prot · GH0978 · 1994-03-23 00:00:00 — Avslutningsvis vill jag anknyta till detjag började med. Jag har väldigt svårt att förståskälen för socialdemokraternas invändningar motinvandrarpraktiken. Är det så attsocialdemokraternas anmärkningsvärt låga profil idagens debatt är ett uttryck för den vånda mankänner över att ha hamnat i galen tunna?Herr talman! Jag yrkar med detta bifall tillreservationerna 9, 25 och 30 och i övrigt tillutskottets hemställan.Anf. 67 HANS () replik:Herr talman! talade om retorik.Jag har sällan hört så mycket retorik och så litetinnehåll när det gäller karakteristiken iarbetsmarknadspolitiken och den ekonomiskapolitiken. Det var väl avsett som en lovsång förregeringen efter det att hade talatom hur fullständigt oacceptabel en hög arbetslöshetär, inte minst mot bakgrund av situationen iGävleborgs län och ungdomarnas situation.Låt mig bara kort få säga att det är farligt att sägaatt regeringen inte är ansvarig. Vi är i slutet avdenna regeringsperiod. Men regeringen har ingetansvar. Alla är vi ansvariga. Det skapar enmentalitet av att det inte finns några alternativ. Detskapar en gråzon av allting. Men det finnsalternativ. Vi har mycket olika uppfattningar omskattepolitik, finanspolitik, politiken förkommunernas ekonomi, näringspolitik ocharbetsmarknadspolitik. Jag skall inte gå in på desärskilda områdena, vi har diskuterat dem i andradebatter.Det finns mycket klara skillnader och klaraalternativ. Då skall man inte försöka dra sig undanansvaret genom att säga att alla har ansvar och attregeringen inte har ansvar. Regeringen har ettmycket stort ansvar för just den situation somLennart Rohdin menar är oacceptabel. Kanske vardet ett tal hem till Gävleborgspressen, vad vet jag!Regeringen har ett mycket stort ansvar förunderlåtenhetssynder, för en passiv väntans politikoch en politik där man försöker lösaarbetslöshetsproblemen med hjälp av avreglering,försämrad arbetsrätt, provanställningar,försämrade a-kassenivåer osv. Det gällermedborgarna i , ,lika väl som medborgarna på andra håll i landet.Anf. 68 () replik:Herr talman! Jag tackar om tipsetom pressen. Jag skall använda mig av det.Jag har litet svårt att förstå invändningarna iansvarsfrågan. Det jag talade om vadhuvudsakligen den arbetsmarknadspolitik somregeringen bedriver. Det är alldels riktigt, somHans Andersson säger, att den ekonomiskautvecklingen, den ekonomiska krisen, också berorpå vilken ekonomisk och annan politik som harbedrivits . Det gick jag in på.Att hävda att regeringen inte skulle ha ansvar harjag litet svårt att förstå. Jag var t.o.m. inne på attäven vi som inte satt i regeringen har endel av ansvaret för den nedgång i svensk ekonomiskutveckling som skedde innan den här regeringentillträde.Det är alldeles riktigt att det finns klara ideologiskaalternativ. Vi har hört det underdagens debatt. säger attnäringslivet, marknaden, inte kan lösa deekonomiska problemen. Han förespråkar i ställetstarka insatser av det offentliga, av staten, regeringoch riksdag för att få ordning på svensk ekonomi,få utveckling i näringslivet och för att skapa nyajobb. Där finns det helt klart ideologiska skillnadermellan de alternativ som Hans Anderssonförespråkar och dem som den här regeringenförespråkar.Anf. 69 HANS () replik:Herr talman! En del av förklaringen tillutvecklingen ligger i utvecklingen , det ärhelt klart. En annan del av förklaringen ligger i denhär regeringens politik. Det var åtstramningspolitikvid fel tillfälle, en felaktig valutapolitik med endogmatisk EU-anpassning och ecu-anknytningen,en högräntepolitik och en passivitet inäringspolitiken. Man har i stället satsat påskattesänkningar för höginkomsttagare, aktieägareoch kapitalägare. Man har satsat på en reduktion avnivån i arbetsrätt och trygghetssystem.I fråga om den politiska huvudlinjen finns detalternativ. Då skall mycket klartsäga ut: Jag står för den här regeringens politik. Detfinns en stark opposition till den politiken. Annarsblir det på något sätt som om vi