prot · GH0973 · 1994-03-16 00:00:00 — De förslag som handlar omåtgärder mot rasistisk brottslighet med ändringar ibrottsbalken har överlämnats till justitieutskottetför beredning och behandlas senare av kammaren.I och med beslutet i detta ärende får vi en nyarbetsrättslig lag som skall gälla på helaarbetsmarknaden. Lagen skall ge skydd både förarbetssökande och för arbetstagare.Diskrimineringsgrunderna är ras, hudfärg,nationellt eller etniskt ursprung, ellertrosbekännelse. Vi socialdemokrater godtarregeringens förslag i denna del.Däremot har vi i utskottet reserverat oss motutskottsmajoritetens beslut när det gäller yrkandeti vår handikappolitiska partimotion. Vi har därbegärt en lagstiftning med förbud motdiskriminering av funktionshindrade i arbetslivet.Människor med funktionshinder och kroniskasjukdomar behöver i många fall extra stöd avsamhället för att kunna finna, få och behålla ettarbete. Rätten till arbete är lika viktig för dessagrupper som för oss som fortfarande betraktas somfriska.Kön av funktionshindrade som vill ha ett arbetemen som inte erhåller något ökar underlågkonjunktur. Om vi tittar tillbaka under de år detvar högkonjunktur kan vi konstatera att antaletarbetssökande med handikapp i kön även då varorimligt hög och . Vi oroar oss för attdagens höga siffror skall bli bestående även omkonjunkturen vänder.Ett sätt att stärka de funktionshindrades ställning äratt införa ett lagfäst skydd mot diskriminering avsamma slag som inom jämställdhetsområdet.Riksdagen bör nu ge regeringen i uppdrag attsnarast återkomma med en proposition i frågan.Herr talman! Jag yrkar bifall till densocialdemokratiska reservationen tillarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 9beträffande mom. 8 och i övrigt till utskottetshemställan.Anf. 204 HANS ():Herr talman! Det är mycket glädjande att stå häroch kunna konstatera att vi är på väg att få enlagstiftning som förbjuder diskriminering iarbetslivet. Detta säger jag trots att jag kommer attyrka bifall till delar av min meningsyttring, sominnebär en ganska stark kritik när det handlar omtillämpningen, området och utformningen avlagstiftningen.Diskriminering av människor strider mot mänskligarättigheter. Enligt vår uppfattning är vi helt enkeltfolkrättsligt förpliktade, genom FN:srasdiskrimineringskonvention, att ha en lag motdiskriminering i arbetslivet. har fått kritikför att vi inte har haft denna lagstiftning, och dethar gjorts många försök att införa en sådan. Vi iVänsterpartiet har motionerat, och det har gjortsen serie utredningar. Samtliga de parter ochinstanser som bryr sig rejält om denna fråga haryrkat att en lagstiftning skall införas.Vi hade varit gladare om utskottet hade kommitnärmare det förslag somDiskrimineringsombudsmannen lade fram 1989.Delar av det förslaget har vi inkorporerat i vårmotion med anledning av propositionen. har inte gått på vår linje. Jag tänkte barai all korthet redogöra för några punkter som vitycker är särskilt viktiga.Diskriminering i arbetslivet är mycket vanlig. Jagtycker att utskottet gör ett starkt understatementnär man i betänkandet säger att det ''finns skäl attanta att etnisk diskriminering förekommer på densvenska arbetsmarknaden och att nuvaranderättsregler inte ger ett tillräckligt gott skydd''.AMS, ,-- ja, det är många som talar ett heltannat språk: det är vanligt att diskrimineringförekommer. Nuvarande rättsläge gäller inte alls,vilket utskottet påpekar på ett annat ställe ibetänkandet: ''Någon rättslig möjlighet att ingripaens mot uttrycklig etnisk diskriminering i enanställningssituation finns emellertid inte.'' Det ärdärför så mycket viktigare att införa en lagstiftning.Våra alternativ innebar och innebär ett generelltförbud. Det är i enlighet med vadDiskrimineringsombudsmannen föreslog. Det är ienlighet med vad experten i EDU, Utredningen ometnisk diskriminering, , harföreslagit. Det är i enlighet med vadInvandrarverket och har krävt.Det innebär att man mycket starkare går påbegreppet diskriminering. Det innebär