prot · GI0932 · 1994-11-30 00:00:00 — Den här lagen med särskilda bestäm-melser om tvångsmedel ger utökade möjligheter ut-över tillåtanden att uppdaga brottsom rör rikets säkerhet eller brott av allmänfarlignatur. Den har förlängts årsvis, senast till utgången avdet här året. gäller frågan att ytterligare en gångförlänga lagen ett år.I reservationen sägs att med tanke på att insynen ihur lagen används är begränsad och på att tillämp-ningen av lagen innebär stora risker för integri-tetskränkningar anser reservanten att beslut om enförlängning av giltighetstiden inte kan fattas utan attanvändningens omfattning närmare redovisas och attskälen till att den behövs utvecklas.Det är naturligtvis sant att varje medborgare skallvara skyddad gentemot det allmänna i ett demokra-tiskt samhälle när det gäller integritetskränkningarsom t.ex. hemlig teleövervakning. Ett sådant skyddfinns i 2 kap. 6 § i regeringsformen. Men det skyddetfår enligt 12 § begränsas i lag.Fru talman! Sådana begränsningar får aldrig gåutöver vad som är nödvändigt och godtagbart i ettdemokratiskt samhälle. Skyddet gentemot brott motrikets säkerhet och brott av allmänfarlig natur är en-ligt min mening både nödvändigt och godtagbart i endemokrati.Den sammanfattande redovisningen i betänkandetav Säkerhetspolisens skäl för att lagen fortfarandebehövs och vad som i betänkandet sägs om möjlighe-terna för utskottet att självt inhämta information omdess användning bör vara tillräckligt för ytterligare ettårs förlängning av lagen.Bestämmelserna om de straffprocessuella tvångs-medlen är, som framgår av propositionen och ut-skottsbetänkandet, föremål för omfattande översyn.Ett ställningstagande till om, och i så fall hur, be-stämmelserna i tvångsmedelslagen skall permanentaskommer att anstå tills översynsarbetet har avslutats.Till dess bör giltighetstiden tvångsme-delslag förlängas till utgången av år1995.Fru talman! I avvaktan härpå får vi väl som van-ligt hoppas att så många som möjligt avhåller sig frånatt förhålla sig på ett sådant sätt att misstanke omallmänfarliga brott, högmålsbrott och brott mot riketssäkerhet inte behöver uppstå. Därmed kan individ ochsamhälle undvika konflikten om vilket intresse som ärmest skyddsvärt.Fru talman! Jag yrkar avslag på yr-kande och bifall till utskottets hemställan.Anf. 25 () replik:Fru talman! Det råder inget tvivel om att vi äröverens i sak och att den här typen av lag behövs. Jagriktar framför allt kritik mot att man på ett så kortfat-tat sätt låter Säkerhetspolisen säga att den är nödvän-dig och att den används i stor omfattning. När sådanahär beslut fattas är det viktigt att det görs på ordentli-ga grunder. Därför anser vi att regeringen bör redovi-sa i vilken utsträckning den används. Man bör ocksåmer utveckla skälen till varför den används och intebara i propositionen använda sig av Säkerhetspolisensmycket kortfattade motivering.Anf. 26 () replik:Fru talman! Det är riktigt att skälen bör vara kän-da. Detta är en lagstiftning . Omfattningenav användningen har naturligtvis diskuterats till ochfrån. Jag kan föreställa mig att stora delar av dettakommer att vara utrett inom en inte alltför avlägsentid i det översynsarbete som pågår. Jag tycker attden motivering som gjorts skall vara tillräcklig förytterligare förlängning.Anf. 27 (mp):Fru talman! stöder re-servation och yrkar avslag på propositionen om fort-satt giltigthet av tvångsmedelslag.Eftersom flera utredningar pågår, vilket Miljöpar-tiet har efterlyst vid tidigare behandling av proposi-tionen, och dessa blir färdiga - en av demsenast och en annan den 31 december1994 - vill vi avvakta och se vad dessa utredningarkommer fram till. Det har även efter-lyst. Vi vill ha mer information.Vi anser att tidsbegränsning av lagar bör användasmed försiktighet och endast när det är absolut nöd-vändigt. Det bör inte användas slentrianmässigt, somdet har gjorts , eller med tanken att giltighetstidenändå kommer att förlängas. Vi får ta ställning till omdet finns ett behov av lagen när vi har läst utredning-arna.Svagheten med tvångsmedelslag är attdet inte ställs krav på redovisning av lagens använd-ning och att den enskildes rättsliga skydd är mindre äni regler. Tillräckliga skäl för bifalltill propositionen saknas därför för tillfället.