alla, inklusive dearbetslösa, bär ett diffust ansvar för sakernastillstånd. Så är det inte. Därmed inte sagt att det ärlätt att lösa problemen vare sig det gällermarknadskrafter eller statliga interventioner.Anf. 70 () replik:Herr talman! Jag tvekar inte att sägaatt jag står för den politik som den här regeringenhar bedrivit. Men samhällsutvecklingen bestårfaktiskt inte bara av den politik som bedrivs utanockså av alla de insatser som medborgarna,invånarna, gör som arbetstagare, som företagareoch som konsumenter i olika sammanhang. Dettaleder naturligtvis mycket längre än de politiskainsatserna när det gäller samhällsutvecklingen ochden ekonomiska utvecklingen.Hans Andersson pekar på en del åtgärder. Då villjag säga till att vi där naturligtvishar olika uppfattningar. Vi har i haft en politik som har gjort detmindre attraktivt att ägna sig åt företagandet och åtatt skapa jobb. Den här regeringen har försöktvända på detta och är på god väg. Jag är övertygadom att de förändringar av arbetsrätten och liknandesom åberopade bidrar till en sådanutveckling, inte motsatsen.Hans Andersson hänvisar till EU-anpassningen.Det kan vara intressant från min utgångspunkt iGävleborgs län att konstatera att knappast någotannat län i det här landet skulle tjäna mer på ensvensk EU-anslutning än , rentegoistiskt, på grund av vårt extremt starkaberoende av exporten till framför allt Västeuropa.Det har visat sig i den svenska ekonomiskautvecklingen och i våra relationer till omvärlden attGävleborgs län blir hårdast drabbat varje gång detär nedgång i den ekonomiska utvecklingen och iutrikeshandeln.Anf. 71 (nyd):Herr talman! Jag vill anknyta till några frågor somberör ett längre tidsperspektiv. I debatten börockså uppmärksamhet riktas mot arbetskraftensutveckling och svenskarnas livsarbetstid. Frågornasom debatteras hör samman medmedborgarnas verkliga livsarbetstid.Nu är endast 35 årskullar av våra medborgaresysselsatta. Med den förmåga som vi har kan alltsåvårt land ge arbete åt 35 årskullar plus/minus en deli annan verksamhet. Det rör sig bara om 35årskullar. Vad innebär då det? Jo, om man börjararbeta när man är har man jobb till dess manär . Det är vad 35 årskullar innebär.I de flesta utredningar baseras fakta ochberäkningar på att vi skall jobba mer. Vi är alltsåinte i takt med verkligheten. Den svenskaekonomin har inte heller råd att pressa ut det högaarbetstidsuttag som många företag har.Attraktiva arbetare har så höga övertidsuttag att desjälva så att säga stupar på sin arbetsplats. De råkarut för sjukdomar och kommer in i ett system därvederbörande behöver rehabiliteras. Vi medverkartill att skapa en kraftig obalans genom att vi har ettregelsystem som är föråldrat och krångligt.Systemet måste förenklas, även omomprövningarna känns tunga för vissa. Det kaninte vara meningen att vi skall tillstyrka och låtafortgå ett regelsystem som förstör människorshälsa.Herr talman! Låt oss blicka tillbaka. Det är viktigtatt vi också håller oss till historiska fakta. Jag harfrån utredningstjänsten fått material som visar attunder 1993 hade endast -- ja, jag säger endast --42 000 fler svenska medborgare arbete jämfört medhur det var . Notera att på 20 årlyckades totalt endast få 42 000 flermedborgare i arbete! Självfallet är dettaupprörande fakta. Antalet medborgare somarbetar har alltså blivitendast högre. har befolkningenmellan 16 och ökat med 300 000 personer.Detta är resultatet av en politik som har byggts uppunder 20 : kraftigt ökande skatter, ingreppoch åtgärder. Vad har det då blivit av det hela? Jo,under har 42 000 fler svenska medborgareblivit sysselsatta. Den ökningen är väl inget attskryta med för de politiker som har verkat underden tiden.Herr talman! Det är därför som jag vill belysalivsarbetstiden. Jag hävdar att bådeungdomsarbetslöshet och livsarbetstid hör ihop.Arbetslösheten för ungdomar är över 19 %.Motsvarande siffra för 55--64-åringar är . Jaganser att denna situation är ohållbar. Vi får intelämna efter oss en