prot · GI0932 · 1994-11-30 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:32Onsdagen den 30 novemberKl 9.00 15.57Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------------1 § Meddelande om ändring i kammarenssammanträdesplanTalmannen meddelade att tidigare aviserat kl. 9.00 för interpellations-svar var inställt. I stället skulle kammaren samman-träda för bordläggning kl. 14.00.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att konstitutionsutskottetsbetänkanden KU10, KU20, KU13 och KU16, skat-teutskottets betänkanden SkU2 och SkU3, justitieut-skottets betänkanden JuU1, JuU2, JuU3 och JuU4,lagutskottets betänkande LU1, utrikesutskottets be-tänkande UU6, socialutskottets betänkanden SoU6och SoU11 samt kulturutskottets betänkanden KrU3och KrU4 skulle avgöras i ett sammanhang efter av-slutad debatt.2 § Vissa datalagsfrågor, överklagande av Data-inspektionens beslut i vissa ärendenFöredrogskonstitutionsutskottets betänkanden1994/95:KU10 Vissa datalagsfrågor (prop.1993/94:17) och1994/95:KU20 Överklagande av Datainspektionensbeslut i vissa ärenden (prop. 1994/95:51).Talmannen meddelade att konstitutionsutskottetsbetänkanden KU10 och KU20 skulle debatteras ge-mensamt.Anf. 1 ():Fru talman! När det gäller betänkande KU10 ochKU20 är vi i utskottet överens om det mesta.Vi är överens om att föreslå en lagstiftning somgör det möjligt för regeringen att bemyndiga Datain-spektionen att utfärda generella föreskrifter om per-sonregister inom bestämda verksamheter.Vi är överens om att register som inrättas och försi enlighet med sådana regler skall undantas från till-ståndsplikten.Vi är överens om att skyldigheten att begära Data-inspektionens yttrande för inrättande av dessa registeravskaffas.Utskottets majoritet vill däremot inte följa propo-sitionens förslag att besluta att Datainspektionensbeslut enligt datalagen skall överklagas till allmänförvaltningsdomstol och inte, som , till regering-en.Vi, folkpartister och moderater i utskottet, menar ilikhet med förra årets proposition 1993/94:116, somhette Normgivningsfrågor på dataskyddsområdet, attDatainspektionens beslut bör överklagas till allmänförvaltningsdomstol. Detta sätt att hantera fråganligger också i linje med det arbete som pågår sedanmånga år i och som syftar till attminska regeringens befattning med förvaltningsären-den.Också den tidigare socialdemokratiska regeringenhade en bestämd målsättning, vilket man kan läsa iproposition 1990/91:60, att författningsregleringenskulle öka. Den politiska styrningen skall utövas ge-nom att regering och riksdag fastställer normer ochinte genom att regeringen agerar domstol i enskildafall.Fru talman! För att fullfölja det arbete som dentidigare socialdemokratiska regeringen påbörjade ochsom den borgerliga regeringen har fortsatt med yrkarjag avslag på hemställans punkt 1 och bifall till reser-vationen. Om reservationen bifalls, behövs inte regelnom sekretess hos regeringen. Därför yrkar jag bifallockså till reservationen i KU20.Anf. 2 ():Fru talman! Som just har påpekat ärutskottet när det gäller betänkandena KU10 och KU20enigt så när som på en punkt.Majoriteten i utskottet vill att regeringen skallkvarstå som överklagningsinstans när det gäller regis-ter som en statlig myndighet har registeransvaret för.Det vill inte reservanterna.Frågan om hos vem man skall överklaga Datain-spektionens beslut har diskuterats tidiga-re, även vid datalagens tillkomst. Då angavs som ettav skälen till att beslut av Datainspektionen skulleöverklagas hos regeringen att det kan finnas fall därdet finns behov av en avvägning mot samhällseko-nomiska intressen.I och med dagens beslut förs en mängd andraöverklaganden bort från regeringens bord. Det ärönskvärt med tanke på omfattningen av ärendena ochregeringens arbetsbörda. Men majoriteten i utskottetmenar att skälet , då datalagen instiftades,är giltigt.Utskottsmajoriteten har pekat på ett uppmärk-sammat överklagande över ett beslut avDatainspektionen. Det hade