prot · GI0914 · 1994-10-25 00:00:00 — Förlorare är också de somstår för grundläggande värderingar om respekten förgränsers okränkbarhet. Förlorare är dessutomfredsoppositionen i , där nu ocksåpå hemmaplan framstår som den slutlige segraren.Detta tycker jag är beklämmande.Anf. 21 Utrikesminister ():Fru talman! Jag vill bara anmäla att jag inte tyckeratt den tolkning som gör avsäkerhetsrådets beslut och den svenska regeringensinstämmande i det är en rättvis tolkning.Anf. 22 ():Fru talman! Jag inser också att det har varit svårt,och säkert också är det fortfarande, för små stater attpåverka utvecklingen åt ett annat håll. har,historiskt sett, varit bland de stater som har kunnattala högt när andra stater har känt det svårt att göradet i fråga om grundläggande internationellaprinciper.Jag har svårt att uppfatta det beslut som harfattats i som annat än ett steg för attförsöka komma ifrån en konflikt där har misslyckats. De observatörersom övervakar gränsen är, som utrikesministern vet,mycket få. Bara bekräftadeäven själv internationellt att han inte harfått de observatörer som krävs. Medlemsstaterna, somju är FN, klarar som vanligt inte av att leva upp till delöften de har gett om att se till att det finns resurserför att fullfölja detta. Gesten har ändå använts för atttillgodose Milosevic.Överläggningen var härmed avslutad9 § Svar på fråga 1994/95:87 omoffentliggörande av uppgifter om främmandeundervattensverksamhetAnf. 23 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat omstatsministern avsett att ta några initiativ för attavlägsna hemligstämpeln på handlingar som rörmaterialet om samtalen i ubåtsfrågan med Ryssland.Frågan har överlämnats till mig för besvarande.Låt mig börja med att säga att ubåtsfrågan harbedömts vara så viktig att det i regeringsförklaringentillkännagavs att en nationell kommission skalltillsättas för att granska rapporterna om främmandeundervattensverksamhet riktad mot Sverige.Kommissionen skall tillsättas så snartöverbefälhavaren lämnat sin årliga incidentrapportöver kränkningarna, vilket torde ske i början av nästaår.Det material hänvisar till är omfattande.Tidigare beslut om avslag på begäran av hävande avsekretess i detta fall har grundats på att dokumenteninnehåller uppgifter som rör förbindelsermed annan stat, och på att det inte står klart attuppgifterna i dokumenten kan röjas utan att detta störSveriges mellanfolkliga förbindelser eller på annatsätt skadar landet.När de expertsamtal som pågått medRyssland inleddes, grundades de på förutsättningen attvad som behandlades under samtalen och dedokument som förekommer i samband med dessa inteskall ges offentlighet så länge samtalen pågår. Dessasamtal pågår fortfarande och beräknas kunna avslutasinom kort. Därefter kommer en ny prövning avhandlingarnas offentlighet att kunna göras. Fram tilldess anser jag att regeringens prövning av just dettamaterial bör grundas på samma förutsättningar somtidigare.Regeringens strävan att öka öppenheten kringutbåtsfrågan torde vara väl känd. Vår strävan tillstörsta möjliga öppenhet ligger till grund för beslutetatt tillsätta en kommission. Den kommer också attvara vägledande för framtida prövningar av vilketmaterial som kan frisläppas.Anf. 24 ():Fru talman! Jag skall till att börja med också sällamig till gratulanterna. Jag är ganska säker på att vivänsterpartister kommer att föredra den utrikespolitiksom nu skall gälla framför den politik som gälldeunder den förra regeringen.Jag tycker att det är bra att en kommission skalltillsättas. Utrikesministern säger att man beräknar attsamtalen med kommer att avslutas inomkort. Jag skulle vilja fråga vad som menas med det.Handlar det om dagar, veckor eller månader?Jag hade fått uppfattningen att den hemligstämpelsom regeringen och den särskilde förhandlaren iRyssland beslutade om var en hemligstämpel somhade Bildts egen prägel. Det var ju ganska starksocialdemokratisk kritik mot hemligstämpeln. Jaghade trott att den nya regeringen skulle vara meraivrig att snabbt få bort