prot · GH0968 · 1994-03-02 00:00:00 — 152 () replik:Herr talman! Jag har stor respekt för nog är den som i har den störstakunskapen när det gäller cancer ochlungsjukdomar. Men jag håller inte med JerzyEinhorn om att man inte skall politisera frågan.Jerzy , vi är politiker. harvarit riksdagsledamot och måstebörja förstå detta.Varför springer tobaksgubbarna och -gummornahär för att försöka påverka oss om det inte ärpolitiska frågor? De försöker att krypa undan. Vilagstiftar allteftersom de försöker att hitta nya vägarför den s.k. smygreklamen . Titta på deutländska tobaksföretagen som söker sig mot för att påverka människorna där. Är detändå inte dags att vi tar itu med detta på allvar?Anf. 153 (nyd):Herr talman! ''The Marlboro man is dead!'' lästejag i en amerikansk tidskrift. Hade han ramlat av hästen? Denne mansom såg så frisk och stark ut hade väl ändå inte dötti någon sjukdom så plötsligt? Men det var just vadhan hade gjort, och sjukdomen var lungcancer. Hanhade haft gratis cigaretter som förmån från sittföretag och hade rökt som enborstbindare. Så gick det som det gick. harväl det österländska karmabegreppet, dvs. som mansår får man skörda, illustrerats tydligare.I Svenska Dagbladet läser man att 200 askarav cigarettmärket M -- observera M -- berättigar ryggsäck. 350 askar berättigar till en läderjacka,om man råkar bo i och tillhör . Men varför säger man M i stället förMarlboro? Svaret är enkelt: Tidningar som gåremot tobaksindustrin kan åka på en ordentligblåsning vad gäller annonsintäkter. Det har hänt iUSA. Det gäller inte bara annonser för cigaretter.Det är fråga om stora koncerner. t.ex.ligger på 13:e plats i storlek bland företagen i tillverkar mängder av andra produkter,t.ex. Tidningarna i har faktiskt fåttbacka. De skriver inte några elakheter omtobaksindustrin. Det gäller ju sådana enormapenningsummor.Jag fick från Smokepeace ett brev med en mängdfrågor. Jag svarade att jag gärna besvaradefrågorna men att Smokepeace först skulle besvaraen fråga från mig: Hur mycket pengar får ni fråntobaksindustrin? Jag fick aldrig något svar och hartack och lov sluppit ytterligare frågor. Man kan sägaatt mina diplomatiska förbindelser medSmokepeace är avbrutna, och det är jag bara gladför.Om man granskar ett paket , finner man inte ser en kamel utan en dromedar.Dromedaren har nämligen en puckel, medankamelen har två pucklar. Men namnet betyderoerhört mycket. Camel är ett kort och slagkraftigtnamn. Vem skulle köpa ett paket dromedar? Vemskulle köpa ett par Dromedarkängor, ett parDromedar ? Det skulle inte gå. Det förstår alla.För att inpränta namnet går man ner i åldrarna påköparna. Kamelkängorna lär finnas ner till storlek32, dvs. Denna förtäckta reklam, somspeciellt riktar sig till barn och ungdom, är något avdet mest motbjudande som jag har kommit i kontaktmed under mitt riksdagsarbete.I detta sammanhang vill jag angripa grand. Jag tycker att mycket av det som hananförde är sådant material som vi har fått fråntobaksindustrin. Efter hans anförande börjar manundra om inte t.o.m. ibland är uteoch rider med Marlboromännen och deras anhang.Herr talman! När jag hör ordet , associerarjag till skicklig propaganda, förledande av ungdom,giftiga gaser och massdöd. När jag hör ordet Camel,associerar jag också till skicklig marknadsföring,förledande av ungdom, giftig rök och massdöd. Ettslagkraftigt namn som Camel betyder oerhörtmycket.I , där jag har haft nöjet att tjänstgöraperiodvis och hjälpa till med olika saker, får man,trots att landet är muslimskt, köpa griskött. Det ärett mycket märkligt muslimskt land. Detta grisköttkan man inte köpa på samma sätt som i ,utan man hänvisas till en sidoavdelning i butiken.Där finns en frysdisk med bruna påsar med griskött.Så borde det vara med cigaretterna i . Istället för att ha dem vid kassorna i färggladaförpackningar, borde cigaretterna bli inpackade ibruna påsar och hänvisade till någon sidoavdelning.Under mitt arbete såsom thoraxkirurg har jagbehandlat många personer med sjukdomar