prot · GH09115 · 1994-06-01 00:00:00 — Få frågor är mer komplicerade änhyressättning, och därför borde vi göra etttillkännagivande , att man skall ta litet nyagrepp och göra ytterligare överväganden för att fåstörre rättvisa på hyresmarknaden.I dag behandlar vi ett betänkande om ändringar ihyresförhandlingslagen. Vissa förändringar ärgjorda mot ursprungsförslaget. Det gäller bl.a.passivitetsregeln, där hyresgästerna får tvåmånader på sig i stället för attmotsätta sig hyresvärdens begäran omhyreshöjning.Vidare föreslår utskottet att det införs enbestämmelse med innebörd att dröjsmål medbetalningen av hyreshöjningen i passivitetsfalletinte skall leda till att hyresgästen vräks från sinlägenhet . Det är braatt det är gjort. Det är tryggare för hyresgästerna,och det är en stor fördel att man öppnar upp förandra aktörer än tidigare att förhandla. Valfrihetenökar, som man har möjlighet attorganisera sig ungefär som tidigare.Med detta skulle jag vilja yrka bifall till reservation9. Givetvis står vi bakom vår andra reservation,men jag nöjer mig med nr 9.Anf. 25 () replik:Herr talman! Jag förstår att iStockholm och jag inte kommer att mötas i dengrundläggande synen på vilken princip man skall haför hyressättningen. Med rättvisa hyror menar vad jag förstår ett system där människorsbetalningsförmåga avgör vilken hyra man skallsätta. Ett sådant system vill inte jag ha, av det enklaskälet att då blir det bara de som har det väldigt braställt som får möjlighet att välja var de vill bo.Sedan vill jag komma med en sakupplysning. I ochför sig innebär redan dagens system ett inslag avmarknadshyressättning, nämligen där människorsbetalningsförmåga kan sänka hyrorna. Det är fulltmöjligt för en enskild att träffa enöverenskommelse som ligger under det som dekollektiva förhandlingarna har kommit fram till.Men jag skulle vilja ta upp de mera praktiskakonsekvenserna, för där kanske ochjag däremot kan finna ett viss samsyn.Majoritetsförslaget innebär, förutom deideologiska inslagen, en hel del rent praktiskakonsekvenser, som jag skulle vilja beskriva demsom. Flera organisationer skall förhandla omtrappstädning i samma hus. Var och en förstår vaddet innebär.Förslagen innebär också att en organisation somorganiserar hyresgästerna inte alltid själv kommeratt veta vilka den företräder. Organisationenkommer inte heller att kunna bestämma vad denskall ha betalt för att utföra förhandlingsarbetet.Ny demokrati kom in i med buller ochbång för att motverka byråkrati och krångel. Minfråga till är: På vilken punkt innebärdet här förslaget mindre krångel och enklareregler? På vilket sätt bidrar det till att genomförade som Ny demokrati har lovat genomföra?Anf. 26 i (nyd)replik:Herr talman! Vad och mångaandra socialdemokrater glömmer bort är att enrättvis hyressättning kan innebära lägre hyror förmånga. Det är ju faktiskt så att många som bor inyproduktion inte är de betalningsstarkaste. Det ärde som betalar de alltför höga hyrorna.Jag förstår att har monopol somledstjärna. En viktig sak är ju att vi öppnar upp såatt man får en större valfrihet, som desom inte själva vill ta tag i sina förhandlingar kanorganisera sig som förut. Jag förstår inte vad det ärför fel med det.Anf. 27 () replik:Herr talman! Jag gör ett nytt försök att ställa en rakoch enkel fråga till Ny demokrati. Först vill jag barabefria i från en del myter.Jag är inte för monopol. Det försökte jag säga i mittförsta inlägg och jag upprepar det gärna nu.Dessutom är jag inte för att man kollektivtbestämmer alla hyror, tvärtom. Jag tycker att i denmån som enskilda kan förhandla fram bättreresultat än vad man kollektivt har kommit fram till,skall de ha den friheten. Jag vill stärka och utvidgaden. Däremot vill jag ha ett tak för hur mycket mankan höja hyrorna med. Det är en väldig skillnad.Men det var inte på de punkterna som jag varnyfiken på vad tycker, för det vet jagnämligen, utan vad jag ville veta är: På vilket sättbidrar det här beslutet till att vi får mindre krångel,mindre