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )11 § Ändringar i aktiebolagslagens firmareglerm.m.Föredrogslagutskottets betänkande1994/95:LU1 Ändringar i aktiebolagslagens firmareg-ler m.m. (prop. 1993/94:196).Anf. 28 ():Fru talman! betänkande tar upp för-slag till ändringar i aktiebolagslagen, vilka utskottetpåbörjade . Regeringens proposition innehölldå bl.a. ett förslag till beteckningar för både publikaaktiebolag och privata aktiebolag. Vi påbörjade be-handling i denna del, men kom under ärendets gångfram till att de föreslagna förkortningarna "pub" och"priv" kanske kunde missförstås i internationellasammanhang, speciellt av engelsktalande människor. "Pub" är ju en beteckning på ett utskänkningsställe. "Priv" lär vara slang för den inrättning som man där-efter besöker.Dessutom uttryckte alla som uppvaktade utskottetskilda meningar om vilken bolagsform som skulle habeteckningen, de publika, de privata eller båda, somregeringen föreslagit.Vi har slutbehandlat frågan. Efter en ny remis-somgång och efter en ordentlig diskussion i utskottethar vi gemensamt kommit fram till det förslag som nuligger på bord. Vi har också, som vanligt,haft ett mycket gott stöd från vårt kansli, vilket vitackar för.Vi föreslår att endast de publika aktiebolagen, demed i aktiekapital skall ha ensärskild tilläggsbeteckning, "(publ)", som skall åtföljafirman, dvs. Beteckningen "(publ)"skall alltså inte ingå som en del i firman. De som villkan ha ordet "publikt" i sin firma. Med denna särskil-da tilläggsbeteckning krävs ingen ändring av firmanoch ingen extra bolagsstämma som medför extrakostnader.För de privata aktiebolagen, dvs. bolag med minst100 i aktiekapital vars aktier inte får bliföremål för handel på börs, föreslår vi ingen tilläggs-beteckning. Detta innebär bl.a. att de statligt ellerkommunalt ägda bolagen inte kommer att få beteck-ningen "privata", vilket det hade fått med propositio-nens förslag. Det hade flera av oss sett som märkligt.Vi föreslår också, i enligt med ett av EG:s bolags-rättsliga direktiv, en ny bestämmelse i aktiebolagsla-gen som innebär skyldighet för både publika ochprivata aktiebolag att på sina brev, orderblanketteroch fakturor ange bolagets namn, den ort där styrelsenhar sitt säte, bolagets organisationsnummer samt ombolaget gått i likvidation. Publika bolags firma skallåtföljas av beteckningen "(publ)" om det inte framgårav bolagets firma, bolagets namn.Med denna förklaring till varför vi behandlar pro-positionen i två omgångar vill jag, fru talman, yrkabifall till hemställan i lagutskottets betänkande LU1.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )12 § Svenska åtgärder på nedrustningsområ-detFöredrogsutrikesutskottets betänkande1994/95:UU6 Svenska åtgärder på nedrustningsområ-det (skr. 1994/95:38).Anf. 29 ():Fru talman! I det betänkande som vi nu debatterarredogör regeringen för sitt agerande med anledning avriksdagens beslut som innebar dels att rege-ringen i samband med omsärskilt inhumana vapen skulle lägga fram förslag omett totalförbud mot användningen av antipersonellaminor, dels att regeringen efter förfrågan från Inter-nationella domstolen i , i ett yttrande skulleklargöra att användning av kärnvapen inte skulle stå iöverensstämmelse med internationell rätt.När dessa frågor diskuterades här i i vå-ras rådde stor enighet om att i samband medFN:s konferens om särskilt inhumana vapen bordeklargöra att ett internationellt totalförbud mot antiper-sonella minor utgör den enda verkliga lösningen pådet humanitära problem som användningen av minorger upphov till och därför lägga fram förslag medsyfte att få till stånd ett sådant förbud. Jag konstaterarmed tillfredsställelse att så också har skett.Frågan om kärnvapen och folkrätten