att göra med samkörningav personuppgifter från de allmänna försäkringskas-sorna. Avsikten med samkörningen var att försökahitta en metod att hindra bidragsfusk. Lyckat ellerinte, så var detta ändå något som kunde ha betydelseför samhällsekonomin och alltså mest lämpat för denpolitiska instansens bedömning.I somras föreskrev Datainspektionen att uppgifter-na inte fick användas för kontrollverksamhet motenskilda bidragstagare. Då biföll regeringen överkla-gandet och upphävde Datainspektionens föreskrift.Oavsett vad man tycker om innehållet och utgång-en i just detta speciella fall är det ändå rimligt attmena att regeringen skall vara överklagningsinstans ijust denna typ av ärende.Fru talman! Mot denna korta bakgrund vill jag yr-ka bifall till utskottets hemställan och därmed avslagpå reservationen. Det betyder att 25 § i datalagen skallha den lydelse som framgår av bil. 2 till utskottetsbetänkande KU10 och att 9 § i sekretesslagen enligtutskottets betänkande KU20 skall följdändras i över-ensstämmelse med detta.Anf. 3 () replik:Fru talman! I det beslut som regeringen fattadetidigt var det varken de statsfinansiellaavvägningarna eller de samhällsmoraliska avvägning-arna som låg i vågskålen utan enbart de legala av-vägningarna och integritetsproblematiken. Dessaavvägningar kunde en förvaltningsdomstol göra medsamma legalitet som regeringen, så det argument somTove Tingsgård framför i ärendet faller.Jag yrkar fortfarande bifall till reservationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §.) 3 § Lagstiftningsprocessen m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1994/95:KU13 Lagstiftningsprocessen m.m.Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut fattades efter 16 §.) 4 § betänkande1994/95:KU16 Ordensväsendet.Anf. 4 ():Fru talman! Det svenska ordensväsendet avskaffa-des i praktiken 1975, i varje fall för svenska medbor-gare. Det hade länge varit uppenbart att det behövdesnågon form av reformering av det officiella belö-ningssystemet. Däremot kom det som något av enchock, mot bakgrund av en skäligen dålig utredning,när man 1975 beslöt sig för att så totalt avskaffa detför svenska medborgare.Det blev snart också uppenbart att det behövdesnågon form av reformerat officiellt belöningssystem.Därför har det också alltsedan 1986 i dennariksdag förekommit motioner och förslag om att re-geringen bör lägga fram ett förslag till ett nytt systemför officiella belöningar.Det kan då vara intressant att se vad det finns förofficiella belöningar som kan utdelas. När det gällerordnarna är, som jag sade, det svenska ordensväsendetavskaffat. Det finns två ordnar kvar: Serafimerorden,som bara kan utdelas till utländska statschefer, samtdessutom som i sin tur bara kanutdelas till utländska medborgare. Det är här det veri-tabla ordensregnet förekommer en gång . 200-300 utländska medborgare kommer i fråga för dennabelöning.Serafimerorden kan bara utdelas till utländskastatschefer. Serafimerriddarna får inte överstiga 32.Men den paradoxala situationen kan alltså inträffa iframtiden, att en drottning kan utdela Sera-fimerorden till en utländsk statschef utan att självkunna få den.Svärdsorden som är avsedd för försvarsmaktenoch för allmänt gagneliga gärningar ärbägge avskaffade.Hur ser det då ut på medaljsidan? Hans majestätkonungen kan dela ut fem medaljer: Serafimermedal-jen kan delas ut, mycket sparsamt, för samhällsgag-nelig verksamhet. Hans majestät konungens medaljkan förekomma för framför allt hovet. Litterusmedal-jen Litteris et artibus kan delas ut för litterära ellerkonstnärliga förtjänster till vanligtvis 4-6 personerårligen. för konstnärlig verk-samhet delas ut till högst tre personer . PrinsCarl-medaljen för humanitär verksamhet får maxi-mum en person årligen.Vidare finns det också statliga medaljer som delasut för nit och redlighet i rikets tjänst. De brukar förut-sätta åtminstone i statlig verksamhet. Utdelningsker relativt sparsamt.Illis quorum meruere labores för kulturella