prot · GH0957 · 1994-02-09 00:00:00 — Som alla här vet anser vi nydemokrateratt kärnkraften är miljövänlig. I en öppendemokrati är kärnkraften inte så farlig -- för attundvika den debatten -- som i en diktatur. Dåtänker jag på . Det beror på att vi kan föraen öppen debatt om och ha en kontroll avkärnkraften på ett helt annat sätt.Då undrar jag: Har det dykt upp något alternativsedan förra debatten, , som är ettverkligt alternativ? Eller är det fortfarande frågaom det som jag förra gången kallade för flum, alltsåatt man skall dra ner på välfärden i stället? Vad äralternativet?Anf. 203 i (kds)replik:Herr talman! Det handlar inte alls om att dra nerpå välfärden. talar om att vi har ensäker kärnkraft. Jag tror inte att de som har varitutsatta för en kärnkraftsolycka och bor inärområdena tycker att de har en välfärd. Detär bl.a. dessa risker som det handlar om.Vad är då alternativet? Ja, det finns alternativ, omvi för en sådan politik att vi får ett sparande ochutnyttjar biomassa, vind och annat som kan ersättakärnkraften. Vi kan också göra effektiviseringar påvattenkraftsområdet. Men det måste finnas enpolitisk drivkraft. Det ger sig inte självt. Starkaintressen står emot. inläggbekräftar det senare.Anf. 204 (nyd) replik:Herr talman! var just inne påskrämseltaktiken. Men jag nämnde faktiskt att mani en öppen demokrati har insyn, debatt och kontrollav kärnkraften. Där blir den relativt säker, för attvara försiktig med orden. Bekymret är att manfortfarande använder skrämselmodellen och påståratt kärnkraften är så himla farlig. De alternativ somredovisades är inte färdigutvecklade. Sättmoroten framåt, men det säger niingenting om. Det är bara avveckling som är detviktiga. Det gäller bara principen. Jag ställer mighelt oförstående till den tanken.Anf. 205 i (kds)replik:Herr talman! Jag har rest omkring och haftförmånen att få besöka en del av de nyabiobränslepannor som faktiskt växer upp runt om ilandet. De är konkreta exempel på att det går att fåfram alternativ och att det finns en klar marknad fördetta bränsle. Det gäller att målmedvetet driva påen sådan utveckling.I en öppen demokrati, sade , ärkärnkraften relativt säker. Det är detta som ärproblemet. Kärnkraften är bara ''relativt'' säker. Vivet att den aldrig kommer att bli definitivt säker.Inte minst med tanke på att vi nu har åldrandereaktorer, tror jag att riskkänslan kommer att ökai befolkningen. Om vi inte skapar förutsättningarför en avställning av dessa reaktorer, måste vi ha ettsparande, som vi kan stimulera på olika sätt. Detkan där finnas nya friska förslag. Det handlar ocksåom att vi skapar en marknad för alternativen.Anf. 206 ():Herr talman! är ettsjukt innanhav, som får konstgjord andning genomBälten och , då stormarna blåser i rättriktning. behöver mer syresattsaltvatten, inte mindre. Vad behöver ärmed andra ord en positiv lösning och ingennollösning.Jag skulle vilja göra en liten jämförelse. Ingenskulle komma på tanken att ordinera en svårtastmasjuk patient strypkoppel och rehabilitering irökrum.Min oro är stor, och våra ungdomars oro är ocksåstor. Vi har ett ansvar såsom förvaltare av naturensresurser. Hoten mot är många. Viktigasamhällssektorer som trafik, jordbruk och energimåste läggas om i mer miljövänlig riktning. Låt ossarbeta i anda och för biologiskmångfald. Vi måste bevara biotopen Östersjönsåsom ett viktigt exempel på ett brackhav.Tillförsel via vatten och luft av gifter,överexploatering av de levande resurserna samtdirekt förstörelse av viktiga kustekologiska systemutgör hot mot . Avgränsade havsområdenär särskilt utsatta. , på gränsen mellanNordsjön och , kollapsade först. och är illa ute. harklarat sig bättre genom att vattenutbytet äreffektivare med ett utbyte på två tre år.För överlevnad är ett internationelltsamarbete helt nödvändigt. Här räcker det inteenbart med Östersjöstaterna. Havet börjar ju intevid stranden utan vid gränsen för desstillrinningsområde. All mark som vattnet rinnerigenom på vägen mot havet och allt vatten somrinner ut i havet påverkar förhållandena iÖstersjön. Med andra ord påverkas havet av vårtnyttjande av såväl mark som luft.40 % av det kväve som tillförs kommerfrån luften. Huvuddelen kommer från biltrafiken,där den tunga trafiken utgör