prot · GH09116 · 1994-06-02 00:00:00 — Detfinns fortfarande mycket pengar kvar i bankerna attlåna ut till framför allt småföretag och nystartadeföretag. Vi har kunnat notera en klar förbättringunder slutet av 1993 och 1994.När det gäller den fond som haragerat för både motionsvägen och här i kammarenvill jag påpeka att den miljard man ville användaanvände nydemokraterna på andra håll. De haringa pengar kvar till den här fonden. I det lägetmåste vi i utskottet avvisa tanken på fonden, vilketBengt Dalström mycket väl förstår.Anf. 115 (nyd):Herr talman! Det var ett väntat svar. Min fråga varlitet rakare. Jag kan dock köpa resonemanget att vihar missat att bevaka möjligheten att få fram de tvåmiljarderna via projektet forskning.Men vad jag efterlyste var förståelse för attåtminstone utreda hur man skulle kunna lösa detbehov som uppenbarligen finns för innovatörer ochuppfinnare. Vad vi egentligen talar om är en formav statlig lånegaranti som, efter vad jag kan förstå,borde kunna fungera bra. Vi har kallat detgarantifond. Jag var besviken över att man intekunde få utskottets stöd för att utredakreditbehovet hos småföretagare, innovatörer ochuppfinnare.Jag vill gärna repetera vad företagarnas egenrepresentant i organisationen sade: Vi får dagligentelefonsamtal från personer som fått klarteckenfrån utvecklingsfonden eller industri- ochnyföretagarfonder, medan bankerna vägrar attställa upp med de lån som behövs. Det är barockt.Samhället ställer upp med offentliga medel, menbankerna tar inte sitt ansvar. Det är ett yttrandefrån verkligheten. Jag kan inte göra mer än påvisadetta.Anf. 116 ():Herr talman! frågade om jag ärhelt nöjd med innovationscentret. Även om detfinns mycket resurser skulle man självfallet önskaändå mer. Men med tanke på dagens ekonomiskaläge är det en bra avvägning av tillförsel av resurseroch åtgärder. får man finansiering av olikaprojekt i tidigare skeden. Man får rådgivning ochutåtriktad verksamhet. Jag tycker att det är en braavvägning.Det har gjorts många insatser som jag räknade upptidigare. Helhetssynen gör att man i tidiga skedenfår en god möjlighet att kommersialisera olikaverksamheter.När det gäller den fond som diskuterats vill jag sägaatt vi har startat så många nya verksamheter att jaginte tror att det vore gångbart att starta ytterligareverksamheter. Man bör se på vad som gjorts ochhur det kommer att fungera. måstevi se till att det som satts i gång fungerar bra.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöU10 JAS-projektet1. (s)3. men. (v)Förberedande votering:119 för res.20 för men.167 avstod43 frånvarandeKammaren biträdde res.Huvudvotering:169 för utskottet129 för res.7 avstod44 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 26 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För res. :117 s, 10 v, 2 -Avstod:6 s, 1 fpFrånvarande:15 s, 7 m, 6 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -SoU28 Psykiskt stördas villkorMom. 4 (uppföljning av LSS)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:294 för utskottet12 för men.43 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:123 s, 73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För men. :10 v, 2 -Frånvarande:15 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Mom. 9 (nationell översyn av den psykiatriskavården m.m.)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:294 för utskottet12 för men.1 avstod42 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:123 s, 73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För men. :10 v, 2 -Avstod:1 sFrånvarande:14 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.SoU27 HandikappombudsmanMom. 2 (processförande roll)1. utskottet2. i motsvarande del (v)Votering:294 för utskottet12 för men.1 avstod42 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:123 s, 73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För men. :10 v, 2 -Avstod:1 sFrånvarande:14 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Mom. 11 (avgifter inom handikappomsorgen)1. utskottet2. 