inte att mannödvändigtvis måste ha en anställning som gör blir förbigången, så att man därmed får föra enargumentation som kanske mera handlar ommeriter och meritvärdering. Det är fråga om justdiskrimineringen när man blir förbisedd,förbigången, inte blir kallad till en intervju eller blirratad direkt. Det är just den diskriminering somskall vara brottet.På samma sätt menar vi att indirekt diskrimineringskall vara förbjuden och leda till sanktioner. Det ärmycket vanligt, kanske vanligare, med en indirektdiskrimineringssituation än en direkt. Därmed intesagt att det är självklart enkelt att skilja på de härbegreppen.Här säger utskottet att man tar för givet att vimenar att en indirekt diskriminering handlar om enuttrycklig och avsiktlig diskriminering. Men det ärinte alltid så enkelt. I vår motion har vi ocksådefinierat det så som det brukar definieras, t.ex. iden engelska lagstiftningen och iDiskrimineringsombudsmannens förslag: Indirektdiskriminering innebär att till synes neutrala reglereller villkor uppställs som gäller för alla men somfår till följd, rent faktiskt, att det bara ärmedlemmarna i en viss grupp eller i vissa gruppersom missgynnas. Det kan handla om överdrivnakrav på kunskaper i svenska språket. Det kanhandla om viss klädsel -- det har förekommit sådanafall, med sikher och turbaner. Det är alltså sakligtomotiverade krav, som får till effekt att människortillhörande en annan etnisk grupp särbehandlasnegativt.För oss har det varit viktigt att markera attlagstiftningen är för begränsad. Många andrainstanser har markerat detsamma. Jag upprepar:Diskrimineringsombudsmannen går på vår linje,liksom experten i Diskrimineringsutredningen.Vi har även föreslagit att ekonomiskt skadeståndskall kunna utverkas, eftersom man inte kanogiltigförklara det faktum att man inte får enanställning.Vi har också betonat -- det kanske är det allraviktigaste -- möjligheten att fördelarättegångskostnader, så att människor inteundviker att gå till domstol för att få sin sak prövaddärför att de är rädda att få betala motpartensrättegångskostnader. En regel om sådan fördelningav rättegångskostnader hade varit mycket rimlig attinföra i detta fall.Det här betyder, summa summarum, att vi villutvidga skyddet mot diskriminering. Vi vill bådeutvidga tillämpningsområdet och skärpa självautformningen av förbudet mot särbehandling avetniska skäl.Vi vill också se till att processen,rättegångssituationen, inte innebär att man hållertillbaka prövningar i domstolen som borde hakommit till stånd.Herr talman! Jag ställer mig bakom Vänsterpartietsmeningsyttring, som jag har avgivit tillbetänkandet, men jag yrkar bifall till mom. 3, 4 och6, för att spara tid vid voteringen.Herr talman! Ytterligare några frågor berörs i dettabetänkande. Diskriminering är något fasansfullt förden som drabbas. avslog riksdagenen motion från om viss politiskdiskriminering. Jag har sett många sådana fall.Jag har också sett fall där människor som harfysiska eller andra handikapp diskrimineras. Detfinns all anledning att göra något på detta område.Jag vill därför yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen, som avserdiskriminering av handikappade.Låt mig säga att det här blir allt vanligare , närdet ställs hårdare krav i arbetslivet, där man skallbli socialt accepterad, skall vara med i ett team,skall ställa upp och det blir ett slags samhörighet.Den som är litet ovanlig riskerar att slås ut.Slutligen, herr talman, vill jag notera att utskottethar behandlat vår motion Ju615 mycket positivt.Den handlar om diskriminering av homosexuella.Just i motionens text talas det om att det vore braatt inkorporera ett förbud mot diskriminering avhomosexuella i den här lagstiftningen, men dengäller trots allt etnisk diskriminering.När det handlar om diskriminering avhomosexuella är situationen lika förfärande förindividen. Det är med mycket stor glädje som jaghar kunnat konstatera att utskottet förklarar att ensådan här lagstiftning är behövlig, men att denmåste beredas