generation som kännerutanförskap. Därför måste livsarbetstid införas somen komponent i den politik som berör framtidensfrågor.Precis som har sagts i debatten omungdomsarbetslösheten är dagens höga volymohållbar. Den kan leda till ettarbetslöshetsbeteende och andra problem hos alltfler ungdomar. Det kan uppstå egna normer ochregler hos dessa ungdomar. finns det risk föratt ungdomar känner ett utanförskap. Det finnssignaler om att det är så i vissa familjer i det dagligaumgänget mellan föräldrarna och ungdomarna.Herr talman! Låt oss visa vägen genom en flexibelpolitik, och låt oss också ha ett stort inslag avfrivilliga åtgärder, så att våra ungdomar kan få enbättre framtid.Anf. 72 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Debatten börjar att bli litet seg. Jag kommer inte att utnyttja mina tiominuter.Först vill jag säga att jag tycker att redogjorde för vår politik på det härområdet på ett mycket bra sätt. Till detta finnsalltså inget att tillägga.Jag har begärt ordet för att litet grand fokusera tvåav våra partimotioner som jag själv står bakom ochsom vi på traditionellt maner här i nu harupprepat under de tre riksdagsår som vihar medverkat.Det borde egentligen inte finnas några som helstmotsättningar när det gäller den fråga som vi härdebatterar. Att ta vara på vår arbetskraft och se tillatt så många människor som möjligt är i arbeteborde faktiskt vara någonting som står överpartigränserna. Detta till trots är det partipolitiskalåsningar som gör att man inte behandlar frågornapå det pragmatiska sätt som jag anser att man bordegöra. Jag tror att är en pragmatiker.Men även hon tycks sitta fast i partisaxen. Jag baratog som ett exempel, men detta gälleralla som representerar sina partier i respektiveutskott.Vad jag vill framföra är att när man i näringslivethar stora problem med något, då sätter man sig nervid ett bord -- liknande det som finns i utskottetssammanträdessal -- och tar upp problemen, läggerfram dem, för en diskussion och försöker att enasom den bästa lösningen. I utskotten tycker jag attdet mera handlar om att hitta den bästa låsningen.Jag vet att det sitter företrädare i utskotten ochtycker helt annorlunda än vad de tvingas till att varamed och besluta.Redan under det första året lade vi fram en delförslag mot bakgrund av den katastrofalaarbetslösheten. Då får man ta till litet annorlundametoder än vad man brukar använda.Vi föreslog bl.a. en tillfällig dispens från lagen omanställningsskydd just för arbetslösa för att ge demmöjlighet att gå runt och knacka dörr på företagenoch erbjuda sina tjänster. De kanske behövs på ettställe i , på ett annat och på etttredje ställe kanske i tre månader.Jag garanterar att det skulle ge tiotusentalsmänniskor möjlighet att arbeta i stället för att varaarbetslösa.Jag vill i detta fall vända mig till utskottetsordförande som skall samordna de förslag somläggs i utskottet. Varför kan inte ett sådant härförslag diskuteras? Jag vet nu inte vad ni hardiskuterat -- ni kanske har diskuterat förslaget.Varför går det inte att enas kring en så enkel saksom skulle ge den tillfälliga lösningen? Man sägerkanske: Det här kommer inte att fungera. Det finnstusen skäl att tro att det kommer att missbrukas.Det är möjligt att ni har rätt. Men , ni kanväl försöka! Dispensen kan tas bort. Det är precislika lätt som det var att införa den. Varför är ni sårädda för att göra litet annorlunda försök? Eller ärdet så hemskt att förslagen råkar komma från Nydemokrati, så att ni inte kan ta i dem? Jag vill gärnaha ett svar på den punkten från utskottetsordförande.Vi har lagt fram ett annat förslag som nuåterupprepas för tredje gången. Vi har kallat detför konjunkturanpassad arbetstid. Egentligenkanske det borde kallas anpassad arbetstid. Vi harkonjunktursvängningar, vilket vi alltid har haft ochalltid kommer att ha. Det finns säsonssvängningarav olika slag i olika branscher. Men arbetstidenligger alltid fast.Vårt förslag innebär ett litet större ansvar tillparterna i de