byråkrati, enklare regler, dvs. på vilket sättöverensstämmer beslutet med det som åtminstonejag trodde var Ny demokratis politik?Anf. 28 i (nyd)replik:Herr talman! Alla beslut som fattas i riksdagenleder inte till mindre krångel, men de kan vara braför det. Vi har ingen princip om att beslut måsteleda till mindre krångel, utan vi röstar för saker somvi tycker är vettiga och bra.Att få in mera valfrihet och att människor kan fåstörre inflytande över sitt boende och ta meraansvar för det egna boendet, förhandla närmarefasighetsägaren och kunna göra överenskommelseråt sig själva är inget fel, . Tvärtom,det är mycket bra.Anf. 29 ():Herr talman! Förslagen om ändringar ihyresförhandlingslagen tycker jag man kankarakterisera som att de präglas av det som harkännetecknat den borgerliga regeringens agerandeunder . Det handlar omideologisk renlärighet, långt borta från vanligamänniskors vardag, förslag baserade på enrenodlad marknadsfundamentalism som ärförgången t.o.m. inom EU-länderna. Varkendagens moderna teorier eller villkoren för vanligamänniskor har den moderatledda regeringen ellerdess unga strateger från begripit.Redan 1973, , på HSB:sbostadsriksdag, uttryckte jag oro. Jag såg iprotokollet därifrån att jag sade så här: bevaremig, om helt och hållet skulle ledabostadspolitiken i det här landet! Det var ändå sagti en debatt och när högernsbostadspolitik företräddes av så socialt anständigamänniskor som och i . Då kan ni ju tänka er hur mankänner sig i dag.Nu har vi fått uppleva det här tillståndet i tre år.tyvärr, jag hade rätt. Jag hade förmodligen mer rättän vad jag visste då. Moderaternasfundamentalistiska politik har ju inte blivit bättre.Bostadsbyggandet har t.ex. rasat desenaste åren. Det är en unik och samtidigtkatastrofal utveckling. Det är bara att hoppas attden nu snart gångna mandatperiodensbostadspolitik aldrig kommer att upprepas.Om man skall ändra lagstiftning som berörhyresgäster, då borde rimligen ändringarna grundaspå vad som är bäst för hyresgästerna. Särskiltanmärkningsvärt är då att regeringen inte harbeaktat hyresgäströrelsens synpunkter ipropositionen eller ens egentligen bemödat sig attbemöta hyresgästernas kritik, om nu regeringenanser att hyresgästerna har fel. Det är ändå enorganisation som samlar mer än flertalet av depolitiska partierna -- i vart fall känner Jenevall ochjag till hur stora partier är nu för tiden.Men att inte lyssna på dem är föga demokratiskt.Vem skall man annars lyssna på för att veta vadhyresgästerna eller kunderna, för att tala ett annatspråk, önskar?Vi tolkar betänkandet som ännu ett steg i deborgerliga strävandena att avskaffa den socialabostadspolitiken. Ett förslag som diskuteras här ikammaren är förslaget om förändringar iSBAB. Vi har diskuterat ändringarna i plan-och bygglagen som minskar kommunernasinflytande över byggandet. Förslagen i dettabetänkande minskar egentligenhyresgästorganisationernas och hyresgästernasroll.Det gör tillsammans med tidigare bostadspolitiskaregeringsförslag bilden komplett av enregeringspolitik som syftar till att fastighetsägare,de som vill spekulera i mark och välbärgade hushållskall få ökad makt och ökat inflytande överbyggande och boende.Det är självfallet helt emot vårt partis mål. Denborgerliga regeringens förslag leder till ökadsegregation och bäddar för en kommandebostadsbrist i våra större tätorter. För oss är detoacceptabelt. Vi ser med stor oro på hur skillnadenväxer fram mellan olika bostadsområden.En av de allvarligaste effekterna av förslagen i dethär betänkandet är att kravet i hyreslagen på likahyra för lika lägenhet blir mycket svårare attuppfylla. Jag menar att det strider mot dengrundläggande bruksvärdesprincipen.En annan allvarlig effekt är att hyresvärden vidnyupplåtelse av lägenheten kan ge den till denhyresgäst som vill betala mest. Med andra ord är vipå väg mot rena marknadshyror. Segregeringen --ekonomiskt styrd åtskillnad mellan människor --kommer att bli fullbordad. Vi kommer att få ettalltmer uppdelat