prot · GH09105 · 1994-05-17 00:00:00 — Det är ju folket somavgör den frågan i november.Den tanke som biståndsministern har är intressant,dvs. att försöka att göra det så enkelt ochokomplicerat som möjligt och utan byråkratiskapparat runt omkring.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1993/94:505 om biståndet tillSydafrikaAnf. 114 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaområden som kommer att prioriteras i det svenskabiståndet till Sydafrika.Låt mig inleda med att understryka vad KristinaSvensson anför i sin fråga. Den nytillträddademokratiska regeringen i kommer attbrottas med svåra problem som skapats av detapartheidsystem som äntligen gått i graven. Vii omvärlden, och då inte minst , som aktivtmedverkat till att demokratin kunnat segra måstefortsätta ge ett generöst stöd så att demokratinockså kan förankras. Detta är inte minst viktigt,eftersom en positiv utveckling i fårpositiva följdverkningar även i övriga södra har för /95 beslutat attanslå till demokratiinsatser iSydafrika, inom anslagsposten demokrati,mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd. Avinnevarande budgetårs medel återstår nu ca 15miljoner kronor, som ANC inte kunde, eller intehann, utnyttja. Under mitt besök i hur dessa medel nu bäst kananvändas.SIDA har just lämnat ett förslag om hurbiståndet /95 skall användas.Huvudinriktningen kommer därvidlag att vara attge ett fortsatt stöd till demokratisksamhällsutveckling. Detta kan som tidigare skegenom fortsatta insatser av svenska enskildaorganisationer.Som anmälts i budgetpropositionen kommer under1994 en särskild landstrategi för attutarbetas, i syfte att dra upp huvudlinjerna för ettframtida utvecklingssamarbete med . Avsärskild vikt är här att stor hänsyn tas till landetsutveckling och behov. Jag förutsätter härvidlag ettbrett utvecklingssamarbete där många svenskaintressenter involveras. Huvudmålet bör vara attbidra till en fördjupad demokratisering och att slåvakt om de mänskliga rättigheterna. Detta biståndkan i betydande utsträckning utgå från framväxtenav ett starkt civilt samhälle som svenskt bistånd,bl.a. genom de enskilda organisationerna, varitmed och byggt upp.Ett svenskt bistånd bör också medverka tillekonomisk och social utjämning. Inomundervisningssektorn föreligger stora behov ochbetydande förväntningar, vilket bör föranledasvenskt stöd.Ytterligare en förutsättning för att demokratin skallförankras och reformverksamheten möjliggöras ären väl fungerande marknadsekonomi ochekonomisk tillväxt. Inte minst är möjligheterna attge ökad sysselsättning centrala för Sydafrikasframtida utveckling. Genom insatser från bl.a.SWEDECORP och BITS, liksom näringslivet,hoppas jag även härvidlag kan ge ettpositivt bidrag.Då , som framställt frågan,anmält att hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav tredje vice talmannen attKarl-Erik Svartberg i stället fick delta iöverläggningen.Anf. 115 ():Herr talman! Även för detta svar ber jag att få tackaå vägnar.Det är ett positivt och bra svar. Jag vill bara läggatill att jag tror att det som sker i är viktigtinte bara för södra utan för helakontinenten. Därför är det som sker där oerhörtbetydelsefullt. Under de svåra åren spelade Sverigeen framträdande roll när det gällde kampen motapartheid. Jag kan även nämna folkrörelseinsatsersom har gjorts. Ett exempel är svensk folkriksdagmot apartheid . Svenskafolkrörelser har också spelat en roll i själva finaleni bekämpandet av apartheid genomfredsövervakning i . 