diskuteradesingående här i kammaren . Vi moderater anseratt det är viktigt att på alla sätt försöka stödja de insat-ser som görs för att förhindra användningen av kärn-vapen. Arbetet med att förhindra en kärnvapensprid-ning är nu den mest centrala frågan på den internatio-nella nedrustningsagendan. Att stärka och förlängaicke-spridningsfördraget, NPT, samt att söka förmåalla stater att ansluta sig till fördraget är därför enviktig uppgift för Sverige.Sverige har också försökt att få ett avtal om ettfullständigt stopp för alla kärnvapenprov. I juni 1993presenterade den dåvarande vidnedrustningskonferensen i ett förslag sominnebar att alla kärnsprängningar, även s.k. fredligakärnsprängningar, skulle förbjudas. I december 1993kompletterades detta med ett detaljerat förslag om hurefterlevnaden av ett sådant förbud kan kontrolleras.Detta förslag innehåller den enda fullständiga avtals-text som presenterats vid nedrustningskonfe-rensen.Frågan om kärnvapenanvändningen är förbjuden ifolkrätten har diskuterats vid olika tillfällen. Fråganblev åter aktuell genom att WHO vid sitt möte i majförra året beslöt att begära ett yttrande av Internatio-nella domstolen i i frågan. Alla medlemsstatergavs tillfälle att avge ett yttrande i denna fråga.Socialdemokraterna föreslog i en motion att densvenska regeringen i ett yttrande till Internationelladomstolen skulle klargöra att kärnvapenanvändninginte står i överensstämmelse med internationell rätt.Den fråga som WHO ställde till Internationella dom-stolen i avsåg innehållet i nu gällande folkrätt.Fru talman! Det råder olika uppfattningar blandvärldens ledande folkrättsexperter om vad som enligtfolkrätten kan läggas till grund för ett ställningstagan-de rörande kärnvapenanvändningen. Inom den inter-nationella rätten existerar en princip omatt krigförande länder inte har oinskränkt rätt att väljastridsmedel eller stridsmetoder.Sedvanerättsliga distinktionsprinciper och propor-tionalitetsprinciper begränsar användningen av kärn-vapen. Vid en attack mot militära mål får t.ex. inteoproportionerligt stora skador tillfogas civilbefolk-ningen eller civil egendom.Det står enligt vår uppfattning klart att användningav kärnvapen i många fall leder till konsekvenser somotvetydigt står i strid med olika delar av folkrätten.Men det är också uppenbart att det kan finnas fall avkärnvapenanvändning där rättsläget inte är lika själv-klart, eftersom kärnvapen som sådana inte är förbjud-na i folkrätten. ligger det i liksom ialla små nationers intresse att folkrätten tolkas striktoch inte urvattnas genom politisering. När det gällerkärnvapen måste en entydig reglering av kärnvape-nanvändningen i folkrätten eftersträvas, inte en tolk-ning som vilar på tveksamt underlag.Fru talman! Vi har med den reservation som ärfogad vid dagens betänkande från utrikesutskottetåterigen önskat markera vår inställning i denna fråga.Anf. 30 ():Fru talman! har beskrivit innehållet ibetänkandet, och det handlar i stort sett om två frågor.Den ena är att skall verka för ett totalförbudmot antipersonella minor. Regeringen har i sin skri-velse redogjort för vidtagna åtgärder, och vi är mycketnöjda med att regeringen nu driver denna fråga vidkonferensen om översyn av konventionen om särskiltinhumana vapen liksom med att man vid de förbere-dande konferenserna har lagt fram förslag om förbudmot såväl användning som tillverkning, försäljningoch lagring av sådana vapen.Det återstår att se hur framgångsrik man blir vidden slutliga konferensen, men vi uppmanar i vårtbetänkande regeringen att fortsätta med arbetet pådetta område. Bakom denna uppmaning står ett enigtutskott.I den andra frågan, som gäller en olagligförklaringav kärnvapnens användning, är vi däremot inte över-ens. Som jag förstår det handlar det mera om en skil-jaktig syn vad avser målet för arbetet med kärnvapen.Vi socialdemokrater är angelägna om att få kärn-vapen olagligförklarade på politisk såväl som på juri-disk grund, men vi utgår från att den fråga som Inter-nationella