prot · GH0987 · 1994-04-13 00:00:00 — utskottets hemställan med den ändring däri somföranletts av bifall till motion Ju221 (m)Kammaren biföll utskottets hemställan medacklamation.Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av tredje vice talmannen medgavkammaren att de på föredragningslistanåterstående ärenden fick företas till avgörande vidarbetsplenum torsdagen den 14 mars.AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.11 § Anslag till rättshjälp, m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1993/94:JuU20 Anslag till rättshjälp, m.m. (prop.1993/94:100 delvis).Anf. 133 ():Herr talman! Vi socialdemokrater har avstått frånatt komma med förslag om förändringar angåenderättshjälpen. En kommitté arbetar med en översynav rättshjälpslagen, och det finns all anledning attinvänta redovisningen av uppdraget som enligtplanerna skall komma i maj 1995.Ett enigt utskott delar uppfattningen i vår ochCenterns motion att bodelningsärenden skall tasupp i erforderlig omfattning i utredningsarbetet.Utskottet skriver också i betänkandet attregleringen av rättshjälp vid bodelning har bristersamt utgår från att frågan blir föremål föravväganden inom ramen för denna översyn.Därmed är vi nöjda med motionsbehandlingen,trots att det står att motionen avstyrks.Vi har samma reservation som . Den gällerersättning till nämndemän. Den övre gränsen förersättning till nämndemän anser vi skall höjas från650 kr till per dag fr.o.m. . Ettmål bör vara att ersättning skall utgå medsamma belopp som till kommunaltförtroendevalda. När för ett par årsedan beräknade kostnaderna var summan ca 15miljoner kronor. På grund av statens dåliga finanserföreslår vi denna delreform som kostar ca 2miljoner kronor.Herr talman! Jag yrkar bifall till desocialdemokratiska reservationerna.Anf. 134 (nyd):Herr talman! I justitieutskottets betänkande nr 20har vi riktat särskild uppmärksamhet moträttshjälpssystemet. har i engranskningsrapport över rättshjälpssystemetseffektivitet uttalat sig om orsakerna tillkostnadsutvecklingen. En viktig förklaring tillkostnadsökningarna är, menarRiksrevisionsverket, utvecklingen avtimkostnadsnormen, dvs. den beräkningsgrundsom i allmänhet används för ersättningen till dejuridiska ombuden. ökning förklararungefär hälften av hela kostnadsökningen.Riksrevisionsverket har också konstaterat att dentid som ombuden debiterar för ett ärende har ökat.En annan viktig förklaring till kostnadsökningarnaär enligt att en kraftig ökninghar skett av antalet ärenden där rättshjälp genomoffentligt biträde behövs. Det beror dels påändringar i lagstiftningen, dels på en kraftig ökningav antalet asylsökande. Riksrevisionsverketkonstaterar att de som får allmän rättshjälp har enklar låginkomstprofil.Ersättningen till ombud är i flertalet fall 5 000 kr.Riksrevisionsverket har också funnit att systemetskonstruktion medför bristandekostnadsmedvetande och att billigare lösningar intehar uppmuntrats samt att det brister iuppföljningen av kostnadskontrollen.Riksrevisionsverkets kritik mot rättshjälpssystemetär allvarlig, särskilt om man ser tillkostnadsökningarna. Något radikalt måste alltsågöras för att minska statens kostnader förrättshjälpen.Riksrevisionsverket har för sin del beskrivit tremöjligheter att minska kostnaderna förrättshjälpen. De är en ytterligare avgränsning avrättshjälpens målgrupp, en överföring av ansvaretför den allmänna rättshjälpen till privataförsäkringsbolag och slutligen olika insatser för attminska kostnaderna.Ny demokrati delar i allt väsentligt den kritik somRiksrevisionsverket fört fram. Priset för rättsligtbiträde är uppenbarligen för högt, vilket möjligenkan förklaras av advokaternas ochAdvokatsamfundets dominerande ställning. Detförekommer inte någon konkurrens i fråga om prisoch kompetens på den rättsliga tjänstemarknadenpå det sätt som det gör i andra branscher. Att varaadvokat eller att ge allmänheten rättsligt biträdeinnebär i allt väsentligt att leva i en skyddad