prot · GH0977 · 1994-03-22 00:00:00 — Det gäller för mig, regeringen och sedanför , om får ta ställning, attavväga om det belopp det kan röra sig om ärrimligt, dvs. att se vad man kan få in ytterligareefter de automatiska effekter som följer avinvesteringar och annat, vad man kan få inregionalpolitiskt, genom positiva effekter förnäringsliv, turism och annat sådant. Det är denbedömningen som vi naturligtivs också måste göra.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på fråga 1993/94:399 om byalagensansvar för vandringsleder m.m.Anf. 87 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder som behöver vidtas för att allemansrätteninte skall hotas. Det är enligt frågeställarensmening inte rimligt att bl.a. byalag åläggs ett ökatansvar för människor som vandrar utefter ledersom anlagts och underhålls av byalag och andrafrivilliga. Frågan har föranletts av att byalag avmarkägare presenterats nyttjanderättsavtal medförslag till att byalagen skall ansvara för skadagenom brand eller annan skada föranledd av ledensanläggande, skötsel eller dess nyttjande.Principen att alla skall ha tillgång till naturen enligtallemansrätten är grundläggande. Regeringen har iproposition 1993/94:117 Inkorporering avEuropakonventionen och andra fri- ochrättighetsfrågor föreslagit ett grundlagsskydd avallemansrätten.Statens naturvårdsverk har i meddelande 4/1978Vandringsleder i låglandsterräng sammanställt rådoch synpunkter för planering av vandringsleder.Där föreslås t.ex. kommunen som lämplighuvudman för drift och underhåll av en färdig led,eftersom kommunen ansvarar för övrigafriluftsanläggningar.I många län är huvudman. I vissa länfinns kanske fritidsstiftelser med en verksamhetsom kan göra dem lämpade att ta driftsansvaret fören vandringsled. Vidare anförs att planeringen avvandringsleder i vissa fall har komplicerats av attmarkägare inte har sin skog brandförsäkrad och attde anser att riskerna för skogsbrand ökar medtillkomsten av en vandringsled. Grundprincipenbör enligt vara att markägarenhålls skadeslös vid en eventuell brand på leden. Villhuvudmannen inte stå risken för brand i oförsäkradskog finns möjligheten att teckna särskildskogsbrandförsäkring för en zon runt leden.Jag vill gärna stryka under att det ideella arbetesom utförs av byalag och andra med anläggande ochunderhåll av vandringsleder, grillplatser m.m. harstort värde.Samtidigt är det onekligen så, att en vandringsledgör ett område mer tillgängligt för allmänheten ändet har varit tidigare. Markägaren förfogar övermarken genom sin äganderätt. Det kan också vararimligt att den markägare som upplåter sin mark vandringsled inte själv behöver stå risken för attbrand uppstår vid en anlagd eldstad.Det kan därför vara lämpligt att -- även om en ideellförening ansvarar för den praktiska skötseln av envandringsled -- ha en annan huvudman somansvarar för eventuella kostnader.Anf. 88 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på minframställda fråga. Anledningen till att jag ställdefrågan var den oro som utbröt bland de närmastberörda, de som slitit och kämpat för attiordningställa dessa stigar och leder i vårafinnbygder.Först trodde jag inte att det var sant att villkorenplötsligt skulle förändras. Men så småningomförstod jag att koncernen menade allvar.Jag har förståelse för att de närmast sörjande fickskrämselhicka i samband med att bolaget krävdegarantier för att skogsmarken, med en bredd av 500m på var sida, skulle vara försäkrad av ingenmindre än dem som frivilligt röjt och svettats för attfå till stånd de stigar och leder som vittnar om våraförfäders gärningar på nära håll.Nu hänvisar statrådet till ochsäger att grundprincipen bör vara att markägarenhålls skadeslös vid en eventuell brand på leden.Marken och skogen i dessa skogsbygder har en gångköpts för en spottstyver av skogsfinnar, torpare ochsmåbönder. Dessutom är de som färdas på dessastigar inga pyromaner. Egentligen borde mankunna säga att skogsägaren får lov att vidkännas ettvisst