en del. Havet ärslutstationen och tar emot mer och mer av bådenäringsämnen och gifter. Av det totala flödetmellan och beräknas ungefär30 % gå genom . Flödet genom Öresundberäknas svara för av salttillförseln.Redan i dag, före brons tillkomst, finns det på tokför litet syresatt vatten för att garantera Östersjönsframtid som ett levande innanhav. Det krävskraftiga stormar i rätt vindriktning.Grundproblemet för med kraftigövergödning kvarstår dock och förvärras på siktgenom den stimulans av biltrafiken som enbroförbindelse utgör. Är bron verkligen ettnationellt intresse?Syrebristen gör att de döda bottnarna utbreder sigi . Vi vet vad som händer när syret tarslut. Då ökar svavelväteproduktionen. Denomfattande syrebristen har medfört att närmarehälften av egentliga bottenareal hardrabbats av bottendöd under de senaste tio åren.Vilket öde väntar torskfisket i ? Under desenaste 5--10 åren har torskfisket minskat iomfattning. Trolig orsak är syrebristen. Torskensförutsättningar att yngla beror på salthalten. Denmåste vara den lämpliga. Dessutom måste detfinnas syre. Eftersom allt större delar av de djupaområdena har drabbats av syrebrist, harlivsrummet krympt för torskäggen.Är det läckande bottnar som förorsakar laxdöd? Enannan risk med ökande syrebrist är att bottnarnakan börja läcka såväl fosfat som tungmetaller ochandra gifter. finns i sedimentlagren ettnaturligt skal. Den gräns som där bildas kallasredoxklinen. Den förhindrar att gifter som lagrats isedimenten läcker upp i vattnet. Men i takt med attsyret tar slut i bottenvattnet förskjuts redoxklinenuppåt och tungmetaller och andra gifter som harlagrats läcker upp i vattnet. Laxen ivåra älvar och odlingar har sannolikt drabbats av enmiljösjukdom, som benämns M 74. Värst drabbadär odlingen nere i , där dödligheten harlegat . Laxhonorna visar tecken pågenetiska störningar. Balansrubbningar harkonstaterats på den vuxna laxen, vilket kan tyda påläckage av tungmetaller eller annat gift sompåverkar balanssinnet.Vi måste styra över till miljövänligare trafiksystemoch föra över den tunga lastbilstrafiken tillsjötransporter.50 000 riktigt tunga lastbilar i släppervardera ut kväveoxider, koldioxideroch sot. Tecknen tyder på att den tungatrafiken blir den största förorenaren ,trots skärpta avgasregler för tunga lastbilar.Konkreta förbättrande åtgärder vore att föra överlångväga transporter till båt och järnväg. Härvidlagskulle de s.k. ro-ro-fartygen kunna göra en storinsats. Ett forskningssamarbete i nätverk, såsom iBaltic University, är en utmärkt katalysator förgemensamma ansträngningar på miljöområdet. Låtoss stödja !Anf. 207 (nyd) replik:Herr talman! Jag skulle vilja höra, ,vad som i klartext menas med att styra över dentunga trafikens gods till båt och järnväg. Om detinnebär att man skall tvångsstyra över någonting,tror jag att är ute på fel väg.Anf. 208 () replik:Herr talman! Man kan arbeta med stimulanser ochta bort hinder. utgör hamntaxorna storahinder. Det har tidigare gjorts en beräkning avdetta, som varit intresserat av. Detskulle finnas en lönsamhet i att föra över trafik tillkust. Om man också tar hänsyn till miljöeffekternablir resultatet ännu bättre.Det är alltså inte med piska utan med morötter somvi vill gå fram. Det kan inte vara rimligt att slita nedvägkapitalet med långväga transittransportergenom Sverige.Anf. 209 (nyd) replik:Herr talman! Om det gäller morötter, kan jag hållamed om att det kan vara en möjlighet. Jag tyckeratt man då skall låta marknaden avgöra ommorötterna är tillräckligt lockande.Anf. 210 ():Herr talman! Jag skulle som siste talare denna kvällvilja aktualisera dricksvattenförsörjningen.Tillgång till friskt vatten är något som alltför lätt tasför givet i ett land som med många tusensjöar, floder, vatten i isälvsavlagringar, osv. Alltförofta tar planeringen sin utgångspunkt i att vattnetutgör en statisk resurs, som finns kvar där med sinatjänster, oberoende av mänskliga aktiviteter. Mendetta är ett feltänkande. Hotbilden gentemotvattenmiljön och en långsiktig och bärkraftigdricksvattenförsörjning är omfattande ochkomplex.Försurning och övergödning är välkändamiljöproblem. I ommiljöns tillstånd beskrivs dessa problemt.o.m som förvärrade i förhållande till dagens