denna hemligstämpel.Jag skulle vilja höra vad utrikesministern säger omuppgifterna i tidningen om att det finns enrisk att den f.d. sovjetiska marinchefen är så irriteradöver att svenskarna inte vill häva hemligstämpeln, atthan kommande helg går ut med uppgifter. Det är välrimligt att tänka sig att det kommer att skada demellanfolkliga förbindelserna mer än om Sverigeensidigt visade denna öppenhet och hävdehemligstämpeln på uppgifterna.Anf. 25 Utrikesminister ():Fru talman! Min utgångspunkt är att det skall visasstörsta möjliga öppenhet. Jag vill återigen understrykadet. Den andra utgångspunkten är att man måste levaupp till de överenskommelser som har gjorts mellanden svenska och den när dessasamtal inleddes. Därför gäller det som harsagts. Expertsamtalen och det material som harsamband med dem kan inte ges offentlighet förränsamtalen är avslutade. Eftersom det är samtal det ärfråga om kan man inte vara så exakt i bedömningen.Jag utgår dock från att de kommer att avslutas underdetta år.När sedan expertsamtalen har avslutats kommerfrågan i ett annat läge. Då kommer regeringen att gåigenom materialet och pröva vilket material som kanfrisläppas. Jag kan berätta att jag redan nu haruppdragit till berörda tjänstemän inomUtrikesdepartementet att gå igenom detta synnerligenomfattande material, så att det inte behöver bli någontidsutdräkt i dessa avseenden när vi väl kommer tillden dag då samtalen är avslutade.Anf. 26 ():Fru talman! Det är mycket bra att största möjligaöppenhet nu skall gälla.Utrikesministern säger att vi måste leva upp tillden överenskommelse som har gjorts med den ryskasidan. Men jag har uppfattat det som att det är ettsvenskt krav att dessa överläggningar skall varahemligstämplade. Det kanske är en missuppfattning.Det har alltså inte varit ett ryskt krav. Därmed skulleockså rimligtvis den ryska sidan välkomna om densvenska regeringen tog ett initiativ till att släppa dessauppgifter . Jag tror att vi kan vara överensom att en del av diskussionerna kringubåtskränkningarna, de berömda uttrarna osv., börjarbli litet pinsamma. Det skulle vara välgörande omman nu kunde rycka undan grunden för en del av deteorier, även konspirationsteorier, som cirkulerar ilandet och få en öppenhet redan nu.Anf. 27 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan naturligtvis inte utgå frånolika tidningsuppgifter, utan jag måste utgå från detsom har hävdats gäller för dessa samtal,nämligen förtrolighet. Det är två parter som träffar enöverenskommelse om förtrolighet. Den gäller tillssamtalen är avslutade. Sedan kommer frågan i ett nyttläge.Jag skall med stor iver försöka hantera dennafråga med största möjliga öppenhet, eftersom den sålänge har kringgärdats med så mycket avhemlighetsmakeri.Anf. 28 ():Fru talman! Jag skall avsluta med att uttala denförhoppningen att utrikesministern skaffar siginformation om det som kommer att händakommande helg, då en del av nyckelpersonerna påden ryska sidan kommer hit. Även om uppgifternakommer via medierna är det ändå ganska intressant attf.d. sovjetiska marinchefen tydligen sagt att han nu ärså trött på detta att han kommer att berätta öppet. Dåkan det vara ett visst intresse för oss att följa upp vadhan egentligen säger. Det kanske inte vore så dumtom utrikesministern tog sig tid att träffa honom för atthöra vad han har att säga.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1994/95:80 om förvar avmilitära vapenAnf. 