ansvar.Fru talman! Där det inte finns stiftelser som vare sigkan eller vill åta sig ett driftansvar kvarstår alltjämtfrågetecken efter dagens debatt. Det vore därförbra att få veta om statsrådet delarNaturvårdsverkets något i mitt tycke enögda syn påfrågan.Om det inte finns någon huvudman som åtar sig dekostnader som en eventuell brandförsäkringinnebär, vad händer då, fru talman? Bolaget har juen gång sagt okej. Mig veterligen har ej hellernågon skogsbrand uppstått i närheten av dessavandringsleder. Det finns fortfarande en delfrågetecken, och jag ser gärna att jag får enkonkretisering.Anf. 89 Statsrådet ():Fru talman! Jag har full förståelse för både MagnusPerssons och de ideellt arbetande människornasoro. För oss som lever i skogsbygder -- och kanskeäven annorstäders -- är det av stor betydelse attkunna vandra genom skogsområden. Det är ocksåav stor betydelse att det finns anordningar längssådana leder. Det leder också ofta till störresäkerhet med tanke på bl.a. brand.Men i vårt land gäller en äganderätt. Vi har ocksåregler som säger att om någon åstadkommer skadaskall ägaren på något sätt erhålla ersättning för det.Vi vet också att det kan vara mycket svårt att finnaut vem som rår för att det börjat brinna i skogen --det kan ju vara långt till möjligheter att utövakontroll. Precis som man avtalar med markägare iavseenden som rör exempelvisorienteringstävlingar är det då bäst, tycker jag, attåstadkomma någon form av överenskommelsemellan markägaren och dem som tar ansvar förleden.Självfallet finns det vissa skogsägare som inte harbrandförsäkrat, likväl som det finns de som har det.Kostnaden för dessa brandförsäkringar kan enligtNaturvårdsverket, uppgå till ungefär 250--500 krper mil vandringsled för en zon . Detrör sig alltså kanske inte alltid om så väldigt storakostnader. Då kan man fråga sig om intekommunen, som har intresse av attkommuninvånarna har möjlighet att ta sig fram iterrängen, tar på sig huvudmannaskapet, även omdet finns ideellt arbetande människor som skötervandringslederna.Anf. 90 ():Fru talman! Jag har all respekt för äganderättenosv. Men i min hand har jag ett avtal omintrångsersättning och annan ersättning. Enligt detavtalet är det byalaget som ansvarar föruppkommen markskada. Man framhåller särskilt:''Leden skall ej verka hindrande på skogsbruket. ''Vi talar nu om , en koncern medett bokslut som ger både koncernen och dessaktieägare åtskilligt med pengar. Med tanke på destackars fattiga kommuner det rör sig om, tyckerjag att bolaget, i det här fallet, bör respekteraallemansrätten genom att självt ta kostnaden. Mendet är knappast fråga om ett ständigt återupprepatproblem.Vidare står det i avtalet: ''Uppstår tvist omskadeersättning skall skadan värderas av opartiskvärderingsman på byalagets bekostnad.'' Det uttrycket skulle man kunnacitera en sådan här gång, fru talman. Jag tyckerfaktiskt att bolaget, , skall kännaett ökat ansvar för att folk vandrar i bygderna. Manskall inte bara skylla ifrån sig.Anf. 91 Statsrådet ():Fru talman! Jag har inte sett det avtal som MagnusPersson åberopar. Jag har inte heller för avsikt atthär kommentera enskilda avtal. Men naturligtvis ärdet alltid bäst om man på något sätt kan kommaöverens. Jag vet inte vilken inställningen är frånStora Kopparbergs sida vid en diskussion där ävenkommunen skulle vara inblandad.Samtidigt håller jag med . Omskogsbolaget säger att det vill ha ersättning förskada som uppkommer genom brand måste man juveta vem som åstadkommit branden. Man måsteockså veta att branden började där vandringsledengår fram. Sådana frågor kan vara nog så svåra attavgöra om skogen brinner på stora områden ochom man inte hunnit konstatera att några människorbefunnit sig där.Frågan går inte att lösa med mindre än attinblandade parter i samhället sätter sig ned ochdiskuterar för att komma överens. Allemansrättenär så formulerad att vi skall kunna respekteravarandra och lita på varandra. Det är vad denhandlar om.Anf. 92 ():Fru talman! Vi skall alla