prot · GI0946 · 1994-12-20 00:00:00 — Resultatetlåter vänta på sig och det har börjat mullra i"rörelsens" led.Som arbetsmarknadsutskottet visar i sitt yttrandetill finansutskottet, har situationen på arbetsmarkna-den förbättrats påtagligt . Framför allt harvi fått en kraftig uppgång inom industrin, således enklar vändning bort från den situation som rådde 1991då utslagningen låg på rekordnivåer.Men problemen på arbetsmarknaden är därmedlångt ifrån lösta. nya prognosförutser, trots att den är påtagligt optimistisk, enminskning av den totala arbetslösheten under nästa årfrån . Sådana tal innebär att risken för enpermanentning av arbetslösheten på en mycket högnivå och en ökande långtidsarbetslöshet är uppenbar.Därmed skulle vara i ungefär samma situationsom andra västeuropeiska länder.För att förhindra en sådan utveckling fordras enmycket konkret och medveten inriktning av politiken isyfte att skapa förutsättningar för tillväxt och nyaarbeten i konkurrenskraftiga företag. Den förra rege-ringens politik var inställd på en sådan målmedvetenutveckling.Den socialdemokratiska regeringen tycks heltförblindad av sin återställarpolitik och letar febriltefter nya åtgärder, nya grepp. LO är pådrivande meddrömmar om och den Saltsjöbadsanda somde själva var med om att avskriva med 1960- och1970-talens lagregleringseufori. För att genomföra dethela lutar sig den socialdemokratiska minoritetsrege-ringen mot , och legitimerar därmed detidigare kommunisterna. Det är en draksådd som kankomma att stå oss alla mycket dyrt.Återställarna är många. Jag skall inte upprepa demhär, men gemensamt för dem är att de leder tillbakatill den situation som skapade 1970-talets, 1980-taletsoch 1990-talets ekonomiska kris:skatter som hämmar investeringar, arbete ochsparandeen lagreglering av arbetsmarknaden som häm-mar konkurrens och nyanställningar och en önskvärdrörlighet, försvårar nödvändiga förändringar och fun-gerar som spärrar för ungdomar och andra nykom-lingar att få en fast fot på arbetsmarknadenspärrar för mångfald, valfrihet, alternativ ochnyföretagande inom utbildning, vård och omsorg.Det är således en politik som går stick i stäv motden ekonomisk-politiska propositionens stolta pro-klamation att: "En framgångsrik arbetsmarknadspoli-tik måste på ett effektivt sätt stödja den ekonomiskapolitikens tillväxtmål, vilket betyder att näringslivetsexpansion måste främjas. "Om nu regeringen, liksom vi moderater, faktisktmenar att näringslivets expansion måste främjas föratt få till stånd den ekonomiska tillväxt som är absolutnödvändig för att få ett rejält uppsving på arbetsmark-naden och, kan jag lägga till, balans i statens affärer,varför för den då en politik som går i rakt motsattriktning? Debatten har inte givit något svar påden frågan.Propositionen föreslår en flora av åtgärder. Ana-lysen är bristfällig eller saknas helt. De angivna effek-terna och kostnaderna vilar på okänd grund. En sak ärsäker: tillskottet av arbetstillfällen är obetydligt högreän vad som redan planerats, medan kostnaderna be-räknas öka med mer än , eftersomregeringen har valt att prioritera åtgärder som germindre sysselsättning för pengarna, vilket ocksåframhålls av arbetsmarknadsutskottet.Som framgår av reservation 31 anser vi moderateratt den föreslagna finansieringen av de sysselsätt-ningsskapande åtgärderna är märklig på flera sätt. Detgår helt enkelt inte att av regeringens förslag utläsavad det över huvud taget handlar om.Ett flaggskepp i propositionen är ett investerings-program inom byggnads- och anläggningssektorn somvisar att det fortfarande finns en stark benägenhet isvensk politik att vidmakthålla den planhushåll-ningsfilosofi som har lett till återkommande kriserinom byggsektorn, ett permanent beroende av sub-ventioner och ständigt ökade kostnader över statsbud-geten. Min kollega kommer senareunder debatten att närmare gå in på dessa frågor.Utskottsmajoriteten förordar liksom regeringen enmycket kraftig nerdragning av ALU och en störresatsning på