enskilda företagen. Varför skulle detvara så farligt att låta det lokala facket ochföretagsledningen själva få avgöra när det är bästatt arbeta si eller så länge? Vi har kommit in i enlågkonjunktur. I stället för att låta en del människorgå ut i arbetslöshet borde det vara ganska naturligtför alla att solidariskt minska sin arbetstid för att sedan, när hjulen åter börjar snurra,arbeta litet mer.Vad vi har föreslagit som en konkret åtgärd är attge utrymme för de lokala parterna -- facket ochföretagsledningen -- att själva enas om möjlighetenatt välja arbetstid från exempelvis till 120 %.Jag är säker på att tiotusentals människor som nuhar hamnat i arbetslöshet i stället skulle kunnabehålla sina arbeten.Solidaritet är något som i alla fallsocialdemokraterna alltid har talat varmt för. Jagskulle även på den här punkten vilja höra vadutskottets ordförande har för syn på detta ochvarför det skall vara så omöjligt att beakta och ävenförsöka genomföra litet annorlunda förslag.Anf. 73 () replik:Herr talman! har Bo G Jenevall suttit iriksdagen under nästan en mandatperiod. Underdenna period tycker man att Bo G Jenevall bordeha lärt sig en av de mer elementära frågorna. Ävenom jag råkar vara arbetsmarknadsutskottetsordförande har jag dessvärre ingen majoritet bakom mig, såvida inte Nydemokratis ledamot väljer att lägga ner sin röst,vilket har hänt vid ett och annat tillfälle.Bo G Jenevall får rikta sina frågor till den majoritetsom har avslagit motionerna.Beträffande den konjunkturanpassade arbetstidenvill jag säga att regeringen har tillsatt en utredningsom rör arbetstid i vid mening -- årsarbetstid ochflexibel arbetstid. Utredningen har funnits ett tag,och avsikten var att den skulle komma tillbaka medförslag.Vi har i våra motioner pekat på att man skallanvända arbetstiden för att t.ex.kompetensutveckla sig och utbilda sig. Det är frågaom en konjunkturanpassning, fast på ettannorlunda sätt. Vi har i våra motioner föreslagitatt detta skall kunna ske genom användandet avexempelvis utbildningsvikariat i större omfattningän vad som sker i dag.Jag har litet svårt att förstå, Bo G Jenevall, hur ni,med tanke på att ni från Ny demokratis sida i övrigtföreslår dramatiska anslagsminskningar förArbetsmarknadsstyrelsen skulle kunna genomförade redovisade förslagen. Dessutom föreslår ni atthela organisationen i princip skall skrotas.Någonting är det i det s.k. filosofiska resonemangetsom inte går ihop, i vart fall inte för mig.Anf. 74 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag tror nog, , att jag harlärt mig hur saker och ting fungerar. Jag tycker attdet var särskilt intressant att höra att ni inte harmajoritet för att driva igenom vissa förslag. Men idessa frågor skulle ni enkelt kunna få majoritet.Eftersom det är vi som har lagt fram förslagen,ställer vi oss naturligtvis bakom våra egna förslag.Om man verkligen vill göra något åt detta, finns detinget som helst hinder att göra det.Det traditionella sättet att besvara frågor är atthänvisa till en sittande utredning och att stoppa infrågorna i ett större sammanhang. Men under tidenfinns det en fruktansvärd massa människor sombefinner sig ute i arbetslöshet. Avsikten var att våraförslag skulle genomföras snabbt, men så har inteskett. Det hade inte varit några problem medmajoriteten om den verkligen hade stött våratankar.Anf. 75 () replik:Herr talman! Den första sakfrågan har inte varitföremål för någon omfattande diskussion iutskottet. Det har den inte heller varit blandrepresentanter för Ny demokrati. Det kan möjligenförklara utskottets bristande engagemang i övrigt.Sedan vill jag ändå till Bo G Jenevall säga att detfaktum att Ny demokrati lägger fram ett förslag ärinte detsamma som att man självfallet står bakomdet förslaget när det skall behandlasi plenisal. Vi har i utskottet vid ett flertaltillfällen haft majoritet i arbetsmarknadsutskottetför ett antal förslag, eftersom Ny demokratiantingen har röstat med oss eller har lagt ner sinröst. Men sedan har