prot · GH09117 · 1994-06-03 00:00:00 — Detär vår utgångspunkt att det är önskvärt medlegitimation.Under resans gång, under behandlingen i utskottet,genom olika skrivelser som har kommit osstillstädes och genom av sakskäl har det framkommit sådantsom gör det tveksamt att fatta beslut omlegitimation för naprapater. Jag måste tillstå att jagpersonligen har vacklat mycket i den här frågan justdärför att det med tanke på yrkesutövarna och medtanke på patienterna är angeläget med en tillsyn avverksamheten. Men jag tror ändå att det ärklokast att avvakta och se vad den parlamentariskakommittén som skall göra en bred översyn -- där ärnaprapaterna är en stor och viktig grupp -- kommerfram till.För min del instämmer jag i reservationen. Jagyrkar bifall till s-reservationen.Anf. 71 ():Herr talman! Jag vill uttala min tillfredsställelseöver att frågan om legitimation för naprapater nuäntligen tycks få en positiv lösning. Jag hoppasåtminstone det.Denna fråga har diskuterats i många år.Socialutskottet har uttalat att man vill ha ett positivtbesked från bl.a. . Det har funnits enbeställning i det här sammanhanget.Jag tillhör dem i somhela tiden har hävdat naprapaternas rätt ochmöjlighet att få legitimation. Jag tillhör också demsom ganska väl känner till naprapaternasutbildning, och jag kan intyga att den är mycketgod.I utredning, som tyvärr utmynnadei någonting litet negativt, fanns det ändå medintyganden av de vetenskapliga råden om attutbildningen är av god kvalitet. EnligtSocialstyrelsen hade man inte något tillräckligtvetenskapligt dokumenterat underlag. Men senarehar faktiskt andra länder i givitnaprapaterna detta erkännande. Det har ocksåpresenterats ytterligare dokument fördepartementet, och jag är glad över att statsrådetKönberg har lagt fram denna proposition.Jag tycker att en legitimation av naprapaterna är etterkännade av deras betydelse och deras kunnandei sjukvården. Patienterna har ju själva givit demerkännanden, som sagts här i debatten.Det är litet beklagligt att andra yrkesgrupper påsistone har kontaktat var och en av oss och menatatt vi inte skall ge naprapaterna legitimation. I dettahar jag funnit ett rent skråtänkande. Man må haavvikande uppfattningar, men just detta attnaprapaterna inte skall ha legitimation därför attdet ses som en konkurrens på det egna området,tycker jag är väldigt tråkigt. Sådant bör riksdagensätta sig över. Vi skall se till deras kvalifikationer.Framför allt handlar det om att ge patienterna enökad valfrihet i vården samt ett erkännande av denalternativa vården, vilken har mycket att ge somskolmedicinen kanske inte alltid lyckas med.Herr talman! Jag ber helt kort att få yrka bifall tillutskottets hemställan.Anf. 72 ():Herr talman! Jag menar också, precis som GullanLindblad, att utdelande av legitimation inte skallvara en rättvisefråga och att det inte skall rådanågot skråtänkande. Därom är vi helt överens.När jag lyssnade på , som tydligensitter i , uppfattade jag atthon där fått information utöver vad socialutskottethar fått, vilken legat till grund för hennesställningstagande. Detta tycker jag är ytterligare enanledning till att vi borde ha inväntat översynen.Därigenom skulle vi alla i kammare haftsamma grund att fatta beslut på. Det tror jag attsaken hade tjänat på.Anf. 73 ():Herr talman! Jag kanske uttryckte mig litetotydligt. Informationen kom inte tillSocialstyrelsen.Övriga länder i har sett mycket positivt justpå naprapaterna. Jag vet också att det har tillställtsSocialdepartementet upplysningar som delvis harlegat till grund för departementetsställningstagande.Jag tycker att det är helt i sin ordning att vi tarställning , eftersom detta är en så gammal frågaoch eftersom utskottet har uttalat sigtill förmån för en legitimation.Den kommande utredningen får sedan behandlaalla övriga frågor. Men detta är en gammal historiasom nu äntligen bör få sin lösning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )10 § Åligganden för personal inom hälso- ochsjukvården m.m.Föredrogssocialutskottets