prot · GH0969 · 1994-03-03 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1993/94:69Torsdagen den 3 marsKl. 12.00 -- 13.531 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 25 februari.2 § Meddelande om svar på interpellationTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1993/94:95Till riksdagenBeträffande interpellation 1993/94:95 av LarsWerner (v) om byggkrisen får jag meddela att jaginte kan besvara denna inom föreskrivna fyraveckor.Skälet härtill är att regeringen har en konferensdagden . Ny tid har därför satts till den 25 mars.Stockholm den 1 mars 1994Statsrådet ()3 § Svar på interpellation 1993/94:89 omSydafrikaAnf. 1 Utrikesminister ():Herr talman! har frågat mig:1. Vilka konkreta planer regeringen har för attmed svenska valobservatörer och andra insatserbistå den oberoende i isyfte att genomföra fria och rättvisa val i slutet avapril ,2. På vilket sätt regeringen vill verka för attförstärka den nationella fredsbevarande styrkanoch ,3. Vilket ytterligare stöd regeringen vill föreslå föratt motverka det politiska våldet och för att hjälpaoffren för våld, hot och trakasserier,4. På vilket sätt regeringen för svensk del och pådet internationella planet vill verka för strävandenaatt återuppbygga , samt5. Hur regeringen vill verka för dödsstraffetsavskaffande i Sydafrika.Den 22 december antog det sydafrikanskaparlamentet med överväldigande majoritet denövergångsförfattning som efter många ochkomplicerade överläggningar förhandlats frammellan i huvudsak ANC och det regerandeNationalistpartiet. Därmed gick de sista formellaresterna av apartheidsystemet i graven.Men utvecklingen mot demokrati i harinte varit smärtfri. Den har engagerat inte enbartsydafrikaner utan också det internationellasamfundet. Att möta de förväntningar som finnspå märkbara förbättringar av vardagslivets hårdavillkor kommer att bli en av den nya regeringensstora utmaningar.Utvecklingen i är nu inne i ett kritiskt ochkänsligt skede. Förhandlingar pågår fortfarande föratt få alla partier med i valet. Efter mitt besöknyligen i är det min förhoppning att allade ansträngningar som görs för att säkrademokratiseringsprocessen och valet skallkrönas med framgång.Regeringen har fattat beslut om en svenskvalobservatörsinsats på 30 personer. Dessa skallingå i den av FN på det sydafrikanskaövergångsrådets begäran samordnadeinternationella observatörsinsatsen.Därutöver har FN för sin egen operativaverksamhet bett tillhandahålla ytterligareca 35 valövervakare. Vi har ställt oss positiva tilldenna framställan. SIDA har dessutom beslutat attvia FN:s särskilda finansieravalobservatörsinsatser från afrikanska länder.Sverige bistår vidare en rad svenska enskildaorganisationer, engagerade i freds- och snart ävenvalövervakning i . Deras arbete bedrivs inära samverkan med den och omfattar ävenväljarutbildning. Även svenska riksdagsledamöterkommer att engageras som valobservatörer, bl.a.genom , som är näraknutet till AWEPA.Både och generalförsamling hargodkänt generalsekreterarens förslag om attutvidga UNOMSA:s mandat till att även omfattavalövervakningsinsatser. Regeringen välkomnargivetvis en sådan åtgärd. Generalförsamlingen harredan godkänt den budget på ca som den utökade insatsen beräknas kräva.När det gäller den nationella fredsbevarandestyrkan vill jag gärna nämna att jag under mittbesök i hade tillfälle att beröra dennafråga med bl.a. ANC:s ledning. Jag fick därvidintrycket att uppbyggandet av styrkan gårlångsamt. Den tycks för dagen endast ha ettsymboliskt värde, och det förefaller dessutomtveksamt om den hinner nå full kapacitet till april.Säkerheten vid valen är i första hand en fråga försydafrikansk polis och militär, men skulle Sydafrikai ett senare skede begära att t.ex. FN engagerar sigi fredsstyrkan, kommer regeringen givetvis attpröva på vilket sätt kan delta, exempelvismed utbildning och träning.Herr talman! Åtgärder för att förebygga detpolitiska våldet utgör en förutsättning för attdemokratiseringsprocessen i skall