17 svenskafolkrörelser deltog i den uppgiften.Det är viktigt att vi inte sviker . upprepade gånger sagt att om inte valet följs aven ekonomisk, social och kulturell utvecklinghänger demokratin i en mycket skör tråd. Därför ärdet viktigt att vi fortsätter att ge vårt stöd.Jag tar fasta på att aktiva fortsatta insatser kommeratt göras genom svenska enskilda organisationer.Det gäller framför allt satsningen på fördjupaddemokratisering och vaktslåendet om de mänskligarättigheterna. Det måste också ske en ekonomiskoch social utjämning.Enligt beräkningar behövs en årlig tillväxt på 9 %för att kompensera arbetskraftstillväxten på 2,8 %.Det krävs en enorm insats bara för att bekämpaarbetslösheten.Anf. 116 Statsrådet ():Herr talman! och jag ärrörande överens om att det inte räcker med attSydafrika har haft ett val. Vi gläds ofantligt övervalet. Men handlar det om att hjälpa till medåteruppbyggnaden, och där skall vara med.Jag vill gärna säga att tidigare regeringar har insettbetydelsen av att stötta de krafter -- ANC, kyrkoroch enskilda organisationer -- som tog upp kampenmot det vederstyggliga apartheidsystemet. I dagkan vi glädja oss åt att de nya ledandesydafrikanska politikerna faktiskt uttalar att de fickett val tack vare svenska insatser under många år.Det är mig och oss fjärran, herr talman, att intevara med i fortsättningen. Jag är helt överens medKarl-Erik Svartberg när han säger att det kommeratt vara ringar på vattnet. Jag nämnde södraAfrika. Låt oss hoppas att ringarna går ännu längreupp -- ända till Sahara.Anf. 117 ():Herr talman! som spelade en stor roll ikampen mot apartheid brukade ibland formulerasig så här: Också om man genomför en revolutionså har man att ta tag i problemen dagen efterrevolutionen.Här blev det som tur var en fredlig revolution. Detblev en fredlig upplösning på det förhatligasystemet. Därför är det viktigt att vi nu gemensamtförsöker att gå i spetsen. Jag tror att detinternationella samfundet behöver ''pushar'' ävennär det gäller utvecklingen i . Därförutgår jag ifrån att biståndsministern gör de insatserom behövs för att dra med det internationellasamfundet.Anf. 118 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill gärna säga att det är ensjälvklarhet att andra länder måste hjälpa till. Detär en nödvändighet. Man kan gott säga att behovenär enorma. Vi vet också att den ekonomiskatillväxten -- på som -- inte infinner sig av sig själv. Det är våruppgift att se till att världssamfundet är med nu.Världssamfundet kan inte bara jubla över det valsom har ägt rum utan det måste ta det konkretapraktiska ansvaret för att bygga upp landet.När jag hade tillfälle att vara i undervaldagarna och hade ett sammanträffande medNelson underströks med all kraft att detnu är fråga om ett försonings- ochuppbyggnadsarbete som vi vill vara med om ochsom står i överensstämmelse med vad den nyaregeringen önskar och förväntar sig.Anf. 119 ():Herr talman! Jag tackar för att biståndsministernhar den här positiva inställningen.Frågestunder är egentligen inte lämpade för att taupp faktaredovisningar. Jag vill dock ta ett parexempel på de enorma problem som den nyaregeringen under president stårinför. En stor del av den svarta befolkningen leverutanför samhället. Analfabetismen beräknas vara40 %. Arbetslösheten är hög. Nästan hälften av densvarta befolkningen saknar formellt arbete. Undanför undan kan vi bygga på med motsvarandeuppgifter.Samtidigt pågår en demokratiseringsprocess, somfortsätter även efter valet. Jag tänker påkommunalvalen som skall äga rum senare i höst.Svenska folkrörelser är då åter beredda att göra eninsats under projektnamnet Fredsövervakning iSydafrika.Anf. 120 Statsrådet ():Herr talman! och jag är heltöverens om att det fortsättningsvis behövs insatser.Jag har naturligtvis inga andra uppgifter än de somKarl-Erik Svartberg nämnde när det gälleranalfabetismen och att den svarta befolkningenlever utanför samhället.Herr talman! Jag skulle möjligtvis vilja lägga till attdet behövs mycket intensiva insatser för att ta itumed våldsmentaliteten; jag tror att vi är överens omdet också. Jag hoppas att de enskildaorganisationerna -- och kyrkorna, som NelsonMandela starkt räknar med -- kommer att ta somsin uppgift att verka för försoning och förståelse ochpå så sätt tränga undan det våld som under mångaår har använts för att lösa varje omfattandekonflikt.Anf. 121 ():Herr talman! Detta har de 17 svenska folkrörelsersom är engagerade i fredsövervakningen iSydafrika sett som sin stora uppgift. I samarbetemed den ekumeniska rörelsen i och medde oberoende valövervakarna, , försöker deatt förhindra och begränsa våldet och stimulera demokratisk process. Demokrati är nämligeninte bara att gå och rösta. Demokrati är att lära sigatt leva tillsammans.