samhälle på detta område.En tredje allvarlig effekt som ocksåhyresgäströrelsen har pekat på är atthyresgästorganisationen blir förhandlingsskyldigvad gäller icke medlemmar. Jag tycker att det äroerhört märkligt. Är det något slags försök avregeringen att skriva in sig i juridikens historia? Uregoistisk synpunkt kan man möjligtvis förstå det,men man kan inte acceptera det.Herr talman! Det här är väl förmodligen -- jag höllockså på att säga förhoppningsvis -- mitt sistaanförande i denna riksdag. Dethade naturligtvis varit mycket roligare att sluta endebatt om vi hade kunnat diskutera merkonstruktiva och uppbyggliga regeringsförslag ändem som vi diskuterar i dag.Jag har varit inne på det tidigare: Det är egentligenför mig en gåta att utskottets centerpartistiskeordförande accepterar att leda en moderatleddbostadspolitik. Det blir mycket och häri dag. Jag skulle med en lätt travestering av titelnpå och , det ärvår! vilja vädja till den borgerliga majoriteten inomborgerligheten -- jag skall inte säga vem som lederden: Släpp loss, det är sommar! Det tyckerjag att och andra hedervärdacenterpolitiker är värda.Nu tror jag inte att de kommer att göra det, utandet är nog andra saker som kommer att lösa denfrågan.Till sist: Jag har hopp om en bättre framtid både förmig själv, för landet och för . Det är jusnart val. Det finns nämligen en vilja till förändringoch en styrka hos inte minst unga människor i dethär landet och i våra grannländer, i , i USAoch i . Det finns en ökad medvetenhetom behovet av mer samarbete och om behovet avkollektiva satsningar och investeringar. Dessaökade tendenser tror jag gör att vi både i vårt landoch i andra länder kommer att slipparegeringar som den som vi nu har haft i tre år.Min utgångspunkt är att framtida regeringarförmodligen kommer att formas utifrån en ökadhänsyn till dem som har det sämst. Hänsynen tillmiljön kommer att sätta gränser. Internationellsolidaritet och rättvisa kommer att vara ledstjärnorinte minst inom svensk bostadspolitik, hoppas jag.Anf. 30 ():Herr talman! För de allra flesta av oss är bostaden --det egna hemmet -- någonting som vid sidan om vårfamilj och våra anhöriga ligger oss väldigt varmt omhjärtat. Det är väl kanske därför som månganaturligen strävar efter att äga sitt eget hem, att intebehöva bo hos någon och inte behöva fråga någonannan om lov när man vill styra och ställa, ändraoch göra om. Bostaden har på något sätt med vårintegritet som enskilda människor att göra.Nu är det inte alla som likt exempelvis sin bostad. Några av oss strävar kanske dit. av oss tycker inte att vi har råd att göra deninvestering som det innebär att skaffa sig sin förstaägda bostad. Andra drar sig för det ansvar och detkrav på egna arbetsinsatser som ett eget, ägt heminnebär. En del tycker att det är bekvämt att hyra.Man får kanske betala litet extra, men man fårmycket service -- i varje fall om man har enanständig hyresvärd. Fungerar inte toalettstolen påmorgonen kan man lyfta på telefonluren och såkommer någon och ordnar problemet åt en.Jag säger detta därför att det är klart att man aldrigkan få samma inflytande om man lånar någontingmot pengar, dvs. hyr, som när man äger. Att maninte kan få samma inflytande när man lånarnågonting mot en ersättning är naturligtvis ingetskäl för att totalt omyndigförklara enskildahyresgäster och helt lägga deras öde i händerna påstora intresseorganisationer.Det är just det vi har gjort i och i svenskhyreslagstiftning, och det är det som dagens ärendehandlar om.För att göra det begripligt kan jag säga att LarsStjernkvist är hyresgäst på fyra trappor, om jagförstod det rätt. Jag är också hyresgäst -- påbottenvåningen. var ordförande iÖstra . Jag harvarit, men är inte längre, medlem i . är eller har ivarje fall varit en hyresgäst med makt, inflytandeoch stora möjligheter att påverka sitt eget ochframför allt andra hyresgästers boende. Jag haringa som helst möjligheter att påverka mitt egethyresboende.Sanningen är den, att jag i lag förbjuds