som harframkallats av rökning. Största delen av minapatienter har varit rökskadade. Det gäller patientermed kärlkramp, kärlförändringar i benen ochlungcancer. Jag måste säga att jag har känt storförtvivlan och otillräcklighet, när jag efter enoperation har stått framför den stackars patientenoch varit tvungen att säga att lungcancern tyvärrinte gick att ta bort, eftersom vi kom . Vimåste börja mycket tidigare. Vi måste börja redani skolåldern. Jag skulle vilja överföra den känslantill dem som är ansvariga för tobaksreklamen.I det antika fanns ett allvarligt brott, förenatmed dödsstraff i vissa fall. Brottet hette ''förledandeav ungdom''. dömdes till döden för dettabrott. Han tvingades att tömma odörtsbägaren ochdärigenom dö. Han hade förlett ungdomen. Dennabrottsrubricering, förledande av ungdom, finnsfaktiskt kvar i våra lagtexter än . Men ärinte straffet döden, utan maxstraffet är sexmånaders fängelse. I regel gäller det dåsedlighetsbrott av olika slag. Jag tycker attbrottsrubriceringen förledande av ungdom skullegälla också dem som förleder våra barn till att börjaröka.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan samt avslag på reservationen.anf. 154 ():Herr talman! anser att den nya lagenandas förmyndarmentalitet. Han sade också attreklamen inte vilseleder konsumenterna. Jag skulledå vilja att karakteriser följanderekommendationer från en reklamfirma om hurman skall utforma tobaksreklam för att få barn ochungdom att börja röka. Det gäller en reklamfirma iUSA. Så här skriver firman:''Framställ cigaretten som en av få symboler förinträde i vuxenlivet. Framställ cigaretter som enprodukt och aktivitet som ingår i de förbjudnanöjena. Skapa en situation som är hämtad från denunge rökarens vardagsliv. Låt situationen på ettelegant sätt anspela på grundläggande symboler föruppväxt- och mognadsprocessen. Förknippa igörligaste mån med tanke på legala hindercigaretter med droger, vin, öl, sex etc. Förmedla intenågra budskap med anknytning till hälsa. Det gälleratt tränga bort rökarens oro över hälsorisker. Gekonsumenterna en godtagbar förevändning attröka. ''Är inte detta förmyndarattityd, vet inte jag vad manmenar med förmyndarattityd.Jag instämmer i praktiskt taget allt vad JerzyEinhorn sade. Bara en formulering håller jag interiktigt med om. Han sade att vi inte skall kritiseraföretagen utan enbart oss själva, eftersom vi inte harförmått att ge de riktiga ramarna. Jag tyckerfaktiskt att reklamfirmor som ger sådana härrekommendationer om hur man skall utformareklamen och företag som använder sådana härmetoder skall kritiseras. Visst skall vi stifta bättrelagar, men vi måste också ha rätt att kritiseraföretagen. Vi kan inte komma åt alla orimlighetermed enbart lagstiftning.Efter beslut har vi fått ettförslag till skärpt förbud mot direkt tobaksreklam,vilket är bra. Men vi får inte ha för storaförväntningar. Vi har sett från andra länder att närman har skärpt lagarna mot direktreklam såminskas visserligen tobaksbruket, men samtidigtökar de olika indirekta reklammetoderna, vilketflera här har givit exempel på.Det är naturligtvis bra att utskottet begär attregeringen skyndsamt utreder frågan om förtäcktreklam och återkommer till i frågan. Vivänsterpartister tar kanske åt oss en liten del aväran i och med att var den som i enmeningsyttring drev just denna fråga förra våren.Inte heller vi är omedvetna om att det finnskomplikationer av olika slag. Jag lyssnade påRinaldo som exemplifierade medseriefiguren , och jag funderade överPariskonventionen -- över vad den innebär och hurman skall hitta fram till en lag för att komma åtsådana här saker. Det är klart att också jag inser attdet inte kan vara helt lätt.Jag skulle vilja ta följande exempel, kan vara så att ett företag ger en produktnamnet Amfetamin eller LSD. Skall vi kunna halagar som på något sätt ingriper mot sådant?Motståndarna till en skärpning av reklamförbudetbrukar hävda att en ytterligare skärpning i Sverigebara innebär konkurrensfördelar för de företag