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1993/94:508 om u-landsinriktad högre utbildning m.m.Anf. 122 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta så att ökade satsningargörs på högre utbildning och forskning med u-landsinriktad livsmedelsvetenskap samt harföreslagit att medel satsas på uppbyggnad av eninternationell institution med detta syfte.Styrelsen för u-landsforskning, SAREC, äransvarig myndighet för beredning och beslut iärenden om stöd till u-landsforskning.Genom SAREC finansieras stöd tillforskningssamarbete med ,forskningssamarbete mellan ,internationella forskningsprogram och särskildaforskningsprogram eller forskningsprojekt medinriktning på och u-landsrelateradeproblem. av anslagna medel, dvs. runt 40miljoner kronor, disponeras för stöd till u-landsrelaterad forskning i Sverige.SAREC:s stöd till den u-landsrelateradeforskningen i syftar till att förstärka densvenska forskningskapaciteten inom u-landsrelevanta områden. Detta sker framför alltgenom att svenska universitetsinstitutioner deltar iSAREC:s bilaterala program och samarbetar medolika institutioner i för att finnalösningar på utvecklingsproblem inom olikasamhällssektorer. Totalt deltar ca 120 svenskainstitutioner i sådana samarbetsprogram.SAREC har även ett särskilt program för stöd tillsvensk u-landsinriktad forskning. till förstärkning av forskningsmiljöer viduniversiteten och till vissa forskartjänster.SAREC lämnar vidare stöd till internationelljordbruksforskning, vilket sker genom den s.k.CGIAR-gruppen, onInternational , som bildades1971 på initiativ av FAO, ochUNDP.CGIAR:s forskningsmandat fokuseradesursprungligen på att verka för en bärkraftig ökningav livsmedelsproduktionen, food self sufficiency,vilket sedermera har förskjutits mot att säkralivsmedelstillgången, food self reliance, i . Grundmålet är att självasuccessivt skall kunna svara för den forskning somnu bedrivs internationellt.De resultat som uppnås inom CGIAR:sforskningsverksamhet är i första hand ensamordning av internationell forskning inomnaturresurshushållningen. Detta område avserbl.a. förbättrat växt- och djurmaterial, förbättradeodlingsmetoder samt utbildning av forskare i u-länder.Sedan 1962 har mer än 20 000 jordbruksforskareoch tekniker från utbildats vid CGIAR-institut.Syftet med det svenska stödet till institutioner inomCGIAR är att befrämja sådan internationelljordbruksforskning som producerar vetenskapligaresultat av betydelse för . Därigenomges också möjligheter att följa den internationellaforskningsfronten på naturresursområdet, vilketlikaledes är av direkt relevans för utvecklingen i u-länderna.Svenska bidrag till utvalda harutgått --1993 med totaltnärmare . Bidragen utgörs avbasstöd till olika institut och avsätts således inte förspeciella insatser av projektkaraktär.Ett fortsatt långsiktigt svenskt stöd till CGIAR ärmotiverat.Fortsatta insatser för att förstärka forskningen iSverige har strategisk betydelse för Sverigesmöjligheter att delta i det internationellautvecklingssamarbetet, inte minst med inriktningpå problem.Huvudansvaret för att utveckla denna forskningvilar givetvis på universiteten ochgrundforskningsråden. SAREC bidrar till dettasåsom biståndsorgan och forskningsråd för u-landsinriktad forskning.Forskningens och kunskapsutvecklingens storabetydelse som bidragande faktor i arbetet med attstödja de framväxande demokratierna i u-ländernakan inte nog understrykas, liksom vikten av attkunskapsgenereringen organiseras i former så attde internationella aspekterna och sambanden gesstort utrymme.Anf. 123 ():Herr talman! Låt mig framföra ett tack för ett fylligtsvar av biståndsminister har, i synnerhet på , fåttkunskap om en modell som innebär att forskare ochstudenter som är intresserade av att lära sigytterligare och av att fördjupa sina