rätten attförhandla om hyran och villkoren för mitt egethem. En organisation -- i mitt fallHyresgästföreningen i -- har genomlagar och avtal givits rätten och makten att föra mintalan. Jag har ingen talan själv. Jag tillfrågas överhuvud taget inte. Jag betalar till denorganisation som företräder mig, i värsta fall motmin egen vilja. Om jag skulle låta bli att betalakommer hyresvärden att beröva mig mitt hem. Dåkommer jag att vräkas från min bostad.Jag är bunden till allt kommer fram till ommin lägenhet -- mitt hem. Det är jag genom ensärskild klausul i mitt hyreskontrakt. Hade jag inteaccepterat den klausulen hade jag aldrig fåtthyreskontraktet.Teoretiskt kan jag nu vända mig till domstol -- tillHyresnämnden -- och begära att denförhandlingsklausulen stryks. Men domstolenkommer med hänvisning till dagens utformning avlagstiftningen att avslå min begäran och säga nej.Det hjälper inte ens om alla mina grannar i husettycker som jag och vill stå utanför den etableradehyresgäströrelsen. Även om inte en enda hyresgästi huset vill vara företrädd av rörelsens ombudsmankommer vi i alla fall att bli det.Vi kan naturligtvis, men det är mest i teorin, bildaen alternativ hyresgästorganisation och kräva att fåta över den förhandlingsordning som finns. Men dåmåste vi återigen gå till domstol, till hyresnämnden,och begära det. Domstolen, hyresnämnden,kommer enligt lag inte att pröva vad hyresgästernai mitt hus tycker eller vill, utan domstolen kommeratt bedöma om vi kan anses ha kompetens att tavåra egna intressen till vara.Man kommer att bedöma om det, som det heter ilagen, kan anses obilligt mot fastighetsägaren atttvinga honom att traggla med sina hyresgäster istället för att som vanligt möta sin gamla invandamotpart. Man kommer att göra en bedömning avhur fasta i anden vi hyresgäster i fastigheten är. Ärdet bara en tillfällig opinion? Har vi bara fått ettögonblicks fnatt?Det mest fascinerande av allt är att den domstolsom skall göra bedömningen är en domstol som intebara består av jurister. Det är en domstol som ocksåbestår av partsföreträdare från den etableradehyresgäströrelsen och från de organiseradefastighetsägarna, de intressen som i praktiken ärvår motpart. Det är de intressen som har givitsmakten på hyresmarknaden och som har alltintresse av att bevara status quo.Detta mycket starkt kollektiva, och framför alltmycket starkt korporativa, system påhyresmarknaden har inslag som över huvud tageticke hör hemma i en rättsstat. Sanningen är ocksåden att har fällts i förbrott mot mänskliga fri- och rättigheter i likartademål, vilket bl.a. har att göra medpartsrepresentationen i de domstolar som slitatvister på området.Det regeringsförslag som vi nu skall fatta beslut omhandlar om att myndigförklara Sverigeshyresgäster. De ges efter beslut i kammaren rättenatt föra sin egen talan, om de själva vill. De gesrätten att låta sig företrädas av den etableradehyresgäströrelsen på samma sätt som , om desjälva vill. De ges rätten att bilda en alternativhyresgästorganisation och sluta sig samman i nyaformer, stora eller små, om de själva vill. Maktenflyttas från organisationer och domstolar tillhyresgästerna själva.Det fanns formuleringar i som antydde en insikt om att detnuvarande systemet till delar faktiskt ärorättfärdigt. Det syns också i densocialdemokratiska huvudreservationen. På någotställe säger man: Visst bör den enskildesmöjligheter att själv förhandla förbättras. På någotannat ställe säger man: Det bör underlättas för fleraföreningar att organisera de boende. Tyvärr drasinte slutsatsen av detta. Alla förslag som framläggsvill socialdemokraterna ändå avslå.Socialdemokraterna fastnar återigen i ett som jagtycker föga konstruktivt nejsägande.Däremot är det ingen tvekan om att regeringensproposition utmanar starka krafter i vad som skullekunna kallas för hyresmarknadensprivilegiesamhällen. De kommunalabostadsföretagen, de privata fastighetsägarna ochden etablerade hyresgäströrelsen har alla från litetolika utgångspunkter