arbetsmarknadsutbildning. En sådan om-läggning kan ha fog för sig i den nu uppåtgåendekonjunkturen. Vi moderater anser emellertid att rege-ringen går för snabbt fram med nerdragningen avALU. Däremot har vi ingenting att invända mot enavveckling av ALU-delegationen i ordnade former såsom ett enigt utskott föreslår. Då det gäller arbets-marknadsutbildning bör ökningen rymmas inom ra-men för det arbetsmarknadspolitiska anslaget.Detsamma gäller förslaget att införa en starthjälp isyfte att öka rörligheten på arbetsmarknaden, medfinansiering inom nu gällande budget.De arbetslösa ungdomarna skall begåvas med enny stödåtgärd. Ungdomspraktiken som introduceradesav fyrpartiregeringen avvecklas och ersätts med s.k.ungdomsintroduktion. Ungdomspraktiken har varit enbra insats som hjälpt många ungdomar till riktigaarbeten. har det emellertid varit en nagel iögat på socialdemokraterna att ungdomar i ungdom-spraktik haft ersättningar som understiger avtalsenligalöner. Meningen med ungdomspraktik har ju varit attdet skall vara just praktik som skall leda till riktigtarbete. kommer kostnaden att öka utan att ungdo-marna får bättre möjligheter på arbetsmarknaden.Utskottets skepsis mot att ungdomsintroduktionenskall nå upp i de volymer regeringen föreställer sig äranmärkningsvärd. De modifieringar som utskottetföreslår på flera punkter kommer knappast att varatillräckliga för att locka arbetsgivare att bereda ung-domar arbete på de nya villkoren. Hur mycket bättrehade det inte varit att behålla den rätt till pro-vanställning som fyrpartiregeringen införde men somhörde till förra veckans återställare. Det är ungdomar-na som har störst anledning att beklaga regeringensdogmatism.Ett annat anmärkningsvärt ställningstagande frånutskottets sida är avslaget på regeringens propos attavveckla akademikerpraktiken från . Vimoderater tycker att det är ett bra förslag.En annan återställare, som vi säger nej till, är åter-gången till fullt utbildningsbidrag för ungdomar under25 år i stället för den tidigare modellen med en bi-dragsdel och en lånedel. Utbildningsinsatserna blirdyrare och vi får en återgång till en situation där detlönar sig att avbryta reguljära studier för att som ar-betslös kunna komma tillbaka och studera på bättreekonomiska villkor.Herr talman! Jag vill också ta upp den moderatareservationen 61 om basbeloppet.Utskottsbehandlingen av regeringens förslag av-slöjade ännu ett slarvigt och ogenomtänkt förslag frånregeringen. Detta förslag om något skulle ha behövtden lagrådsbehandling som utskottets majoritet väg-rade.Det är naturligtvis en riktig slutsats att det eko-nomiska läget inte medger fullständiga uppräkningarav de sociala förmåner som är basbeloppsanknutna.Förändringar i basbeloppsberäkningen har också ge-nomförts . Vimoderater accepterar det faktum att en förändringmåste ske också . Vi var i vår motion starkt kritiskamot det sätt på vilket förändringen skedde, men sågden som en tillfällig övergångslösning. Så uppfattarjag att också socialförsäkringsutskottet såg på frågannär det utgick från att propositionens lagtext, som varbegränsad till 1995, skulle gälla.När finansutskottets majoritet beslutade sig för attden av regeringen föreslagna knytningen av basbelop-pet till budgetunderskottet skulle vara inte en en-gångsåtgärd, utan en permanent förändring av basbe-loppsberäkningen, ville därför vi moderater inte varamed längre.Det finns många allvarliga invändningar motframför allt effekterna på pensionssystemet. Bespa-ringarna i tjänstepensionssystemet kommer inte hu-vudsakligen statsbudgeten till godo utan AP-fonderna.Sker det en överföring från fonderna till statsbudgetenkan det innebära ett avsteg från pensionsöverens-kommelsen. Den stabilitet och trovärdighet som över-enskommelsen om pensionssystemet baserar sig påundergrävs.Pensionsåtaganden är naturligen långsiktiga. Manmåste kunna lita på dem. De som redan är pensionärerkan inte kompensera sig i efterhand med annat spa-rande. Därför måste förändringar i de allmänna pen-sionssystemen