kunskaper här iSverige förflyttas hit.Det finns underlag för att bygga upp en institutiontillsammans med ett antal företag i . Manskulle få litet stöd från de statliga medlen tillbiståndsverksamhet men företagen själva skulleockså kunna ställa upp, så att intresset växer hos deanställda.Statsrådet har redan vidrört ett par olikapunkter. Jag delar helt och hållet grundmålet, somär nämnt här i svaret. Vad finns det för möjligheteratt eventuellt använda en del av medlen till ensådan här institution? Forskare från u-ländernaskulle då komma till i , och de företagsom har en dylik verksamhet skulle kunna lära democh ge dem stimulans till ytterligare forskning omderas hemländers förutsättningar.Anf. 124 Statsrådet ():Herr talman! Det är mycket angeläget och klokt attta hit forskare. Det är också vad som sker. Dettautbyte bör vara så frekvent och omfattande sommöjligt. I mitt svar underströk jag att just den härtypen av forskning betyder ofantligt mycket för . Jag är glad över att tyckteatt det var positivt.Vi vet att har omfattande kunskaper omlivsmedelsbranschen. Inte minst finns dennakunskap inom gränser -- förstås. Därför ärdet naturligt att satsar på attutveckla kompetensen inom livsmedelsforskningför utvecklingsprojekt.Lunds universitet deltar i fem avSAREC:s finansierade samarbetsprogram. Om jaghinner, herr talman, skulle jag gärna vilja har en industriellproduktion av kassavamjöl, cassava rootprocessing, i . Professor är sysslar med ogi-tekonologi i samarbete med i iNigeria. Ogi är en mjölksyrefermenterad produktsom framställs av majs och hirs. Ogi ges till nyföddamen konsumeras även av av den vuxnabefolkningen, åtminstone till frukost. för industriell näringslära ochlivsmedelskemi har produktion och beredning avlivsmedel i utvecklingsländer -- i ,och . Man har program i Nigeriai samarbete med i . DocentBaboo M. är för framställning av säker ochnäringsrik dryck från jordnötter i samarbete meduniversitetet i i osv.Anf. 125 ():Herr talman! Jag är imponerad, och jag är heltöverens med ministern i dessa frågor. Jag har enförhoppning om att institutionen och företagenskall få till stånd ett dylikt projekt nere i Skånesvästra del -- i regionen runt Lund.Vi får arbeta vidare och återkomma med en formellansökan. Jag framför härmed mitt tack tillministern.Anf. 126 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill säga såsom avslutning att jagfaktiskt tycker -- det kan vara en självbekännelsesom faller tillbaka på mig själv -- att vi är litet fördåliga på att tala om vad vi gör just i dessarelationer via våra svenska universitet. Jag tror attdet inte är särskilt väl bekantgjort vad vi mäktarmed i forskningshänseende via ,via etc. Kanske kan dettameningsutbyte mellan och migbidra till att folk i allmänhet mer får upp ögonen föratt detta är ett mycket viktigt och även omhuldatområde.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1993/94:510 om kvinnorssituation i IndienAnf. 127 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig påvilket sätt för upp frågan om flickors ochkvinnors situation i i utrikes- ochbiståndspolitiska sammanhang.Det här är en fråga som har återkommit vid ettflertal tillfällen och som måste väcka och engageraoss ytterligare. Det har således blivit alltmer käntatt flickfoster selektivt aborteras och att nyföddaflickor utsätts för en behandling så att de dör. Detfinns också rapporter som visar att flickor har sämretillgång till mat, utbildning samt hälso- ochsjukvård. Detta sker i flera länder och således inteenbart i Indien.Min grundsyn är att respekten för de fundamentalamänskliga rättigheterna är okränkbar oavsett kön.Som jag har tagit upp i årets budgetproposition ärdet svenska utvecklingsbiståndet bl.a. inriktat påatt undanröja alla former av diskriminering avkvinnor. Särskilda insatser görs bl.a. till stöd förenskilda kvinnoorganisationer i länder som mottarsvenskt bistånd.Det är dock viktigt att inse att respekt för mänskligarättigheter i första hand är en fråga om politisk viljafrån regeringars