ochvetenskapliga gärningar kan också delas ut, ett fåtalvarje år.Medaljen för medborgerlig förtjänst tilldelades ti-digare kommunala förtroendemän. Den kan nu ocksåtilldelas andra. Det är bara ett fåtal somkommer i fråga.Sedan finns också Medaljen för berömliga gär-ningar, framför allt livräddande insatser. Den hardelats ut 18 gånger sedan 1944.Det finns också en annan medalj, Medalj för om-sorgsfull renvård. Den har delats ut två gånger under1980-talet.Detta är inte mycket. Det är ett ganska magert of-ficiellt belöningssystem som vi har. Som vi också kanse är de svenska medborgarna totalt diskrimineradenär det gäller ordnarna.Vid sidan av och är detenda land i som har ett system av den härmagra typen.Förvisso behövs det någon form av officiellt be-löningssystem. På det här området liksom på såmånga andra områden skulle det behövts att manupprätthöll de gamla svenska traditionerna och inte såhelhjärtat gick in för historielösheten.Vad mera är, fru talman, är att det faktiskt finnsett färdigt förslag till ett reformerat belöningssystemsom ligger i skrivbordslådor.Det är bara att plocka fram det och lägga fram det förriksdagen så att vi också kan komma i takt med andraciviliserade nationer. Inte minst när de internationellakontakterna så avsevärt fördjupas kan det vara avbehov att vi inte mäler oss ut ur kretsen av andranationer.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tionen i betänkande nr 16.Anf. 5 ():Fru talman! Som ny ledamot i och ikonstitutionsutskottet är jag både häpen och småttroad av det engagemang och den aktivitet som dennafråga har väckt och fortfarande väcker här i riksdagen.Närmare 40 motioner och debatter har och fram till dagens motioner behandlat frågorom det svenska ordensväsendet.Precis som tidigare är också dagens motioner avmoderat ursprung. I KU:s betänkande behandlas fyramotioner. Samtliga avstyrks av utskottsmajoriteten.I motionerna yrkas bl.a. på en allmän översyn avdet offentliga belönings- och ordensväsendet. Detfinns också förslag om återinförande av ordnar försvenska medborgare och återupprättande av Vasaor-den och Svärdsorden.Efter 1973 års beslut upphörde utde-landet av svenska riddarordnar. Av fyra kungligaordnar blev Serafimerorden och Nordstjärneordenkvar. De kvarvarande ordnarna har karaktärenav svenskt propagandamedel genom att de endastutdelas till utländska medborgare som har gjort insat-ser för och svenska intressen.Inför beslutet gjordes, såvitt jag kan bedöma,en rejäl översyn av ordens-, medaljs- och belönings-systemens utformning. Den reformering som däreftergenomfördes rensade bort det värsta från ett systemframsprunget ur ett föråldrat och odemokratiskt klass-samhälle.I reservationen från och Folkpartietsägs att erfarenheterna visar att det finns behov av ettmer nyanserat offentligt belöningssystem.Fru talman! Jag konstaterar då att vi har olika er-farenheter och olika behov.Den nyansering som motionärerna efterlyserhandlar om återinförande och återupprättande samtom grader, valörer och storlekar. Såväl i motionernasom i reservationen framhålls det - vilket ocksåframgick av anförande - att detkan ses som ett problem i internationella sammanhangatt svenska medborgare inte omfattas av det inhemskaordensväsendet.Fru talman! Jag kan inte föreställa mig att vårtsvenska förhållningssätt till ordensväsendet skall varaså svårförklarat i europeiska eller andra internationel-la kontakter.När vi nu kunde vinna gehör ute i för detsvenska snusets särställning kan vi säkert också få godacceptans för det svenska ordensväsendets regelsys-tem.Fru talman! Motionärer och reservanter föresprå-kar en utveckling av ett offentligt belöningssystem.Vanligtvis är jag en mycket varm anhängare av detoffentliga ansvaret i samhället, men när det gällermedaljer och utmärkelser hävdar jag att utbudet är riktoch skiftande genom stiftelsers, föreningars och priva-ta initiativ och resurser. Hjältar, snillen och hedervär-da medborgare utnämns, koras och medaljeras ibland- som det kan tyckas - på löpande band.Människor har behov av och förtjänar också upp-märksamhet och uppskattning i sitt liv och i sin gär-ning. Vi borde ge varandra det litet oftare. Men ord-nar och medaljer har endast kommit ett fåtal, oftaredan privilegierade människor i vårt samhälle till del.