29 Försvarsminister ():Fru talman! har - i ettbrottsförebyggande perspektiv - frågat mig vad jagavser att vidta för åtgärder för att hanteringen avmilitära vapen skall bli så säker som möjligt.Låt mig börja med att konstatera att frågan omstölder av militära vapen har varit föremål föruppmärksamhet . Inte minst till följdav stölden i har frågan diskuterats.Regeringen har ett flertal gånger under de senasteåren uppdragit åt försvarsmakten att genomföraåtgärder för att minska stölderna och redovisaresultatet av dessa åtgärder. Av naturliga skäl kan jaginte gå in på några detaljer, men jag kan här nämna attde åtgärder som redovisats rör sig om t.ex. utökadbevakning, flera larminstallationer, flyttning av vapentill säkrare förvaringsplatser, bättre utbildning avpersonalen och bättre kontroll av efterlevnaden avbestämmelser.Mycket har således gjorts. En del av åtgärderna,t.ex. olika investeringar, pågår och har ännu intehunnit ge effekt.Jag ser utomordentligt allvarligt på stölder avmilitära vapen. Om det visar sig att de åtgärder somjag här omnämnt inte får avsedd effekt, kommer jagnaturligtvis att ta upp frågan om ytterligare åtgärder.Det är min avsikt att hålla mig informerad omutvecklingen inom området.Anf. 30 ():Fru talman! Först vill jag tacka försvarsministernför svaret och önska honom framgång i arbetet somförsvarsminister i vårt land.Jag vill inledningsvis förklara att försvarsmaktennaturligtvis inte i mina ögon nonchalerar den härfrågan. De allra flesta vapenstölderna handlar omcivila vapen. statistik över dettotala antalet anmälda stulna eller förkomna vapenfrån 1981 och framåt visar ett trendbrott iutvecklingen . Då passerade mantusengränsen, dvs. att fler än 1 000 vapen förloradesdet året. 1993 förlorades totalt 1 774 vapen, varav 39militära - alltså en liten del. Det är väldigt glädjandeatt många av vapnen återfinns. I de vapen somförsvinner är oftast en vital del borta. Det visar att detfinns en kontroll och säkerhet inbyggd.Vilka åtgärder avser försvarsministern attprioritera i det fortsatta arbetet? Arbete pågår ju, detär inget som skall börja nu.Anf. 31 Försvarsminister ():Fru talman! Jag lovar att verkligenhålla mig informerad om denna fråga. Skulle det visasig att de många åtgärder som har vidtagits inte ärtillräckliga, är jag beredd att diskutera ytterligareåtgärder.Jag vill gärna poängtera det som harpåpekat, att av det totala antalet stulna vapen i Sverigeunder är militära vapen. Det görnaturligtvis inte stölderna av militära vapen mindreallvarliga, men det ger ett visst perspektiv på frågansom samhällsproblem. Vapenstölderna är en allvarligfråga, och jag tycker, fru talman, att det är bra att ÅkeCarnerö har ställt sin fråga.Anf. 32 ():Fru talman! Vapenhanteringen totalt sett inomförsvarsmakten handlar också omberedskapsplanering och beredskapshänsyn. Medtanke på att försvarsbeslutet har det strategiskaöverfallet som planeringsförutsättning är detnödvändigt med snabba militära insatser. Manplanerar utifrån det, och i det ingår naturligtvistillgången till vapen.Anser försvarsministern att det är viktigt att seöver vapenhanteringen utifrån beredskapskraven ochberedskapshänsyn?Anf. 33 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill gärna säga att det är just dettasom gör den här frågan litet komplicerad. När detgäller åtgärder för att göra vapenförvaringen säkraremåste man göra en avvägning mellan å ena sidan dekrav som måste ställas för att snabbt kunna ha vapnentill hands om det skulle bli höjd beredskap ellermobilisering - krigsförbanden måste ändå kunnaräkna med att ha vapenförråden i sin närhet - och åandra sidan kraven på en hög säkerhet t.ex. när detgäller förvaring av vapen på regementen. Man får inte centraliseravapenförvaringen så mycket att det blir störande i denverksamhet som ändå är grunden för bevakningen avsäkerheten.Som jag lovat i mitt svar skall jag setill att vi noga följer denna fråga. Skulle de åtgärdersom vidtagits inte vara tillräckliga får vi vidtaytterligare åtgärder.Anf. 34 ():Fru talman! Jag tror att vi är helt överens omallvaret i frågan. Det är hemskt att så många civilavapen försvinner. I försvarsmaktens vapen är detnaturligtvis den kraftiga eldverkan som gör demmycket farligare. har ju fattat ett beslut därman säger att det är oacceptabelt att militära vapenstjäls och att slutmålet naturligtvis är att förlusternaupphör. Som jag skrev i min fråga går det inte att heltgardera sig mot försummelser, slarv och liknande.Jag är glad åt att försvarsministern i svaret sägeratt han tänker hålla sig väl informerad omutvecklingen. Jag tror att det allra viktigaste är snabbt kan ge signaler, om det skulle visa sig attdet finns brister någonstans.Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1994/95:96 omförskrivningsrätten för distriktssköterskorAnf. 35 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att ta initiativ till att reformen medförskrivningsrätt för distriktssköterskor kangenomföras på avsett sätt.Bakgrunden till frågan är att läkarnas aktivamotstånd mot reformen, enligt ,ökat, vilket medfört att enskildadistriktssköterskor inte "vågat" anmäla sig tillutbildning.Också jag har fått signaler om att det fortfarandekan finnas läkare som är negativa till och försökermotarbeta möjligheterna för distriktssköterskor attförskriva läkemedel. Om detta motstånd har förstärktseller är en funktion av att den tidigareförsöksverksamheten permanentats och utvidgats harjag för dagen inte tillräckligt underlag för att kunnabedöma. Men motstånd från läkarhåll som skullemedföra att distriktssköterskor förhindras eller avstårfrån att utvidga sin kompetens kan inte accepteras.Riksdag och regering har skapat förutsättningarnaför att distriktssköterskor skall kunna få förskrivavissa läkemedel. Staten lämnar också bidrag till dehuvudmän som anordnar den utbildning som ärnödvändig för sådan verksamhet.Men det är i första hand sjukvårdshuvudmännensom kan och bör se till att denna möjlighet ocksåutnyttjas. Landstingsledningarnas inställning ärsjälvfallet en viktig signal, och jag har uppfattningenatt sjukvårdshuvudmännen arbetar med dessa frågor.Bl.a. tyder antalet distriktssköterskor som förnärvarande går den utbildning som erfordras på detta.Jag är också övertygad om att deattitydförändringar som krävs för attdistriktssköterskorna på bästa sätt skall kunnaanvända förskrivningsrätten till gagn för patienternalättast kommer till stånd genom ett utvecklatsamarbete mellan olika personalkategorier inomprimärvården. Regeringen kommer också i enproposition att ange riktlinjer för hur primärvårdenkan utvecklas i samband med att husläkarlagenavvecklas, där bl.a. möjligheterna till samarbetemellan olika personalgrupper kommer attuppmärksammas.Anf. 36 ():Fru talman! Jag är synnerligen glad och tacksamför svaret. Det är helt klart att vi har en gemensamuppfattning. Är det så att detta beteende finns, måstedet på något vis motarbetas. Det kan alltså inteaccepteras.Jag skulle vilja tillägga att angående de exempelsom sade sig inte ha, vill jag hänvisa tillInga-Lisa , som är ordförande förDistriktsföreningen för distriktssköterskor iVästerbotten. Hon säger bl.a. att ledningarna för vissavårdcentraler tydligt har uttalat att utbildningen är ettlågprioriterat område. Detta gör då självfalletdistriktssköterskorna osäkra. De låter bli att sökadenna utbildning för att inte göra sig obekväma.I har chefsöverläkargruppen skrivit tilllandstinget och begärt en konsekvensanalys avläkemedelsförskrivningsrätten för sjuksköterskor.Man påpekar att det blir dyrt genom att kostnadernaför vikarier ökar.Läkarförbundets ordförande sägeratt man visserligen accepterar beslut, menman anser att läkare sköter receptförskrivning bättreän sjuksköterskor. I och med att det nu finns flerläkare blir behovet av distriktssköterskor medförskrivningsrätt mindre.Detta är mina utgångspunkter för mitt påståendeatt motståndet har ökat. Jag vill alltså klart markera -vilket också gjorde - att vi är överensom att detta inte är acceptabelt. Dessutom visarLäkarförbundets uttalande att man ser distriktetssjuksköterska mera som doktorns sjuksköterska änsom distriktets sammanhållande kraft i öppenvården,inte minst i det förebyggande arbetet.Hela reformen - vilket vi ju är väl kunniga om -föregicks ju av en mycket långsam och noggrannundersökning i regi av Socialstyrelsen.Anf. 37 Socialminister ():Fru talman! Det är alldeles rätt det som MargittaEdgren säger, att det här och var finns uttalanden åtdet hållet, vilket jag tycker är olyckligt.När det gäller påståendet om att det skulle finnasunderlag för att den sammantagna förskrivningenhade