värld,utan insyn och kontroll av sedvanligamarknadsmekanismer.Det torde inte vara möjligt att snabbt genomföra ettsystem med pris- och kompetenskonkurrens somskulle kunna medföra sänkta kostnader för statenoch för den rättssökande allmänheten. I avvaktanpå en genomgripande förändring bör i vart falltimkostnadsnormen sänkas. En sådan sänkning kanockså komma att sänka kostnaderna förrättsskyddet hos försäkringsbolagen, som kananpassa kostnadsersättningen till en lägretimkostnadsnorm. Med hänsyn till de förändringarvi föreslår bör rättshjälpskostnaderna sänkas med20 % eller 156 miljoner.Herr talman! När det gäller advokatfrågor finns deten myt som säger att advokater i allmänhet skallkunna klara alla ärenden av rättslig natur.Advokattiteln fungerar som ett slagskvalifikationsnorm. Vid vissa slag av uppdragföredras advokater, t.ex. uppdrag som offentligförsvarare. Advokaterna är näringsidkare iförhållande till klienten/konsumenten.Advokaterna får inte marknadsföra sinaspecialiteter. Inom många rättsområden krävsspeciell kompetens. Om advokaterna tillätsmarknadsföra sina specialiteter skulle detunderlätta ett sakligt riktat val av rättsligt biträdeför konsumenten och leda till lägre kostnader.Enligt ett EU-direktiv skall det i princip råda frittval av ombud vid domstol. Det tycks dock intetillämpas i praktiken i EU-staterna.Advokater är dyra och ger inte alltid goda råd. Detframgår av anmälningarna till Advokatsamfundet.Advokatverksamheten måste bli föremål för insyn.Prövning av advokatersättning och andra frågorsom rör advokater bör inte handhas av advokaternasjälva. Formerna för detta måste redas ut.Som framgått är det inte bara den högaprissättningen som är ett problem, utan ocksåkompetensen. Det finns faktiskt en hel del dåligaadvokater och jurister som tillhandahållerallmänheten rättsligt biträde och rådgivning. Det ärinte ovanligt att ju sämre en advokat är desto merkan han tjäna som rättshjälpsbiträde eller somoffentlig försvarare. Arbetsprestationer är svåra attmäta. En snabb och kompetent advokat får intemer betalt, snarare mindre. Det händer attadvokaterna jämför sina kostnadsräkningar hosdomstolen och kommer överens om en lämplignivå.Det nuvarande rättshjälpssystemet och systemetmed offentliga försvarare premierar inte duglighet.Timkostnadsnormen är för hög.Advokatverksamhet och annan juridiskverksamhet förekommer i en skyddad sektor, utaninsyn och konkurrens.Herr talman! I betänkandet tar man upp vad somgäller nämndemän i domstolarna. Nämndemännenskall vara folkets representanter i domstolarna mentillsätts märkligt nog på förslag avkommunalfullmäktige bland politiskt utseddapersoner. Sammansättningen avnämndemannakåren är också i högsta graddiskutabel från sociala, åldersmässiga ochkönsmässiga synpunkter. Nämndemannauppdragethar låg status och är dåligt betalt. Det finns därförockså en påtaglig risk att utnämningsprocedurenleder till en snedvridning i fråga om folkligförankring. Frågan är med andra ord huruvidanämndemannainstitutet i själva verket motverkarsitt eget syfte.Ett sätt att komma till rätta med problemet kanvara att nämndemännen väljs ut slumpvis blandsvenska medborgare, att mandatperioderna ärkortare, förslagvis . Urvalet skulle, liksom iandra länder kunna ske i form av ett nogaövervakat och kontrollerat lotteri frånfolkbokföringen.Ny demokrati vill vidare ha en jämnare och bättreålderssammansättning bland nämndemännen. Ennämndeman bör inte vara äldre än 60 år.Nämndemännen bör indelas och utses i trejämstora åldersgrupper, exempelvis 18--30, 30--45och 45--. Domstolen skall sträva efter att hållaen jämn åldersfördelning då nämndemän kallas tilltjänstgöring, dock inte i ungdomsmål då nämndenbör bestå av ungdomar eller ha enmajoritet av ungdomar. Domstolen skall dock alltidvinnlägga sig om att få så många yngre nämndemänsom möjligt att tjänstgöra.En utredning bör tillsättas med uppgift att se övernämndemannainstitutet. Denna utredning börstudera förhållandena i grannlandet ochrekryteringen av nämndemän där.