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i ut-skottets betänkande.Anf. 6 () replik:Fru talman! visar härupp en förvånande njugghet. Borde inte det officiellaSverige kunna kosta på sig att tala om fören människa att han eller hon under sin livstid harutfört en gärning som samhället uppskattar och somhar betytt mycket för landet? Borde inte svenskamedborgare kunna få komma i åtnjutande av det somutländska medborgare får komma i åtnjutande av?Varför denna diskriminering av svenska medborgare?Det är alldeles ovedersägligt att vi internationelltsett uppfattas som en aning underutvecklade i dettasammanhang. Jag kan försäkra att det nog är rätt svårt att få förståelse för densvenska historielösheten, för den svenska njugghetenoch för oviljan att över huvud taget ge något erkän-nande till personer som har utfört en gärning.I de gamla kommuniststaterna regnade det ju me-daljer och ordnar över olika förtjänta partikoryféer.Barbro kan inte finna många ställeni världen där det inte finns ett officiellt belöningssys-tem. Jo, därför att det är ett billigt ocheffektivt sätt att honorera medborgare för de förtjäns-ter som de har ådagalagt i olika sammanhang.Barbro är häpen över engage-manget, säger hon. Det är alldeles uppenbart att detengagemang som visas i motionerna kommer frånpersoner som menar att vi bör göra någonting för attbelöna dem som har utfört goda gärningar på ett litetbättre sätt än att bara tacka dem verk-samhet genom att vid en fikastund utdela en klockaeller en plånbok. Man skulle kunna göra sådana härtillfällen litet mera högtidliga.Anf. 7 ()replik:Fru talman! Jag finner att det svenska ordensvä-sendet och medaljväsendet har en rimlig pro-portion. Det föreligger inte någon motion om att tabort möjligheterna att utdela ordnar och utmärkelser.Det finns alltså ett system som är reformerat och välanpassat till dagens behov.Birger Hagård talade om historielösheten. Jag villdå bara hänvisa till historien när det gäller ordensvä-sendet. Det handlade mycket om att förhöja konung-ars glans. Osökt vill jag anföra vad arvsprinsessanLovisa skrev till sin bror i islutet av : Man är sysselsatt med ordnar - ilandet alltså. De som ej är säkra på att fånågon miste av ängslan lusten att äta och dricka.Det förs en diskussion om att svenskar är diskri-minerade. Jag tror att detta är litet grand av en pseu-dodebatt. Folkflertalet går nog inte och när sådanatankar eller saknar lusten att äta och dricka för densakens skull.Anf. 8 () replik:Fru talman! Det är förvissa inte fråga om att tabort ordensväsendet, . Mankan inte ta bort det som inte finns, eller hur? Det finnsinget ordensväsende för svenska medborgare. Alltsåfinns det ingenting att ta bort. Man skulle naturligtviskunna ta bort det för de utländska medborgarna, mendet vore kanske en dålig svensk propaganda.Det finns visserligen några medaljer, men det ärinte ens ett tiotal som delas ut.Som sagt, det finns ett färdigt förslag till ett re-formerat belöningssystem i Justitiedepartementetsskrivbordslådor. Jag vill uppmana regeringen attplocka fram det förslaget. Det är ingen som har sagtatt vi skall gå tillbaka till det gamla belöningssyste-met. Men plocka fram det färdiga förslaget till ett nyttofficiellt belöningssystem, så får vi titta på det!Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )5 § Dubbelbeskattningsavtal med Frankrikeavseende arv och gåvaFöredrogsskatteutskottets betänkande1994/95:SkU2 Dubbelbeskattningsavtal med Frankri-ke avseende arv och gåva (prop. 1994/95:29).Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut fattades efter 16 §.) 6 § Dubbelbeskattningsavtal med AmerikasFörenta betänkande1994/95:SkU3 Dubbelbeskattningsavtal med Ameri-kas Förenta Stater (prop. 1994/95:60).Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut fattades efter 16 §.) 7 § Handläggning av ungdomsmålFöredrogsjustitieutskottets betänkande1994/95:JuU1 Handläggning av ungdomsmål (prop.1994/95:12).Anf. 9 ():Fru talman! Vi vet alla att en av förutsättningarnaför att mänsklig gemenskap skall fungera är att vi harnågot så när gemensamma normer och att vi ocksålever upp till dessa normer.Vi vet också alla hur viktigt det är att överföranormer till våra barn för att de skall kunna fungera iden mänskliga gemenskapen till sitt eget och andrasbästa.Vi vet att bland förutsättningarna för att vi skallkunna överföra normer till våra barn finns kraven påatt vi är snabba, tydliga och konsekventa i våra reak-tioner när barnen inte följer de givna normerna.Dagens betänkande syftar till att förändra densvenska kriminalpolitiken så, att just dessa principersom vi i alla andra sammanhang inser vikten av ocksåskall gälla för kriminalpolitiken när våra barn på ettnågot grövre sätt bryter mot givna normer, de normersom kommer till uttryck i den svenska straffrätten.Detta är ett första steg på förändringens väg. Detrör sig om förändringar som påverkar handläggningenav ungdomsmål. Kravet på snabbhet skall bl.a. uppfyl-las genom att vi fastställer särskilda tidsfrister förförundersökning i mål där unga människor misstänksha begått brott. Kravet på tydlighet skall bl.a. uppfyl-las genom att domstolarna normalt skall avkunnadomen i samband med huvudförhandlingen. Den ungeskall få ett klart uttryck för kopplingen mellan rätte-gång, dom och det brott mot normer som den unge hargjort sig skyldig till.En annan viktig förändring är ökade krav på vård-nadshavarnas medverkan och närvaro i samband medförhör. Det skall över huvud taget ske ett medvetan-degörande av föräldrarnas delaktighet i vad som hän-der med barnet och av deras betydelse för barnetsfortsatta utveckling.Men dagens betänkande är bara ett första steg. Tillgrund för betänkandet ligger i första steget betänkande och därefter regeringensproposition, som följer de principer som drog upp. I regeringens propositionpekas också på den fortsatta utvecklingen när detgäller utformningen av de påföljder som skall kunnakomma i fråga när unga människor gör sig skyldigatill brott. Samma principer skall gälla för påföljdernasom för själva handläggningen av ungdomsmål.Därför blir jag mycket besviken när jag nu noteraratt även de som stod bakom Ungdomsbrottskommit-téns betänkande börjar att "flumma till" den framtidainriktningen. En av dem som satt i var . I ställde han sig bakom att vi skulleutmönstra överlämnande till vård enligt socialtjänstla-gen just för att skapa tydlighet och för att visa för deunga att när man gör sig skyldig till brott bestämmerdomstolen påföljden. Man skall inte ges möjlighet attskylla på sina eventuella problem som en grund förbrottet. I detta finns ingen motsättning mot att våraunga skall kunna få stöd och hjälp när de har problem.Men det måste stå klart för dem vilket som är enreaktion på brottet och vilket som är en reaktion påoch en effekt av det sociala problemet eller problemav annat slag.I propositionen angavs inriktningen av den fortsat-ta beredningen av påföljderna. Här finns en viktigskiljelinje mellan majoriteten i utskottet och de fyratidigare regeringspartierna. För vår del är det väsent-ligt att vi inte bara talar om tydlighet och konsekvensutan att vi även i dessa sammanhang lever upp till detsom vi i alla andra sammanhang anser vara en själv-klarhet, när vi skall försöka att ge våra unga en brastart i livet.Med det anförda yrkar jag bifall till reservation 2,som är fogad till justitieutskottets betänkande 1.Anf. 10 vice talman ():Fru talman! Det är inte särskilt ofta förekomman-de att vi som företräder olika partier i harolika uppfattning i den här typen av etiska frågor. Detär egentligen inte så nu heller, för vi värnar alla vårabarn och ungdomar. Vi vill alla