2 (s)Votering:172 för utskottet135 för res. 242 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:1 s, 73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För res. 2:123 s, 10 v, 2 -Frånvarande:14 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Mom. 14 (boendet för utvecklingsstörda ochpsykiskt funktionshindrade)1. utskottet2. 3 (s)Votering:172 för utskottet134 för res. 343 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 2 -För res. 3:123 s, 10 v, 1 -Frånvarande:15 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Mom. 17 (resemöjligheter för funktionshindradepersoner)1. utskottet2. 4 (s)Votering:171 för utskottet136 för res. 442 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För res. 4:124 s, 10 v, 2 -Frånvarande:14 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Övriga momentKammaren biföll utskottets hemställan.NU25 InnovationsstödMom. 1 (riktlinjer för innovationsstöd)1. utskottet2. 1 (s)Votering:171 för utskottet136 för res. 142 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För res. 1:124 s, 10 v, 2 -Frånvarande:14 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Mom. 2 (garantifond)1. utskottet2. 3 (nyd)Votering:290 för utskottet17 för res. 342 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:124 s, 73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 10 v, 3 -För res. 3:17 nydFrånvarande:14 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Mom. 3 (teknikupphandling)1. utskottet2. (v)Votering:295 för utskottet12 för men.42 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet:124 s, 73 m, 28 fp, 27 c, 25 kds, 17 nyd, 1 -För men. :10 v, 2 -Frånvarande:14 s, 7 m, 5 fp, 4 c, 1 kds, 6 nyd, 4 v, 1 -Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av tredje vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av dagens sammanträdefick avgöras i ett sammanhang vid morgondagensarbetsplenum.15 § Utbildning och forskningFöredrogsutbildningsutskottets betänkande1993/94:UbU12 Utbildning och forskning (prop.1993/94:177).Anf. 116 ():Fru talman! Jag skall i detta anförande i huvudsakuppehålla mig vid ett par principiella frågor kringforsknings- och utbildningspolitiken. senare att beröra de mindre ochmedelstora högskolorna ochresurstilldelningssystemet. tar uppkompetensutvecklingsfrågorna, och EvaJohansson, slutligen, kommenterar desocialdemokratiska reservationerna medanknytning till vissa förhållanden iStockholmsområdet.Fru talman! Läget inom den svenska utbildnings-och forskningspolitiken är inte helt kristallklart förnärvarande. Skalar man bort den moderatafrihetsretoriken kvarstår förvisso en kärna avkonstruktivt reformarbete som i mycket hög grad ären uppföljning av propositioner ochutredningsförslag, i huvudsak framlagda av densocialdemokratiska regeringen --1991.Det handlar om linjesystemets avskaffande och enmålmedveten decentralisering av beslutsprocessentill regional och lokal nivå. Att en sådan avregleringemellertid inte är problemfri visar bl.a. detmärkliga system för antagning till universitet ochhögskolor som i praktiken innebär att valfrihetenför dem som söker till högskolestudier satts ur spel.Lägg därtill att de av de borgerliga partierna i allaår bespottade löntagarfonderna, som ju utgjort endel av Allmänna pensionsfonden, nu hyllas som enmodern variant av galten Särimner och tycks varaen outsinlig källa att ösa ur för diverseforskningsändamål.Så t.ex. trollades ett nytt miljöuniversitet i under minst sagt märkliga former utan att ensdet befintliga ledning informerats iförväg. 