prot · GH0981 · 1994-03-28 00:00:00 — Jag är inte avden uppfattningen att vi skall minska kostnadernaför att skapa en bra miljö. Däremot måste vi vararealister. Vi måste veta vilka kostnadsposter vi haratt ta hänsyn till när vi skall prioritera så att vi harresurser till detta i framtiden.I det beslut som har fattats utifrån betänkande har man tråkigt nog satsatpå att skära ned ochskogsvårdstyrelserna. Genast satte igång med att säga upp folk som blir arbetlösa. Dåmåste vi gå in bakvägen och sätta in resurser där.Det saknas logik i detta.Jag vill inte säga att det är någon speciell politiskgruppering som står för denna brist på logik -- detär faktiskt något som är genomgående.Socialdemokraterna vill ju ta ut en skatt avskogsägarna. Men en miljömedveten markägare tarsjälv på sig ansvaret för att skydda de biotoper vihar talat om. Enligt vissa beräkningar som jag harfått från rör det sig om iminskade inkomster för markägarens del.Markägaren skall tåla ett intrång på på helagården, enligt Socialdemokraterna, inte bara förmiljöändamål utan för andra ändamål också.Markägaren skall sedan, som jag hörde när jag vari , lägga på forskning ochutveckling. Dessutom skall han betala för att hanskall kunna köpa mark av sig själv som skallreserveras.Jag tycker att Socialdemokraternas sätt attargumentera är ett sätt att döda markägarensengagemang för en bra miljö. De är dessutom inteett dugg rädda om den näring som ärbetydelsefullast för oss alla i Sverige.Anf. 122 ():Herr talman! Eftersom det kommer att blir merdebatt om skogen skall jag inte förlängaden här debatten mer än med en fråga till kds: Vadskall vi göra med alla skogsägare som inte vill ta sittansvar, och vad skall vi göra för att inte viktigabiotoper skall försvinna?Anf. 123 ():Herr talman! undrade vad viskall göra med alla som inte sköter skogen.De skogsägare som inte skötte skogen efter denförra skogsvårdslagen, de som inte röjde och högg,är hjältar . Jag tror att vi tål en viss sådanmisskötsel om vi slipper de storaövervakningskostnader som krävs om vi skall hapoliser som granskar alla. Vi måste lita påmänniskors engagemang och på att de vill göra enbra insats. Vi har dessutom lagar som gör att vi kanbeivra allt för tokig skötsel.Vi har en lagstiftning på gång om att biotopernakommer att skyddas.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Bättre kontroll över miljöfarligt avfallFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1993/94:16 Bättre kontroll över miljöfarligt avfall(prop. 1993/94:110).Anf. 124 ():Herr talman! Betänkandet med den storslagnarubriken kontroll över miljöfarligt avfall ärmycket magert.Orsaken är naturligtvis att den proposition, mednummer 110, som den bygger på, också var mycketmager. Den innehöll bara två saker; dels vissariktlinjer för att samla in och ta hand om kvicksilveri uttjänta varor, dels ett förslag om att 13 § i lagenom kemiska produkter upphävs.Inget av dessa förslag svarar upp till propositionensrubrik. Att avskaffa en lagparagraf som innebär släpper ett numera privatiserat företagsmonopol på hantering av miljöfarligt avfall och attavisera att man tänker göra förändringar i enförordning innebär inte att man får bättre kontrollöver miljöfarligt avfall. > bNär jag gick i skolan,herr talman, fick man inte luras med rubriken. Detvara noga att rubriken visade vad själva textensedan skulle komma att innehålla. Den härpropositionen håller i det fallet inte måttet. Detvisar sig också genom att vi i utskottet redan harhunnit behandla ytterligare en proposition med ettliknande innehåll.Den propositionen har nummer 163 och heterRiktlinjer för en fortsatt kretsloppsanpassning avsamhället -- åtgärder för att minska riskerna medkemikaliehanteringen. I det betänkandet somkommer upp här i kammaren om en månad har vien mängd reservationer när det gäller hanteringenav kvicksilver och andra tungmetaller. Dendebatten får vi återkomma till.Det vi skall debattera nu är jordbruksutskottetsbetänkande 16 Bättre kontroll över miljöfarligtavfall.Vi