läge,trots att kalkningsinsatser skulle fortsätta inuvarande omfattning och internationellautsläppsavtal efterföljas.Andra problem är det mycket bristfälliga skyddsom våra dricksvattentillgångar har, i lag ochskyddsföreskrifter. Naturresurslagen anger t.ex.inte någon dricksvattentillgång som riksintresse.Ute i kommunerna har endast hälften avgrundvattentäkterna skyddsföreskrifter. SGU harbara haft resurser att inventera avlandets grundvattentillgångar. Det måste ses somett mycket stort problem att grundläggandeinfrastruktur i form av sådan kunskap är så dålig.Listan på ytterligare problem kan göras lång. Detfinns exempelvis risker med transporter av farligtgods, dåligt brunnsvatten och förorenat dagvatten ivåra tätorter. I en motion om bärkraftigdricksvattenförsörjning tar vi bl.a. upp just behovetav en lagförändring i VA-lagen som möjliggör attlägre VA-taxa skulle kunna ges till de fastighetersom ordnar med egna LOD-lösningar, dvs.lösningar för lokalt omhändertagande avdagvatten. Jag vill därför fråga: Är miljöministernberedd att verka för en sådan lagförändring?Herr talman! Som ett av de mer anmärkningsvärdaproblemområdena vill jag ta upp radonhaltigtvatten. Radon i grundvattnet uppstår till följd avradioaktiva processer i unga graniter. Det bästahade naturligtvis varit att geologisk informationredan från början hade kunnat avstyra att brunnarborras i starkt radonhaltigt berg. Men faktum är attett stort antal hushåll har problem med högaradonhalter i brunnsvattnet, vilket i sin tur ger högahalter av radon i inomhusluften. Vi vet att radon iinomhusluften utgör en mycket stor hälsorisk ochger upphov till ett stort antal cancerfall varje år.Vad man också misstänker är att radon idricksvattnet utgör en hälsorisk. Trots detta finnsdet inga gränsvärden för radon i dricksvatten.Herr talman! En riskfaktor för dricksvattnet utgörsav ett i många delar dåligt underhålletavloppsledningsnät. I en studie av vattenburnasjukdomsutbrott i , utförd av YvonneAndersson på Nordiska hälsovårdsskolan iGöteborg 1992, redovisas 61 utbrott med totalt32 000 insjuknade . Dettamotsvarar lika många utbrott som under tidigare. Att vi står inför stora problem förstårvi när man ser kostnaderna för att komma till rättamed problemen -- om det alls är möjligt. De storasatsningar på rening av vatten som genomförts desenaste decennierna har gällt reningsverk - intenyinvesteringar i ledningsnätet. Man beräknarnyanskaffningsvärdet för det VA-system som vibyggt . Av detta utgörledningarna ungefär 250 miljarder kronor.Som ett led i att nå ett mer kretsloppsanpassatsamhälle förespråkar vi kristdemokrater attproblemen bl.a. möts genom attkretsloppsbaserade toalettsystem stimuleras. Densjälvklara principen att ta vara på de resurser sommänniskans urin och fekalier utgör, somhälsoproblem förebyggs, har inte mött någotgensvar. Det är bara att konstatera, attutvecklingen på detta område springer förbipolitiker och myndigheter. I kommunerna, där manstår inför kostbara nyinvesteringar i nya nät ochkvävereningssteg, har man i flera fall insett detrimliga och kostnadseffektiva i att satsa påalternativ. på är ettexempel. Där råder, som säkert är bekant, krav påtorr- eller snålspolande toaletter i nybebyggelse, iförsta hand vad beträffar fritidshus.Herr talman! Problembilden är så pass komplexoch omfattande att vi kristdemokrater menar att etthelhetsgrepp måste tas. Jag efterlyser och villframhålla behovet av en grundlig inventering ochåtgärdsstrategi för att nå målet en bärkraftigdricksvattenförsörjning. Detta är något som vi förövrigt förband oss att åstadkomma redan vidundertecknandet av underRiokonferensen , och jag anser att det måstegenomföras.Jag vill därför föreslå regeringen att verka förtillsättande av en bred parlamentarisk utredningom dricksvattenförsörjningen. (forts.prot.58)5 § Kammaren åtskildes kl. 21.09.nFörhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 4§ anf. 24 (delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m. anf. 37(delvis),nav andre vice talmannen därefter t.o.m. anf. 79(delvis),av tredje vice talmannen därefter t.o.m. anf. 118(delvis),av talmannen därefter t.o.m. anf. 156 (delvis) ochav tredje vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.