slå vakt omallemansrätten. Vi skall slå vakt om den om vi ärt.ex. riksdagsledamöter, om vi är statsråd och om viär företrädare för bolag. Men som manvill att skall grundlagsskyddaallemansrätten är det viktigt att det från statsrådetsoch från lagstiftarnas sida klart sägs ifrån attbolagen skall känna sitt ansvar. De skall inteensidigt lasta över ansvaret på de stackarsmänniskor som jobbat och svettats dag och natt föratt iordningsställa vandringsleder. De har gjort det itron att den ursprungliga överenskommelsen gäller.Det är inte riktigt snyggt handlat, fru talman, attbolaget sedan kommer och talar om försäkringarosv.Det finns all anledning att statsrådet håller tummenpå bolagen och att det förs dialoger. Naturligtvistycker jag att man skall diskutera, men det skall detockså göras från statsrådets sida. Det vore bra omman från lagstiftarnas sida starkt markerar attallemansrätten har kommit för att stanna.Anf. 93 Statsrådet ():Fru talman! Jag har markeratallemansrättens betydelse. Jag markerar ocksåäganderättens betydelse i en demokrati somSverige.Alldeles har jag suttit med mångaföreträdare för samhället och diskuteratallemansrätten, även kopplad till turismen och tillfriluftslivet. Vid det tillfället fanns inga frånskogsägarna med. Men om detta problem upplevssom stort får vi sätta oss ned tillsammans med deberörda för att fundera på hur konflikten kan lösas,detta för att man inte skall bli förhindrad att ta sigfritt fram i skogen i de områden där man varit vanvid att kunna göra det, där man t.ex. kunnat inrättaleder med rastplatser. Det tycker jag är lika viktigtsom tycker.Anf. 94 ():Fru talman! Jag är mera nöjd med svaret nu medtanke på vad statsrådet sade i sitt sista inlägg. Detgår att få en dialog och diskussion. Vi kan då varaöverens om att säga till alla berörda parter att deskall känna sitt ansvar. Jag tror att vi är en bit påväg. Det är viktigt med denna debatt och att allakänner sitt ansvar för allemansrättens status iframtiden.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1993/94:408 ommiljöprövning av timmertransporter på landsvägAnf. 95 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omregeringen överväger att pröva Trätåg AB:s planeratt föra över timmertransporter från tåg till lastbilenligt 4 kap. 2 § naturresurslagen.Tillståndsprövning enligt 4 kap. naturresurslagenskall göras av nya anläggningar som räknas upp i 1§, t.ex. järn- och stålverk, massafabriker,råoljeraffinaderier och cementfabriker. Det kanockså göras efter beslut av regeringen enligt 2 § avandra anläggningar eller åtgärder som kan antas fåbetydande omfattning eller bli av ingripandebeskaffenhet. På detta sätt prövas etablering avindustrianläggningar m.m. med hänsyn tillhushållningen med landets mark- ochvattentillgångar. Prövningen avser såledesanordning av anläggningar och verksamheter, ochbestämmelsen möjliggör därför inte en prövning avden överföring av timmertransporter från tåg tilllastbil som avser.Anf. 96 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaretpå min fråga.Statsrådet säger att det inte bara är anläggningarutan också åtgärder som kan antas få betydandeomfattning eller bli av ingripande beskaffenhet somkan prövas enligt 4 kap. 2 §. Riksdagensutredningstjänst har studerat denna fråga. De harsagt att detta medför att beslutet inte kan prövas,men själva verksamheten som har blivt en följd avbeslutet kan prövas. Det är väl litet juridisktkryptiskt. Jag skulle vilja vädja till statsrådet attännu en gång se efter om det inte finns någonmöjlighet.Riksdagen fattade återigen ett beslutom det trafikpolitiska systemet. Det skall inrättastill minsta möjliga samhällsekonomiska kostnadoch vara kretsloppsanpassat. Miljöhoten skallangripas på bred front.Det är invecklat att följa upp beslutet. Mångadepartement och utskott är inblandade.Riksdagens revisorer har på uppmaning avtrafikutskottet börjat titta på frågan. Det gälleräven driften av anläggningarna.Riksdagens beslut följs inte av samhället.Utvecklingen