socialdemokrater i utskottet har lämnat ettsärskilt yttrande där vi säger att arbetet med att tafram materialbalanser för företag bör påskyndas.Dessa kan hjälpa myndigheterna att upprätthållaen tillräckligt god kontroll över hanteringen avmiljöfarliga ämnen.Enligt vår mening är det oacceptabelt att ett företaggenom att klassa ett miljöfarligt avfall sominsatsvara undandrar sig den lagstiftning som gällerför miljöfarligt avfall. Vi utgår från att den nyamiljöbalken kommer att klargöra hur miljöfarligakemikalier skall hanteras oavsett om de är avfalleller inte.Herr talman! Vi socialdemokrater tyckernaturligtvis att det är oerhört viktigt att samla inoch ta hand om kvicksilver i uttjänta varor.Kvicksilver är en mycket giftig tungmetall som intehar någon biologisk funktion. Kvicksilver har längefunnits på listan över de giftiga tungmetaller somskall bort ur kretsloppet. De får inte användaseftersom de lagras i kroppen och inte är biologisktnedbrytningsbara. har också tidigarebeslutat att användningen skall upphöra till år 2000.Problemet är att kvicksilverhaltigt avfall också kanåtervinnas för att användas på nytt, vilket ocksåsker i viss utsträckning. Återvunnet kvicksilver ochäven insamlade febertermometrar exporteras.Baselkonventionen som reglerar handel medmiljöfarligt avfall kan kringgås eftersom dettakvicksilver inte anses som avfall.När det gäller de två förslagen i det nu aktuellabetänkandet har vi inget att invända motavskaffandet av § 13 som innebär attbehandlingsmonopolet avskaffas. , , som var statsägtoch hade monopol på behandlingen av miljöfarligtavfall, är nu privatiserat till . Därför finns detingen anledning att ha monoplet kvar.När det gäller riktlinjerna för att ta hand omkvicksilverhaltiga varor blir problemen med attförstå vad regeringen föreslår uppenbara.Regeringen avser skärpa kontrollen överhanteringen av miljöfarligt avfall. Det är ennödvändig åtgärd, men den är inte tillräckligeftersom innehavaren själv definierar vad som äravfall eller inte. Socialdemokraterna vill medskärpa hävda att det är nödvändigt att företagenåläggs göra materialbalanser så att det blir klarlagtvilka kemikalier och vilket material som används ide industriella processerna. Utan sådanamaterialbalanser blir det omöjligt att fullt utkontrollera kemikalieflödena.I lagen om kemiska produkter stadgas hurkemikalier skall hanteras, men denna lag är ju barainhemsk och gäller i . Hur skall hanteringenav t.ex. rent kvicksilver ske i handeln mellanländer? driver ett intensivt arbete genomolika organ -- ,Helsingforskonventionen, EFTA, EES m. fl., föratt åstadkomma en begränsning avkvicksilverutsläppen och användningen i andraländer.De senaste dagarna har vi fått goda nyheter omstopp för export av s.k. giftsopor.Baselkonventionen skall skärpas. skalldet bli totalförbud för export av giftavfall från industriländerna till tredje världen och tillÖsteuropa. Trots motstånd från många starka EU-länder som t.ex. , ochFrankrike lyckades andra EU-länder sluta uppkring det danska förslaget och få med sig Nordenoch omkring 120 , så att förslaget omtotalstopp gick igenom. Det är mycketglädjande.Samtidigt riskeras tyvärr handeln att helt tas överav den organiserade brottsligheten. Skrupelfriaaffärsmän och tjänstemän hindras knappast avformella förbud, som det stod i en avmorgontidningarna. Det är ett stort problem attBaselkonventionens sekretariat på grund avbristande ekonomiska resurser inte har någonmöjlighet att kontrollera att förbudet efterlevs.Kontrollen åläggs därför varje enskilt land.Herr talman! Utskottet är enigt i bedömningen atten skärpt kontroll av hanteringen behövs även iSverige och att tillståndsplikten skall utvidgas tillatt omfatta alla som mellanlagrar, behandlar,transporterar eller slutgiltigt omhändertarmiljöfarligt avfall. Kommunens bortforslingsansvarskall avskaffas och producenten skall ha helaansvaret.Vi socialdemokrater anser att producentansvaretmåste förtydligas och skärpas. Den somintroducerar en vara med miljöfarligakomponenter måste