somändå kan få ut sin reklam och att effekten bara bliren förskjutning av marknadsandelarna, till deutländska företagens fördel.Denna typ av argument används ju också när vidiskuterar vapenexport eller barnpornografi. Menpå detta område, liksom på många andra, måstefaktiskt någon börja. Någon måste gå i täten.Sten talade här så vackert om att Sverigekanske blir det första land som når målet när detgäller detta icke-rökare år 2000.Jag kan för mitt liv inte begripa att denna regeringsom anser sig vara så kompetent -- exempelvis kanman ju åstadkomma bästa skola och undernågra hektiska nätter klara förhandlingar ibetydligt större frågor än vad det här handlar om --inte skulle klara att på ganska få fram enlagstiftning som innebär en skärpning av ingreppenmot den typ av fullständigt vanvettiga metoder iform av smygreklam o.d. som tillämpas.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 155 () replik:Herr talman! Vi diskuterar här i densvenska lagstiftningen. Jag sade i mitthuvudanförande att den reklam som vi i harinte är vilseledande med den utformning som denhar . Jag vill också peka på det faktum atttobaksreklamen redan är mycket noga reglerad.Den är också mycket balanserad. I de annonser somvi får se i upptar varningstexten minst 20 %av ytan. Med ett förbud försvinner den möjligheten.Det har alla klart för sig. I stället blir det en annansituation.Detta ville vi förhindra när vi förra gången fråganbehandlades -- det var -- sade att detbehövdes en ordentlig analys. Det gäller ju att fåreda på vilka följdverkningarna blir när man går inpå det här området.När det gäller vår grundlag -- med denyttrandefrihets- och tryckfrihetslagstiftning som vinu har i vårt land -- är det väldigt svårt att göra deförändringar som motionärerna här begär. Därförhar jag sagt att det är viktigt att analysen görsnoggrant och att resultatet av den redovisas, så attvi här i får ett fullödigt underlag att taställning till innan man går vidare.Jag sätter faktiskt stor tilltro till informations- ochopinionsbildningsåtgärder. Jag påminde i mitthuvudanförande om den antirökkampanj här iSverige för sedan som har gett väldigt godaresultat. Jag påvisade också att rökningen minskarkraftigt. Detta har vi lyckats åstadkomma utan attgöra ingrepp i gällande lagstiftning.Anf. 156 () replik:Herr talman! Jag sade redan i mitt första inlägg attdetta är svårt. Men frågan är om hjälpa till med att få igenom åtgärder sommotverkar den typ av smygreklam som vi hört talasom i flera exempel här i kammaren.Är det så att man i , där StenSvensson har betydligt bättre kontakter än jag,arbetar aktivt med problemet? Försöker man fåfram en effektiv lagstiftning, eller är innebörden idet som säger egentligen bara att dethela är ett uppehållande försvar för att i självaverket försvara en regering som inte tänker göranågot åt problematiken?Anf. 157 () replik:Herr talman! För tredje gången i dagens debattkonstaterar jag att regeringen redan har den härfrågan under beredning. Därför hävdade jag att etttillkännagivande inte var behövligt i den härsituationen.Vidare har jag hävdat att man skall göra enordentlig analys och att man skall titta på de olikarättigheterna -- varumärkesskyddet,tryckfrihetsförordningen, yttranderättsfrihetenetc. -- för att vi här i skall få ett fullödigtunderlag. Då får vi betydligt bättre möjligheter attöverblicka konsekvenserna av förändringarna. Närman skall genomföra detta måste man vara distinktoch klar, så att man inte åstadkommer sidoeffektersom vi inte alls vill ha. Man måste ha kunskaper omdetta. Det är vad jag har gett uttryck för.Anf. 158 () replik:Herr talman! Om man går igenom alla frågor somregeringen och tittar på -- frågordär man har hänvisat till att en djupgående analyspågår osv. -- tror jag att listan blir oändligt lång. Detintressanta är dock inte om man tittar på fråganutan om vi kommer att få se ett konkret förslag omSten linje skulle segra vid voteringen häri kammaren om ett par veckor.Anf. 159 () replik:Herr talman! Men för