lyckasoch för att valet skall kunna genomföras på etttillfredsställande sätt. Bland aktuella konkretasvenska insatser, som finansieras av SIDA, vill jagfrämst nämna fredsövervakningsprojektetPEMSA, där 16 enskilda organisationer i samman och rekryterat ett sextiotal svenskafredsobservatörer.Andra organisationer i som får svensktbistånd är t.ex. , Network of IndependentMonitors, och EMPSA, Ecumenical MonitoringProgramme in South , vilka båda omnämns iHans Göran interpellation.Sverige bistår också offren för det politiska våldetmed bl.a. rättshjälp. Genom svenskt stöd viaexempelvis , och Lawyers for HumanRights kan de som drabbats av övergrepp få bådejuridisk hjälp och ekonomiskt stöd.Raoul samarbetar sedan 1993med för att främjatillkomsten av en poliskår i , präglad avdemokratiska värderingar och respekt för demänskliga rättigheterna.Sverige stöder också arbete med våldsbekämpningi Sydafrika.Herr talman! Regeringen har ibudgetpropositionen 1993/94 angett riktlinjerna förett brett utvecklingssamarbete med ettdemokratiskt styrt . Syftet med dettasamarbete bör vara att bidra till en fördjupaddemokratisering i landet och slå vakt både om demänskliga rättigheterna och om en fungerandemarknadsekonomi.Det framtida biståndet till , som dessutomäven i fortsättningen kommer att omfattasatsningar inom både undervisnings- ochmiljöområdet, är nu föremål för dialog mellan UDoch de svenska biståndsorganen. Efter valetkommer överläggningar om det svenska biståndetatt äga rum med den nya sydafrikanska regeringen.Sverige verkar för ett avskaffande av dödsstraffet,och detta gäller givetvis också när det utövas iSydafrika. Vid mina samtal i med densydafrikanske utrikesministern hade jag tillfälle attredogöra för den svenska inställningen i dennafråga. Jag redovisade också vår ståndpunkt förledningen i ANC, som ju officiellt är emotdödsstraffet. Vi kommer även fortsättningsvis att ivåra officiella kontakter med att verkaför ett avskaffande av straffet.I detta sammanhang skulle jag vilja nämna attSverige deltar aktivt i FN:s arbete för de mänskligarättigheterna i . står sålundatillsammans med andra nordiska länder för förstagången som medförslagsställare till en resolution,Situation of Human Rights in South , i . Vi kommer att noga följa arbetetbåde i kommissionen och på andra sätt.Anf. 2 HANS ():Herr talman! Jag ber att få tacka utrikesministernför det utförliga och i huvudsak positiva svaret påden interpellation som jag har ställt.I detta sammanhang kan jag nämna att den ärframställd tillsammans med ett antal svenskariksdagsledamöter från olika partier som nyligenhar besökt . Det är av stort värde attbåde svenska riksdagsledamöter ochutrikesministern har färska intryck från besök iSydafrika.Som utrikesministern sade i sitt svar är det just deformella resterna av apartheidsystemet som går igraven. Det är angeläget att markera ordetformella. Det är ju inte svårt att vid ett besökkonstatera att det politiska systemet ochrättssystemet i är belastat avarvet från apartheid.Det kommer nog att ta innan man kanutrota, eller avskaffa, apartheids faktiska innehåll,som har medfört så stort lidande för befolkningen iSydafrika.Det är också som utrikesministern sade attförväntningarna nu är mycket stora på vad enförändring kan åstadkomma, kanske t.o.m.överdrivna ibland.Det är därför som det är så oerhört viktigt i den härsituationen att vi gör alla ansträngningar som ärmöjliga, inte bara för att kunna säkra ett fritt ochrättvist val utan också att understödja dedemokratiska krafterna i för att landetskall kunna utvecklas politiskt, ekonomiskt, socialtoch kulturellt.Det finns så väldigt mycket som är eftersatt i dettaland. Därför räcker det inte med bara de svenskaansträngningarna, utan det gäller för att ialla olika sammanhang, i de internationella fora,verka för att få till stånd ett effektivt och värdefulltsamarbete till stöd för i den nya eralandet kommer i.Ett särskilt problem som jag vill poängtera är attdet efter det val som kommer