också bli ekonomiskt ansvarigför avfallet. Producentansvaret måste ocksåförenas med straffansvar. Sanktionerna motmiljöbrott måste skärpas.I en annan av morgontidningarna finns på enhelsida en genomgång av miljöbrottslighetoch vilka straff som har utdömts. Rubriken lyder:Miljöbov får aldrig fängelse. Ett exempel ärotillåten handel med miljöfarliga avfall. Ett annatexempel är när någon hällde ut 200 literrengöringsmedel i ett avlopp. I båda fallenutdömdes villkorlig dom. Nästan ingenting har häntpå de som har gått sedan straffen förmiljöbrott senast skulle skärpas. Det här är enviktig punkt. Jag hoppas att den nya miljöbalkenkommer att innehålla förslag till att lösa dessaproblem. Producentansvaret måste utvidgas menom det inte förenas med ett straffansvar och skärptastraff för miljöbrott tror jag inte att vi kommer tillrätta med de här problemen.Till sist, herr talman! En analys bör ske om det ärmöjligt att även fortsättningsvis angripa och lösaavfallsproblemet utifrån ett renodlatavfallsperspektiv eller om det är nödvändigt att istället bygga upp ett regelsystem utifrån ämnenasfarlighet. Detta gäller inte minst med tanke påhandeln med farliga kemikalier.Den kommande bör innehålla tydligaregler för hur miljöfarliga kemikalier skall hanterasoavsett om de är avfall eller inte.Anf. 125 ():Herr talman! Jag skall fatta mig mycket kort. Jagyrkar bifall till min meningsyttring vad gäller mom.1 om samhällets kontroll över miljöfarligt avfall.Jag tror att bättre kontroll över miljöfarligt avfallförutsätter att samhället får förbättrade, och inteförsämrade, möjligheter. tycker attdet kommunala transportmonopolet förmiljöfarligt avfall var ett sådant instrument. Vitycker att samhället inte skall avhända sig sådanainstrument -- tvärtom. Det är viktigt att vi stärkersamhällets möjligheter att ha kontroll över dennaoch andra farliga verksamheter.Socialdemokraterna har i sitt särskilda yttrande enförhoppning om att den nya skall geoss bättre möjligheter. Den frågan lär få vänta tillsden nya kommer -- om den kommer.Om den inte kommer i vår kanske en ny regeringfår ansvaret. Med tanke på vad som står i detsärskilda yttrandet får vi hoppas att vi får nya ochbättre instrument.Anf. 126 ():Herr talman! Som och sagt är det viktigt att man kan kontrollera dehär frågorna som har att göra med miljöfarligtavfall för att man skall få någon ordning på den härpunkten. Det är också en av avsikterna medpropositionen. Det står att enligt regeringen måstekontrollen över hanteringen av miljöfarligt avfallskärpas. Tillståndsplikt skall införas för allhantering av miljöfarligt avfall. Det innebär atttillståndsplikt enligt förordningen om miljöfarligtavfall bör utvidgas till att omfatta alla sommellanlagrar, behandlar eller slutligt omhändertarsådant avfall. Detta är avsikten.Lena Klevenås var inne på att dessa frågor ocksåbehandlas i en annan proposition som egentligengäller lagen om kemiska produkter. Vi måste levamed dessa gränsdragningar, och det är naturligtvisinte lätt. Men det finns lagstiftning som gäller dessaprodukter oavsett om de utgör miljöfarligt avfalleller kemiska produkter, och det är viktigt att veta.Det är nödvändigt att se till att ingenting försvinnerokontrollerat utanför detta område.Inriktningen för materialhantering, produkter,produktion, användning och föråteranvändning är att vi skall få så litet avfall sommöjligt. Det skall helst inte bli någonting över somskall deponeras någonstans. Det får framför alltinte vara farligt. Detta är viktigt. Därför läggs detett ansvar på producenterna att se till att vi uppnården situationen. När man börjar med projekteringoch design, gör sin upphandling av råvaror,producerar och distruberarprodukterna skall man se till att produkterna sättsihop på ett sådant sätt att det går att återvinnamaterialet. är det så att en del ämnen inteutgör någon fara när de ingår i en produkt. Men närämnena blir till avfall, börjar vittra sönder ochkommer ut i miljön uppstår faran.Målsättningen är att vi skall få så litet avfall sommöjligt eller inget avfall alls. Det skall framför alltinte vara något miljöfarligt avfall. Därför kommervi in på frågan att förbjuda vissa ämnen. 