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1,2 och 6.Anf. 135 ():Herr talman! I detta betänkande behandlasregeringens förslag om anslag till rättshjäp m.m.plus ett antal motioner som väcktes under denallmänna motionstiden.Rättshjälpen omfattar allmän rättshjälp, rättshjälpåt misstänkt i brottmål, bl.a. offentlig försvarare,rättshjälp genom offentligt biträde samtrådgivning. Lagen om rättshjälp trädde i kraft den1 . Syftet med lagen var att man skullehjälpa den enskilde som behövde ekonomisktbistånd i rättsliga angelägenheter.Många gånger som rättshjälpslagenvarit i kraft har den ändrats bl.a. i syfte att minskastatens kostnader. genomfördesomfattande ändringar, där bl.a. möjligheterna tillrättshjälp utvidgades genom att inkomstgränsenhöjdes. Vidare sänktes rättshjälpsavgifterna.Samtidigt begränsades möjligheterna att få allmänrättshjälp i vissa särskilt kostnadskrävandeärendegrupper, bl.a. där man kunde räkna med attbehovet av juridiskt biträde kunde tillgodosesgenom den enskildes försäkringar.Avsikten med reform var att koncentrerasamhällets begränsade resurser som står till budsför statligt rättsskydd till de områden där de bästbehövdes.Riksrevisionsverket fick av regeringen i uppdrag attutvärdera reform. Uppdraget redovisadesi rapporten --regeringsuppdrag. I denna rapport analyseradesockså möjligheterna att minska statens kostnaderför rättshjälpen.I budgetpropositionen 1992 föreslogsbesparingsåtgärder med pårättshjälpsanslaget. De ändringar som beslutadesav innebar bl.a. att de avgifter som derättssökande själva skall betala genomgåendehöjdes och att återbetalningsskyldigheten förtilltalade i brottmål utvidgades.I årets budgetproposition påtalar regeringen att delagändringar m.m. som genomförts på senare tidtyvärr inte kunnat bromsa kostnadsökningarna förrättshjälpen. Därför har regeringen tillsatt ensärskild utredning för att göra en översyn avrättshjälpslagen -- Rättshjälpsutredningen.Översynen skall i det närmaste varatotalomfattande och avse, förutom villkoren föroch omfattningen av rättshjälpen, regleringen aversättningen för biträden enligt rättshjälpslagenoch offentliga försvarare, den allmännarättshjälpens förhållanden tillrättsskyddsförsäkringar, frågan om regleringen avoffentliga biträden -- som skall överföras till denmateriella lagstiftningen där de materiellaärendekategorierna regleras -- samtorganisatoriska frågor på rättshjälpsområdet.Utredningen skall vara klar senast den 1 maj 1995.När det gäller timkostnadsnormen säger regeringeni budgetpropositionen att de nuvarandeberäkningsgrunderna för att fastställatimkostnadsnormen är relativt komplicerade ochdessutom förenade med en del svagheter. Därförgav regeringen iuppdrag att se över beräkningsgrunderna ochundersöka förutsättningarna för att införadifferentierade normer.I oktober i fjol redovisade sittuppdrag i rapporten -- till vilkenkostnad? I rapporten diskuterades ochanalyserades bl.a. självkostnadskalkylen,möjligheterna till kostnadskontroll och alternativaberäkningsmodeller. Många av de förslag som irapporten togs upp förutsätter enligt regeringen ettfortsatt utredningsarbete.Med hänsyn till detta och med beaktande av attfrågorna sammanhänger med de frågor somRättshjälpsutredningen har att utreda beslutaderegeringen att rapportenskulle överlämnas till Rättshjälpsutredningen.Frågor rörande bl.a. timkostnadsnormen är alltsåföremål för överväganden inom ramen förRättshjälpsutredningens arbete.I två motioner från den allmänna motionstiden i åryrkas på införande av generösare möjligheter tillrättshjälp i bodelningsärenden samt att frågan tasupp i . Utskottet har i sittbetänkande påtalat att gällande regler omrättshjälp vid bodelning har brister, men man utgårfrån att frågan blir föremål för överväganden inomramen för översynen.Under våren 1992 var frågan omnämndemannauppdragets karaktär av politisktuppdrag föremål för behandling. Dåsade utskottet bl.a. att det