43-procentiga anslagsöverskridanden, bl.a.beroende på vidlyftiga, icke konkurrensutsattauppdrag till närståendekonsultföretag, är en annan innovation av detmoderata utbildningsdepartementet.Urholkad rättssäkerhet och överpolitisering avutbildningspolitiken -- det eftermälet bör nu ristasin på det monument över epoken Per somdet är hög tid att resa.Försöket att avveckla det s.k. kårobligatoriet är ettslående exempel på hur ideologisk renlärighetbedrar förnuftet. Det senaste beskedet är attobligatoriet både skall tas bort och finnas kvar.Medlemskapet i kår och nation blir inteobligatoriskt, men samtliga studenter blir ändåskyldiga att betala avgift för utbildningsbevakningoch studiesocial verksamhet. Denna piruett är jusmått fantastisk mot bakgrund av moderaternasbenhårda motstånd mot sådana obligatoriskastudentavgifter.Konkurrens till varje pris och ökad lönespridningför att höja intresset för högre utbildning har varitnågra av de teser som har drivithårdast och som framskymtar också i det tyvärrdelvis hårt partipolitiserade dokumentet Agenda2000.Reaktionerna har inte uteblivit, och de kommeribland från de kanske mest oväntade håll. Så här sert.ex. rektorn vi , StigStrömholm, på saken i sin nyutkomna bok : ''Vi måste definierakonkurrensmedlen för högskolan och det skall skepå intellektuella grunder och inte som inäringslivet. Risken är att skolorna börjarkonkurrera med produktivitet och lönsamhet sommål, liksom näringslivet. Det främjar knappastkvaliteten på utbildningen.'' Från de mest oväntadehåll får man som sagt höra sanningen.En annan av Per favoritteser är attlöneskillnaderna måste öka för att locka flerungdomar till högre studier. När den storautredningen ''Ursprung och utbildning'' rörandesocial snedrekrytering till högre studierpresenterades, hävdade utbildningsministern i ettpressmeddelande att denna snedrekryteringberodde på misslyckad socialdemokratisk politikoch på för små lönedifferenser.Utredningens slutsats är den rakt motsatta: ''Oftaantas att om högre utbildning görs mer lönsamgenom att löneskillnaderna ökar mellan låg- ochhögutbildade skulle snedrekryteringen minska.Våra resultat talar för att så inte skulle bli fallet --ungdomar från högre socialgrupper väljer oftare änandra utbildningar där avkastningen är hög. Pålängre sikt kan faktiskt effekten av ökadelöneskillnader bli ökad snedrekrytering. Ökadeekonomiska klyftor mellan samhällsklassernatenderar nämligen att leda till ett starkare sambandmellan ursprung och utbildning. ''I den utkomna boken i skolankonstateras bl.a. att universitetsutbildning lönar sigbättre än vad den gjordetidigare. Vad göras skall tycks sålunda redan varagjort.Av dessa exempel framgår med all önskvärdtydlighet att det i hög grad är ideologi och intesakligt grundade kvalitetsaspekter som väglett detmoderatstyrda utbildningsdepartementetsreformiver vad gäller den högre utbildningen. AttCentern och nästan helt okritiskt följtmed i svängarna är i viss mån förvånansvärt. Attkds gjort det är mindre förvånande.Tillbaka till galten Särimner, dvs.löntagarfonderna! Deras avveckling är rakamotsatsen till det tal om avpolitisering som delvispräglar formuleringarna i Agenda . För detförsta är pensionsfondernas urholkning ett klartoch otvetydigt brott mot den krisuppgörelse somträffades mellan regeringen ochSocialdemokraterna . Fördet andra handlar det om ett flagrant ingrepp i ettpensionssystem som i stället för en åderlåtning påsammanlagt är i behov avkonsolidering och resursförstärkning.Som ett alternativ till att behålla resterande 8miljarder från Fond 92--94 i pensionssystemet hadevi socialdemokrater kunnat tänka oss en överföringtill för att förstärka statens finanser.Det hade tydligen i av klarsyn ocksåriksdagens turbulenta parti, men man nåddeuppenbarligen inte ända fram.Vi avvisar regeringens förslag att bilda ytterligaresju stiftelser. Angelägen forskningsverksamhetskall finansieras över statsbudgeten, ochstiftelseformen är ur konstitutionell synpunktsynnerligen olämplig. Det är bevisat.Vårt alternativ i den händelse intebifaller vårt förstahandsyrkande, som är avslag, äratt kvarvarande medel från Fond 92--94 skallfördelas på dels en kompetensutvecklingsfond, delsen forskningsfond. Ambitionen är att kraftsamlaoch låta dessa fondmedel möjliggöra enextraordinär