prot · GH0963 · 1994-02-18 00:00:00 — Jag tycker att det ärallvarligt att man hoppas att det skall vara förlåtetgenom att man kommer med enliten rättelse. Det är inte säkert att det är sammamänniskor som läser den tidning där rättelsenkommer in. Det är inte säkert att det är sammapersoner som lyssnar på det radioprogram därrättelsen kommer in.Radionämnden har ett långsamt sätt att arbeta. Viser ibland när man läser upp någonting på TV ellerhör i radion att det gäller övertramp som gjorts avnågon av redaktionerna för kanske sedan.Det är inte på något sätt tillfredsställande. Även detmåste kunna förändras.Jag tror att det är väldigt viktigt att man gör ensådan markering från statsmakternas sida oavsettom vi nu skall gå över till lagstiftning eller någotannat. Vi är till för att skydda den svage, och i dettasammanhang är det den enskilda människan som ärsvag i förhållande till medierna. Vi måste på någotsätt få en bättre balans på det området.Anf. 35 Statsrådet (-):Herr talman! Det är givet att det kan vara enstakajournalister som gör övertramp. Men beivrandet avövertramp måste alltid ske i efterhand. Oavsett omman lutar sig mot de pressetiska reglerna eller omvi skulle införa en lagreglering måste beriktigandeteller genmälet, som säger, komma iefterhand. Det är klart att den tid det tar innan manfår in ett sådant beriktigande eller genmäle harbetydelse.Jag tror att en lagstiftning varken gör till eller fråni det avseendet. Det hänger på den enskildaredaktionens eller journalistens egen integritet ochstolthet över sitt yrke att det sker på ett riktigt sätt.Det är detta som man skall försöka diskutera inomkåren, och man skall försöka se till att en sådananda verkligen sprider sig.Som jag sade tidigare kommerRadiolagsutredningen med sitt betänkande inomen nära framtid. Vi får då anledning att se på deförslag som kommer fram där. Man kommerförmodligen att ta upp möjligheten för enskilda attfå felaktiga uppgifter i radio- eller TV-programrättade. Om så är fallet kommer det naturligvis attfå betydelse även för pressen. Det är en fråga vi fårse på när utredningen kommer.Vi följer utvecklingen från departementet. Jag harhittills inte tyckt att utvecklingen har varit direktalarmerande. Det är som säger: Vihar faktiskt en relativt hög standard -- i vart fall ijämförelse med den journalistik som bedrivs t.ex. iEngland.Anf. 36 ():Herr talman! Jag delar som jag sade inledningsvisstatsrådets uppfattning om det också. Statsrådettalar om yrkesstoltheten. Dess värre har vi påsenare år sett en del fall där yrkesstoltheten harlegat i att man har kunnat peka på att man harlyckats platta till ett antal medmänniskor. Det är ensak som det naturligtvis i första hand ankommer påmedierna internt att göra någonting åt. Men närövertrampet väl är gjort så är skadan skedd, ochden går egentligen aldrig att reparera.Jag tror att det är viktigt att man tvingar fram enpåföljd som blir så kostsam att den verkarförebyggande. Det här behöver inte på något sätthämma yttrandefrihet och journalistik. Det är barafråga om att använda någonting så enkelt som liteteftertanke ibland: Är det här verkligen någontingjag skall skriva? Är det så intressant att man skallsätta det överst till vänster på förstasidan på entidning, när det sedan visar sig att artikeln längre inkanske inte innehåller någonting som är något värt?Det människor läser vid kaffekoppen på morgonenär det de ser, och därmed har man skadatmänniskor.Jag kan korrigera en sak när det gäller inställningenhos de svenska representanterna i . Enav underkommittéerna har handlagt denna fråga.De jag har talat med därifrån har ställt sig bakomEuroparådets dokument. Om det beror