går precis åt motsatt håll. Allt flertransporter går över från den miljövänligajärnvägen till vägar. Därför vill jag gärna höra ominte statsrådet tror att det finns en möjlighet atttillämpa den lag som finns för att miljöpröva denverksamhet som blir konsekvensen av beslutet.Miljödepartementet har ju det övergripandeansvaret.Anf. 97 Statsrådet ():Fru talman! Utan att uttala mig i det enskildaärendet anser jag att det från miljö- ochsamhällsekonomisk synpunkt är olyckligt omföretagsbeslut medför ökad miljöpåverkan. Sålångt är vi helt överens.Regeringen arbetar på en överföring avgodstransporter från väg till järnväg. Det framgårav infrastrukturpropositionen. Med hjälp av dennastora satsning på järnvägsinvesteringar och andraförbättringar på området ökas kapaciteten ocheffektiviteten på järnvägar. Det borde egentligenmöjliggöra det omvända beslutsfattandet.4 kap. i lagen gäller anläggningar som skall ta marki anspråk för verksamheten. 4 kap.naturresurslagen är inte tillämplig för redanbefintliga anläggningar och verksamheter. Då ärmiljöskyddslagen tillämplig och ävenKoncessionsnämndens verksamhet.Det måste också vara ett ansvar för näringslivet attbidra till att uppfylla miljömålen. Jag tänker påRio-konferensen. Representanter förinternationella handelskammaren träffades ochkom överens om ganska hårda krav påskogsindustrin. Vi strävar efter ett samhälle som iökad grad självt ansvarar för och användermiljökonsekvensbeskrivningar. Det har tagit siguttryck i en strävan efter strategiska beslut medpolicykaraktär och en bedömning avkonsekvenserna för miljön.Nu finns det företag som antar egna Agenda 21-mål. Det är miljöprogram för nästa århundrade.Det är då ganska märkligt att de fattar sådanabeslut utan att ha gjortmiljökonsekvensbeskrivningar. Så långt kan jagsträcka mig i att uttala mig om det beslut vi nudiskuterar.Anf. 98 ():Fru talman! Det är mycket värdefullt att få höra vadstatsrådet tänker.Vad jag förstår har de berörda storföretagen faritilla av de dåliga rykten de har fått på grund av derasmiljöagerande. Frivilliga organisationer påkontinenten har fört fram förslag om att bojkottaföretagsprodukter osv. Företagen har ett intresse idessa frågor.Miljödepartementet har ju det huvudsakligaansvaret. Jag undrar om det inte skulle vara ettdirekt stöd för företagen om regeringen hittar ettsätt att kunna pröva vad företagen gör. Då skulleföretagen kunna säga till aktieägarna -- eller vemdet är de nu redovisar inför -- att här har de ett kravpå sig. Om det inte finns lagar, måste de utformas.Samtal kan utgöra ett nog så brapåtryckningsmedel.Anf. 99 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan se att vi måste ha mera kontaktmed näringslivet i fråga om det miljöarbete somskall bedrivas efter Rio-konferensen.Vi har haft kontakter med alla kommuner. Detfinns väl inte en kommun som inte arbetar på sinlokala . De är stolta över arbetet. Detfinns snart inte en skola som inte har sin Agenda 21.Det finns inte ett daghem som inte har sin Agenda21. I går besökte jag en idrottsförening som har enAgenda 21. Det finns också mängder av företagsom har både miljöbokslut och egna Agenda 21.Jag tycker att det är viktigt att regeringen signaleraratt vi anser att det är fråga om en kulturrevolutionkopplad till miljötänkandet, barnen, barnbarnenoch framtiden.Nu var det länge sedan vi hade kontakter i dessafrågor med ett samlat näringsliv. Men vi harkontakter med t.ex. . Alla jobbarmed dessa frågor. Jag vill gärna förmedla dessasignaler. Även näringslivet har behov av att visa attde lever upp till viktiga miljömål.Anf. 100 ():Fru talman! Jag vill verkligen instämma i detstatsrådet säger.Protesterna i är oerhört omfattande. Låtmig nämna , , , , ,och kommuner. De harenhälligt protesterat mot att de miljövänligatimmerterminalerna läggs ned och att lastbilar iökad utsträckning körs parallellt medjärnvägsspåren. Det är upprörande.Länsstyrelsen har låtit utreda desamhällsekonomiska kostnaderna. De blir ungefär5 . Det