närmare av regeringen i sambandmed en del andra förslag på det området. I det falletär jag alltså utomordentligt nöjd med utskottetsbehandling.Anf. 205 ():Herr talman! I arbetsmarknadsutskottetsbetänkande nr 9 tillstyrker utskottet regeringensförslag att med verkan fr.o.m. införaregler och förbud mot etnisk diskriminering iarbetslivet. De nya reglerna skall tillsammans medde nuvarande utgöra en ny lag mot etniskdiskriminering.Det råder enighet om den grundläggande synen idetta betänkande, nämligen att diskriminering ärav ondo. får lagstiftaren inte låta sigförblindas i sin iver att uppnå viktiga mål, så att istället rättssäkerheten träds för när.Saklighet, opartiskhet och meritvärdering börprincipiellt ligga till grund för anställning. Även omen jämförelse av meriter är nödvändig även videtnisk diskriminering, liksom vid brott t.ex. motjämställdhetslagen, kan även många andra faktorertillkomma. Den som haft diskriminerande avsikterstraffas. Anklagelser mot en en arbetsgivare ometnisk diskriminering har en moraliskt nedsättandeinnebörd, varför lagstiftningen kan komma attbidra till att arbetsgivaren blir mer medveten omsitt förhållningssätt och därmed beter sig så att haninte riskerar att drabbas av lagen.Det råder delade meningar om det ur rättsligsynpunkt nödvändiga i att införa nationelllagstiftning på området. Oavsett synpunkterna idetta avseende föreslår regeringen och utskottetatt nationell lagstiftning införs.Vår lag mot etnisk diskriminering från 1986omfattar hela samhällslivet och fördömer totaltetnisk diskriminering, dock utan att innehållaförbud. Lagligt skydd mot diskriminering finnsäven i LAS. Överträdelser kan leda till skadestånd.Den fria arbetsledningsrätten får inte tillämpasotillbörligt eller godtyckligt.Den lag som föreslås gäller helaarbetsmarknaden. Den gäller både arbetssökandeoch arbetstagare. Överträdelse sker om någonverkligen handlar diskriminerande, dvs. på grundav någons etniska ursprung avstår från att anställa.Själva beslutet att diskriminera utgör grunden föröverträdelsen. Att mer allmänt lagstifta motdiskriminerande beteende skulle kunna leda tillorimliga situationer och riskera rättssäkerheten.Om beteendet lett till att något annat än sakliggrund bidragit till särbehandling av enarbetssökande, kan detta läggas arbetsgivaren tilllast. Skadestånd kan då utdömas. Längre kan manknappast gå i en rättsstat.Vad beträffar arbetssökande gäller ideelltskadestånd, eftersom det här är förenat med oftaomöjliga bedömningar att fastställa när en tänktanställning skulle ha börjat eller slutat respektivevilka löne- och anställningsvillkor som skulle hagällt om en förhandling eventuellt hade kommit tillstånd.Det kan ifrågasättas om det över huvud taget voremöjligt att konstruera en reglering som kantillämpas på det otal olika möjligheter som kanuppkomma i en sådan situation. Om man nu ävenhar målet att bevara rättssäkerheten ilagstiftningen, vilket utskottsmajoriteten har, fårman hålla godtycket stången.Att formulera generella föreskrifter som kananvändas i specifika anställningssituationerförefaller vara en vansklig uppgift.Förbudslagstiftningen måste också gå att tillämpa,och det är lättare om lagen är tydlig än om den ärallmän och då ofta oklar. Dessa synpunkter delas avregeringen och utskottet med undantag förvänsterrepresentanten.Om arbetsgivaren tillämpar neutrala regler menmed diskriminerande avsikt, blir detta i praktikendirekt diskriminering, dvs. gränsdragningen mellandirekt och indirekt diskriminering är något oklar.Avsiktliga fall av indirekt diskriminering omfattasav lagen.Vänsterns önskemål om fördelning avrättegångskostnaderna är redan tillgodosett medden undantagsregel som finns i arbetstvistlagen.Om en princip behöver prövas står det AD redanfritt att ändra kostnadsfördelningen. Finnsprincipen redan prövad blir ju ytterligaredomstolsbehandling onödig.Den socialdemokratiska reservationen berör ettmycket viktigt område, de funktionshindradessituation på arbetsmarknaden. Detta är enbetydelsefull