betänkande1993/94:SoU26 Åligganden för personal inomhälso- och sjukvården m.m. (prop. 1993/94:149).Anf. 74 ():Herr talman! I detta betänkande behandlarsocialutskottet regeringens proposition omåliggande för personal inom hälso- och sjukvården.Här behandlas även revisorers förslagangående disciplinärenden inom hälso- ochsjukvården.Herr talman! De delar som handlar om enmodernisering av ett flertal författningar ochliknande har vi inga synpunkter på. Men visocialdemokrater var ändå beredda att avvisaregeringens proposition i sin helhet. Vi tyckte attden uppvisade brister och oklarheter. Det som vityckte var mest anmärkningsvärt var att tillsynenöver den alltmer utbredda privatvården inte medett ord behandlades. Här gäller den gamlavårdhemsstadgan som inte alls är tillräcklig i densituation som råder . Detta hade vi svårt attacceptera.Som alla kan se är detta betänkande helt enigt. Detberor på att vi har lagt ner ett stort arbete iutskottet. Vi socialdemokrater har fått gehör förflera av våra synpunkter. Vi har rett ut en deloklarheter, t.ex. vilka som har rätt att göra anmälantill . I en delandra frågor har vi bett regeringen att återkommamed förtydliganden. Det gäller t.ex.skolpsykologernas ställning. Vi har också strukit enliten förarglig paragraf, 27 § idisciplinpåföljdslagen, som endast hade till följd attärenden i förlängdes alldeles ionödan.Vi gör också flera tillkännagivanden till regeringen.Regeringen får i uppdrag att utvidga detsanktionssystem som finns inom hälso- ochsjukvården. Det bör ges möjlighet att ställa krav påarbete under arbetsledning och möjlighet tillkompletterande utbildning när det brister ikunskap. Det ger möjlighet till tidigare ingripandennär exempelvis missbruk upptäcks. fårmissförhållanden ofta pågå tills de blir så flagrantaatt det enda som återstår är att, efter mångaprövningar, dra in legitimationen.Det måste vara bättre för både den personal detgäller och patientens säkerhet att man kan gå in itid och rätta till förhållandena. Läkare ellersjuksköterskor skall ges stöd, så att de kan klara avatt återgå till arbetet.Vi tycker, liksom revisorer, attSocialstyrelsen bör ha tillgång till ettarbetsregister -- inte officiellt, vill jag betona -- överdem som har dömts till påföljd. Det skall användassom ett hjälpmedel för att sköta tillsynen. Dettaförslag får regeringen i uppdrag att överväga fär attsedan återkomma med förslag till utformning.Riksdagens revisorer har i sin skrivelse redogjortför hur läkare, som har gjort sig skyldiga till grovafel, har kunnat fortsätta sin verksamhet under fleraår på grund av lång utredningstid och genommöjligheten att överklaga i alla instanser. Dettaupplevs som helt otillständigt.Revisorerna menar, precis som vi, att det bordefinnas en möjlighet att interimistiskt dra inlegitimationen när svåra fel eller brott begåtts elleri de fall, där det upplevs som stötande attverksamheten kan fortsätta, trots att samhälletsförtroende är helt förbrukat.Säkerheten för patienterna måste betonas. Jag trornaturligtvis att det är ett intresse för all seriöstarbetande personal att samhället kan ingripa närallvarliga fall inträffar. Det upprätthållerförtroendet för sjukvården.Regeringen får i uppdrag att förutsättningslöstpröva frågan om ifall vi kan införa en möjlighet attutvidga möjligheten att interimistiskt dra in enlegitimation. Givetvis måste rättssäkerheten förden enskilda personen vara betryggande, menpatientens säkerhet måste vara utgångspunkten.Läkares förskrivningsrätt kan dras in om narkotikaskrivs ut på felaktigt sätt. Utskottet anser i enighetatt förskrivningsrätten skall kunna dras in också isådana fall då anabola steroider ochdopingpreparat förskrivs på felaktiga indikationer.Vi är alla medvetena om att dopingpreparaten tillövervägande del kommer illegalt till landet påandra sätt än genom läkarförskrivning. Men för attmarkera samhällets inställning anser vi att dennautvidgade möjlighet är nödvändig. Här harregeringen ytterligare en beställning