ökat, visade ju de försök som gjordes innan mangav möjlighet till förskrivningsrätt fördistriktssköterskor att det inte var fråga om någonökad användning av läkemedel. Det blev helt enkelten omdisposition mellan läkare ochdistriktssköterskor.Eftersom det är drygt 1 000 distriktssköterskorsom går igenom denna kompletterande utbildning, ärdetta ändå några steg tagna på vägen. Det har intekommit några mera officiella uppgifter om att läkarehar motarbetat eller förhindrat förskrivningsrätt fördistriktssköterskor.Här spelar det en viss roll vilken attityd vi har ochpå vilket sätt vi uttalar att detta är en rätt som riksdagoch regering har beslutat om och att det är en rätt fördistriktssköterskorna att utnyttja denna möjlighet. Detfinns anledning för både och mig attpåtala detta i olika sammanhang, så att det bliralldeles klart vilken uppfattning ochregeringen har.Anf. 38 ():Fru talman! Det är helt korrekt. Med anledning avdet som anförde i slutet av sitt svar villjag ändå kolla upp att vi är överens.Distriktssköterskan är en nyckelperson som hållersamman öppenvården i ett distrikt. Hon är viktig somsamarbetspartner för socialtjänst och barnomsorg. Detär klart att denna nyckelroll kan användas på olikasätt, men framför allt måste den ju erkännas ochrespekteras av andra yrkesgrupper inom vården.Därmed minimerar man ju inte läkarnas betydelse,absolut inte. Men det finns alltså en omvårdnadensnyckelperson, och enligt vårt sätt att se är detdisktriktssköterskan.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1994/95:88 om jämställdhet iutbildningsväsendetAnf. 39 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att låta den s.k. JÄST-gruppen fortsätta medsitt arbete. JÄST-gruppen ärUtbildningsdepartementets arbetsgrupp förjämställdhet i högre utbildning och forskning. JÄST-gruppen bedriver ett synnerligen värdefullt arbete.Därför är mitt svar att JÄST-gruppens arbete skallfortsätta.Utöver mitt skrivna svar vill jag också tillägga attjag har frågat JÄST-gruppens ordförande om hon villkvarstå som ordförande och fortsätta sitt arbete igruppen.Anf. 40 ():Fru talman! Jag får tacka utbildningsministern förett kort och tydligt svar. Jag gläder mig särskilt åt attMargitta får fortsätta att leda JÄST-gruppen.Denna grupp har inlett ett svårt och betydelsefulltarbete. har man byggt upp ett förtroende för denhär verksamheten, som ju inte precis har applåderats iden akademiska världen.Universitet och högskola är fortfarande i mångaavseenden en värld för män. Karriärvägarna förkvinnor är fortfarande steniga och mödosamma.Utbildningarna inom högskolan är i flera fall kraftigtkönssegregerade. av professorerär kvinnor.Jämställdheten inom högskolan är inte enfråga om lagstiftning och regelsystem. Svårigheternahänger mera samman med attityder och traditioner iorganisationen. Sommarens professorstillsättningarger bevis för detta. Det är långt kvar innan vi får enjämställdhet mellan kvinnor och män inomvetenskapens område.Trots allt vackert tal om att stimulera fler kvinnoratt forska har den ena mannen efter den andrautnämnts till professor. avslogs en kvinnligforskares besvär över att hon inte kom ifråga för enprofessur. Jag gick noga igenom handlingarna ochfann att det hade kommit in personliga värderingarbeträffande värdet av kvinnors forskning kontra mänsforskning.Själv blev jag tillfrågad om jag ville varasakkunnig vid tillsättandet av en professur. Jagsvarade ja, men jag blev ratad av fakulteten på grundav att jag ägnade mig åt jämställdhetsfrågor.Jämställdhetsgruppen inom en fakultet har svårtatt finna ordförande, eftersom man faktiskt brännerfingrarna om man ägnar sig åt jämställdhetsfrågor.Jag är väldigt glad över utbildningsministerns klaraoch tydliga svar. Annars kommer inte kvinnor attnedlåta sig till att ta emot den behandling som deriskerar att utsättas för inom universitetsvärlden närdet gäller professorstillsättningar.Anf. 41 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag kan försäkra detta är en fråga som ligger mig synnerligen