att detskall bli rätt i protokollet vill jag säga följande.Jag vill tacka för det han sade ommitt anförande. Men jag vill nämna att jag inte harsagt att man inte får kritisera dem som arbetar medförtäckt tobaksreklam. Vad jag däremot har sagt äratt jag personligen inte tycker att man skallkritisera. De kämpar för sitt levebröd på det sättet.Sedan kan man tycka vad man vill om det sätt påvilket det görs.Jag har också sagt att jag tycker att man skall varakritisk mot oss om vi inte gör tillräckligt mycket idenna fråga. Jag menar då att man skulle ha varitkritisk mot mig om jag inte hade gått upp i debattenhär i kväll.Vi här har lyckats att få vissa frågor behandladeutan att de har blivit politiserade. Jag vill återigensäga att jag har framfört att det är min personligauppfattning att jag inte anser att just denna frågalämpar sig för politisering. Jag hoppas att den inteär politiserad vid voteringen den 16 februari.Anf. 160 () replik:Herr talman! Det är bra att vi har fått detta klarlagt.Men tycker jag att det är synd att justJerzy avstår från att rikta kritik mot deföretag som använder sig av nämnda metoder. Jagtror nämligen att ord väger tungtjust där.När det sedan gäller detta med om man vill kalla dethela för politisering eller inte vet jag inte om detskulle vara särskilt ''politiskt'' om ett skarpt moraliskt upprört angrepp mot deföretag som använder sig av nämnda typ avreklammetoder för att sprida tobaksrökningenbland ungdom.Anf. 161 ():Herr talman! Jag håller gärna med tidigare talaresom har framhållit hur farligt det är att röka. Ja, det är alldeles förskräckligt farligt. Isjälva verket är rökning en av de hälsovådligastesaker som man kan ägna sig åt.Från den utgångspunkten har även jaguppfattningen att det är bra om bruket av tobak kanminskas.Jag skulle vilja fästa kammarens uppmärksamhetpå att vi i har lyckats ganska bra med attminska tobakskonsumtionen. Vi har gjort det medtraditionella metoder, nämligen en sortsstraffbeskattning av tobaksprodukter. Det är förövrigt en metod som är mycket effektiv med tankepå de ungdomar som så många talare brukarförbarma sig särskilt över. Jag tycker att det ärbefogat med rimliga regler för att skyddda tredjeman som inte röker, och jag tycker att det är rimligtmed en politik på det här området som bygger påupplysning och information om tobakensskadeverkningar. Det särskilda ansvaret ligger påfamilj, skola och sjukvård.Jag var inte övertygad om behovet av en tobakslagnär den frågan diskuterades , menjag tyckte att regeringen ändå lade fram ett ganskabalanserat förslag. Det som hände var attSocialdemokraterna, som också traditionellt brukatinta en ganska balanserad hållning i de härfrågorna, inte längre kunde hålla sig. Här fanns enmöjlighet att köra över regeringen. Då kunde mansläppa loss i manegen, och detgjorde man.Man fick snabbt stöd av Ny demokrati, som ju sålänge det inte gäller sprit är en av de merframträdande företrädarna för förbud ochrestriktioner här i kammaren, har det successivtunder mandatperioden visat sig. Med stöd avenskilda ledamöter i övriga partier som tror attrestriktioner och pekpinnar är det bästa sättet attåstadkomma förändringar av mänskligt beteeendefick man en majoritet för att beställa skärpningar avtobakslagen innan trycksvärtan ens hade hunnittorka.Det är intressant att se vad som händer sedan. Nuhar beställningen effektuerats av regeringen. Ärman då nöjd? Kammaren är inte överfylld,men i den mån den fylkas av någonting så fylkas denav intresserade motionärer som begär ytterligarerestriktioner och pekpinnar utöver dem man fickigenom förra gången. Samma allians avsocialdemokrater och förbudsivrandenydemokrater formerar en majoritet isocialutskottet som skall gå längre.Jag menar att det beslut man fattade i maj förra åretvar något slags trendbrott. Det innebar att vi iSverige flyttade över tyngdpunkten i arbetet mot ettskadligt tobaksbruk från de traditionellaåtgärderna information, upplysning ochbeskattning och lade den på förbud, restriktioneroch