fråga för regeringen, och därföravsätts för yrkesrehabilitering,6,för lönebidrag,arbetshjälpmedel, näringshjälp och arbetsbiträdesamt för , inalles 12,8miljarder kronor.En ny lagstiftning om arbetslivets tillgänglighet förpersoner med funktionshinder är aktuell. Den skallersätta delar i främjandelagen, som ligger föröversyn i , vilken beräknasvara klar . Det finns därför skäl attavvakta ARK:s överväganden, så att en samladbedömning kan göras när det gäller defunktionshindrade. Detsamma gäller beträffandede homosexuella, som ju berörs avPartnerskapskommitténs resultat, vilket nu bereds iregeringskansliet.Även om Vänstern inte är helt nöjd med längden isteget, kan man konstatera att alla partier tycker attarbetsmarknadsutskottets betänkande nr 9 är ettsteg i rätt riktning och att det finns stor enighet ibetänkandets huvudsakliga delar.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till utskottetshemställan i arbetsmarknadsutskottets betänkandenr 9 samt avslag på den socialdemokratiskareservationen och Vänsterns meningsyttring.Anf. 206 () replik:Herr talman! Vi socialdemokrater är medvetna omatt den sittande har iuppdrag att i sin översyn innefatta ävenfrämjandelagen . Vi har dock med tankepå de hittillsvarande resultaten inga störreillusioner om vad den översynen kommer attresultera i. Risk finns att de tidigareutredningsförslagen, som bifallits och trädde i kraftden , leder till ytterligare utslagningav kroniskt sjuka och andra med nedsattarbetsförmåga samt minskar de handikappadesmöjligheter att få fast plats i arbetslivet.Anf. 207 () replik:Herr talman! Om det hade varit så attsocialdemokraterna suttit i regeringsställning,skulle situationen ha varit exakt densamma, menmed omvända förtecken. brukar inteföregripa beredning och utredning, i synnerhet intenär det finns olika uppfattningar i frågan, och detvet . Om ni hade varit iregeringsställning, hade också ni väntat till dess attberedningen av frågan varit klar i regeringskansliet.Anf. 208 () replik:Herr talman! De funktionshindrade är ju, somCharlotte nämnde i sin tidigarereplik, en prioriterad grupp t.ex. i våraarbetsförmedlares verksamhet. Jag vet att mångaav dessa gör stora ansträngningar för att öppnadörren till arbetsmarknaden för denna grupp. Mende slåss mot väderkvarnar när 80 000funktionshindrade knackar på dörren och kravenfrån arbetsgivarna ökar. När 600 000 personer stårutanför den ordinarie arbetsmarknaden är det intelätt för den funktionshindrade att hävda sig utanuttryckligt stöd i vår lagstiftning.Bara det faktum att över 60 000 personer, däriblandalltför många relativt unga, förtidspensioneradesunder är bevis nog för att situationen är heltoacceptabel. Detta borde hela inse, inteminst , som ofta är enmycket ivrig förespråkare för att vi skall hanteraskattebetalarnas medel med stor varsamhet.Förtidspensioneringen kostar faktiskt väldigtmycket pengar. När man ser att de praktiskaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna och ökadepersonalresurser till arbetsförmedlingarna interäcker till, borde man efter många års utredandekomma till skott.Anf. 209 () replik:Herr talman! blandar ihop det litetgrand. Jag har aldrig någonsin uttalat mig för att detskulle vara bättre med förtidspensionering än attbefinna sig på arbetsmarknaden. Jag har tvärtomprecis samma uppfattning som , att detgäller att bereda de funktionshindrade bättretillgång till arbetsmarknaden. Jag har ingen annanuppfattning än att vi skall stärka deras möjligheteratt få arbete och behålla sitt arbete.Det är också därför som regeringen har enutredning på gång och kommer att lägga fram ettlagförslag om att öka arbetsmarknadenstillgänglighet för de funktionshindrade. På denpunkten har vi exakt samma uppfattning. Det ärbara beträffande tidpunkten när det skall ske somvåra uppfattningar skiljer sig. Vi är mycketangelägna om att producera bra lagförslag, så att viinte hamnar i lägen där vi måste tänka om ochändra. Vi vill att de lagförslag som läggs fram skallha hög kvalitet.Anf. 