domstolen ställde till parlamenten och gavoss möjlighet att besvara vilar på politisk grund, efter-som domstolen själv har den juridiska kompetensen.Moderaterna skriver i sin reservation "att det är ettangeläget mål att begränsa tillgängligheten av kärnva-pen i världen". Vi menar att det är ett angeläget målatt få en kärnvapenfri värld, inte bara att begränsatillgängligheten.Moderaterna skriver i sin reservation också "attdet kan finnas fall av kärnvapenanvändning där rätts-läget ingalunda är klart eftersom kärnvapen som så-dana inte är förbjudna i folkrätten". Vi socialdemokra-ter menar att det möjligen inom folkrätten skullekunna drivas en sådan linje men vill understryka attdet är svenska folkets allmänna mening och vårt målatt kärnvapen aldrig skall komma till användning. Vihar därför i detta betänkande också tagit tillfället i aktatt återigen uppmana regeringen att i alla internatio-nella fora försöka påvisa och driva att användning avkärnvapen står i strid med internationell rätt. På dennapunkt skiljer sig uppfattningarna mellan moderaternaoch de övriga partierna i utskottet.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan och av-slag på reservationen.Anf. 31 () replik:Fru talman! säger att vi har olikamål när det gäller användningen av kärnvapen. Dethar vi inte. Vi har aldrig sagt något sådant, och detdeklarerade jag mycket tydligt i den diskussion som viförde i kammaren . Också vi önskar en kärnva-penfri värld, och det är vårt gemensamma mål att ensådan skall kunna komma till stånd . Viönskar inte någon användning av kärnvapen, om ensådan skulle kunna undvikas.Men det är en annan sak att tolka den folkrätt somnu gäller. Vi anser inte att man så klart kan säga attkärnvapen nu är förbjudna enligt folkrätten och desedvaneregler som gäller. Vi önskar att det skulle varaså enkelt, men det är faktiskt inte så. Vi delar dennasyn med många internationella och nationella folk-rättsexperter.Jag tycker att det vore mycket bra om Internatio-nella domstolen i nu kunde avgöra denna fråga,så att alla kan få veta vad som gäller, men jag anserinte att vi moderater kan tolka detta, utan det skallgöras av de experter som sysslar med detta. Vi kandärför inte så entydigt ställa oss bakom det som ut-skottet har sagt och vad det också nu uttalar.Denna fråga är nu föremål för diskussion i FN:sförsta utskott, och det skall bli mycket intressant att tadel av FN:s ställningstagande i detta ärende.Anf. 32 () replik:Fru talman! Jag är inte jurist eller folkrättsexpert,och det är såvitt jag vet inte heller . Inter-nationella domstolen däremot besitter sådan kompe-tens. Ändå skickade den till regeringarna en förfrågan,och regeringen tillställde denna fråga. Dåutgår jag ifrån att vi på politisk grund och med denkompetens som vi besitter som folkvalda skulle för-söka avge ett svar utifrån den kompetensen.Det är också så majoriteten i utskottet har fattatdet hela. Därför bad vi regeringen framföra till Inter-nationella domstolen i att enligt riksdagensuppfattning skulle det inte vara förenligt med folkrät-ten att använda kärnvapen. Jag tror att vi återspeglarden svenska folkviljan och opinionen väl i det utta-landet.När det sedan gäller om vi har olika mål eller inte,är det självfallet väldigt bra om vi inte har det. Mendet är så att reservationen som har av-givit handlar mera om att begränsa spridning ochtillgänglighet av kärnvapen än att se till att kärnvapenaldrig används, att förbjuda dem och göra dem olagli-ga.Därför utgick jag ifrån att vi ser litet olika på dethär, att vårt mål, en kärnvapenfri värld, inte delas avModeraterna, som anser att det kan finnas fall avkärnvapenanvändning där rättsläget inte är bindandeoch att det angelägnaste målet är att begränsa till-gängligheten. Därvid skiljer vi oss.