varmtom hjärtat, vilket också i någon mån torde ha framgåttav några uttalanden som jag har gjort.Jag är också helt på det klara med att detta är enfråga som har att göra med attityder, värderingar ochbeteenden som inte ändras . Det krävsopinionsbildning och alla politiska åtgärder som ärtänkbara att ta fram. Därvidlag bedömer jag att JÄST-gruppen redan har uträttat ett betydelsefullt arbete,och jag hoppas på än mer i framtiden.Jag är också övertygad om att ochriksdagens ledamöter har en väldigt viktig roll attspela som pådrivande krafter när det gäller att bidratill denna opinionsbildning. Det handlar väsentligenom att skapa en annan förståelse för dessa frågorinom den akademiska världen och om att skapa eninsikt om att det nuvarande tillståndet är oefterrättligt,inte bara från en principiell utgångspunkt utan att detockså innebär ett ofantligt slöseri med mänskligaresurser. Det är det som jag i någon mån hoppaskunna bidra till att ändra på.Anf. 42 ():Fru talman! Jag är ordförande i kvinno- och jämställdhetsforskning. Jag ser däralla ansökningar som kommer in och den bredd ochdet nytänkande som kommer upp och som jagtror att kommer att gagnas väldigt mycket av,både på det humanistiska och på det tekniska området.Det gäller här att inte skapa ett krig mellan manligaoch kvinnliga forskare, utan det gäller att skapaförståelse för att vi ser litet olika på de problem somfinns i samhället, hur de skall beforskas och hurresultaten sedan skall användas. Men det behövs entydlig politisk signal om att denna forskning måstestöttas, och inte minst de kvinnor som utför den.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1994/95:98 om det s.k.SVUX-stödet m.m. till vissa skoleleverAnf. 43 Utbildningsminister ():Fru talman! harfrågat statsrådet om regeringenkommer att vidta några åtgärder för att tryggamöjligheterna för dem som har SVUX ellerSVUXA-stöd att fullfölja sina studier tillgymnasiekompetens och gå vidare till fortsattastudier. Arbetet inom regeringen är så fördelat att detär jag som skall svara på frågan.Särskilt vuxenstudiestöd, s.k. SVUX, kan beviljasför studier på gymnasial nivå under sex terminer.Resurserna för SVUX är emellertid begränsade.Genom ett urvalsförfarande styrs stödet till dem somhar kort utbildning och stort behov av stöd. Det ärmycket ovanligt att någon som är får stöd.Resurserna för det särskilda vuxenstudiestödet förarbetslösa, det s.k. SVUXA, är en akut satsning riktaddirekt till arbetslösa personer. Reglerna för att få dettastöd är liberalare än för SVUX. Något urval bland desökande görs inte. Stöd beviljas så länge pengarnaräcker.Även SVUXA kan beviljas för studier pågymnasial nivå, men för högst två terminer. Jag utgårfrån att de studerande informeras om gällande regler.Skall stöd beviljas än två terminer måsteman räkna med betydande kostnadsökningar eller attfärre studerande över tiden får del av det. Jag villockså nämna att för studier på grundskolenivå finnsingen sådan begränsning.Det är min avsikt att tillkalla enparlamentariskt sammansatt kommitté för en översynav hela studiestödet. Kommittén skall bl.a. utvärderade nuvarande vuxenstudiestöden och ta ställning tillbehovet av förändringar.Anf. 44 ():Fru talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret på mina frågor. Efter det att det s.k.krisanslaget, alltså de gemensamma pengarna tillfolkhögskolor och studieförbund, överfördes frånArbetsmarknadsdepartementet till Folkbildningsrådethar ett mycket stort antal kurser för arbetslösa, mångaav dessa kortutbildade, anordnats på folkhögskolorrunt om i landet. Med den flexibilitet som utmärkerfolkhögskolan lyckades man trots en extrem tidspressmöta det uttalade behovet.Hos många elever som saknadegymnasiekompetens och påbörjade studierna väcktesett studieintresse, och målet blev snart allmänbehörighet. Elever som tidigare hade setts somförlorare i skolan fick ökad självkänsla ochförhoppningar om att genom att öka den egnakompetensen också kunna bli merakonkurrenskraftiga på arbetsmarknaden.