satsning på investering i kunskap.Genom att fonderna drivs enligt regler som normaltgäller för statlig verksamhet garanteras ocksåinsyn, rättssäkerhet och kontroll.Fru talman! Jag yrkar bifall till desocialdemokratiska reservationerna 1, 2, 10, 11, 12,13, 14 och 15.Anf. 118 (nyd):Fru talman! betänkandenr 12 sätter punkt för löntagarfondsepoken --äntligen, skulle jag vilja tillägga. Men som BengtSilfverstrand mycket riktigt konstaterade har dettagissel faktiskt blivit till något positivt.Regeringens proposition 177, Utbildning ochforskning, var glädjande läsning när den kom. Vikonstaterade ganska snabbt att den på mångapunkter tillmötesgår flera tidigare önskemål frånNy demokrati. Jag skall inte gå in på allt, men vadvi särskilt noterade och gladdes åt är t.ex. desatsningar på näringslivsrelaterad forskning somkommer fram och de satsningar som görs inominformationsteknologin. Den har helt plötsligtblivit en dagsaktuell fråga i många dimensioner.Det gäller även satsningarna på ett nytt universitetmed fokus mot öster, detta unika väderstreck somvi länge har propagerat för att man skall kika på,och de tankar som finns om att vi skall bli någotslags balans till ett framtida starkt S:t Petersburg.Vi noterar också med glädje beskedet om det nyainternationella miljöuniversitetet i . Tillskillnad mot tyckte vi att sättetdet kom till på faktiskt var litet välkommet. Ett tagvar vi oroliga att man på skulle bliså förorättade att man skulle försöka torpedera denhär satsningen. Men tack och lov har Lundsuniversitet en rektor som är mer kunnig ochframsynt än prestigefylld. insågsnabbt att detta var en riktig satsning.Det är viktigt att våga gå nya vägar och ta till varaden entreprenöranda som finns. Därför skulle jaggärna vilja gratulera professor till envälförtjänt framgång. Jag är fullständigt övertygadom att detta miljöuniversitet kommer att bli ensuccé. Jag skulle kort vilja visa på vad en endaperson faktiskt kan betyda.Grythytte akademi hade inte heller funnits om inteen enda person hade varit drivfjäder, nämligenCarl-Jan . Sedan är det många andra somhar hjälpt till också, inklusive denna kammare,men utan dessa personer hade det inte blivit såmycket.Vi gläds också åt de kvalitetsinriktadekulturprojekten. Vi ser dem som en nödvändig ochmycket önskvärd balans så att det inte bara blirnaturvetenskapliga satsningar.Vi välkomnar likaledes att man tydliggör rollenmellan universiteten och de mindre och medelstorahögskolorna och att man äntligen ger demforskningsmöjligheter. Vi har på intet sätt sett defarhågor som en del har fört fram om att det skullebli ett A- och B-lag.Vi välkomnar också den särskilda utredaren somskall utarbeta en mer detaljerad struktur ochorganisation för en kvalificerad eftergymnasialyrkesutbildning.Fru talman! Jag vill också uttrycka en förhoppningom att vi slipper ett kommunalt inbördeskrig i södraStorstockholm med anledning av den nyauniversitetsstrukturen. Vi hoppas att den nysstillsatta organisationskommittén fokuserar helt påuniversitets- och högskolebehov,utbildningskvalitet och studenternas och lärarnasprioriteringar och inte på olika kommun- ochlandstingspolitikers mer eller mindre egoistiskaambitioner.Fru talman! Sammanfattningsvis är vi nöjda medpropositionen och betänkandet. Det syns också påvåra mycket få reservationer. En av dem,reservation 4, speglar inte någon ideologiskskillnad. Vi vill befria universiteten ochhögskolorna mera och snabbare. Men å andra sidantycks problemet mer vara outnyttjad ochoupptäckt frihet inom den akademiska världen.Man är fortfarande i väldigt stor utsträckning fast igamla hjulspår och planstyrt tänkande.Om nu citerade professorStrömholm rätt tycks han inte ha förstått att maninte finns till särskilt länge i ett näringsliv där manbara fokuserar på produktivitet. Det är satsningenpå produktivitet och kvalitet som banar väg förframgången. Det gäller naturligtvis även iakademisk utbildning.Fru talman! Jag