majoriteten vänt när frågan harbehandlats här i kammaren. Till följd av nedlagdaNy demokrati-röster har avslagit bådesocialdemokratiska förslag och förslag från Nydemokrati. Historien har visat att detta med självfallet ställer sig bakom sina egna förslaginte är så självklart.Anf. 76 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Det var intressant att från utskottetsordförande höra att frågan över huvud taget intehar diskuterats. Det noterar jag med särskilt stortintresse.När det gäller att stå bakom olika förslag har detsåvitt jag har förstått varit ganska turbulent iutskottet. Det har inte alltid varit så alldeleskristallklart vad man egentligen har kommitöverens om, men det kan jag inte diskutera,eftersom jag själv inte sitter i utskottet.Jag har fortfarande inte fått något konkret svar påfrågan varför socialdemokraterna inte har kunnatställa sig bakom förslagen i våra motioner, somdefinitivt skulle ha gett tiotusentals människor ominte annat så i alla fall tillfälligt arbete.Anf. 77 ():Herr talman! Jag vill först säga ett par ord till Bo GJenevall. Det är inte alltid så enkelt att vända omsig själv i frågor. När det gäller dispens iarbetsrätten, som Bo G Jenevall har varit med omatt motionera om, finns det i den utredning omarbetsrätten där jag själv är med ingen lust att tasådana tag. Det finns ingen majoritet för detta hosde borgerliga representanterna.Vi är överens om att en del justeringar bör görasmen inte alls så stora och så genomgripande som Nydemokratis förslag innefattar. Jag uppfattade hellerinte att gick så långt, utan honföredrog i företag med över 25 anställda somen kvotregel. Nog om det.Herr talman! Vi passerade häromdagenvårdagjämningen. Det betyder att ljuset återvänderoch tar över mörkret i naturen. Tittar vi påarbetsmarknadsläget, finner vi att vi väl i varje fallhar passerat midvintermörkret och är på väg in iljusare tid. Jag hade önskat att vi med klarhet ochstringens kunnat säga att vi har passeratvårdagjämningen där också. Det är inte så säkertatt vi har gjort det, men ett är säkert, och det är attdet ljusnar och att det ljusnar kraftigt påarbetsmarknaden.Jag är rätt förvånad när jag hör talas om passivitetoch inaktivitet från regeringens sida. Man kantycka vad man vill om åtgärder, och man kan tyckavad man vill om det som har hänt påarbetsmarknaden, men brist på kampvilja hosregeringen och hos de borgerliga partierna synesmig obegripligt att tala om.Vi har tidigare konstaterat här i kammaren att detaldrig någonsin har kostat så mycket att bekämpaarbetslösheten som just . Vi har under de tvåsenaste två åren sett nya åtgärder ta form -- ALUoch ungdomspraktik -- och diskuteras här ikammaren ännu en variant av detta, praktik förinvandrare.Jag undrar hur det hade sett ut, om vi inte hade haftde åtgärderna. skall sägas att när detljusnar, skall de här åtgärderna tas bort för att inteförrycka arbetsmarknaden. Men hur hade det settut, om vi inte haft dessa åtgärder?Nu har tiden kommit för eftertanke. Vi vet hurarbetsmarknaden fungerade , närarbetslösheten var i stort sett obefintlig, 1 eller 2 %.Vi har hårdhänt fått lära oss hur arbetsmarknadenfungerar och hur arbetsmarknadspolitiken fungerarnär vi har uppåt i åtgärder och öppetarbetslösa.Såvitt jag har förstått, har vi varit eniga om attarbetsmarknadspolitiken skall ha en funktion sominnebär att den utgör ett stabiliserande element iden ekonomiska politiken, att den skall varakonjunkturutjämnande och att den skall hjälpa tillmed strukturförändringar.Arbetsmarknadspolitiken skall utgöra ett stöd förnäringspolitiken och den skall naturligtvis, som vihar sagt tidigare, bekämpa arbetslöshet. Likasåskall den vara ett element i att aktivt hjälpahandikappade till arbete.Nu har vi sett hur detta fungerar i båda de typer avarbetsmarknad som vi har upplevt på ett och etthalvt decennium. Därför hälsar jag medtillfredsställelse den utredning som skall utvärderaoch se vad det går att göra medarbetsmarknadspolitiken . Jag hälsardenna