genom lagstiftning 1975i infördes en uttryckligbestämmelse enligt vilken en minoritet ikommunfullmäktige kan påkalla proportionellt val.Genom denna möjlighet förhindras ettmajoritetsparti att till nämnden utse endastföreträdare för det egna partiet.Utskottet påpekar att det, genom att valet föregåsav en nominering, är möjligt att tillgodose vadriksdagen uttalat beträffande de personer som skallutöva uppdraget som nämndeman. Uppdragetinnebär utövande av en domarfunktion, vid vilkenstörsta vikt måste fästas vid sådana personligakvalifikationer som omdömesgillhet, rättrådighetoch självständighet.Regeringen tillsatte ytterligare enutredning, Domstolarna och domarnas ställninginför . Den skall kartlägga behovet av attstärka domarnas ställning och lämna förslag tillinriktning av det fortsatta utredningsarbetet. Somexempel på frågor som är aktuella i sammanhangetnämns bl.a. nämndemännens ställning. Enligtdirektiven skall utredningen förutsättningslöstgranska det svenska nämndemannainstitutet.När det gäller ersättningen till nämndmännenuttalade justitieutskottet att man för sindel kunde instämma i de socialdemokratiska ochcenterpartistiska motionärernas krav på förbättradersättning till nämndemännen. Detta har utskottetpåpekat också tidigare. Men utskottet måste delajustitieministerns uppfattning och med beklagandekonstatera att det på grund av det rådandeekonomiska läget tyvärr saknas ekonomisktutrymme för ens en försiktig höjning avnämndemännens ersättning.De flesta av de frågor jag tagit upp är underutredning i någon form. Därför yrkar jag, herrtalman, bifall till utskottets hemställan och avslagpå samtliga reservationer.Anf. 136 ():Herr talman! Till betänkandet om anslag tillrättshjälp, m.m. har enmeningsyttring angående rättshjälp tillfunktionshindrade. Det är riktigt som sägs ibetänkandet att tog uppfrågan och ansåg att det var rimligt atthandikappade skulle ha rättighet till rättshjälp itvister angående socialförsäkringsfrågor och även ifall där kommun eller landsting inte följde derättslagar som finns och den enskilde behövde förarättslig talan mot sin kommun eller sitt landsting.Utredningens förslag togs inte med i denproposition som följde på utredningen. Den snabbtökande privatiseringen inom kommunernasomsorg innebär att riskerna för att denenskildes integritet och rättssäkerhet hotas harökat.Vi har i olika motioner fört fram frågan omsanktionsmöjligheter mot de kommuner som intelever upp till sina åtaganden. Vi har även ettmotionskrav som gäller den enskildes möjligheteratt kunna föra sin talan.En annan av motioner, som heltkom bort i den interna hanteringen och aldrig blevinlämnad -- vilket jag bara kan beklaga -- handladeom ersättning till nämndemän. Ett växandemissnöje med dagens låga ersättning kankonstateras. Vår tolkning är att detta missnöjeväxer i takt med den stora ekonomiska egeninsatssom blir följden när inte nämndemän får ersättningför sitt inkomstbortfall. Vi tycker att det är bortomall rim och reson att nämndemän skall tvingasbetala för att kunna fullfölja sitt uppdrag eller attnämndemän tvingas att avgå av det skälet.Genom att införa individuell rösträtt förnämndemän har ju givit uttryck för attnämndemännens roll i rättskipningen är av storvikt. Det måste rimligtvis också innebära attsamhället tar ett ekonomiskt ansvar.Sedan har jag en fråga till . Jagkänner igen åsikter i det härsammanhanget. Han anser att äran att bli utsedd tillnämndeman väger upp olägenheten med ettinkomstbortfall. Jag vill då fråga: Är detta ocksåKarl uppfattning? Även om folkutväljs slumpvis, måste man bestämma hur det skallvara med den lagliga rätten till ekonomiskersättning för inkomstbortfall, resekostnader osv.Herr talman! Vi kommer att rösta förreservationerna 4 och 5.Anf. 137 (nyd)replik:Herr talman! Jag blev litet ställd inför BerithErikssons fråga. Jag har inte talat med HenningSjöström om detta, och vad han anser om dennafråga vet jag naturligtvis inte. För egen del har jaginte tagit ställning, eftersom jag inte har haft någonanledning att fundera över detta, även om fråganingår i det här ärendet. Jag måste i så fall be att fååterkomma, . 