prot · GH0981 · 1994-03-28 00:00:00 — Eftersom det av olika anledningargår att konstatera att inflationen ochlöneutvecklingen har varit låg, är läget bättre ännågonsin för att kräva att länsstyrelserna skallkunna klara sig på samma nivå som de har legat påtidigare.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1993/94:139 Lag om behörighet att utövaveterinäryrket1993/94:190 Enhetliga regler för överklagande tillhovrätt och m.m.1993/94:208 Förändringar i lönegarantisystemet1993/94:235 Lag om arbetsförmedlingsregisterFörslag1993/94:RFK2 förvaltningsstyrelsesförslag till Lag om statligt bidrag till partigruppernai riksdagen1993/94:RR7 revisorers förslagangående disciplinärenden inom hälso- ochsjukvårdenFinansutskottets betänkanden1993/94:FiU7 Anslag till Kammarkollegiet1993/94:FiU8 Vissa anslag inomFinansdepartementets områdeSkatteutskottets betänkande1993/94:SkU20 Skattepolitiken19 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 25 mars1993/94:120 av () tillutbildningsministern om kårobligatoriet:Den borgerliga riksdagsmajoriteten beslutade i juni1993 att avveckla det s.k. kårobligatoriet fr.o.m.den 1 juli 1995. Socialdemokraterna reserverade sigmot beslutet med motiveringen att förstborde få ta ställning till en konkret plan på hur enavveckling skulle gå till. En sådan plan borde enligtvår uppfattning bl.a. innehålla förslag till hur destuderande på rättvisa och jämlika grunder skallvara representerade inom olika organ inomhögskolan och hur val till dessa organ skallförrättas. Vi menade vidare att formerna för denfortsatta driften av studentbostäder ochsamlingslokaler noggrant borde analyseras och atten ekonomisk kalkyl för kårobligatorietsavveckling skulle presenteras för innanslutgiltigt beslut fattades i frågan. Sålunda ansåg viatt regeringen måste redovisa hur stor del av denberäknade kostnaden staten är beredd att svara förvad gäller studentfacklig och studiesocialverksamhet liksom lokalförsörjning etc. Slutligenfann vi det väsentligt att studenterna blevrepresenterade i det fortsatta beredningsarbetet.Också utbildningsutskottet betonade i betänkande1992/93:UbU14 det angelägna i att en kontinuerligdialog äger rum med studenternas representanteroch med företrädare för universitet och högskolori syfte att hos dessa förankra förslag till lösningar.Utskottet förutsatte att regeringen, närklarhet vunnits i frågan, informerar omde ekonomiska konsekvenserna för studentkårernam.fl. Om särskilda statliga medel behövs förstuderandesammanslutningarnas fortsattaverksamhet eller för andra kostnader till följd avobligatoriets avveckling borde, enligt utskottetsuppfattning, regeringen framlägga förslag härom.Kommittén för avveckling av kårobligatoriet(KAK) har därefter utrett konsekvenserna av ensådan åtgärd. Det kan för det första konstateras attutredningens direktiv är klart snävare än deintentioner som uttalades av . sålunda framhöll betydelsenav de studentfackliga och studiesociala frågorna harKAK:s uppdrag enbart omfattat frågan omutbildningsbevakning i snäv bemärkelse samt val avstudentrepresentation. Detta framstår sommärkligt också mot den bakgrunden attutbildningsministern själv i proposition 1992/93:169framhöll betydelsen av att en avveckling avkårobligatoriet inte får medföra en försämringinom det studiesociala området.För det andra är också utredaren på flera punkterklart skeptisk till möjligheterna att klara den förstudenterna grundläggandeutbildningsbevakningen efter en avveckling avobligatoriet. ''I princip är det endast denobligatoriska avgiften som ger kårer och nationerekonomisk rörelsefrihet och möjlighet attfinansiera sådant som utbildningsbevakning ochsociala insatser'', är sålunda utredningens slutsats.KAK konstaterar också att avgörande förstudentsammanslutningarnas ställning efterobligatoriets avveckling är medlemsochinkomstutvecklingen. I båda avseendena finnerman anledning till pessimism. Erfarenheterna frånutländska universitet, exempelvis Köpenhamnsuniversitet, tyder också på att utan obligatoriskanslutning får studentföreningarna dåligmedlemsanslutning och svag ekonomi.En massiv studentopinion har liksom praktiskttaget alla universitets- och högskolerektorer avråttfrån ett avskaffande av kårobligatoriet. Också TCOoch ställer sig bakom ett upprivande avtidigare avvecklingsbeslut.Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågortill utbildningsministern:1. På vilket sätt kommer utbildningsministern attbeakta den massiva kritik som framkommit motkårobligatoriets avveckling från en nästansamstämmig högskoleopinion?2. På vilka grunder stöder utbildningsministern sinauttalanden att en anslutning till kårobligatorietskulle kränka föreningsfriheten?3. Vad föranleder utbildningsministern att tro attdemokratin och friheten skulle öka vid enomläggning av systemet från självförvaltning tillstatsförvaltning respektive att valdeltagandet skullebli större om valen organiseras av myndigheter istället för studentkårer?4. När kommer utbildningsministern att i enlighetmed beslut redovisa de ekonomiskakonsekvenserna av en avveckling av kårobligatorietoch framlägga förslag om statliga anslag förstuderandesammanslutningarnas verksamhet?5. Enligt regeringens proposition 1992/93:169 får enavveckling av kårobligatoriet inte medföra enförsämring inom det studiesociala området. Vadinnebär detta mera konkret, dvs. vilka delar avnuvarande verksamhet inom studentkårers ochnationers ram är regeringen beredd att ta detekonomiska ansvaret för?6. Anser utbildningsministern att studenternasnuvarande tillgång till samlingslokaler ochnationshus är värda att bevara, och vem skall i såfall bekosta lokaler, till vilka alla studenter ägertillträde, om obligatorisk tillhörighet till kårer ochnationer avskaffas?7. Vilken hänsyn har regeringen i sina ekonomiskabedömningar tagit till att kåravgifterna kunnathållas nere tack vare massiva frivilliginsatser frånstudenternas sida?8. Vilka skattemässiga konsekvenser förnationernas del får en avveckling avkårobligatoriet?1993/94:121 av () tillfinansministern om och EMU:EMU regleras i . Den andrafasen i utvecklingen mot EMU inleddes den 1januari 1994, då ett europeiskt monetärt institut() inrättades i , början till EU:sgemensamma centralbank, som skall ersättamedlemsländernas riksbanker.Institutet skall verka för en stärkt samordning avpenning- och valutapolitiken i medlemsländerna.Under denna andra fas skall de olikamedlemsländernas ekonomier utvecklas mot en alltstörre konvergens, som möjliggör en gemensamvaluta. skall kontrollera varjemedlemsstats statsbudget så att konvergensenuppnås. Medlemsländerna måste rätta sig efterrådets rekommendationer, annars kan de i sistahand bötfällas.Avtalet, eller rättare sagt anslutningsfördraget,som slutits mellan och EU:s medlemsstatermedför att bestämmelserna i bindande för , om särskilda undantag,övergångsregler eller anpassningar inte upptagits ianslutningsakten. Till skillnad från britter ochdanskar fick inga undantag från EMU, ochSverige begärde det inte heller.Har förhandlingar säkerställt att har rätt attstå utanför valutaunionen?20 § Kammaren åtskildes kl. 17.33.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 8§ anf. 31 (delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m. 9 § anf. 61(delvis),av andre vice talmannen därefter t.o.m. 15 § anf. 99(delvis) ochav tredje vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.