är de förstapreliminära uträkningarna.Lärarna har intresserat skolbarnen att användadessa siffror som räkneexempel på hur mycket mermiljön kommer att förstöras med så och så mångalastbilar, utsläpp av kvävedioxider och gaser. Det ärfråga om en folkresning i . Jag tycker attdet borde motivera regeringen att ta ett samtal medde berörda bolagen och få dem att finna en väg attleva upp till de miljömål som jag är säker på attbolagen vill ha.Anf. 101 Statsrådet ():Fru talman! Jag konstaterar att det är olyckligt attdet inte hände något i fråga om attutveckla järnvägstransporter. Framför allt händeinte särskilt mycket på godssidan. Jag vet attskogsindustrin i har börjat använda sig avsjövägen för att klara tunga transporter. Det kan juvara bra. Men själva timmertransporterna måste gåen bit på vägar innan de kan komma på en båt.Jag tycker att vi i måste arbeta mycket meramed miljökonsekvensbeskrivningar som tar ibeaktande konsekvenser även i form avsamhällskostnader, som har betydelse förskatteuttag och för samhällsekonomin i stort.Denna frågestund har varit till god nytta med tankepå att vi ständigt behöver vidga detsamhällsekonomiska perspektivet.Anf. 102 ():Fru talman! De berörda skogsbolagen har numycket ambitiösa planer för hur de skall bruka sinskog. Det vore då ganska naturligt att de tog inockså andra delar av sin verksamhet imiljötänkandet, men det har inte skett. Jag tror attett initiativ från regeringen skulle vara mycketnyttigt i det sammanhanget.Det har visat sig att det är godstransporterna somär den lönsamma delen i järnvägstrafiken. Manundrar ibland över SJ:s och taxepolitik.Är de kanske rent av bundna av bestämmelser somvi borde ändra på, så att de kan bli litet meraaffärsmässiga och se till att behållasamhällsekonomiskt lönsam trafik på järnvägen?Anf. 103 Statsrådet ():Fru talman! Vi talar om ett producentansvar, om attmiljökostnaderna skall komma till uttryck även iprissättningar osv., och det är mycket viktigt församhället att åstadkomma bra system som styr i rättriktning, också via ekonomiska styrmedel. Prisernaär ju i hög grad avgörande för ett företagsprioriteringar. Den här diskussionen kommer nogatt fortsätta också efter denna frågestund.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1993/94:402 om lokalakooperativa utvecklingscentraAnf. 104 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat migom jag har för avsikt att öka stödet till lokalakooperativa utvecklingscentra för att den vägen gechans till fler människor att starta kooperativ ellerföretag.Regeringen stöder sådan verksamhet på ihuvudsak två sätt. Dels disponerarCivildepartementet för dettaändamål, dels har regionalpolitiska medel på 1,25miljoner avsatts för särskilda kooperativa projektinom det regionalpolitiska stödområdet.Jag delar positiva syn påkooperativt utvecklingsarbete. Jag vill ocksåunderstryka behovet av rådgivning till detkooperativa företagandet. Regeringen kommerdärför att fördubbla medlen för sådana insatser idet regionalpolitiska stödområdet till 2,5 miljoner.Jag vill också nämna att länsstyrelserna harmöjlighet att med hjälp av det s.k. länsanslagetmedverka till kooperativ utveckling pålandsbygden.Anf. 105 ():Fru talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför det positiva svaret.Det finns flera anledningar till att jag ställt dennafråga. Den främsta anledningen är att vi har enalldeles för hög arbetslöshet i och iSverige över huvud taget. Jag tycker därför att detär viktigt att vi tar till vara alla tillfällen att skapanya arbetstillfällen, nya företag och nya kooperativ.Lokala kooperativa utvecklingscentra har bidragittill att skapa nya sysselsättningstillfällen. De harvarit med om att skapa ungefär 1 300 arbetstillfällenoch ca 300 nya kooperativa företag. Detta visades ien utvärdering som gjordes år 1992.Det var också mycket billigt att skapa dessaarbetstillfällen. Enligt vad som kom fram irapporten från kostade detungefär per arbetstillfälle.Vi har i många goda kooperativ. Vi