pekpinnar. Jag tycker att det är synd, framförallt av två skäl. Det första och mest påtagliga skäletär att det traditionella arbetssättet har visat sig varaframgångsrikt. Det andra skälet till att det är syndär att det enligt min uppfattning devalverarriksdagens anseende i vanliga människors ögon.Hur mycket än orerar ommarknaden i talarstolen och berättar om hur ni isocialutskottet skall ta tag i problemen handlar denhär frågan lika litet som den gjorde det den 27maj om en kamp mellan å ena sidan ettvitt hälsointresse och å andra sidan ett svart intresserepresenterat av en profithungrig multinationelltobaksindustri. Det är inte vad det handlar om. Vaddet handlar om är ansvarsfördelningen mellan å enasidan vilka beslut som vanliga individer ochmedborgare i vårt samhälle skall få fatta alldeles påegen hand och å andra sidan vilka beslut sompolitiker och beslutsfattare i t.ex. skallhantera.Nu har vi fått beställningen med sina olika delförslagverkställd. Jag såg att den innehöll förbud motrökning t.o.m. utomhus, inte generellt, men på vissaplatser. Det som jag tycker är principiellt mestbetänkligt -- jag var inne på det när vi diskuteradetobakslagen förra gången -- är naturligtvis deinskränkningar i yttrande- och tryckfriheten somdet innebär när man får ett förbud mot kommersiellreklam.Jag skall inte överbetona konsekvenserna av detta,eftersom det är klart att yttrandefriheten ochtryckfriheten inte försvinner därför att man har ettförbud mot tobaksreklam, lika litet som de gjordedet när vi införde ett förbud mot alkoholreklam.Men det innebär en inskränkning, och det är alltidprincipiellt intressant och principiellt viktigt. Nuförs det dess värre inte så mycket principiell debattnär det gäller tobak, för där är det jesuitiskaprinciper som får gälla. Då kommer argumenten av typ: Det ärbarns och ungdomars frihet från tobak som vi skalldiskutera, inte tobaksindustrins frihet att lura påvanliga dödliga människor sina produkter.Det kan ligga något i det. Men lika fullt kvarstårfaktum, att inför man ett totalt kommersielltreklamförbud så innebär det en inskränkning iyttrande- och tryckfriheten som endast är möjligdärför att vi råkar ha en speciell undantagsparagrafi tryckfrihetsförordningen. Som på beställningkommer nästa problem. Förbjuder man denkommersiella reklamen leder det naturligtvis till enökning av den s.k. smygreklamen. Då måste denockså förbjudas, och då måste vi gräva djupare itryckfrihetsförordningen.För mig bygger värnet om fri- och rättigheter på inte skall göra inskränkningar bara därför ogillar en viss företeelse. I både den föregåendeoch den här debatten om tobakslagen förefaller deti vart fall mig som om många av förslagen styrs avjust tyckande. Man borde i alla fall ha två kriterier.Ett kriterium borde vara att det man försökeråstadkomma är någonting med mycket högtskyddsvärde. Där kan vi se av en aktuelldiskussion att inte ens ett förslag med så högtskyddsvärde som att göra ingrepp itryckfrihetsförordningen för att förhindrahanteringen med barnpornografi är särskilt lätt attåstadkomma utan att det får räckvid ochkomplikationer som kräver noggrannaöverväganden. De noggranna övervägandena pågårjust nu.Det borde också vara så, om man vill göra ingreppi yttrande- och tryckfrihetens principer, att manåtminstone hade en viss säkerhet i sin bedömning avom de åtgärderna över huvud taget ger någon effekt.Ger de ingen effekt använder man onekligen mervåld än nöden kräver. Det är ingen som har visat attde har effekt. Över huvud taget vilar helareklamförbudet på en mycket bräcklig grund.Jag minns att det figurerade mycket statistik idebatten om tobakslagen . Detbollades med åtskillig statistik. Man försökte bevisaolika saker. Den enda bestämda slutsatsen mankunde dra av den där statistikexercisen var att manfaktiskt inte kan dra några bestämda slutsatser.Statistiska centralbyrån kom den 13 december 1993med en jämförande statistisk studie avtobakskonsumtionen i de nordiska länderna . Det visade sig attden totala