påbristande korrespondens mellan de olika delarna iden svenska gruppen vet jag inte, men faktum är attdet finns de svenskar som också talar för detta.Om det fortsätter att utvecklas i en riktning som viinte kan acceptera finns det inga andra steg att taän lagstiftning. Jag beklagar det, men jag tyckerinte att den självsanerande verksamheten har varitav den arten att jag kan ställa mig och applåderaden.Anf. 37 Statsrådet (-):Herr talman! Jag tycker naturligtvis att det är braatt frågan aktualiseras, att vi har möjlighet att talaom den här i kammaren och att den förs ut, gärnabåde genom press och andra medier.Jag tror att själva det faktum att man börjardiskutera detta på ett allvarligt sätt kommer att fåkonsekvenser som verkar i den riktning somLennart efterlyser.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1993/94:79 om och offentlighetsprincipenAnf. 38 Statsrådet (-):Herr talman! har i eninterpellation till statsrådet ställtett antal frågor om offentlighetsprincipen och ettEU-medlemskap. Arbetet inom regeringen är såfördelat, att det är jag som har hand om frågor omoffentlighet och sekretess. Interpellationen hardärför överlämnats till mig. De frågor som BirgittaHambraeus har ställt är följande:1. iKommer vi att veta om förhandlingsresultatetmed EU:s medlemsstater gäller innan det i sinadetaljer prövats av ?2. iÄr EU en mellanstatlig eller överstatligorganisation?3. iÄr EU-ärenden inrikes- eller utrikesärenden?4. iGäller svensk öppenhet eller EU:s ovillkorligatystnadsplikt i fråga om meddelarskyddet?5. iKan instruktioner till de statsråd som deltar iEU:s ministerråd hemligstämplas?Birgitta första fråga bygger på enmissuppfattning. Frågan förutsätter nämligen attEG-domstolen skulle ha möjlighet att underkännaett avtal om anslutning till EU. Det inte.På denna punkt -- liksom på så många andra -- ärdet en skillnad mellan och ettmedlemskapsavtal. är ett s.k.associationsavtal. Vad gäller sådana avtal kan yttra sig över om ett tilltänkt avtal ärförenligt med bestämmelserna i . Omdomstolen finner att så inte är fallet måsteRomfördraget ändras för att avtalet skall få ingås(art. 228 RomF). Ett medlemskapsavtal innebär isig att ändras. T.ex. måste ju dennya medlemsstatens röstetal i rådet regleras.EG-domstolen har till uppgift att se till att det somsker under åberopande av bestämmelser iRomfördraget verkligen har stöd i dessabestämmelser. Men när dessa bestämmelser skalländras är det medlemsstaterna som har avgörandeti sin hand.Någon domstolsprövning av ett svensktmedlemskapsavtal gentemot grundfördragenkommer alltså inte att ske. Men när vi väl ärmedlemmar kommer domstolen -- precis som förövriga medlemsstater -- att ha till uppgift att prövaom vi håller vad vi lovat i avtalet.Övriga frågor tyder på att harläst i en artikel i , där några juristersom tidningen talat med pekade på fyra frågor, somenligt dem borde ha besvarats i regeringensproposition om grundlagsändringar inför ettsvenskt medlemskap i unionen.Birgitta ställer just de fyra frågorna.Frågorna är ganska enkla att besvara men tyder påatt de aktuella juristerna inte känner till eller inteförstått vad propositionen handlar om.På den första frågan, om samarbetet i EU ärmellanstatligt eller överstatligt, är svaret: både--och. Propositionen är mycket tydlig på denpunkten. Där konstateras alltså att EU är ett ihuvudsak mellanstatligt samarbete men medöverstatliga inslag.Hur det nu förhåller sig med detta har emellertidinte någon större betydelse för den andra frågan.Alldeles oavsett karaktären på EU-samarbetet ärnämligen dessa frågor ur ett svenskt perspektiv attbetrakta som utrikesärenden. En annan sak är attdetta utrikespolitiska