vara tydliga och effekterna måste re-dovisas. Det har inte skett.Det är naturligtvis också anmärkningsvärt att denmetod som valts innebär att ju högre inflationstaktenblir och ju mer budgetunderskottet växer, desto merpengar sparar staten.Kort sagt, den analys som finansutskottet ger re-geringen i uppdrag att utföra borde ligga på bordetinnan beslut tas om en bestående ändring av basbe-loppsberäkningen.Vad gäller våra ställningstaganden i övrigt hänvi-sar jag till reservationerna i betänkandet.Herr talman! Regeringens återställarpolitik inne-bär en återgång till den politik som ledde till utslag-ningen av jobb inom framför allt näringslivet. Dentillväxt av riktiga arbeten som vi har haft under dethär året riskerar att brytas av höjda och nya skatter påarbete, företagande och sparande och en återregleringav arbetsrätten.Regeringen tar ett strypgrepp på det näringslivsom vi är helt beroende av för att få till stånd tillväx-ten i ekonomin. Den skada regeringens politik gör kanaldrig upphävas av aldrig så många näringsråd ocharbetsrättskommissioner i korporativa former.Har aldrig frågat sig varför viunder inte har fått något nettotillskott av ar-betstillfällen i den privata sektorn?I vår omvärld finns en växande insikt om hur manskall kunna blåsa nytt liv i stagnerande ar-betsmarknad. arbetsmarknadsstudie ger klartbesked. Den konstaterar att förmågan till förändringoch nyskapande är för liten. Det tillkommer för få nyaarbeten i företagen för att kompensera för dem somförsvinner. Skatter och avtal har gjort det för dyrt attanställa. Trygghetslagar är utformade så att de av-skräcker. Lagar och avtal har skapat ett alltför detalje-rat och avhållande regelsystem. Socialförsäkringar fåri alltför stor utsträckning ersätta arbetsinkomster.Dessutom är kunskaps- och kompetensnivån för låg.Samma analys kan göras på svenska förhållanden.Regeringens politik gör ingenting för att angripa dessagrundproblem. Det innebär att tillväxten kommer attbli lägre än vad den skulle kunna vara i högkonjunktu-ren. Det medför att de besparingar som måste göras istatsbudgeten och socialförsäkringarna ensamma fårbära bördan av att skapa balans i statens affärer.Regeringen gör ingenting för att bredda arbets-marknaden genom att skapa förutsättningar för nyaoch växande företag. Den tillväxt vi har sker i denbefintliga exportindustrin, huvudsakligen den råva-ruproducerande. De industrierna rapporterar redan omflaskhalsar, som i sig innebär ett problem för denkommande löneutvecklingen.Sammanlagt innebär detta att vi riskerar att gå in inästa lågkonjunktur med en arbetslöshet på en myckethög nivå. Det innebär att risken är påtaglig för att detpolitiska systemet inte kommer att orka med de be-sparingar som måste göras i brist på ekonomisk till-växt och att vi därför inte klarar av att sanera statensfinanser i den takt som krävs. Det i sin tur innebär ettmycket högt ränteläge, dvs. risk för och spekulation iökande inflation.Tror verkligen att en sådan ut-veckling skall kunna hejdas med hjälp av mer pengartill AMS och byggsektorn?Herr talman! Jag vill spara kammarens tid ochnöjer mig med att ansluta mig till . 89 ():Herr talman! Den socialdemokratiska politikensom har förts denna höst kommer att leda till en onö-digt hög arbetslöshet. Det är för mig tråkigt att jagmåste konstatera detta.Det har tyvärr lagts fram en rad förslag som för-sämrar tillväxten och anställningstakten i näringslivet.Förslagen har lagts fram i ett läge då allt borde görasför att få en stark miljöriktig tillväxt och flera jobb.Det har lagts en god grund. Vi har det bästakonkurrensläget någonsin för svenskt näringsliv. Vihar dessutom en stark internationell draghjälp.Herr talman! Vårt land har en mindre del små ochmedelstora företag än vad det finns i andra jämförbaraländer. Det beror till stor del på tidigare förd politik,och framåt. Det har inte varit en småföre-tagarvänlig politik. läggs också fram en rad för-slag som raserar den grund som byggdes upp undervår treårsperiod. Det