egentligen heter lag omjämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet.Den gäller endast på arbetsplatsen mellan vissa tider.Vid alla andra tillfällen är det tillåtet att diskriminerakvinnor.Jag hade därför önskat att hade ut-vidgat granskningen till att gälla även den ekonomisk-politiska propositionen och alla ekonomiska proposi-tioner som kommer att läggas fram.De besparingar som föreslås i familjestödet och isocialförsäkringssystemen riktar sig nämligen direktmot kvinnorna. Försämrade flerbarnstillägg, frystbidragsförskott, försämringar i alla de basbeloppsan-knutna förmånerna och försämringar i förtidspensio-neringen har alla en klar kvinnoprofil och kommer attbegränsa kvinnors rätt att kombinera förvärvsarbetemed skötsel av små barn lika väl som kvinnors möj-lighet att bryta upp ur dåliga förhållanden.Kvinnor är mer än män beroende av våra social-försäkringar. T.ex. använder sig kvinnor mer än mänav sjukförsäkringen, föräldraförsäkringen, tillfälligföräldrapenning och förtidspensionering. Nedskär-ningar i socialförsäkringssystemen kommer därför attdrabba kvinnor hårdare än män. Av de pensionärersom kommer att drabbas mest av nedskärningarna ipensionerna är den största gruppen kvinnor.En del av de förutsättningar som varit mest avgö-rande för kvinnors möjlighet att kombinera förvärvs-arbete med skötsel av små barn är utformningen avfamiljepolitiken. Det är dock svårt att tala om en brafamiljepolitik utan att tala om kvinnorsfrigörelse.Bidragsförskottet är en av de viktigaste reformersom genomförts för att främja kvinnors oberoende avenskilda män. Genom bidragsförskottet kan kvinnorbryta upp från ohållbara förhållanden.I gengäld har kvinnor i blivit beroende avstaten, vilket gör statens ansvar stort. För att kvinnorskall betraktas som enskilda individer i ekonomiskthänseende krävs därför - så länge som det finns för-äldrar som avstår från att ta sitt betalningsansvar - attstaten tar sitt ansvar.Vänsterpartiet anser därför att de besparingar sommåste göras i bidragsförskottssystemet skall inriktaspå indrivningen av skulder. Det finns redan i dagmöjligheter till anstånd med betalning eller möjlighetatt ansöka om avskrivning av skulden. Det enda somkrävs är att den betalningsskyldige tar kontakt medsitt lokala försäkringskassekontor.Att så inte sker visar på att betalningsmoralen vadgäller bidragsförskott är låg. Sålunda är de preskribe-rade beloppen fyra gånger så höga som de som bevil-jats kraveftergift. Inbetalningsgraden i procent avutbetalt bidragsförskott är så låg som strax under30 %.Den nuvarande korta preskriptionstiden för under-hållsbidrag - - gör att den betalningsskyldigekan utnyttja systemet genom att fördröja handlägg-ningen. avskrivs underhållsskulder genom attindrivning inte kan ske innan preskriptionstiden ut-gått.Vänsterpartiet anser att det är bra att preskrip-tionstiden förlängs, men att preskriptionstiden bortåterställas till . Därigenom underlättas det förstaten att få tillbaka det som den har lagt ut för attsäkerställa barnens standard.Det är också nödvändigt att staten som sådan änd-rar sin syn på bidragsförskott och dess betydelse förkvinnors frigörelse. Jag vill nämna ett exempel.