210 HANS () replik:Herr talman! Jag vill understryka några saker. Dethar gått väldigt långsamt, och det har varit en väldigmotvilja mot att lagstifta i det här ärendet.Charlotte säger att det är viktigt medrättssäkerheten, och jag delar den uppfattningen.Men tänk då på rättssäkerheten för dem som hardiskriminerats! De är många, och de har ökat iantal.När det gäller de sakliga frågorna vill jag säga attindirekt diskriminering är mycket vanlig. Enmängd olika krav kan ställas där man kan hävda attdet inte är fråga om avsiktlig diskriminering och därdet är oerhört svårt att bevisa att förfarandet äravsiktligt. Jag tycker att det rimliga är denuppfattning som Diskrimineringsombudsmannenhade, nämligen att arbetsgivaren kanske inte insettmen rimligen borde ha insett den diskriminerandeeffekten av viss föreskrift. Så har man för övrigt ilagstiftningen både i och i England.Sedan skall man ha höga krav på bevisning för attha rättssäkerhet, och det kommer man att ha. Detkommer inte att vara lätt att döma en person fördiskriminering.På samma sätt är det när det gäller att ha ett mergenerellt begrepp än vad som föreslås i den härlagen. Här är det t.ex. nödvändigt att någon anställsför att jag skall kunna hävda att någon har blivitdiskriminerad. Det finns många situationer där allasökande är invandrare, och invandrare passar inte.Frågan dyker aldrig upp, trots att det uppenbart ären diskriminerande situation för invandrare.Det är sådant som vi från Vänstern vill komma åt,och det var sådant somDiskrimineringsombudsmannen ville komma åt,just det diskriminerande momentet ianställningssituationen. Jag beklagar att man intehar kunnat komma oss till mötes där. Men trots attjag är mycket kritisk så vidhåller jag minståndpunkt att det är ett framsteg och ett mycketstort framsteg att riksdag kommer att antaen lag som förbjuder och straffsanktionerardiskriminering i arbetslivet på grund av etniskaskäl.Anf. 211 () replik:Herr talman! Ja, det är glädjande att HansAndersson och jag i alla fall är så pass överens somvi faktiskt är i den här frågan. Det är bra att vi ärense om att behålla rättssäkerheten och undvika förmycket luddighet i lagstiftningen. Men det stårfaktiskt i meningsyttring att ettförbud mot indirekt diskriminering skulle träffa allasituationer då en arbetssökande blivit orättvistbehandlad.Skall man se till att få domslut på alla situationerdå en arbetssökande har blivit orättvist behandlad,kommer man att sträcka ut lagstiftningen mycketmycket långt. Det är klart att det då blir väldigtsvårt att vara tydlig och bibehålla rättssäkerheten.Den som gör sig skyldig till avsiktlig diskrimineringkommer att fällas. Det måste då faktiskt finnas skälnär man dömer, och med den här lagstiftningentvingar man också arbetsgivarna att framföra skäl.Jag tror att man därmed uppnår båda målen, att vifår en bra lagstiftning mot etnisk diskriminering ochen lagstiftning som bygger på rättssäkerhet.Anf. 212 HANS () replik:Herr talman! Vi är alltså inte överens, och vi kaninte klara ut det i det här replikskiftet. Men enviktig sak återstår att säga.En stor del av verkan av den här lagstiftningen ärnormbildande, det är jag alldeles övertygad om.Det är då viktigt att man får med i diskussionen ochatt man får rättsligt prövade en stor mängd ärendeneller åtminstone har möjlighet att pröva demrättsligt.Jag menar att lagstiftningen, som den nu föreslåsoch förmodligen kommer att beslutas, innebär attden är för begränsad. På det sättet kanlagstiftningen komma i vanrykte. Om mångamänniskor upplever en direkt diskriminering menarbetsgivaren t.ex. inte anställt någon svensk efteratt ha förkastat alla invandrare, går det inte attpröva ärendet. Då är risken väldigt stor attlagstiftningen kommer att uppfattas som ett sken.Det är farligt.Det finns flera likheter med vad som har hänt påområdet könsdiskriminering. Det är farligt om manhar en för vag och för svag lagstiftning och om denär för svår att pröva rättsligt. Det är också skälet tillatt jag tycker att