sida. Det är således ett problemsom inte kan lösas med enbart ökade ekonomiskaresurser. Biståndet utgör bara ett komplement tillregeringars egna åtgärder. Av det skälet är det änmer betydelsefullt att vi, parallellt med andrainsatser, arbetar med vad jag skulle vilja kallamedvetandegörande, dvs. att vi stärker kvinnan ihennes egen kapacitet för att ge henne en starkareställning i samhället.Dessa frågor integreras i alla vårautvecklingsinsatser såväl multilateralt sombilateralt. Genom vårt bidrag till FN:s barnfondUNICEF driver vi frågan om särskilda insatser förflickor, framför allt när det gäller utbildning. Sedannågra år tillbaka tillämpas könsuppdelad statistikför att se till att flickorna i lika hög grad sompojkarna kommer i åtnjutande av hälso- ochsjukvård genom . En liknande insats stödsäven genom UNIFEM. Detsvenska bilaterala utvecklingssamarbetet medIndien är också i hög grad inriktat på att förbättrade indiska kvinnornas situation genom att förbättrahälsovården, satsa på undervisning inkl.yrkesutbildning för kvinnor etc. Vårt tänkande pådetta område har också på flera sätt framförts i vårakontakter med företrädare för regering.Inför FN:s 50-årsjubileum arbetar bl.a. föratt så många länder som möjligt ansluter sig tillFN:s konvention om barnets rättigheter. Därmedförbinder sig regeringar bl.a. att alla barn, oavsettkön, skall tillförsäkras alla rättigheter som anges ikonventionen. skrev underbarnkonventionen den 11 december 1992.Jag tror att vi genom de regelbundna kontakter somvi har med -- inte minst tack vare de mångaenskilda organisationerna -- bidrar till att mildra debrott som där begås mot kvinnor och flickor.Anf. 128 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på min fråga. Jagtycker att det var ett bra svar på en fråga, som ären mycket viktig och angelägen fråga om mänskligarättigheter. Den behöver tas upp om och om igen.Från till norra går ett stråksom utmärker sig genom att det råder en starkövervikt av gossebarn. Fler pojkar än flickoröverlever sina första levnadsår. Detta mönsterverkar så stabilt att det inte kan bero påtillfälligheter. Det är ett mönster som skiljer sig frånvärlden i övrigt, där flickorna har en störreöverlevnadsprocent än pojkarna. Den kvinnligadelen av befolkning har ständigtminskat i förhållande till den manliga.Indien uppfattas såsom världens störstademokratiskt styrda stat. Genom lagstiftning harsådant förbjudits som man kan tro är orsak till attflickor är oönskade. Således har t.ex. seden medhemgift när det ingås avtal om äktenskapförbjudits. Också mot kastsystemet har manlagstiftat. Politisk vilja finns tydligen, men dentycks inte räcka fullt ut, utan mer måste till, vilketbiståndsministern också antydde. I och medframgångarna med fosterdiagnostik, som används istor skala i av alla samhällsklasser, ärflickebarnens situation än mer hotad än tidigare.De hotas till livet redan innan de är födda.Jag vill ställa en fråga till biståndsministern. Närpersoner i olika statliga befattningar, statsråd ochandra, besöker vid olika tillfällen, tar mandå vid dessa besök upp flickornas situation och demänskliga rättigheterna över huvud taget?Anf. 129 Statsrådet ():Herr talman! Det är min plikt såsom MR-ministeratt göra så. Det är också vad jag har gjort. Jag harbesökt en gång, och jag kan försäkraMargareta att jag tog upp detta ämne tittsom tätt. Det har jag gjort vid besök i och vidbesök i . Det är en självklarhet. Detråder ingen som helst tvekan om att biståndet måstelyfta fram kvinnornas, flickornas och även barnenssituation. Det är möjligt att vi har gjort för litet.Personligen har jag ändå lärt mig så pass mycketunder dessa år såsom biståndsminister att om det ärnågot som skall strykas under och uttalas medemfas är det att man måste börja inse att gamlatraditioner, som har inneburit att flickor intevärderas lika högt som pojkar och att kvinnorförtrycks och hålls nere, kan accepteras.De står inte heller i överensstämmelse med dekonventioner som dessa länder i regel harundertecknat. Vi