skulle bildlikt talat vilja draparallellen till en s.k. loppcirkus. Jag vill inte pånågot vis hävda att det finns loppor i denakademiska världen. Men, som säkert en delkänner till, när man tämjer loppor lägger man demi en burk med ett glaslock. Lopporna lär sig ganskasnart att inte hoppa högre än precis upp till dennaglasskiva. Sedan tar man bort glasskivan, menlopporna fortsätter att hoppa precis upp till den. Dehar inte upptäckt att glastaket är borta. Det är litetgrand så jag uppfattar den akademiska världen.Den har inte upptäckt möjligheterna ännu.Restriktionerna är förhållandevis få . Vi i Nydemokrati vill riva väggarna också. Vi hoppas attdet kommer. Agenda 2000 ger gott hopp därvidlag.Fru talman! Det här är sannolikt den sista debatteni det här sammanhanget. Jag trodde attutbildningsministern skulle vara närvarande, mendet är han inte. Förhoppningsvis läser hanprotokollet, och därför skulle jag vilja framföra ettvarmt tack till utbildningsminister förhans ihärdiga och framgångsrika befrielsearbetesamt för kvalitetssatsningarna på svensk utbildningoch forskning under de här tre åren. Jag hoppasinnerligt att han får fortsätta även i höst.Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottetshemställan utom under mom. 4 och 34. Där yrkarjag i stället bifall till våra reservationer nr 4 och 21.Anf. 119 ()replik:Fru talman! sade att de vill rivaväggarna. Hans parti är på god väg att riva bådeväggar och tak i det här huset.Han har gjort många andra märkliga uttalanden påsenare tid. I två debatter har varit att vi skall spara, gneta ochhålla igen. Ny demokrati har lagt fram förslag omnedskärningar på samtliga departement ochlyckades -- det var naturligtvis enkraftansträngning -- gå med på en besparing på 20miljoner kronor på ett överskridande somdepartementet hade gjort.När de sedan kom till den stora möjligheten attkunna spara 8 miljarder till statskassan var intressetinte lika stort. får vi höra attanpassningsrörelsen är total. De har alltså anslutitsig till en utbildningspolitik som de i andrasammanhang har varit ganska kritisk mot. Jagtycker att det egentligen säger allt om Nydemokrati, och ytterligare kommentarer till det häranförandet är ganska överflödiga.Anf. 120 (nyd)replik:Fru talman! Vi har dess värre inte lyckats riva såmånga väggar och tak i det politiska systemet somvi skulle vilja. Däremot skall jag villigt erkänna attvi ibland har lyckats åstadkomma saker som inte jagheller är särskilt stolt över. Men i dessa mörkastunder tröstar jag mig med att syftet är gott.Visst vill vi spara och gneta, men vill jagunderstryka att om man sparar och gnetar påinvesteringarna är risken att man inte har denframtid som man vill satsa på. Att spara på dentypen av investeringar som dessa satsningar innebärär kanske inte det allra klokaste.Vi har i stället pekat på ett antal andra områden,inte minst i vår motion med anledning avkompletteringspropositionen. Det finns ett antalområden där vi inte skär av våra band medframtiden utan i stället skär i en våldsamöverkonsumtion. Det kan gällasocialförsäkringssystemen, flyktingpolitiken ellerorganisationsbidragen. Det finns många ställen därdet finns mycket pengar att hämta, och där maninte riskerar att slå undan fötterna på sig själv.Anf. 121 ()replik:Fru talman! Det är oerhört viktigt att inte skära avbanden med framtiden. Det är oerhört viktig attsatsa. Som framgick av min inledning har jag sagtatt när det gäller inriktningen och de olikaområdena har vi samma synpunkter och sammauppfattningar. Det gäller t.ex.kompetensutveckling som kommer att utvecklassenare av andra socialdemokratiska talare.För övrigt framgår det ju av Agenda 2000 attSverige faktiskt satsar väldigt mycket på forskningoch utveckling. Det är inte detta det handlar om.Det är den överpolitiserade ideologiska delen ochden rättsosäkerhet som sakta men säkert har smugitsig in i systemet som gör att vi har anledning attreagera.Detta har bl.a. tagit sig