1991 årsbeslut om miljön gick ut på att man skulle minskaoch få bort 13 sådana ämnen som var särskilt farligaoch användes särskilt ofta. I denkretsloppsproposition som vi antog togsytterligare 20--25 ämnen upp som skall gå det härödet till mötes, eftersom de inte är bra för miljön.Därför är det viktigt att fortsätta det här arbetet.Det är detta som ändringen av hanteringen avmiljöfarligt avfall innebär.Som jag sade i den föregående debatten här ikammaren finns det en del åtgärder som kan vidtasäven från industrins sida när det gällerlivscykelanalyser. Man försöker där finna de bästaalternativen. Vi är i början av detta. Jag ärövertygad om att när vi har fått in det här tänkandetkommer det att bli mera permanent använt i olikasammanhang. Det är vår uppgift att driva på och setill att det blir så.Vidare finns det produkter som vi inte vill ha in inaturens kretslopp men som ändå används i olikasammanhang. Det är viktigt att vi hittar ett särskiltkretslopp där dess produkter ständigt kanåteranvändas. Man får inte ''spilla'' till det naturligakretsloppet, eftersom det då blir förstört.Lena Klevenås var litet bekymrad över attmiljöbrottslingar inte straffas eller åtminstone intefår tillräckligt mycket straff. Det har varit ettbekymmer mycket . I det avseendet harmiljöskyddslagstiftningen varit litet tandlös. Dethar varit svårt att utdöma straff. Från riksdagenssida har vi påtalat det . Detgjordes en ändring av miljöskyddslagen i avsikt attgöra hanteringen mera handlingskraftig när detgäller att straffa dem som överträder lagen. Det ärnaturligtvis viktigt att vi har ögonen på detta och sertill att de beslut vi fattar också följs upp av kontrolloch en möjlighet till straff när bestämmelsernaöverträds.Herr talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i detta enhälliga betänkandefrån jordbruksutskottet.Anf. 127 (nyd):Herr talman! Jag vill uttrycka vår tacksamhet tillvåra borgerliga bröder över att vi i Ny demokratifick in vår text om återvinning av kvicksilver. Dethade varit pinsamt med er grundidé, när man harantagit en kretsloppsproposition, att vid förstabästa tillfälle bryta intentionen bara för att detskulle kosta pengar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )17 § Länsstyrelserna m.m.Föredrogsbostadsutskottets betänkande1993/94:BoU13 Länsstyrelserna m.m. (prop.1993/94:100 delvis).Anf. 128 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Det blir tydligen inte mycket tilldebatt i ämnet, vilket jag beklagar.Jag skulle särskilt vilja fokusera mig på en fråga närdet gäller anslagen till länsstyrelserna.Länsstyrelserna är statens förlängda arm ut ilandet. Mot bakgrund av det statsfinansiella lägettycker vi att det är befogat med en särskildmarkering avseende anslagen för länsstyrelserna.Med ett budgetunderskott på ett par hundramiljarder och en statsskuld på 1 200 miljarder är detväl i det närmaste fantastiskt att man inte ens tillden egna statliga institutionen kan stå kvar med ettanslag motsvarande förra årets.Vi har motiverat detta i utskottet. I varje ärendeoch i varje del av vårt arbete i försökervi skrapa litet här och ta litet där för att nedbringakostnaderna för staten. Det får vi inget som helstgehör för. Däremot gläder det oss attVänsterpartiet tydligen har haft tankar i sammariktning och föreslagit en sänkning av anslagen.Tyvärr räcker inte våra båda partiers mandat för attgenomföra det.Det finns ytterligare en liten sak i detta betänkandesom jag tycker det vilar ett litet löjets skimmer över.Man kan inte medge att i Kopparbergslän får byta namn till, som föreslaget, län.En centermotion är väckt om detta, och jag tycktedet låg så mycket i den att jag har yrkat bifall till denoch även reserverat mig till förmån för motionen.Jag tycker vi kan ägna oss åt viktigare saker iSveriges riksdag än namnen på våra länsstyrelser.Det må väl de och regeringen kunna