harkooperativ på många områden, bl.a. ett trettiotaldagis. Vi har också kooperativ förarbetshandikappade, något som jag tycker ärmycket positivt med tanke på att det gäller en gruppsom har svårt att hävda sig på arbetsmarknaden. Vihar också kooperativ som vänder sig både tillkvinnor och till ungdomar. Även detta tycker jag ärpositivt.Som jag sade är jag positiv till svaret, men jag harytterligare några frågor. En fråga är: Ärarbetsmarknadsministern beredd att utöka dettastöd även utanför det regionalpolitiskastödområdet?Civildepartementets disponibla medel, 4,5miljoner kronor, har ju legat kvar på samma summai ett flertal år. Är arbetsmarknadsministern bereddatt hjälpa till att höja den summan också?Anf. 106 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Det är mycket svårt att gå in på andraministrars ansvarsområden. Det har dockmeddelats mig att det beloppet för närvarandediskuteras i näringsutskottet.Den typ av medel som jag somarbetsmarknadsminister använder, nämligenregionalpolitiska medel, går till stödområdet. I denkommande propositionen, som jag berättar litetom här, uppmanar jag länsstyrelserna att gå in medsina länsanslag och stödja den här typenföretagsamhet. Jag uppskattar verkligen dettaeftersom dessa kooperativ går in och ger en viktignärservice i de allra glesaste delarna av kommunendär kommunen ofta inte går in själv. Det ärnaturligtvis mycket positivt för den glesa ensidigaarbetsmarknaden och för de människor sombehöver denna typ av service. Den kommerväsentligt närmare till. Därför finns det storanledning att se positivt på den här verksamhetenbåde för mig och för de olika länsstyrelserna.Anf. 107 ():Fru talman! Jag hoppas verkligen att det kan bli enytterligare utveckling när det gäller dessakooperativa utvecklingscentra. Jag hoppas attarbetsmarknadsministern, med sin positiva syn pådessa kooperativ, hjälper till så att det blirytterligare medel till en utveckling av dem. Det äri glesbygden och på landsbygden som de verkligenbehövs, precis som arbetsmarknadsministern säger.Jag anser också att vi skall utveckla dem ytterligare.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.0020 § Svar på frågorna 1993/94:401 och 406 omförslaget om en ny myndighet för ungdomsfrågor,m.m.Anf. 108 Civilminister ():Herr talman! Först vill jag säga att jag är glad överden uppmärksamhet som regeringensungdomsproposition har fått. En av anledningarnatill att den skrevs var just att jag ville föra uppungdomsfrågorna högt upp på den politiskadagordningen. Det stora intresset för propositionentyder på att det har lyckats så här långt.Ulrica har frågat mig om jag somungdomsminister avser att hjälpa en ny framtidstropå vägen och stödja de unga. Hon har också frågatmig hur landets unga kommer att märka att någotnytt har hänt med ungdomsfrågorna genomförslaget om att en ny myndighet,, skall bildas.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Det är mycket angelägna frågor som UlricaMessing tar upp. Att ge ungdomarna en framtidstrosom bygger på tilltro till den egna förmågan attpåverka både sin egen och samhällets utveckling ären viktig uppgift för hela den vuxna generationen.Regeringens samlade politik går ut på att stödjaungdomars möjligheter till en positiv utvecklinginom olika områden.För sedan har regeringen för första gångenöverlämnat en proposition om ungdomspolitik tillriksdagen. I den lägger regeringen fram förslag tillriktlinjer för ungdomspolitiken. Bl.a. framhållsungdomars rätt till goda uppväxtvillkor och viktenav att de ges goda förutsättningar att etablera sigsom vuxna. Betydelsen av en helhetssyn påungdomars situation och vikten av att främjaungdomars personliga ansvarstagande, delaktighetoch inflytande understryks. De stödjande insatsersom bygger på ungdomars, föräldrars och andranärståendes engagemang lyfts också fram. Denstatliga som kommer att ersättaStatens ungdomsråd föreslås få ett tydligaresektorsövergripande ansvar när det gäller attfrämja ungdomars villkor i samhället.