138 () replik:Herr talman! Det var ju synd att har tänkt så långt när det gäller denekonomiska ersättningen. Det är nämligen det somdiskussionen och reservationen handlar om.Anf. 139 (nyd)replik:Herr talman! Som jag sade i mitt anförandeangående bl.a. timkostnadsnormer behöver man seöver de totala kostnaderna. Det är därför som viförordar en utredning som skall se på vad som ärrimligt och vilken ersättning som är det är skäligtatt utge.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )12 § Anslag till åklagarväsendetFöredrogsjustitieutskottets betänkande1993/94:JuU23 Anslag till åklagarväsendet (prop.1993/94:100 delvis).Anf. 140 ():Herr talman! Den borgerliga regeringen startadesitt fögderi med att prioritera ner kampen mot denekonomiska brottsligheten.Det var naturligtvis ingen överraskning för demsom har följt utvecklingen. Före regeringsskiftetmotsatte sig alla förslag som gick ut påatt bekämpa ekonomisk brottslighet. Detta harman fullföljt i regeringsställning.Nu har vi socialdemokrater tvingat fram merapengar för detta ändamål än vad regeringen hadetänkt sig. har på ett uttömmandesätt gett bakgrunden till detta tidigare i dag.I och med detta betänkande görs det en visssatsning på åklagarsidan genom att medel anslås föratt anställa ytterligare 30 åklagare. Men, herrtalman, regeringen är alltför passiv i fråga om deproblem som föreligger när det gäller rekryteringav åklagare.Åklagarna har halkat efter i löneutvecklingen ijämförelse med domare och poliser. För attundvika att åklagarna blir en flaskhals ibrottsbekämpningen måste regeringen aktivt verkaför att lösa detta problem.Den ökande komplexiteten kräver också attutbildningsresurserna förstärks på ett sådant sättatt brottsligheten kan bekämpas på ett effektivtsätt, vilket även framgick av talman! har i likhet med många andraindustriländer drabbats av en bankkris somåsamkat samhället väldigt stor skada.I andra länder vidtog regeringarna aktiva åtgärderför att lindra krisen, men så inte den svenskaregeringen, som genom sin passivitet vältrat överhela kostnaden på skattebetalarna.Förutom den stora ekonomiska skada sombankkrisen innebär, har den undergrävtförtroendet för rättssamhället.Som en defensiv åtgärd inrättade regeringenbankakuten för att röja upp i moraset. Bankakutenhar i alla fall haft det goda med sig att många fallav misstänkt ekonomisk brottslighet kommit fram iljuset.Ett särskilt organ -- RÅSOP -- har inrättats för attutreda denna kriminalitet. RÅSOP var tänkt somen extraordinär åtgärd som skulle verka och sedan upplösas.I dag är det uppenbart för var och en att gruppenbehöver mera tid till sitt förfogande. Tiden måstedärför förlängas och resurser måste garanteras.Herr talman! Därmed yrkar jag bifall tillreservationerna 1 och 2 som är fogade tilljustitieutskottets betänkande 23.Anf. 141 (nyd):Herr talman! När det gäller frågan om huråklagarväsendet bäst skall organiseras anser vi i Nydemokrati att det sunda förnuftets princip börgälla, dvs. man bör välja den organisationsformsom är mest ändamålsenlig, effektiv och minstresurskrävande. Att åklagare skall koncentrerasina insatser på sådana ärenden som kräveråklagarkompetens är en självklarhet.Åklagarrollen bör därför renodlas. Förslag somkan leda till detta bör uppmuntras.Herr talman! Beträffande åtalsunderlåtelse ochförundersökningsbegränsning innebär detta att enåklagare inte behöver åtala under vissa i lag angivnaspeciella förutsättningar, trots att brott föreliggeroch att åtal får ske. Det är alltså inte fråga om attlägga ned en förundersökning eller att avskriva ettärende på grund av brist på bevis, dvs. att brott ejstyrkts.