uttryck i att man tar pengarfrån ett pensionssystem som man i andrasammanhang kritiserar för att det har för litetresurser och behöver reformeras. Det är definitivtinte med pensionspengar som vi skall reformeraeller fortsätta utbyggnaden av forskning ochutveckling. När vi socialdemokrater får tillfällekommer vi att se till att det går över statsbudgeten.Det är ett hederligt och rakt sätt att bedrivaforskningspolitik på, liksom att bedriva politik påandra områden.Anf. 122 ():Fru talman! Ny demokrati vill riva väggarna. Deflesta har väl upplevt de tre gångna åren som om Nydemokrati först och främst tar bort golvet.I två omgångar har Nydemokraterna mörkat i denpolitiska debatten om forskningsmedel ochlöntagarfondspengarna, men efter bara tio dagarhar de snällt krupit in under det borgerligaparaplyt. Det är litet tråkigt, därför att Nydemokrati hade kunnat medverka till att t.ex. demedelstora högskolorna hade fått bättre resurser,att hade fått en fastare grund attstå på.Ny demokrati hade kunnat gå in och delvis axlaCenterns roll i de här sammanhangen, eftersomCenterpartiet inte längre för de små och medelstorahögskolornas talan på samma sätt som tidigare.Det är fel att sälja ut löntagarfonderna. Det ärnödvändigt med ett offentligt sparande för framtidautgifter. Pengarna kan naturligtvis användas förframåtsyftande investeringar och reformer. Det ärtveksamt om det i det här fallet är klokt att göra desatsningar på olika stiftelser som föreslås. I detfall det inte hade blivit majoritet för detta, hade vifrån sida kunnat tänka oss attdiskutera en alternativ användning av fondmedlen.I första hand är det löntagarnas pengar, och i andrahand är det pensionärernas.Den högre utbildningen i är demokratisktstyrd. Det är en unik och mycket god tradition.Universitet och högskolor har ändå till stor delkunnat själva bestämma hur forskningen ochutbildningen skall bedrivas. Jag vill utveckla de härbåda traditionerna och inte skapasidoorganisationer eller institutioner som på någotsätt kan komma att beskära den möjligheten.Forskningspengar brukar fördelas över budget varttredje år, och kan då regelbundet prövasatsningarna och avväga om de gjorts rätt eller fel.Vi som är folkvalda får avgöra de stora dragen ifråga om forskningens inriktning. Men villregeringen ge fondmedlen till mer eller mindreprivatiserade stiftelser, och de är intedemokratiska. förlorar både ansvar ochinflytande över pengarna, som tidigarehar bestämt hur de skulle samlas ihop.Det här innebär ju att man i den politiska debattensätter dem som inte är direkt involverade i detta påundantag. Det finns ett demokratiskt underskotttotalt sett i den här beslutsprocessen.Dessutom ställer vi oss kritiska till inlåsningen somstiftelsernas verksamhet får i och med det härbeslutet. Det är klart att de skall ha en inriktningmot både näringsliv och företagsamhet men ocksåmot den offentliga sektorn. I och med att detta intekan komma att prövas av -- framöver kankanske inte ens statsråd ställas till svars förstiftelsernas verksamhet och deras antagnainriktningar -- är det ännu tydligare att det blir ettdemokratiskt underskott i den här frågan.För mig är kunskap något som växer och sprids i enöppen debatt. Också här kringskärs möjligheternai och med stiftelseformen. Kunskap vinner på attifrågasättas, inte anpassas. Kritiskt tänkande är enförutsättning för ett dynamiskt universitet och föratt demokratin skall ha någon innebörd. Det beslutsom tas nu kan underlätta att den debatten undviks,genom att man stänger in kunskapen, äskandena,inom de här stiftelserna.Jag är rädd för att den borgerliga politiken i värstafall kan leda till ett inställsamt ja-sägeri i stället försjälvständigt tänkande. Vi har sett sådana exempel,med påsar över huvudena, i arbetslivet i vår. Jag villinte se sådant inom den högre utbildningen ochforskningen.För oss i är det lika viktigt med högkompetens i den offentliga sektorn som inom detprivata näringslivet.