att äga rum i slutetav april inte blir ett bakslag, en backlash, utan attverkligen utvecklingen efter valet går i rätt riktning.Man kan inte bortse från risken av att det uppträderdåliga förlorare i det här valet som sedan t.o.m. kanöka det våld som gastkramar Sydafrika.Låt mig därutöver göra några korta kommentarertill de olika punkterna. Jag går då först till punkten1. Jag vill i det här sammanhanget framför alltframhålla att är ett geografiskt stort land.För valövervakningen behövs det verkligen ettmycket stort antal valövervakare, framför allt föratt kunna nå ut på landsbygden. Där finns detmånga stora problem med information ochutbildning, och det är därför jag vill särskiltmarkera vikten av att nu på allt sätt verkarför att även andra länder gör ökade ansträngningarför att valövervakningen skall kunna bli så effektivsom möjligt.När det gäller den andra punkten kunde vi jukonstatera att det FN-organ som finns där speladeen alltför passiv roll. T.o.m. samarbetet med organi var otillräckligt. Det är därför som detär bra att mandatet nu utvidgas, men det kanförmodligen bli så kritiskt att det behövs inte baraen utvidgning av den nationella fredsbevarandestyrkan utan också att FN behöver sända enfredsbevarande styrka.Låt mig till slut säga att det är angeläget att defrivilliga insatser som görs och som är mycketviktiga får allt tänkbart stöd.På punkten 4 vill jag säga att det kanske inte ärmarknadsekonomi som det är brist på, utan det ärsnarare en brist på insatser för utveckling ochtillväxt i . Det är där stödet framför alltbehövs.Anf. 3 ():Herr talman! Jag får också tacka förinterpellationssvaret.Det jag främst kopplar ihop med just nuär det oerhörda hatet mellan olika grupper, detbrutala våldet och framför allt polisens brutalitetoch snabbhet att ta till vapen, den storafattigdomen för den största delen av befolkningen,att apartheid -- trots att den enligt lag ärförbjuden -- är så tydlig och oerhörtdiskriminerande, ofriheten och rädslan, men ocksåen okuvlig orädsla och vilja att göra något åt våldetoch för demokrati och rättvisa.Ett exempel skulle jag vilja berätta om.På vår gemensamma resa där nere färdades vi påväg till Tokoza med Piece Action, enfredsorganisation. Just när vi passerar Phola Parkser vi en trafikpolisbil stå med blinkande blåljus påhöjden av en vägbro. Poliser står där med dragnavapen, och vi förstår att något har hänt. Vi stannar,och på gräsfältet mellan vägbron och slumstadenPhola Park springer ett par poliser med enpolishund. En polis står stilla i gräset. Phola Parkär ett starkt ANC-fäste som ofta hamnar isammandrabbningar med polisen, fick vi reda på.Jag sköt honom i benen med två skott på 200 metersavstånd, skryter den vite trafikpolisen, medan hanladdar om sin revolver. Han byter minst fyrapatroner.Han var beväpnad med ett gevär och tänkte stjälaen bil på motorvägen nedanför, fortsätter polisen,som stolt låter sig fotograferas medan han laddarom sin pistol.Vi blir vittne till hur polisen sedan lyfter upp ensvart man som legat skjuten i gräset nedanförvägrenen. Han tycks först vara död, eftersom desläpar honom över gräset och stenrösen, precis somom han vore ett villebråd. När han släpas övervägräcket, ser vi att han lever.Ungefär som mannen dras upp på vägenkommer en i ordets alla bemärkelser stor kvinna,en svart kvinna, helt plötsligt in i sammanhanget.Hon forcerar alla hinder och ställer sig mitt isamlingen av poliser och oss vittnen. Hon skäller utpoliserna med en dynamisk kraft som jag nästanaldrig har varit med om.Kvinnan frågade, som vi hade gjort tidigare, varden skjutnes vapen var, var bilen som blivitöverfallen fanns och varför man inte kontaktatortens polis eller någon representant för den svartemannen. Plötsligt blev alla de skjutglada vitamännen mindre än små barn, tyckte jag. Desvarade inget utan stod där bara generade medfåniga flin över ansiktena.Det visade sig att kvinnan var en av ANC-ledarna itrakten. Hon fick oss alla med till polisstationensom vittnen. Där