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag vill återigen säga att det är ingenskillnad i synsätt. Där får väl tro osspå vårt ord.De instrument som vi nu har att verka efter är dekonventioner som gäller inom FN. Målet är nunaturligtvis i första hand att stärka de konventionerna,att se till att de efterlevs, för det kommer i dagensläge att kunna begränsa kärnvapenanvändningen.Det långsiktiga målet - det har jag redan sagt -delar vi, . Där har vi ingen annanåsikt.Anf. 34 () replik:Fru talman! Jag skall inte ytterligare förlänga de-batten, men när återigen upprepar att vi äröverens i den här frågan, då kan jag inte se annat änatt reservationen är ganska onödig. Vi skulle ha kun-nat skriva oss samman i ett enigt betänkande i så fall.Anf. 35 ():Fru talman! har en lång tradition på ned-rustningsområdet. Jag känner stolthet över att kvinnorsom , , många många fler har bedrivit ett mycket aktivtoch framgångsrikt arbete på det området. Det är minförhoppning att kommer att medkraft fortsätta den traditionen, och jag tycker att deninledning har gjort både i FN ochgenom regeringsdeklarationer på nedrustningsområ-det, speciellt minor, lovar gott.Det här betänkandet handlar dels, som tidigare ta-lare varit inne på, om kärnvapen, dels frågor om mi-nor. Vad gäller användning av antipersonella minorkan jag bara konstatera att detta är ett av de mestfruktansvärda vapen som finns i världen. Mellan 85och 100 miljoner minor finns i 62 länder. Till heltnyligen har minor tillverkats även i , och detär på ett mycket sent stadium som svenska företag harupphört med försäljning av minor. Vi har alltså frånsvensk sida faktiskt deltagit i att sprida minor övervärlden.Från olika organisationer, från Rädda barnen lik-som från ,har man med stor aktivitet tagit uppde här frågorna och visat hur det framför allt är civil-befolkningen, kvinnor och barn, som drabbas av mi-norna. Vi vet de fruktansvärda exemplen från ,från exempelvis och , där min-röjningen är långt ifrån utförd och där det fortfarandefinns tusentals minor kvar i marken som drabbarframför allt barn.Jag ser arbetet för att få bort minor, både tillverk-ning och spridning av dem i världen, som en av deallra viktigaste frågor som kan ägna sig åt.Det är därför naturligtvis en besvikelse att konstateraatt när vi har lagt fram förslag på det här området iFN är det bara ett land, , som har stött oss.Ett enigt utrikesutskott förra perioden krävde attregeringen aktivt skulle ta upp det här arbetet. Rege-ringen har fullföljt utrikesutskottets och riksdagensbeställning på området, men personligen kan jag intelåta bli att fundera över med vilken kraft den tidigareborgerliga regeringen ägnade sig åt det, eftersom manalltså lyckades få bara en enda stat med sig. Jag harsvårt att tro att och skulle vara deenda staterna i världen som vill få bort minorna.Vad gäller kärnvapen är vi däremot tyvärr inteeniga i utskottet. Jag vill bara instämma i det ViolaFurubjelke tog upp i diskussionen med , attom vi hade varit eniga om att inte bara se till att kärn-vapen inte används, som sade, utanöver huvud taget inte tillverkas, då skulle det inte havarit nödvändigt med en reservation här. Eller hur,?Jag menar alltså att det är oerhört viktigt att vi frånsvensk sida fortsätter att driva kravet på att kärnvapenskall förklaras som olagliga och över huvud taget intefå användas. Jag hoppas att ändrar sininställning här. Huruvida det är möjligt folkrättsligtoch på annat sätt, det prövas ju i FN, det prövas iInternationella domstolen. Det vi skall uttrycka ärSveriges vilja på området och vad vi tycker är viktigtatt genomföra.Så, fru talman, jag stannar där, och jag vill yrkabifall till utskottets hemställan.Anf. 36 ():Fru talman! Jag hoppas också, i likhet med EvaZetterberg, att skallengagera sig starkt när det gäller kärnvapen och kärn-vapenbekämpningen. Där är vi helt överens. Men närdet gäller att tolka gällande rätt anser vi fortfarandeatt vi inte så klart kan säga vad som gäller, utan detmåste expertisen uttala sig om.Det finns många olika meningar om det här. Imånga stycken håller jag med om att vi kan visst sägaatt kärnvapen kan anses vara förbjudna, men i andrastycken är det inte lika klart. Därför kan vi inte sägaklart att så är