kritiska synpunkter påregeringens förslag.Det har de därför att maktpositioner hotas, ochdärför att invanda roller ändras. Fastighetsägarekommer med den nya lagstiftningen i ökadutsträckning att tvingas möta sina hyresgäster ögamot öga. Hyresgästföreningarna kommer i störreutsträckning att tvingas motivera sin ställning medkompetens och skicklighet, inte med lagarnastvång.Samtidigt står den etablerade hyresgäströrelsenmycket stark. Den har stora ekonomiska resurser.Den har byggt upp en stor kompetens när det gällerhyresjuridik och förhandlingsarbete. Man harmånga medlemmar. Väldigt många hyresgäster ivårt land hyser en stor tilltro till den etableradehyresgäströrelsen.Mot den bakgrunden borde hyresgäströrelsenfaktiskt känna en viss tillförsikt. Den har en framtidäven om staten inte tvingar varje hyresgäst i dettaavlånga land att låta sig företrädas avorganisationen. Det kollektivaförhandlingssystemet är väl etablerat. Även kommer flertalet hyresförhandlingar attske kollektivt.Att de som vill får föra sin egen talan är inget hot.Att man i praktiken inte längre får monopol på allakollektiva förhandlingar kan möjligen upplevassom litet traumatiskt. Men om hyresgäströrelsenhade samma tilltro till sin egen förmåga som jaghar, skulle den inte känna sig hotad att öppna sigför litet konkurrens.Mot den bakgrunden tycker jag att inslag i denlandsomfattande kampanj som hyresgäströrelsenhar bedrivit mot det lagförslag som behandlaster sig exempellös. Inte minst här i hardet bedrivits ohämmad skrämselpropaganda, därgamla människor skräms från vettet av att de skalltvingas lämna hus och hem, att det skall införasmarknadshyror, och liknande.Detta med marknadshyror är i och för sig inte någotnytt inslag. Det är nu , och det är valår. Vihar hört visorna om marknadshyror. Vi hörde demår 1985, vi hörde dem , vi hörde dem år1991, och får vi tydligen höra dem också år 1994.En lögn blir ju inte sannare av att upprepas helatiden.Det betänkande och den proposition vi i dagbehandlar berör inte hyressystemet. Det föreslås inga ändringarav den spärr mot oskäliga hyreshöjningar som vihar i vårt land, och som brukar gå underbeteckningen bruksvärdesprincipen.Bruksvärdesreglerna är helt oförändrade. Deberörs över huvud taget inte i förslaget.Nu antydde att det fanns dolskaanslag från början. Man skulle smyga in ettmarknadshyressystem. Inte heller detta är sant.Det fanns tankar på att avskaffa den s.k.allmännyttans hyresledande roll inom ramen förbruksvärdessystemet, dvs. återgå till det sätt påvilket bruksvärdessystemet fungerade på den tidenIngvar var bostadsminister i detta land.Vi kommer dit . Det kommer vi attgöra även med en socialdemokratisk regering, omvi mot förmodan får en sådan, av det enkla skäletatt allmännyttans roll har förändrats så kraftigt.Men det ingår inte i detta förslag. Det föreslås överhuvud taget inga förändringar avbruksvärdessystemet. Det finns inte något parti iSveriges riksdag som ifrågasätter att vi måste tryggabesittningsrätten för alla hyresgäster genom att haett system med spärr mot oskäliga hyreshöjningar.Herr talman! Låt mig avslutningsvis beröra enannan fråga, där jag skulle vilja geSocialdemokraterna och även eneloge.Det finns vissa problem för kommuner ochallmännyttiga bostadsföretag som vill överlåtalägenheter åt hyresgästerna för ombildning tillbostadsrätt. Det finns vissa finansieringsproblemsom sammanhänger med att det blir en mycket tungekonomisk börda för de hyresgäster som deltar iombildningen om inte alla är med.Regeringen har studerat detta. Det fanns ettutredningsförslag om någonting som kallades förbostadsrättsoption ute på remiss för något halvårsedan. Det förslaget sågades av remissinstanserna,delvis med viss rätt enligt min menig.Utskottet har därför när den behandlat en motionfrån undertecknad som handlar om dennaproblematik beslutat att ge ett tillkännagivande tillregeringen om att den skall se över det förbud motdubbelupplåtelse av bostadsrätt som infördes ilagstiftningen i oktober 1981.Jag vill gärna understryka den glädje jag känneröver att utskottet över parti- och blockgränser harkunnat ena sig om detta. Det är en kraftfull signalsom skickar när ett enigt bostadsutskottbegär att regeringen skall se över dessa regler i syfteatt underlätta för kommunala bostadsföretag somvill överlåta fastigheter till hyresgästerna förombildning till bostadsrätt.