får inte förtröttas. Det tar sin tid,och vi har en väldigt lång väg att gå fortsättningsvis.Men det vore mig fjärran att inte med den kraft somjag nu kan åstadkomma -- den är naturligtvis intesärskilt stor; det kan jag med en gång tillstå -- hävdaatt varje individ oberoende av ras, kön, ålder ochintellekt har ett och samma värde.Anf. 130 ():Herr talman! Det låter bra och betryggande, ochjag är glad att höra det. Men jag hade väl inte hellerväntat mig något annat svar.Många olika aktiviteter skulle kunna utvecklas föratt lyfta fram flickebarnens situation, bl.a. denbefolkningskonferens som kommer att äga rum iKairo . Finns det några planer på att därta upp denna fråga? Det vill jag ha bekräftat ellerdementerat.Anf. 131 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig snabbt få berätta litet frånmitt besök i . Vi åkte på grusvägar, där vi sågunga, veka indiskor bära tung makadam i korgar. Ismå enkla skynken mellan buskarna hängde derassmå bebisar, som de fick gå och amma. Sedan fannsdet vägskyltar, på vilka det stod: Men at work. Påkvällen vid middagen, då ministrarna satt samlade,kunde jag inte låta bli att i mitt anförande tala omatt de måste ändra sina vägskyltar. Det skall intestå: Men at work. Jag såg inte en man i arbete medmakadamen. Det måste stå: Women at work. Dåbörjade man tala om sina traditioner. Jag sade attdet inte kan accepteras att man skyller påtraditioner.Vi kommer självklart att ta upp denna fråga iKairo. Den togs upp i samband med i . Den skall tasupp närhelst MR-frågor är på tapeten eller dåbefolkningsfrågor är under behandling.Anf. 132 ():Herr talman! Också detta låter bra. Jag tror att mani de länder där detta stora brott mot de mänskligarättigheterna förekommer inte alltid ser vad somsker. Den synen behöver ändras, så att man serproblemen. Det råder en egendomlig blandning avbristande respekt för kvinnor och en tro på attkvinnor besitter ett slags gudomlighet, som gör inte behöver bry sig om hur kvinnor har det,eftersom de tål vad som helst. Detta kan inte vararätt och riktigt, för så är det ju inte. Vi kvinnorbehöver komma upp på samma plan i hela världen.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1993/94:494 omjärnvägssträckan mellan och . 133 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att göra vad jag kan för att räddasmalspårsjärnvägen --samtanmärkt att jag ännu inte hade svaratpå ett brev av från FöreningenVästervikståget 2000.Riksdagen har på förslag av regeringen beviljat ettengångsbidrag på försmalspårets fortlevnad. Som förutsättning förutbetalning av bidraget angavs att det skall finnasmöjlighet till en långsiktig överlevnad förverksamheten på smalspåret.Regeringen har prövat förutsättningarna förverksamheten. Berörda intressenter har numeragått samman och presenterat en överenskommelseom formerna för den fortsatta driften m.m.Regeringen fattade mot denna bakgrund beslut omutbetalning av bidraget till smalspåret den 21 april1994.Anledningen till att mitt svar till föreningen hardröjt något är att bidragsfrågan befann sig i slutskedet avberedningsprocessen.Anf. 134 ():Herr talman! Jag vill tackakommunikationsministern för svaret. Jag tyckerinledningsvis att det är tråkigt att det har varitproblem med smalspårsverksamheten och att mankanske inte tillräckligt mycket har kunnat enas omhur verksamheten skall bedrivas. Däremot är jagnaturligtvis glad att de pengar som sedan lång tidtillbaka har varit avsatta försmalspårsverksamheten nu kan utbetalas.Tyvärr har det uppstått en situation dären konkursförvaltare vill sälja ut järnvägen i delareller i sin helhet. Den utvecklingen måste stoppasom den här unika järnvägen skall kunna finnaskvar.Jag vill utveckla min fråga med att säga så här: Jaghoppas att kommunikationsministern självytterligare kan engagera sig i eller på annat sätt setill att mellan ochVäxjö kan fortsätta att leva. Det som omedelbartbehöver göras är att förhindra att järnvägen delasupp/rivs upp och säljs i mindre delar.Anf. 135 Kommunikationsminister ():Herr talman!