byggdes då upp en hygglig grundför små och medelstora företag. raseras den delvis.Därmed raseras tillväxten och framtidstron.Detta innebär sammantaget en politik för färreordinarie jobb än vad vi skulle kunna få. Indirektdrabbar detta också anställda i stat, kommun ochlandsting. Detta beror på att vi har en för liten nä-ringslivssektor i förhållande till att vi måste ha en merbalanserad ekonomi, och vi måste fördela resurser god sjukvård, äldreomsorg, en bra skola osv.Den nuvarande arbetsmarknadspolitiken är ett re-sultat av att resterande politikområden inte har funge-rat. Därför binder regeringen ris åt sin egen rygg. Nufår vi se vad som händer när budgetpropositionen förnästa år läggs fram.Anders har försökt att avskaffa aka-demikerpraktiken. Det har gjorts i ett läge när detfinns 40 000 arbetslösa akademiker. Dessutom finnsdet ytterligare 7 000 som just nu inte kan ta någotarbete men som kommer att sakna arbete. Det är alltsåmer än av arbetskraften. Eftersom det är så påakademikersidan, skall man enligt min mening varaväldigt aktsam mot att göra något som försvårar ocksåför den gruppen.Nu kan vi notera att ett enhälligt arbetsmarknads-utskott har satt stopp för detta. Vi får väl i den fråganavvakta budgetpropositionen. Men låt mig säga att detvore tråkigt om man inte gör allt för att få in dennavälutbildade arbetskraft i yrkeslivet, inte minst i denprivata sektorn. Där har framför allt småföretagen förfå akademiskt utbildade anställda.Jag vill också beröra den nya ungdomspraktiken.Jag kallar den så, eftersom den skall inledas lång helt gratis ungdomspraktik. Det harframförts en kraftig kritik inte minst från LO:s sida attungdomspraktiken inte debiterades tillräckligt. Videbiterade en tusenlapp. blir den helt gratis. Den-na ungdomspraktik som är gratis skall följas av ett sexmånaders rekryteringsstöd. Där noterar jag att Social-demokraterna har nyktrat till något. För ett tag sedantyckte de att rekryteringsstödet skulle finnas i åttamånader.Det som inte är bra med förslaget är att möjlighe-ten till ungdomspraktik enbart kommer att erbjudas deföretag som ändå skulle anställa.De som har gjort den stora insatsen för ungdomar-na är alla de företag som har ställt upp just för ung-domarna. Men de befinner sig i en ekonomisk situa-tion att de inte kan fatta nya anställningsbeslut.Egentligen läggs nu en mängd pengar ut på företagsom ändå med stor sannolikhet skulle ha nyanställt.Här riskerar regeringen att komma i en situationdär ungdomarna inte tas om hand på rätt sätt. Menäven här skall vi avvakta propositionen som kommernästa år. Jag tycker emellertid att det är viktigt attredan nu ta upp den frågan.Jag vill också passa på att tacka alla som på ett be-römvärt sätt har ställt upp under de svåra åren för attungdomen skall vara redo när konjunkturen går åt rätthåll. Med de extra utbildningsinsatser som har vidta-gits, med ungdomspraktiken som den främsta åtgär-den, är jag efter att ha jämfört med andra länderövertygad om att har klarat ungdomsfråganbättre än alla andra länder.Som jag ser det hade AMS tryggt kunnat fortsättaarbeta efter de regler som gäller. I den bättre konjunk-turen har ungdomspraktiken i princip gällt tre måna-der, därefter har man försökt med anställning ellerrekryteringsstöd. Stegvis har det kunnat ske en ned-trappning allteftersom konjunkturen har förbättrats.Jag vill också beröra åtgärden arbetslivsutveck-ling. Förra socialdemokratiska statsrådet har ju lett den s.k. ALU-delegationen. Dethar lagts fram en utvärdering. Det har ocksåtidigare gjorts flera utvärderingar. Det är ett nöje attläsa hela sammanfattningen. Där framgår bl.a. attALU ger som ingen annan åtgärd utrymme för delta-garnas egna initiativ, engagemang och kraft. I ALUges också möjlighet att pröva idéer och utveckla verk-samheter som kan leda till arbete.Det finns gott om sådana goda rader i samman-fattningen.Nu föreslår regeringen och en majoritet i utskotteten insnävning av åtgärden. Det är i princip inom mil-jö- och kulturområdena