klara ut utanvår inblandning.Anf. 129 ():Herr talman! På flera punkter iutskottsbetänkandet råder ganska stor enighet,men det finns tre meningsskiljaktigheter i form avtvå reservationer och en meningsyttring.Utskottet gör en mindre korrigering av regeringensförslag i ett hänseende, nämligen beträffande denföreslagna resursökningen på förinsatser på kulturmiljöområdet. Utskottet föreslåratt anslaget ökas med endast 4 miljoner kronor.Under senare år har inte obetydliga resurstillskottskett till just denna sektor, varför en någotförsiktigare ökning måste anses tillräcklig.Dessutom markerar utskottet att förhållandena ochförutsättningarna är olika i olika län, varföranslagshöjningen bör kunna användas till andraangelägna ändamål, t.ex. miljövård och tillsyn.Länsstyrelserna får härmed på ett mera flexibeltsätt använda de tillkommande resurserna.Stort intresse har fördelningen av och reglerna föranslagen till länsstyrelserna rönt. Vilka faktorerskall vägas in vid fördelningen? I en motion ansesatt befolkningsökning skall tillmätas större vikt änhittills. Kanske har man tagit för litet hänsyn tillavstånden i vissa län, eller industristrukturen, ellerandelen riksintressen o.s.v.Herr talman! Svårigheterna är stora att uppnåexakta och för varje län helt rättvisandefördelningsmodeller. Mot den bakgrunden avvisarutskottet motionen om befolkningsutvecklingensinverkan på länsstyrelseanslaget.En anmärkning som bör göras är att de län som igod tid och fullt ut har klarat sina sparkrav inte skallbli lidande på att andra län uppnåttsina mål.Jag utgår ifrån att dessa synpunkter, liksomutskottets uppfattning om arbetet med att se överfördelningen av resurserna mellan länsstyrelsernafortsätter.Så till reservationerna från Ny demokrati. I denförsta krävs ett namnbyte från tillDalarnas län. Liknande motionskrav har tidigareavvisats av utskottet och . Jag ärmedveten om att det från olika håll framförssynpunkter och önskemål om denna namnändring.Men det måste vara fel att ellerregeringen ovanifrån beslutar om detta innan enbred enighet finns i länet. Uppstår denna bredaenighet i utgår jag ifrån attregeringen tar stor hänsyn till detta i sinaöverväganden. Därför finns det ingen grundför ett bifall till motionen eller reservationen,varför de bör avslås.I den andra reservationen föreslås en betydandebesparing, bl.a. mot bakgrund av det minskadebostadsbyggandet. Länsbostadsnämnderna harnyligen inlemmats i länsstyrelserna och därmedkraftigt reducerats. Detta är nödvändigt ochvälkommet. Likväl återstår kraftiga ochomfattande arbetsuppgifter inom detta område,t.ex. inom planområdet med fastställande avöversiktsplaner. Vi bör också peka på attlänsstyrelserna inte undgått deallmänna sparkrav som andra statliga förvaltningaråsamkats. Jag yrkar avslag på reservationen.Herr talman! Meningsyttringen från Vänsterpartietinnebär en besparing på anslagen med 100 miljonerkronor. Motivet är inte endast eller ens i första handatt spara pengar, utan att genom besparingenframtvinga införande av länsplarlament. Detta ärett ovanligt och orginellt grepp. Man skall heltenkelt svälta ut länen för att härigenom framtvingaen helt ny organisation. Jag är inte övertygad omatt detta är den mest effektiva metoden. Det är som att skjuta frånhöften. I så fall borde införande av länsparlamentkunna uppnås snabbare om nedskärningarna fickstörre omfattning, t.ex. 200 eller 300 miljonerkronor. Detta visar att förslaget inte är riktigt välgenomtänkt.Besparingar måste grundas på analys och saklighet.Besparingar skall vi givetvis vara öppna för. Menvad händer med verksamheten, eller vilka områdenskall man lämna därhän om man gör kraftiganeddragningar? Sådana frågor måste man göra närdessa besparingskrav ställs. Jag är självfallet medom att spara, men jag vill veta vad vi gör och vadeffekten blir på de olika områdena. Saknas dessaanalyser får man faktiskt avstå från besparingen.Jag yrkar härmed avslag på den meningsyttringen.Slutligen, herr talman, yrkar jag bifall tillutskottsmajoritetens förslag