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till hemställani bostadutskottets betänkande och avslag på allareservationer till betänkandet.Låt mig sedan säga att jag har varit politisktverksam ganska länge även om jag inte har haft sätei riksdag så . När jag var verksamutanför huset var det svårt att undvika att noteravem som var den ständige partiledaren i Sverigeunder mycket av min aktiva tid, nämligen LarsWerner. För egen del tycker jag att det var roligt atthinna komma in i innan den och få se litet mer av ta del av de erfarenheter och tankar han har --låt vara att jag kanske inte alltid kommer till sammaslutsatser. Jag ber i alla fall att få tacka för det.Anf. 31 () replik:Herr talman! När framställde sigsom den svaga, utsatta och ensamma hyresgästenvar det nog inte så många som trodde honom. Detfanns en viss diskrepans mellan budskapet i det hansade och hans uttryckssätt.Jag är inte det minsta orolig för och trygghet. Jag är inte heller särskiltorolig för den etablerade hyresgäströrelsensframtid. Jag tror att båda kommer att klara sigalldeles utmärkt oavsett om vi nu genomför deförändringar av hyresförhandlingslagen somföreslås eller inte.Däremot gäller min oro en rad andra människor.Det är nämligen så, och det är viktigt att upprepadet om inte hörde det i mitt förstainlägg, att kan fram ett bättre avtal än vad jag och andrasom är medlemmar i harkommit fram till. Hans frihet är redan tillgodoseddi dagens lagstiftning.Det som däremot oroar mig är de förändringar sominnebär att när min granne, som kanske inte riktigtbesitter samma egenskaper, kunskaper och styrkasom , vill flytta ner på förstavåningen får fastighetsägaren ökade möjligheter atthyra ut till högstbjudande. Jag är orolig för att detinnebär att hennes frihet att förhandla bara blir enformell frihet. Jag är orolig för att det här ipraktiken kommer att innebära att hennes trygghetoch valfrihet begränsas. Det är detta det handlarom.Jag har en direkt fråga till . Hantycker inte att vi skall kalla detta förmarknadshyror, och det är inte renodlade sådana.Men detta innebär ändå ett steg emotmarknadshyror, vilket man också skriver på fleraställen i propositionen. Det är ingenting som jageller någon annan kommit på. Tycker MikaelOdenberg att det här steget är tillräckligt? Räckerdetta, eller är det så att han vill gå ännu längre?Innebär detta första steget eller innebär det steget,för att travestera ett känt citat?Anf. 32 () replik:Herr talman! lekte inledningsvismed orden. Han sade att jag har en frihet attförhandla ner min hyra. Sanningen är den att jagsom enskild hyresgäst icke har rätten ochmöjligheten, framför allt inte rätten, att förhandlamed hyresvärden om min hyra och hyresvillkor iövrigt. Ett hyresförhållande handlar ju också omväldigt mycket annat än hyra. Den rätten och denmakten är lagd i händerna på andra. Det må varabra, om det sker med mitt samtycke. Men det äringen som frågar mig om jag samtycker eller inte.Lagstiftaren, och , harbestämt att det skall vara så -- punkt och slut.Det är inte , ellerdomstolar som skall recensera mina möjligheter attföra min egen talan. Det är ju roligt för mig att LarsStjernkvist tror att jag skall klara mig. Men LarsStjernkvist är inte vald till riksdag för attha synpunkter på det. Vi vill ge enskildahyresgäster som vill förhandla för sig själva denrätten som de förnekas. Vi tycker att det är enganska fundamental rättighet. De människor somvill skall kunna föra talan om sitt eget hem. Varförskall hyresgäster sättas i strykklassen?Lars frågar om detta med tommalägenheter är ett steg mot marknadshyror eller detenda steget.