Åtalsunderlåtelse bör komma till användning istörre utsträckning för att man skall kunna frigöraresuser som kan användas för utredning ochbeivrande av allvarlig brottslighet, t.ex. våldsbrott,narkotikabrott och grova ekonomiska brott.För närvarande finns det ett mycket stort antalkonkurser där man i många fall kan misstänka attdet har förekommit brottslighet. Dessutom sker deten mycket oroande brottsutveckling med tydligainternationella inslag och med allt grövre brott.Ytterligare resurser kan generellt avsättas. Alltsåmåste det göras prioriteringar. Befintliga resursermåste användas på ett så effektivt sätt som möjligt.Erfarenheten visar att risken för upptäckt ochlagföring sannolikt har stor brottsavhållande effektnär det gäller organiserade eller kalkylerandebrottslingar som sysslar med att importera ellersälja narkotika eller med annan brottslighet, därden ekonomiska vinningen är det övergripandemotivet för verksamheten. Ökade åklagarresurserför att bekämpa sådan allvarlig brottslighet kandärför ha en preventiv effekt på eventuelltbrottsbenägna personer.I statistiken över ärenden som avskrivits för attbrott inte är styrkt -- det rör sig om uppemot100 000 -- döljs sannolikt en hel del fall däråklagaren har valt åtalsunderlåtelse därutredningen med bättre resurser i stället hadekunnat drivas vidare.Förundersökning kan också begränsas på ett annatsätt. Skälet mot att införaförundersökningsbegränsningsregler är närmast avjuridisk-teknisk art, eftersom det kan vara svårt attgenom författningsreglering bestämma hur enövergripande prioritering på utredningsstadiet skallske i praktiken. Därför menar kritikerna mot försundersökningsbegränsningsregler att man i förstahand bör välja andra åtgärder.I motion 810 anger Ny demokrati vilka olikastyrmedel för förändringar som bör vidtas. Detraditionella medlen räcker dock inte till om mansnabbt vill skapa bättre förutsättningar föråklagarna att rikta in sig på den allvarligabrottsligheten. Att staten anvisar ytterligare medeleller uttrycker en viljeriktning för bekämpande avviss brottslighet är en osäker metod som mestadelsinte ger önskat resultat, vilket praktiken visar.Avkriminalisering av bagatellbrott, ökadanvändning av summarisk straffprocess, ökadanvändning av åtalsunderlåtelse och ändring avbrottsrekvisit och straffsatser är exempel påmetoder som kan vara effektiva och som skaparutrymme för en bättre resursanvändning. För densvenske åklagaren gäller absolut åtalsplikt.Herr talman! Enligt Ny demokratis åsikt är det dagsför att anpassa sig till och ersättaden absoluta åtalsplikten med en relativ åtalsplikt.Rättslikheten har ett uppenbart värde i sig, särskilti kampen mot internationell brottslighet.Utgångsläget för närmandet till det gränslösaEuropa bör då vara ett införande av relativåtalsplikt, om inte särskilt starka skäl talardäremot. Några tillräckligt starka motargumentfinns faktiskt inte. Dessutom föreligger fråneffektivitetssynpunkt uppenbara fördelar medrelativ åtalsplikt. En renodlad åklagarroll skaparockså goda förutsättningar för ett system medrelativ åtalsplikt. Med en relativ åtalsplikt har jumålsäganden alltid möjlighet att föra talan om haneller hon vill, så någon större risk för rättsförlust förmålsäganden borde i princip inte föreligga.Herr talman! Avslutningsvis yrkar jag därför bifalltill reservation 3.Anf. 142 ():Herr talman! I justitieutskottets betänkande 23behandlas anslag till åklagarväsendet.Åklagarväsendet har tillsammans med övriga delarav rättsväsendet mycket viktiga uppgifter isamhällets kamp mot brottslighet. Liksom mångaandra delar av den offentliga sektorn haråklagarväsendet också ställts inför uppgiften attmed begränsade resurser ändå klara av en växandearbetsmängd.Ett mycket omfattande utredningsarbete hargenomförts för att kunna anpassaverksamheten till framtidens krav.Åklagarutredningen 90 redovisade sitt uppdrag iaugusti 1992 -- Statens offentliga utredning1992:61 -- Ett reformerat åklagarväsende. Frågorom avkriminalisering, åtalsplikt,förundersökningsförfarande och organisationbehandlades bl.a. Betänkandet har nuremissbehandlats och bereds inomJustitiedepartementet.