frågan om rättegångskostnadernaär viktig. Det finns möjlighet att inskrida så att manfördelar kostnaderna, men det är inte alldelessäkert. Vi hade velat ha en speciell regel som kundelyfta det här området till att ha den dignitet som detborde ha.Anf. 213 () replik:Herr talman! På den här punkten har vi olikaönskemål, och jag. Till skillnadfrån önskar faktiskt inte jag att detskall inträffa många diskrimineringsfall, som HansAndersson uttryckte sig, utan jag önskar att detskall bli få diskrimineringsfall. Däremot önskar jagatt de skall bli rättsligt behandlade och attinvandrarna skall känna en trygghet i lagstiftningende gånger sådana fall inträffar.Anf. 214 ():Herr talman! kommer, som tidigaretalare redan har sagt, att kunna fatta ett beslut medmycket stor räckvidd, och jag instämmer iuppfattningen att det är mycket glädjande att dettakommer att ske om inte i alldeles fullständig sååtminstone mycket bred enighet. Det här är ettviktigt steg på vägen mot lika behandling avmänniskor som lever och verkar i vårt land oavsettetnisk bakgrund. Vägen hit har emellertid varitlång -- onödigt lång.Diskriminering i arbetslivet på etnisk grund ärliksom annan diskriminering ofta svår att kommaåt. Frågan om huruvida en person förfördelats pågrund av diskriminering t.ex. på etnisk grund ellerpå grund av kön är ofta mycket svår att entydigtbelägga. Däremot är det uppenbart attförekomsten av diskriminering på dessa grunder äromfattande.Herr talman! tillsattedåvarande statsrådet, ansvarig för bl.a.invandrarfrågor, den s.k.diskrimineringsutredningen, som hade till uppgiftatt också överväga åtgärder mot etniskdiskriminering i arbetslivet. 1983 lade utredaren,förste generaldirektör , fram ett förslag om lag mot etniskdiskriminering i arbetslivet.Kjell föreslog ett lagfäst förbud mot etniskdiskriminering i arbetslivet. En arbetsrättslig lagföreslogs med Arbetsdomstolen som enda forum.Förslaget uppvisade stora likheter medjämställdhetslagens förbud mot diskriminering iarbetslivet på grund av kön. Förslaget ladesemellertid i en skrivbordslåda av den dåvaranderegeringen, som tillträtt efter valet 1982.Det förslag vi har att ta ställning till och somframlagts av invandrarminister ett lagfäst förbud mot etnisk diskrimineringi arbetslivet. Lagstiftningen inordnas i detarbetsrättsliga regelsystemet medArbetsdomstolen som huvudsakligt forum.Diskrimineringsombudsmannen får enprocessförande roll som motsvararJämställdhetsombudsmannens.Vägen hit var lång. och landets mångainvandrare har fått vänta . Det är därförytterst glädjande med den breda enighet som nuäntligen uppnåtts.Herr talman! Principiellt medger naturligtvis intesvensk rätt diskriminering på t.ex. etnisk grund,men något generellt rättsligt förbud har inte funnitshittills. har ratificerat flera internationellakonventioner som också inbegriper åtgärder motetnisk diskriminering i arbetslivet. Dessakonventioner föreskriver inte någon absolutskyldighet att lagstifta mot etnisk diskriminering iarbetslivet, och utredningen om åtgärder motetnisk diskriminering konstaterade likaså i sittslutbetänkande att konventionernainte innebär någon absolut skyldighet att lagstiftamen att det skulle vara mest förenligt med derassyfte att införa lagstiftning.Folkpartiet liberalerna har länge krävt att ocksådiskriminering på arbetsmarknaden på etniskgrund skall vara förbjuden. Det har ju sedan längegällt för diskriminering på grund avkönstillhörighet. Ett lagstiftat förbud innebär enmöjlighet att lagföra uppenbar och avsiktligdiskriminering på etnisk grund.Liksom i fråga om diskriminering på grund avkönstillhörighet finns det naturligtvis en stor gråzonsom är svår att bevisa och närmast omöjlig attkomma åt med lagregler.En lagstiftning torde därför alltid framför allt få enopinions- och normbildande funktion. Nuvaranderegelsystem har inte denna funktion.Normbildningsfunktionen är tillgodosedd och harett starkt stöd i det förslag vi nu fattar beslut om.Man påverkar också gråzonen bäst med opinions-och normbildning.