satt vi någon timme tills vi fickklart för oss att polisen tog sig an fallet.Jag trodde ett tag att vi genom vår närvaro haderäddat den skjutne mannen från döden, men jagfick reda på i går att han var så allvarligt skadad,träffad i ryggen, att han dog på sjukhuset.Herr talman! Den politik som har förts iSydafrika har också inneburit att familjer harsplittrats. Det sydafrikanska systemet har inneburitatt den svarta manliga arbetskraften har behövts ibl.a. Därför har man tagit hand om denoch låtit männen bo i Hotels, ungkarlshotell.Landets ekonomiska system har inte fungerat ominte familjerna splittrats.Kvinnorna har fått stå för familjenssammanhållning i hemlandet och männen tjänatlandet inom industrin. Det har slagit hårt motkvinnan, som ofta har blivit ensamförsörjare.Enligt WHO har de splittrade familjerna ocksåblivit en viktig faktor för spridandet av HIV/aids.När nu står inför en storomdaningsprocess, är det viktigt att kvinnan får enbetydande roll i det ekonomiska och samhälleligasystemet. Är utrikesministern beredd att medverkatill att de sydafrikanska familjerna inte splittras ochatt kvinnans resurser, kraft och möjligheter, som vifick ett synligt exempel på genom det jag tidigareberättat, tas till vara vid uppbyggnaden av ett, somvi hoppas, nytt och demokratiskt ?Herr talman! Jag vill också lyfta fram polisensstandard i , som också påverkar dess sättatt reagera och handla.Det finns många olika grupper av poliser, och vi sågmånga som stod vid vägkanten, som jag harberättat. Det finns en allmänt utbredd ovilja hospolisen att undersöka politiska brott mot framförallt ANC-sympatisörer. Bristen på samordningmellan olika polisenheter gör också att sådantarbete försvåras. I vissa områden, där svarta bor, ärantalet poliser i förhållande till folkmängdendessutom alldeles för litet. Befolkningen har intedet skydd som den skulle behöva ha.Polisyrket har för den vite mannen ofta varit ettyrke han tagit när han inte kunnat få något annat.Dessa inte alltid helt lyckade poliser hotas mereller mindre av en intelligentare svart befolkning,som är beredd att ta över.Är utrikesminstern beredd att verka för enmedmänskligare, mer demokratisk och rättvis polisi och att de olika polisenheternasamordnas? Jag vet att det här handlar om ett landsinre angelägenheter, men det handlar också ommänskliga rättigheter, korruption och apartheid.Anf. 4 ():Herr talman! Det är en viktig interpellation somHans Göran har ställt, och därför får ocksådet svar utrikesministern har givit stor betydelse.Jag ser mycket positivt i svaret, men jag tror ocksåatt man skulle kunna utvidga de svenska insatsernaytterligare.Det är som utrikesministern säger i sitt svar:uppbyggandet av den nationella fredsbevarandestyrkan går för långsamt. Den kommer inte att fåden betydelse som den borde ha i denna process.Det finns en formulering i utrikesministerns svarsom jag är tveksam till: Säkerheten vid valen är iförsta hand en fråga för sydafrikansk polis ochmilitär.Vi vet ju med vilken misstänksamhet helabefrielserörelsen i ser på sydafrikanskpolis och militär. Det är en fråga om förtroende. Avden anledningen skulle jag gärna se att FNengagerade sig mycket mer i denna fredsprocess,som skall leda fram till valet den 27 april.Utrikesministern säger att regeringen är beredd attpröva på vilket sätt kan delta -- exempelvismed utbildning och träning. Jag skulle vilja säga attdet brådskar. Är regeringen beredd att ta ettinitiativ i FN så att FN kommer i gång på ett annatsätt än man har gjort? Det är alldeles för småinsatser som görs.Jag ser med positivt intresse på det svarutrikesministern har givit när det gäller det svenskafredsövervakningsprojektet . 