på åtgärd.Utskottet gör också ett tillkännagivande sombetonar att det är viktigt att arbetemed tillsynsfrågor sköts, så att likvärdigabedömningar kan ske i likvärdiga fall.Socialstyrelsen får inte underlåta att anmäla fall tillHälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, om någonomständighet talar för en disciplinpåföljd. Dettahar också påtalat i sin motion, ochjag har tidigare gjort det i en fråga tillsjukvårdsministern. blir det etttillkännagivande i denna fråga.Herr talman! Jag skall inte gå in på fler detaljer.Det viktigaste argumentet för oss att avstå från vårtavslagsyrkande har varit att vi har fått enredogörelse för att det finns ett långt framskridetarbete i med tillsynsfrågornaför den privata sjukvården. Inriktningen på dettaarbete är i linje med vad vi anser behövs.För det första: Verksamhetstillsynen skall varaneutral i förhållande till huvudmannaskapet. Privateller offentlig regi skall inte påverka rätten till insyni verksamheten eller möjligheten att ingripa.För det andra: Obligatoriskt anmälningsförfarandeskall gälla för såväl privata som offentligavårdgivare. En möjlighet att skallkunna förordna om tillståndsprövning förverksamhet där den medicinska risken är särskilthög skall prövas.För det tredje: Det skall prövas omtillsynsmyndigheten skall kunna meddelaföreskrifter för bedrivande av vården, om kravenpå hälso- och sjukvården riskerar att åsidosättas vidnågon viss vårdinrättning.För det fjärde: Kravet på information omverksamhet, kvalitet och resultat som krävs föruppföljning och tillsyn skall tillgodoses på sammasätt oavsett om det gäller enskilda eller offentligavårdinstitutioner. Vi socialdemokrater godkännerden här inriktningen av arbetet, och vi förväntar ossförslag som gör att verksamhetstillsynen kankomma till stånd utan ytterligare dröjsmål, som vii full enighet uttrycker oss.Herr talman! Det har alltså varit ett värdefullt ochomfattande samarbete i utskottet. Vi lämnar ifrånoss betänkandet i full enighet. Om det här arbetetfullföljs genom de uppdrag som vi ger tillregeringen, och det har jag all anledning att tro, såhar patienternas säkerhet i vården avsevärt stärkts.Jag yrkar bifall till hemställan i vårt betänkande.Anf. 75 ():Herr talman! Jag ber också att få yrka bifall tillutskottets hemställan. Det är ett väldigt viktigtbetänkande. Jag ser det också som angeläget att viutifrån propositionen, utifrån revisorernasskrivelse, utifrån den socialdemokratiska motionenoch utifrån andra motioner har kunnat nå en bredenighet i utskottet. Det här är inte partipolitiskafrågor utan det är frågor som berör patientensrättssäkerhet. Det ligger en styrka i att vi haruppnått en så bred enighet när det gäller bådeåliggandelagen och disciplinpåföljdslagen. Detintressanta är att vi tar ett steg framåt när det gällereffektivisering av båda dessa delar inom hälso- ochsjukvården, såväl när det gäller åligganden som närdet gäller disciplinpåföljd. Det är också uppdelatdels i den verksamhetstillsynen som Socialstyrelsenhar, dels i individtillsynen.Vi får nu de här viktiga frågorna samladelagstiftningsmässigt, i förhållande till den ordningsom har rått tidigare. Utskottet har, som IngridAndersson har sagt, gjort vissa ändringar, t.ex. attSocialstyrelsen inte skall yttra sig i alla ärenden somansvarsnämnden tar upp. Likaså har vi gettregeringen till känna en del frågor som vi vill haytterligare belysta. Det gäller frågan om detcentrala registret, t.ex. frågan om dopingpreparatskall ligga som grund för bedömning, likasågrunden för återkallande av legitimation och en delandra tillkännagivanden som vi nu har varit överensom skall tas upp.Också arbete, bl.a. frågan omatt underlåta disciplinpåföljd, är en viktig fråga.Utifrån motion har vi betonat får underlåta disciplinpåföljd enbart omsamtliga omständigheter talar mot en sådan. Vi iutskottet menar enhälligt att det är angeläget i håller strikta regler när detgäller synen på och bedömningen avdisciplinpåföljd.Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga attsäkerhetsfrågorna och patientens säkerhet inomhälso- och sjukvården är utomordentligt angelägna.Om vi skall upprätthålla säkerheten är det ocksåviktig att vi har en effektivitet när det gällertillsynen inom hälso -och sjukvården. Jag vill ocksåunderstryka att tillsynsskyldigheten skall varadensamma oaktat huvudman. Vi förutsätter att detarbete som pågår i när det gällerenskilda vårdgivare också kommer fram till ettsådant resultat.Rättssäkerheten är givetvis också viktig, både förpatienten och för de som arbetar i hälso- ochsjukvården. Det har vi också påtalat i anslutning tilltillkännagivandet till regeringen.Vi vill också ta upp frågan om en snabbhandläggning, både i och iAnsvarsnämnden. Vi skulle också gärna se att manvidgar detta med en snabb handläggning ocksåinom ramen för andra domstolsförfaranden, om nudet är möjligt.Herr talman! Jag ser mycket positivt på detsamförstånd som vi har uppnått i den här frågan ochber att få yrka bifall till hemställan i betänkandet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )11 § Uppskov med behandlingen av vissaärenden till /95Föredrogssocialutskottets betänkande1993/94:SoU32 Uppskov med behandlingen avvissa ärenden till /95.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 13 §. )12 § Vissa frågor rörande bestämmelserna omarvoden till privatpraktiserande läkare ochsjukgymnaster m.m.Föredrogssocialutskottets betänkande1993/94:SoU33 Vissa frågor rörandebestämmelserna om arvoden tillprivatpraktiserande läkare och sjukgymnasterm.m. 1993/94:220 delvis).Anf. 76 HANS ():Herr talman! betänkande 33handlar i huvudsak om två områden. Manbehandlar dels arvoden till privatpraktiserandespecialistläkare och sjukgymnaster, delsföretagshälsovården i de delar som socialutskottethar att beakta.När det gäller företagshälsovården är utskottetenigt. Bakgrunden till behandlingen finns att sökai socialutskottets betänkande 14, där ett enigtutskott ger i uppdrag åt regeringen att återkommamed förslag på hur företagshälsovården skulletryggas efter det att statsbidraget avvecklats.Regeringen återkom i proposition 220, dock utanatt där ta fram några förslag till hur frågan skullehanteras.Det finns skäl att hysa oro för företagshälsovården.Sedan statsbidraget avvecklades har en tredjedel avcentralerna försvunnit. Många läkare och mångaföretagssköterskor har sagts upp. En del har funnitsin utkomst på andra områden. Andra kanske ärarbetslösa. Det allra allvarligaste är att man hartagit med sig en mängd av kunskap och erfarenhetom arbetsmiljö osv. från företagshälsovården.Denna kunskap skingras nu och kan aldrigåterfinnas i den formen.Nu är det viktigt att se till att vi inte ytterligarebrandskattar företagshälsovården, utan att vi kanse till att den som finns kvar får möjlighet attutvecklas och att inom sin tid också ta tillbaka detsom man har förlorat.Frågan är hur vi skall klararehabiliteringsskyldigheterna utan en välfungerande företagshälsovård. Hur går det medarbetsmiljön och kanske framför allt i de mindreföretagen om vi inte har en fungerandeföretagshälsovård?Det handlar naturligtvis om mänskligahänsynstaganden. Människor skall inte skadas ellerlida. Det handlar också om samhällsekonomiskaöverväganden. Vi vet att många förtidspensionerastill oerhört stora kostnader för samhället. Dethandlar alltså verkligen om att hitta rättprioriteringar.Under utskottets behandling av den här frågankallade vi till oss statssekreterarna frånArbetsmarknadsdepartementet för att fåinformation om vad regeringen tänker göra. Efterden utfrågningen har utskottet kunnat enas om enskrivning som innebär att vi förutsätter att denkompetens och kunskap som finns inomföretagshälsovården tas till vara och tryggas för attsäkerställa en hög kvalitet. Det är alltså ett uppdragtill regeringen.Så till de delar i betänkandet där åsikterna går isär.Det gäller arvodena till privatpraktikerna ochkonsekvenserna av den fria etableringsrätten. Jagvill påminna kammaren om att vi socialdemokraterredan från början