utredning med tillfredsställelse och hoppasatt den skall leda till konstruktiva förslag ochenighet mellan partier, för attarbetsmarknadspolitiken skall kunna ha en bättrefunktion än vad den har , även omjag tycker att den fungerat hyfsat under mycketmycket svåra omständigheter.Herr talman! Med den här lilla kommentaren villjag yrka bifall till reservationerna 9, 25 och 30 samti övrigt till utskottets hemställan i betänkande AU11.Anf. 78 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag begärde ordet därför att HaraldBergström nämnde mig. Jag skulle gärna vilja höravarför inte heller han och den borgerliga delen iutskottet har ställt sig bakom förslaget om dispensfrån LAS för att göra det möjligt att bereda arbeteåt fler människor som är arbetslösa.Anf. 79 ():Herr talman! Det är enkelt att svara på den frågan,. Vi tycker helt enkelt inte att det skallfinnas möjlighet till dispens för företag med upp till25 arbetstagare och fri uppsägningsrätt. Vi tyckerinte att det skall vara så. Där skiljer sig våra åsikter.Anf. 80 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Det tycker jag är en intressant uppgifttill alla människor som är arbetslösa. Vi påstår juatt om vårt förslag genomförts hade tiotusentalsmänniskor kunnat få tillfälligt arbete. Därförtycker jag att det är ännu mera synd, om det är avprincipiella skäl som man inte vill ställa sig bakomförslaget.Sedan skulle jag vilja be om ursäkt fören sak, nämligen att jag tog upp denkonjunkturanpassade arbetstiden. Jag har förståttatt den frågan ännu inte har förekommit förbehandling i utskottet, och då får vi väl vänta medatt debattera den tills den kommer upp.Anf. 81 ():Herr talman! Vi tycker inte att det skall görassådana ingrepp i den arbetsrättsliga lagstiftningensom Bo G Jenevall förordar. Jag beklagar däremoten annan sak, och det är att arbetsmarknadensparter inte har utnyttjat dispositiviteten när detgäller företrädesrätten vid återanställning ochförhandlat fram en annan ordning där än . Dethade man kunnat göra.Det hade kanske sett annorlunda ut, om denmöjligheten hade använts av arbetsmarknadensparter. t.ex. när det gäller övertidsuttaget i dagensarbetsmarknad.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutAU11 ArbetsmarknadspolitikMom. 1 (arbetsmarknadspolitikens förutsättningaroch inriktning)1. utskottet2. 1 (s)3. res. 2 (nyd)4. men. i motsvarande del (v)Förberedande votering 1:23 för res. 214 för men.267 avstod45 frånvarandeKammaren biträdde res. 2.Förberedande votering 2:120 för res. 124 för res. 2158 avstod47 frånvarandeKammaren biträdde res. 1.Huvudvotering:150 för utskottet119 för res. 135 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 27 fp, 24 c, 25 kds, 1För res. 1:117 s, 2Avstod:23 nyd, 11 v, 1Frånvarande:21 s, 7 m, 6 fp, 7 c, 1 kds, 3 vMom. 4 (resurserna underförvaltningskostnadsanslaget)1. utskottet2. 4 (s)Votering:174 för utskottet130 för res. 445 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 27 fp, 24 c, 25 kds, 23 nyd, 2För res. 4:117 s, 11 v, 2Frånvarande:21 s, 7 m, 6 fp, 7 c, 1 kds, 3 vMom. 9 (omfattningen av ALU)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:252 för utskottet37 för men.11 avstod49 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:106 s, 70 m, 26 fp, 23 c, 25 kds, 2För men. :3 m, 21 nyd, 11 v, 2Avstod:9 s, 1 fp, 1 cFrånvarande:23 s, 7 m, 6 fp, 7 c, 1 kds, 2 nyd, 3 vMom. 10 (omfattning avarbetsmarknadsutbildning)1. utskottet2. 6 (s)Votering:174 för utskottet130 för res.45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 27 fp, 24 c, 25 kds, 23 nyd, 2För res. :117 s, 11 v, 2Frånvarande:21 s, 7 m, 6 fp, 7 c, 1 kds, 3 vMom. 15 (bidraget till företagsutbildning)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:292 för utskottet11 för men.1 avstod45 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:116 s, 73 m, 27 fp, 24 c, 25 kds, 23 nyd, 4För men. :11 vAvstod:1 sFrånvarande:21 s, 7 m, 6 fp, 7 c, 1 kds, 3 vMom. 17 (utbildningsbidrag för ungdomar m.fl.)1. utskottet2.