16 enskildaorganisationer gick ihop, och jag är med och delaransvaret. Intresset växer fortlöpande. är det17 enskilda organisationer som är engagerade.De första fredsövervakarna är hemma. Vi harkunnat lyssna på dem. De har med egna ögoniakttagit det våld som finns i vardagen på ett sättsom vi inte kan föreställa oss. De säger alla att detbehövs ökade svenska insatser där nere.Jag skulle därför vilja fråga utrikesministern omregeringen är beredd att ställa ytterligare resursertill förfogande -- dels förfredsövervakningsprojektet, men också förvalobservatörer. Det finns krav på oss från vårasamarbetspartner i om att vi skall bidramed ytterligare svenska insatser.Herr talman! Jag skulle vilja kommenterasituationen i Bophuthatswana. Där finns ettomfattande våld som vänder sig direkt emotfredsprocessen. Jag har en rapport som handlar omhur polisen i grepoch misshandlade tio unga . Den 13februari arresterade man 10 ANC-medlemmar ochförstörde deras material. Man gjorde en räd motANC-kontor i ochkonfiskerade dokument och flygblad. Manmisshandlade ANC-medlemmarna, och mananvände tårgas. stoppade manANC:are och MR-advokater som höll på medväljarutbildning.När övergångsrådet vände sig tillFN och vädjade om hjälp var det fråga om insatseri hela , inkluderande Bophuthatswana.Där har det alltså inte hänt någonting. Det är etttragiskt faktum att en stor del av är utanstöd och inflytande.Anf. 5 ():Herr talman! debatterades ettutskottsbetänkande som gällde svenska företagsverksamhet i . Det var förmodligen detsista betänkande i det ämnet som vi behandlar häri kammaren, för nu behövs det väl inte några merskrivelser från regeringen när det gäller hur svenskaföretag har verkat i . Det är glädjande attvi kan lägga sådana skrivelser till de historiskahandlingarna. Sanktionerna är slut, och vi går motett nytt Sydafrika.Det internationella samarbetet och detinternationella samfundet har hjälpt till att skapadenna utveckling i . Man har fått bortapartheidsystemet och knäckt vitagenom sanktionspolitiken, så att landet nu kan gåen annan utveckling till mötes.När vi var nere möttes vi avett budskap från ANC-representanter första dagen.De sade: Vi har tiden emot oss. Vi har ont om tid.Ju mer vi följde arbetet desto bättre förstod vi vadsom menades med denna varning. Det är inte långtid kvar till . Mycket skall uträttas innandess. Väljarutbildningen är i full gång, men detfinns mycket som återstår. Det är svårt att nå ut tillalla delar av . Det finns mångaanalfabeter som har svårt att förstå hur mantekniskt skall gå till väga. Det är en tidsödandeutbildning. Valövervakning skall organiseras i 9 000vallokaler. Man räknar med att man skall försökafå 20 000 valövervakare på plats -- 2 eller 3 på varjevallokal.Det har talats en del om våldet i i den härdiskussionen. Risken är att man blir litet dyster,nedstämd och pessimistisk, för våldet äromfattande. Flera har vittnat om det här . Viläser ständigt om det i tidningarna. Den helgen vivar nere sköts tolv afrikaner på öppen gata -- barnsom äldre.De senaste två månaderna har man utfört en storsprängning mot kraftledningar,ANC-kontor, kommunalkontor osv. Detta gernaturligtvis en dyster bild. Men möts manav en stor kraft bland alla dessa miljoner människorsom ser hoppet , när de för förstagången går till val.Man hoppas att den lilla minoritet som försökerstöra bilden skall slås tillbaka av det massiva stödetfrån den vanliga mannen och kvinnan på gatan somnu äntligen skall få gå till val. Vi skall på alla sättförsöka bidra till att så sker. Det är viktigt attinternationella och svenska representanter finns påplats.Margareta berättade tidigare om denotäcka händelse då en man sköts framför våraögon. Om vi inte hade varit på plats där hadeutvecklingen blivit en annan. Det omvittnades avde ANC-företrädare som också dök upp. Detförhållandet att det helt plötsligt fanns fem svenskaparlamentariker där gjorde att denne man forsladestill sjukhus i stället för direkt till häktet, där hanomedelbart skulle ha avlidit. blev utgångenändå densamma, eftersom man inte kunde räddahans liv, men han kom trots allt under behandling.Det är nu viktigt med en massiv närvaro där nere,och det är glädjande att utrikesministern och ävenriksdagens talman har tagit initiativ till att sändavalobservatörer till Sydafrika.Något