det, utan det måste bli föremål för tolk-ningar inom domstolen och FN:s vilja så småningomhur man vill använda konventionerna.Men det framtida målet är vi överens om. Dettycker jag att vi skall se fram emot och verka för.Anf. 37 ():Fru talman! säger att vi i riksdagenskall göra expertbedömingen huruvida man kan uttalasig eller inte. Jag menar att här skall vi göra en poli-tisk bedömning. Vi skall bedöma vad vi hävdar är enriktig ekonomisk politik, nämligen att kärnvapen överhuvud taget inte skall användas och över huvud tagetinte tillverkas. Därför blir det fullt logiskt att drivakravet på att förklara kärnvapen olagliga.Jag vill bara påminna och andra om attvi börjar bli så pass gamla många av oss här att vifaktiskt kommer ihåg att det även i har förtsen diskussion och faktiskt funnits förslag, ,om att utrusta det svenska försvaret med kärnvapen.Tack vare en oerhört stark opinion i lyckadesvi avvärja detta hot.Det var inte så omöjligt att hade anskaffatkärnvapen, och därför menar jag att det styrker detfolkliga kravet mot att över huvud taget tillverka ochanvända kärnvapen. Det är detta skall förafram i internationella fora.Anf. 38 ():Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att slå fastatt lagar aldrig får bedömas politiskt. Vi har sett hurman genom politiska beslut använder lagarna i mångadiktaturländer. Detta får aldrig ske. Lagar måste be-dömas enligt experterna, och experterna måste tolkalagarna åt oss.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 16 §. )13 § betänkande1994/95:SoU6 Folkhälsofrågor (skr. 1993/94:247).Anf. 39 ():Fru talman! Det har blivit ett ökat intresse förfolkhälsofrågor , och det tycker jag ärväldigt positivt och bra. Det är en allmänt utbredduppfattning bland allmänheten att det måste varabättre att förebygga sjukdom och ohälsa än att i efter-hand komma in med dyra metoder och reparera ska-dor när de har uppstått.Tyvärr är folkhälsoarbetet fortfarande ganskaostrukturerat i . Det är splittrat och därförmindre effektivt. Vi har på nationell nivå tre olikaorgan som sysslar med folkhälsofrågor. Det är Soci-alstyrelsen, som är tänkt att ha en tillsynsroll. Vi harett , som har hand om folk-hälsorapporter och statistik, och vi har det nyinrättadeorganet , som är tänkt att vara litetmer praktiskt inriktat och syssla med kampanjer ochliknande.Att det är svårt att komma till rättamed problemen kan man se på det faktum att mandiskuterar ytterligare en nivå - en nationell kommitté- som skall ta tag i folkhälsofrågorna.Jag vill mena att man gör det ännu svårare för sigmed de centraliserade lösningarna. Vår mening är i stället bör ta till vara de lokala erfarenheter somfinns ute i landet och börja i den änden.Det är därför vi från början har krävt en utvärde-ring av det lokala hälsoarbete som i många fall harpågått i ett tjugotal år ute i landstingen och kommu-nerna. Vi har mildrat begreppet "utvärdering" och villnu att man i varje fall skall göra en "kartläggning".Ute i landet har det faktiskt pågått ett praktiskt in-riktat folkhälsoarbete. gjorde t.ex.landstinget i en mycket ambitiös satsningpå primärvård och hälsovård som blev uppmärksam-mad i hela landet och fick efterföljare i många andralandsting, t.ex. , och Östergötland.Folkhälsoarbetet fick en mycket bra stimulans ibörjan då den första Dagmar-överenskommelsen kom. Då öronmärktes en viss delav pengarna - jag tror att det var per invånare -som skulle satsas på folkhälsoarbete. Det fick t.ex. tillföljd att vi i mitt landsting - läns landsting- fick råd att anställa tio hälsoplanerare som vi spredut i landstingsområdet. I vårt landsting har vi tio årserfarenhet av ett praktiskt inriktat folkhälsoarbete.I många fall ligger man i landstingen före de cent-rala instanserna. Vi har t.ex. haft stora diskussionerom arbetslöshetens påverkan på folkhälsan. Det sak-nas ju helt i propositionen, som i och för sig skall drastillbaks.Vi menar från sida att det måstevara värdefullt att ta till vara de erfarenheter somfinns ute i landstingen.