ha ett rättssäkert sam-hälle. Vi vill egentligen inte ha våra ungdomar ifängelse alls om vi kan slippa det.När mina barn gick i skolan och vi föräldrar hadekontakt med polis och andra som arbetade särskiltmed barn och ungdomar, fick vi vissa saker inpränta-de i oss utifrån den erfarenhet som dessa människorhade. Det var att man aldrig får förringa allvaret i ettbrott som begåtts, allvaret i en felaktig inställning tillden som har begått ett brott, även om förseelsen i sigkan betraktas som ringa.Vi kan ta ett exempel. Ett barn snattar tuggummi,och ägaren kommer på det här barnet. Så säger äga-ren: Det var ju bara tuggummi, så jag har överseendemed vad du har gjort. Nästa gång kan det vara litetmer. Så har man överseende igen därför att det hand-lar om barn och ungdom. är vi kanskeinne på att man också ta en bil.Polisen och andra hade den erfarenheten att justdetta att man från början inte visade barnet allvaret iförseelsen och tog kontakt med föräldrarna och bear-betade det hela när brottet var ringa gjorde att väldigtmånga från början fick en felaktig uppfattning i frågaom det fel de hade begått.Det är vi politiker som skall bestå samhället medett signalverk, och jag tycker att det är väldigt viktigtatt vi gör på ett så tydligt sätt som möjligt.Utifrån hur jag tycker att mina barn skulle ha be-handlats om de hade begått ett allvarligt brott tyckerjag att barn borde behandlas på samma sätt som äldre,som ju skulle ställas inför domstol i första hand. Meni förlängningen handlar det sedan om att domstolentillsammans med skall titta på vad somär lämpligt för den unga människan, vilken åtgärdsom är lämplig. Då tycker jag att vi i alla fall får ga-rantin att det i första hand inte är fängelse det handlarom, utan om en riktig åtgärd.Jag tycker att vi politiker har en skyldighet att getydliga signaler i samhället och leva upp till dem. Detär därför som jag har begärt ordet, och det är därförsom vi i yrkar bifall till reservation 2 i betän-kandet och ställer oss bakom propositionen när detgäller handläggningen av ungdomsmål.Anf. 11 ():Fru talman! Låt mig bara helt kort säga: Samhäl-lets reaktion på ett utfört brott av en ung lagöverträda-re är att en brottsling skall dömas till en påföljd avdomstolen. Lika viktigt är det att haransvar för den som är ung men begår ett brott enligtde lagar som vi har, socialtjänstlagen samt lagen omvård av unga.Detta kunde vi tyvärr inte komma överens om ijustitieutskottet. Vi i anser att det är oer-hört viktigt att det är domstolen som fäller utlåtandet.Det är därför som vi ställer oss bakom reservation 2.Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till denna reser-vation.Anf. 12 ():Fru talman! När vi skall debattera och fatta beslutmed anledning av propositionen om handläggningenav ungdomsmål, gör vi det med den bakgrunden attungdomsbrotten har ökat, att de har blivit grövre ochatt det framför allt har blivit fler våldsbrott. Det harriktats mer och mer kritik mot samhällets reaktioner,att de inte varit tillräckliga. De ungdomar som i dagbegår brott har i de flesta fall varit under socialtjäns-tens ansvar. Det är den som avgjort vilka insatser manskall sätta in, inte domstolarna.Regeringen tillsatte därför en ungdoms-brottskommitté, som skulle se över dessa frågor. Denhar presenterat en rad förslag till åtgärder. Det är detsom ligger till grund för propositionen.Det talas också i detta sammanhang om likhet in-för lagen. Man anser att detta även böromfatta minderåriga. Man vill göra en tydligarekoppling mellan brott och straff. Det skall vara entydligare markering från samhällets sida att man inteaccepterar ungdomarnas handlande. Det skall vara enklar gräns mellan vad som är rätt och vad som är fel.På så sätt skulle samhället och politiker ta sitt ansvargentemot dessa ungdomar.Med den här beskrivningen av problemet kan detanses att de åtgärder som man vill vidta är en riktiglösning. Men jag anser att man gör en mycket snävoch ytlig beskrivning av problemet.