var väldigt starka motståndare tillden fria etableringsrätten. Vi har pekat på debekymmer som den kan leda till. Vi yrkar därföravslag på propositionen i de delar som handlar omarvodena till privatpraktikerna.Våra argument torde vara välkända vid det härlaget. Vi har pekat på risker när det gällervårdkvaliteten. Vi har pekat på bekymren med attprioritera den begränsade ekonomi som sjukvårdenhar -- att prioritera när sjukvårdshuvudmännen intelängre har det samlade greppet om ekonomin ochverksamheten. Det omöjliggör de behov avstrukturbeslut som hälso- och sjukvården ändå stårinför och som i många sammanhang har redovisatsi bl.a. massmedier.Slutligen pekar vi också på att det finns enuppenbar risk för orättvisa och för ökadekostnader. Orättvisorna uppstår eftersomresurserna blir ojämnt fördelade över landet, ochall erfarenhet pekar på att kostnaderna kommer attöka med ett marknadstänkande i sjukvården -- detkommer att konsumeras mer och därmed också attkosta mer.Detta har vi redan nu fått belägg för. I DagensNyheter i går kunde vi läsa om vad som harhänt när det gäller de fria etableringarna.Sammanlagt har 586 läkaretableringar godkäntsefter beslut, till en beräknad kostnad på1,2 miljarder -- var nu dessa pengar skall tas?175 av de 586 läkarna har tyckt att det var intressantatt etablera sig i . Det innebären ökning av privatpraktiserandespecialistläkare i området. Allra mest intressant haruppenbarligen varit; där har 43 läkareetablerat sig.Av alla läkare som godkänts för etablering i Sverigehar alltså var trettonde etablerat sig på Östermalm.Det är ett område som såvitt jag känner till redanhade väl så många läkare som det finns på andrahåll i landet. Men kanske beror det på att det är därpengarna finns.Jag skall be att få citera ,sjukvårdsdirektör i , somi gårdagens sade så här: ''Jag serväldigt små möjligheter att hälso och sjukvårdenhär ska klara att finansiera kostnaden för så månganya privatläkare och sjukgymnaster, utöver desparkrav som redan finns. Man måste föra endiskussion centralt om varifrån pengarna ska tas. ''Jag kan förstå hans oro. Dessa konsekvenserpekade vi på redan tidigt. Man tvingas riva nerfungerande verksamhet i sjukvårdshuvudmännensregi för att klara av finansieringen. Som alla vetfinns det ju inte några nya pengar att tillförasjukvården.Men jag kan glädja , om han tar del avprotokollet från denna debatt, med att visocialdemokrater har en lösning på detta problem.Den innebär att vi så snart vi får majoritet här ikammaren har för avsikt att upphäva denna lag. Dååterfår sjukvårdshuvudmännen också kontrollenöver verksamheten, kan styra resurserna, bibehållakvaliteten, osv.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall till vårreservation 1. Jag stöder naturligtvis ocksåreservation 2, men för tids vinnande avstår jag frånatt yrka bifall till den.Anf. 77 ():Herr talman! Först vill jag ge några kommentarerkring reservationerna till betänkandet. Sedankommer jag att fördjupa mig i frågan omföretagshälsovården.Oppositionen och regeringssidan har olika synsättpå de fria etableringarna. Vi anser att landstingenmed fri etablering utsätts för konkurrens, och i denkonkurrensen är kvaliteten, omvårdnaden ochsättet att bemöta patienter huvudingredienser.Om de läkare och sjukgymnaster som etablerar sigfritt är bättre och därmed drar till sig flervårdsökande, måste den landstingsdrivna vårdenanpassa sig eller bli kvalitetsmässigt bättre. Meddetta bygger vi alltså in en kvalitetsprocess i vården.Men naturligtvis är detta område föremål för enfortlöpande utvärdering i samband medregeringens utredning om vårdens organisation ochfinansiering. Jag skulle tippa att vi får en diskussionkring uppdelningen: vad som behöver varabasresurser i hälso- och sjukvården och vad somlämpar sig väl för fri etablering.Det finns också reservationer som gällerprivatläkarnas avgiftsfrihet i fråga om remiss avpatienter, provtagning, osv. Efter noggranngenomgång har vi funnit att nivån på dessa avgifterbör sättas efter