och avslag påreservationerna och meningsyttringen.Anf. 130 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag ber först för ordningens skull attfå yrka bifall till våra båda reservationer i ärendet.Jag skulle vilja fråga om inteockså han anser det viktigt att staten på allt sättförsöker att nedbringa sina utgifter och därmed detförfärliga budgetunderskott som vi har förnärvarande.Det verkar som om man bara tänker på besparingarnär man talar i stort. Så fort man kommer ned påsakutskottens nivå glömmer man helt enkelt bortatt man måste spara.När man får problem i ett företag och det uppstårförluster, då sätter man sig ned och beslutar varman skall skära. Sedan får avdelningar ochdotterbolag eller vad det handlar om anpassa sig tillde ramar som man anslår, annars överlever inteföretaget. Vi kan göra jämförelser när det gällerAB . Om inte vi vidtar bättrenedskärningsåtgärder än vi har gjort , såkommer snart IMF att ta över styret och då kan viåka hem allihop.Anf. 131 ():Herr talman! I princip håller jag givetvis med Bo GJenevall; det är viktigt att spara pengar på allaområden där det är möjligt. Men även besparingarmåste föregås -- som jag sade -- av analys ochett övervägande som gör att man vet vad man hållerpå med. Dessutom -- och det är väl inte obekant --så kringgärdas de uppgifter har avspeciallagstiftning. Det är tvingande lagstiftning omtillsyn och det är inte så lätt att utan vidare säga attvi skall dra ner anslagen, som man skallha kvar uppgifterna. Jag tror att man måste gåomvänd väg. Först måste man se över reglerna ochlagstiftningen för att ta bort det som inte ärnödvändigt. På det sättet kan man givetvis få bortåtskillig verksamhet och därmed göra besparingar.Detta utesluter givetvis inte att man skall spara därdet är möjligt, och det har man gjort under ett stortantal år. Men uppgifter har snarareökat än minskat.Dessutom är i många hänseenden enmyndighet. Då är det inte sä lätt för den att säga:Det här har vi inte tid med, det här bryr vi oss inteom för vi måste spara pengar.Vi bör alltså visa en viss försiktighet, även om jagtror att vi är ganska överens om grundinställningen.Anf. 132 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Det är ju bra om vi är överens omgrundinställningen, men vi måste också göranågonting åt det. Utredningar i all ära, men manmåste i sådana här situationer sätta krav.Jag återgår till företagen: Anser företagen inte begriper vad de håller på medeller att de gör saker och ting på felaktigt sätt? Detfinns inget som är så bra för att strama upp ochförbättra effektiviteten i en organisation somminskade anslag från staten. Jag vågar påstå, utanatt darra på manschetten, att effektiviteten ilänsstyrelserna kan ökas betydligt.Anf. 133 ():Herr talman! Jag känner mig inte heller särskiltnervös. Bo Jenevall säger att man skall ställa krav.Ja visst skall man göra det. Men man kan inte barautslunga ord och tro att de skall betvingaverkligheten.Om en länsstyrelse skall utföra lika mycket somtidigare, kanske i vissa fall ännu mera, men intemed lika mycket pengar, måste man veta ganska välpå vilket sätt besparingarna skall gå till.I allt politiskt arbete är det en fördel om man är såväl förberedd att man vet vad man skall göra, hurman skall göra och vad resultatet blir. Då tror jagatt vi kan uppnå goda resultat.Jag är överens med dem som säger att vi skallundanröja de lagar och regler som kan undvaras föratt styra verksamheter. Men så längebestämmelserna finns kvar krävs det nog ganskaingående studier för att tala om på vilket sätt manskall minska resurser och pengar förlänsstyrelserna. De har faktiskt åsamkats ganskabetydande neddragningar under ett stort antal år.Detta fortsätter -- som bekant. Jag tror inte attskiljaktigheterna är så stora. Jag vill återigen erinraom en viss försiktighet.Anf. 134 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Vi har faktiskt inte föreslagit någradrastiska nedskärningar. Vi har föreslagit attsamma anslag skall ges som länsstyrelserna fickföregående år.