som ALU fortsättningsvisskall förekomma. Jag anser också att detta är i dennasituation felaktigt. är faktiskt alternati-vet öppen arbetslöshet. Öppen arbetslöshet är faktisktalla gånger sämre än att man gör något. Detta gällerspeciellt när ALU får så goda betyg.Det har funnits en liten kritisk grupp, och det är ettpar tre fackliga organisationer. Det är inom de områ-den där det förekommer mycket svart arbetskraft. Därhar det uppstått en irritation när man har kallat tillALU-åtgärder. Men egentligen är det väl bra att detinom den typen av sektorer finns en åtgärd som inne-bär att man kallar in till någonting annat än det som ärhelt bredvid marknaden.Jag menar alltså att man även när man ger sig påatt snäva in ALU-åtgärder arbetar för en onödigt högöppen arbetslöshet.Här har man också tryggt kunnat lita på att AMS,och de lokala förmedlarna följerupp, anpassar och trappar ner åtgärderna allteftersomarbetsmarknaden lokalt och regionalt förändras.Sammanfattningsvis vill jag säga att den social-demokratiska regeringen inte tar till vara det godaläge beträffande jobbtillväxt som råder . Man tarinte heller på rätt sätt till vara åtgärderna för de ar-betslösa, för att få dem att gå från öppen arbetslöshettill åtgärder. De här båda icke-tillvaratagandena leder,som sagt var, till en onödigt hög öppen arbetslöshet,detta i ett läge där vi egentligen har bättre förutsätt-ningar än någonsin att pressa ner den mänskligt ochekonomiskt besvärande och bekymmersamma arbets-lösheten.Jag vill avslutningsvis beröra den regionala pro-blembilden. Vi har tyvärr fått ett antal förslag,bl.a. om EU-finansieringen, som i stället för att bidratill utvecklingen av tusentals nya jobb kommer att tabort tusentals jobb. Det finns också en linje i detta.Det är landsbygden, små orter, s.k. stödområden, somhar det svagaste näringslivet, som får den hårdastesmällen när man gör sådana här saker.I det förslag vi diskuterar ingår att starthjäl-pen skall återinföras. Här vill jag att skall lyssna. lade 1986/87fram en proposition till , och hon skrevföljande: Som ett led i regeringens strävan att kommatill rätta med obalanserna i ekonomin samt behov avatt finansiera angelägna reformer föreslås ett slopandeav starthjälpen.Det skrev en stockholmsk minister, en ministersom inte var ansvarig för regionalpolitiken. Dettaskulle träda i kraft . Då var det ganskahett på arbetsmarknaden. finns det gott om ar-betskraft överallt.Starthjälpen riktar sig egentligen till de allra bästakrafterna i de områden i vårt land som inte är kon-centrations- och tillväxtområden. Det är icke utveck-lande för de glesare områdena, i , i sydöstraSverige, på landsbygden, att förlora riktiga nyckel-människor. Det är mycket allvarligt. Det är inte ettbättre budgetläge , såvitt jag förstår, utan det ärmycket mera allvarligt.Jag har föraningar om de besparingskrav som lig-ger på , och jag tror aldrig atten sådan här åtgärd skulle ha föreslagits om man hadetagit sig tid och sett på allt i ett sammanhang. Jagbeklagar att detta förslag kom till . Det hadevarit mycket klokare att i koncentrationsområdena tahand om de mycket välutbildade invandrarna. Omarbetskraften i något sammanhang inte räcker till, ärdet respektive företags sak om de vill hämta arbets-kraft från de svagare bygderna.Anf. 90 ():Herr talman! Först vill jag passa på att hälsa ar-betsmarknadsministern välkommen till kammaren.Detta säger jag med tanke på att vi härdiskuterade både lagen om anställningsskydd och a-kassan och ministern då inte hade tillfälle att närvara.Jag har naturligtvis förståelse för att andra samman-träden kan pocka på utrymme, men jag tror att detvore klokt att planera bättre. Det är inte bra om vi fåren bild av att statsråden är frånvarande, särskilt desom kommer till sådana här poster utan att ha parla-mentarisk erfarenhet. Någon sade att den som harminst riksdagserfarenhet har den största frånvaron.Detta säger jag i all vänlighet, när vi nu är en så trångkrets samlad här i kammaren och också med tanke påden