förhandlingar mellansjukvårdshuvudmännen och de berörda läkarna.När det gäller läkarersättningen i stödområdenakrävs ytterligare överväganden innan man kanavgöra om läkarna skall kunna erhållanormalersättning även om de inte har någraspecialiteter.Herr talman! Jag vill nu gå över till det som jagtycker är det mest brännande i sammanhanget,nämligen företagshälsovården. , och har väckt viktiga motioner om värdet avföretagshälsovården och de nackdelar som desnabba förändringar på området nu för med sig.I har vi ju en mångårig tradition avförebyggande arbete. Om man läser tidningenHälsovännen framgår dettatydligt. Mödra- och barnhälsovården,skolhälsovården och ocksåföretagshälsovården är ju resultat av insikten omvärdet av förebyggande arbete. Det är ocksåresultat av insikten om svårigheterna med attkombinera individinriktat förebyggandesjukvårdsarbete och samhällsinriktat förebyggandearbete.För den enskilde doktorn går alltid patientensakuta vårdbehov före det förebyggande arbetet.Därmed riskerar man att de förebyggandeinsatserna senareläggs eller inte genomförs alls.Därför är denna nedrustning avföretagshälsovården så allvarlig.Man skall inte tro, vilket en del gör, att husläkarnakan ta sig an denna uppgift. Företagshälsovårdingår normalt inte i deras utbildning, och derasarbete är normalt också individinriktat.Staten lämnade ju och fram till 1992bidrag till utbyggnad av företagshälsovården.Tyvärr utfördes inte studieröver de mänskliga, samhällsekonomiska ochhälsoekonomiska vinsterna av detta arbete. Dethade varit bra . Om vi hade haft sådana dataskulle det ha gått mycket lättare att övertygaparterna om nödvändigheten av att satsa påföretagshälsovård. Men jag hoppas att sådanastudier sätts i gång.Socialutskottet lyfte fram det angelägna iatt stoppa nedrustningen av företagshälsovårdenoch det angelägna i att också de små och medelstoraföretagen omfattas av företagshälsovården. Denskulle ha såväl förebyggande som rehabiliterandeuppgifter. Tyvärr har vi inte sett någon vändning.Nedrustningen fortsätter, även om vi fick vissapositiva signaler vid den utfrågning som utskottetordnade.Men fick jag klara bevis för attnedrustning pågår även i stora företag. Därför ärdet av synnerlig vikt att regeringen beaktarutskottets ställningstagande i det betänkande somvi nu diskuterar. Vi skriver så här: ''Socialutskottetförutsätter utifrån de synpunkter utskottet har attbeakta att den kompetens i form av kunskap ocherfarenheter som finns inom företagshälsovårdentas till vara och tryggas för att säkerställa en högkvalitet på företagshälsovården. ''Jag förutsätter att regeringen nu snabbt kommer tillskott. Vi har fått höra att man haren färdig proposition om företagshälsovård men vill att företagen skall få chansen att klara avdetta själva. Det framgick vid utfrågningen att manför en dialog med arbetsgivarsidan, och minförhoppning är att man kommer till skott med etteller annat resultat. Den nedrustadeföretagshälsovården kan ta väldigt attbygga upp igen.Därmed yrkar jag bifall till utskottets hemställanoch avslag på reservationerna.I detta anförande instämde , och ,samtliga (m).Anf. 78 HANS () replik:Herr talman! Vi fick här höra från BarbroWesterholm att fri etablering ger konkurrens. Detskulle leda till kvalitetshöjningar och till attmänniskor söker sig till de läkare ochbehandlingscentraler som har den bästa kvalitetenatt erbjuda. Mot det kan man resa en hel delinvändningar.Först och främst visar erfarenheten attmarknadsincitament i sjukvården leder till en ökadsjukvårdskonsumtion. Det finns mängder avinternationella exempel på det. Eftersomresurserna är begränsade innebär det i dettasammanhang att delar av landet inte får de resurserde behöver. Deras behov blir inte tillgodosedda.Jag tycker därför att det var en brist i BarbroWesterholms anförande att hon intekommenterade de uppgifter som redan nu finns omökade kostnader för sjukvården och på vilket sättsamhället och sjukvårdshuvudmännen skallhantera dem.Anf. 79 ()replik:Herr talman!