som är tragiskt är Inkathas agerande i dettasammanhang. Jag såg i dagens tidning att man i gåråterigen försökt att få med Inkatha på valvagnen.Man har gjort flera förändringar i konstitutionenför att få med denna rörelse, men ändå kommer detdystra signaler från Inkathas ledare , som går ut på att man troligtvis intetänker delta. Detta är bedrövligt. Det är fantastisktatt se hur ANC har böjt sig dubbelt tillbaka för attförsöka få alla parter att delta i valet.Jag vill avslutningsvis påminna om och varna förnågot som vi måste ha i åtanke, nämligen att detkommer även efter valet. Det är viktigt attvi är på plats efter valet den 27 april.Jag skulle vilja fråga hur utrikesministern serpå det fortsatta svenska biståndet, engagemangetoch stödet till efter valet, ett val som vihoppas skall gå fredligt till.Anf. 6 ():Herr talman! Också jag vill tacka för svaret. Jagtillhör dem som har varit där nere, och jag kaninstämma i allt det som är sagt. Vi har upplevtsamma saker, och jag behöver inte upprepa någotav det.Utrikesministern säger att utvecklingen motdemokrati i inte har varit smärtfri, ochdet är verkligen ett understatement. Utvecklingenhar inte varit och är inte smärtfri. Det har sagts enhel del här om våldets omfattning, men vi har svårtatt fatta hur det egentligen är. Man kan säga attlandet pendlar mellan hopp och förtvivlan, även omhoppet ändå är stort inför valet och den nya tid somskall komma. Men det finns en förtvivlan inför vadsom kan hända om partier fortsätter med att vägraställa upp i val, och jag ser mycket stora risker meddetta.Jag läste i gårdagens tidning att det fanns ett vissthopp, men säger attinställningen är negativ igen. Det återspeglar någotsom vi märkte när vi var där nere, nämligen attButhelezi och hans Inkathaparti växlade från dagtill dag och ständigt kom med nya krav. Läget varmycket svårt. Om Inkatharörelsen inte ställer upp,kommer den naturligtvis att göra allt för attskrämma människor inför röstningen och för atthindra valet.Jag skulle också tro att man i så fall kommer attlyckas. Det är mycket svårt för människor att visadet mod som krävs för att verkligen ta sig till enröstlokal. Det kommer faktiskt dagar också eftervalet, och då riskerar man att bli trakasserad avdåliga förlorare.Vi har en oerhört stor uppgift i att stödjademokratiutvecklingen, både , som så många harsagt, och även senare, när det gäller att sätta till allaresurser för att få ett fritt och demokratisktSydafrika. Vägen dit är nog ganska lång, men detfinns ändå hopp.Jag är mycket glad för de positiva redogörelser somvi fått från utrikesministern, både om vad som skallgöras och om vad som görs. Det intryck som vi fickav de svenska insatserna var att de i mycket storutsträckning har träffat helt rätt och att de gör enoerhörd nytta. Det är mycket positivt. Men det ärsynnerligen viktigt att vi fortsätter med insatsernaoch inte glömmer . Vi bör sätta inordentligt med resurser under denna känsligaperiod.Jag har också en fråga till utrikesministern, och dengäller det svenska näringslivet. Vi vet att det finnsmånga svenska företag där nere. Många ligger istartgroparna för att utvidga sin verksamhet, ochandra är på väg dit. Förhoppningarna på densydafrikanska marknaden är mycket stora från helaomvärlden, och det är mycket positivt. Det ärgivetvis en mycket stor resurs för landet att detkommer företag dit, att man investerar osv.Som jag ser det är företagen en resurs också när detgäller demokratiutvecklingen. De har en storuppgift och en förpliktelse att på arbetslivetsområde medverka i denna demokratiskauppbyggnad på det sätt som passar dem. Det kangälla arbetsorganisation, arbetsvillkor, möjlighetertill organisering osv.Jag vill fråga utrikesministern om det tas någrakontakter i detta syfte med företag som finns därnere eller som är på väg dit och i så fall med vilka.Jag skulle vilja skicka med en uppmaning att mantar sådana kontakter.Anf. 7 Utrikesminister ():Herr talman! Också jag välkomnar dennainterpellation.