mycket häftiga kritik som levererade tillstatsråd som råkade vara frånvarande.Herr talman! Det är och två da-gar sedan det var riksdagsval i . I den valrörel-se som bedrevs gick det knappast en dagutan att man kunde läsa i tidningarna om hur bra detskulle bli om Socialdemokraterna vann valet. Social-demokrater på alla nivåer utlovade att 90 000 jobboch 30 000 utbildningsplatser skulle skapas omedel-bart efter ett maktövertagande. I riksdagsmotioner ochreservationer hade nitiska s-ledamöter dammsugitvarenda kommun i efter jobb som kundeskapas.Drygt efter det att Socialdemokrater-na flyttade in i kan man lätt konsta-tera att det än så länge inte har hänt så mycket. Vis-serligen är den öppna arbetslösheten på väg nedåt,men detta faktum beror till största delen på att deåtgärder som den förra regeringen föreslog och riks-dagen godkände nu börjar ge effekt. Då talar jag intebara om beslut som fattades under det sista halvåretinnan valet, utan om hela det massiva åtgärdsbatterisom den förra regeringen satte in under den tidigaremandatperioden.När den förra regeringen tillträdde på hösten 1991var läget på arbetsmarknaden bekymmersamt, egent-ligen förtvivlat. Bordet var inte bara avdukat; det lågskräp och rester som måste röjas bort innan man kun-de börja planera för en ny tillväxtperiod. Statistikenför ger en tydlig bild av ett samhälle ikris:- 17 500 personer varslades den månaden, vilketvar det högsta antalet någonsin sedan statistik börjadeföras år 1975.- Arbetskraften hade minskat i radoch kraftigast bland ungdomar.- Sysselsättningen hade minskat med 127 000 per-soner på ett år.- Inom tillverkningsindustrin var sysselsätt-ningsminskningen allra kraftigast. Industrisysselsätt-ningen var därmed nere på sin lägsta nivå sedan mit-ten av 40-talet. Vi får alltså gå så långt tillbaka för attkunna jämföra.- hade antalet öppet arbetslösaökat med 60 000 personer jämfört med läget ett årtidigare.När den socialdemokratiska regeringen tillträddenu kanske man inte kan säga att bordet varfärdigdukat. Men för att fortsätta liknelsen, kan manändå säga att uppdukning pågick och att resultatetsyntes mer och mer. Siffrorna talar sitt tydliga språk:- Antalet varsel låg på 2 700, dvs.mindre än en sjättedel jämfört med tidigare.- Arbetskraften har börjat ökaigen av nedgång.- Antalet sysselsatta har ökat med 64 000 personeri jämfört med . Även inomindustrin har sysselsättningen klart ökat under detsenaste året.- Arbetslösheten ligger enligt fortfarandemycket högt, men den har sjunkit med en procenten-het innan. Dessa arbetslöshetstal kan själv-fallet inte accepteras - de måste gå ner, och de är påväg ner.Herr talman! Utvecklingen är på rätt väg. Ävenom konjunkturen har medfört svåra problem kan mansäga att problemen har ställts på sin spets och tvingatfram lösningar. Under den förra mandatperioden harvi t.ex. funnit kostnadseffektiva, nya arbetsmarknads-politiska åtgärder, t.ex. ungdomspraktik, ALU-projektoch generellt arbetsmarknadsstöd, GAS. Det är treviktiga bitar. Dessa åtgärder har fungerat bra i förhål-lande till de behov som har funnits - därmed inte allssagt att de skall finnas kvar för alltid.Nu har en ny regering kommit som inte alls tar tillvara den fartvind som hade uppstått tidigare.Herr talman! Många av de goda villkor som upp-nåddes under de gångna tre åren är nu på väg att för-svinna. Regeringens återställarpolitik ser till att vill-koren för företagen försämras. Man tar ej heller itumed de grundläggande problemen med statsfinanser-na. Därmed är två av de tre "ben" som ligger tillgrund för en bra arbetsmarknad borta. Återstår så denaktiva arbetsmarknadspolitiken. Vad gör regeringendär?Jag gissar att statsrådet har läst på vadhans partikamrater sade i en avvikande meningnär vi behandlade finansutskottets betänkande 20. Dåsade man i något av en programförklaring: krävsdet krafttag för att komma till rätta med arbetslöshe-ten, främst långtidsarbetslösheten. Man varnade förflaskhalsar. Man sade att det krävs mer utbildad per-sonal.