konsumtionen av röktobak under de här20 åren har minskat, i , i Finlandmed , i var den ungefär lika och iNorge ökade konsumtionen av röktobak med 8 %.Det är notabelt att man i har ettreklamförbud. I har man det också. Därhar vi en påfallande hög andel ungdomar som röker.Jag försöker med detta inte säga att det blir fler somröker därför att man inför ett reklamförbud. Menjag vill med bestämdhet hävda att ingen på ettövertygande sätt har kunnat visa att ettreklamförbud ens leder till de åsyftade resultaten.Har man redan från början mycket principiellainvändningar mot den tekniken att stifta lag på, blirman inte mindre tveksam om helalagstiftningsmanövern vidtas utan att det leder tillnågra som helst resultat i praktiken.Enligt min uppfattning misshandlade socialutskottetregeringens tobakslagsproposition redan förragången. har man fått ett nytt beställtbetänkande. Misshandeln fortsätter, herr talman.Jag kommer naturligtvis att i en votering mellanutskottsmajoritetens förslag och den i utskottetavgivna reservationen stödja reservationen. Menmin utgångspunkt är faktiskt att stå kvar vid denuppfattning jag hade när vi behandlade tobakslagenförra gången, nämligen att den propositioneninnebar ett balanserat förslag.Mot den bakgrunden, herr talman, ber jag att undermom. 1 i utskottets hemställan få yrka bifall till denav mig själv och avgivna motionen1993/94:So33, innebärande avslag på propositionen.Anf. 162 (nyd) replik:Herr talman! Jag skulle först vilja kompletterahistorieskrivningen angående Ny demokratis roll.Jag hade hand om frågan tillsammans med StefanKihlberg i utskottet. Vi väckte en partimotion, ochvi trodde i vår enfald att vi hade hela partiet medoss. Det visade sig vid omröstningen att av de 24ledamöterna var det bara fyra stycken som stöddeoss. Men att utskottets ställningstagande stämdeöverens med Socialdemokraternas gjorde att detblev ett strömhopp av folkpartister, centerpartisteroch till det socialdemokratiska-nydemokratiska lägret. Vid omröstningen i kammarenröstade man enligt de siffror jag nämnde. Men detvar inte vi som avgjorde frågan. Det var faktisktregeringskolleger till som hoppadeöver. Det var de som avgjorde frågan.Vidare har vi frågan om alkoholförbud. Alkoholeni motsats till tobaken har vetenskapligt bevisat godaeffekter i måttliga doser. Tobaken har inte någragoda effekter som har bevisats vetenskapligt.Det finns inte denna intensiva reklamföring avalkohol som riktas till ungdomen. Det finns intestövlar som heter Long eller skjortor som heterAbsolut. Det är en avsevärd skillnad. Var och en fårröka hur mycket de vill. Jag lägger mig inte i det.Det får var och en avgöra själv. Men när barnenförleds blir jag uppriktigt sagt förbannad.Anf. 163 () replik:Herr talman! Jag har ingen anledning att ägna migåt någon fördjupad historieskrivning eller attsärskilt framhålla Ny demokratis betydelse isammanhanget.Jag pekar på den litet bisarra omständigheten attdet parti som påstår sig komma från verklighetenoch som skall göra upp med förmynderi ochpolitikervälde, visar sig i praktiskt handling i mångafrågor vara ett mycket starkt förbudsinriktat parti.Det är en intressant notering. Att sedan LeifBergdahl och är merförbudsinriktade än flertalet andra i gruppen är isammanhanget ingen tröst.Faktum kvarstår att det är förbud och restriktionersom gäller för , så länge det intehandlar om att knäcka några öl . Det gårbra och är tydligen hälsosamt. Förmodligen berordet på att civilt är thoraxkirurg ochinte sysslar med att operera längre ner imänniskokroppen. Då hade han kanske haft enannan inställning till vilka varor och produkter somborde förbjudas.Anf. 164 (nyd) replik:Herr talman! Det var många saker. Jag är intenågon förbudsivrare. Men i fråga om tobak ochnarkotika är jag definitivt för förbud -- särskilt närdet gäller tobak och förledande av barn.Ny demokrati var som nytt parti utsatt för en enormpåverkan av tobakslobbyn. Ni såg väl i DagensNyheter artikeln i samband med debatten. Den varen dolkstöt i ryggen.