samarbete i viss utsträckningkommer att gälla frågor som betraktats somfrämst inrikespolitiska. Men det finns i dagknappast någon inrikespolitisk fråga där detinternationella perspektivet saknar betydelse.När det gäller frågan om det är svenskagrundlagsregler eller EU:s syn som gällerbeträffande meddelarskyddet är svaret ocksåenkelt. I gäller svensk grundlag. Den gällerdäremot inte i . För svenska tjänstemän somföreträder gäller således svenska regler. Försvenskar som tar anställning i EU:s olika organgäller de regler som dessa organ antagit.På samma sätt är det när en svensk tar t.ex. ett FN-uppdrag. Hade regeringen ansett att ett EU-medlemskap krävde ändringar avtryckfrihetsförordningens regler ommeddelarfrihet hade propositionen innehållitsådana förslag. Det gör den inte.Självklart kan instruktioner till svenska statsrådsom deltar i hemligstämplas.Statsråden åker dit för att förhandla, och om derasmotparter redan vet vilka instruktioner de har, t.ex.vad de skall begära i första hand, vad de kan gå medpå i utbyte mot något annat och vad de definitivtinte kan gå med på, kan man vara ganska säker påatt de inte kommer hem med något för Sverigetillfredsställande resultat.Däremot finns det all anledning att vara öppen ifråga om vilken inställning driver i de olikafrågor som diskuteras inom ramen för EU.Regeringen kommer här att visa största möjligaöppenhet. Detta är nödvändigt för att det skall gesunderlag till en bred debatt kring vilka frågor visom medlemmar skall driva i EU-samarbetet ochvilka mål vi skall ställa upp för vårt arbete.För att en sådan debatt skall föra saken framåt fården inte bygga på missförstånd. Jag hoppas att jaghar lyckats klara ut några sådana här i dag.Anf. 39 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation. Jag tycker att det ärvärdefullt att få diskutera ställningoch offentlighetsprincipen både med statsrådetDinkelspiel och med statsrådet pågår just . Det är en väldigdramatik i ; vi skall dygnet-runt-bevaka detta. Det indikerar att frågan om vilkaförhandlingsresultat vi kommer fram till är oerhörtväsentlig. Man skall kunna påverka på olika sätt.Men efter debatten med står detklart att vi inte kan vara säkra på att dessaförhandlingsresultat kommer att gälla. Om någonskulle överklaga, åberopande att ett uppnåttförhandlingsresultat strider mot någon regel iRomfördraget, så kan domstolen döma ut det.Om t.ex. ett företag som önskar sälja alkoholöverklagar och åberopar konkurrensreglerna, såvet vi inte hur domstolen kommer att döma, ävenom vi har fått en försäkran om att vår statligaalkoholpolitik skall vara kvar.Antag att vi har fått igenom kravet att kött och äggsom exporteras till skallsalmonellakontrolleras och att EU enligt våra kravskall använda vissa speciella kontrollmekanismerinnan varorna får exporteras. Om någonöverklagar detta kan det innebära att vi i självaverket inte har någon möjlighet att sätta det iverket. Vi kan kanske inte ens kontrollera det.Detta vet vi inte.Ulf var optimist. Han trodde att åsikt var att allt detta står iöverensstämmelse med . Men detkan vi alltså inte vara säkra på.Både och min fråga. Jag inser självfallet att manfrån sida inte kommer att säga attvi inte kan bli medlemmar. Det är inte själva avtaletom medlemskap som prövas där. Förhandlingengäller undantagen, som det görs så stor affär av.Men om de kommer att gälla vet vi inte förrän dehar prövats i sina enskildheter av EU-domstolen.Statsrådet sade, faktiskt litet överlägset, attjuristerna som DN publicerade inte har förståttpropositionen. Jag tycker att det är fruktansvärtallvarligt om inte ens jurister förstår.Lagrådet har sagt att det kommer att råda oklarhetom vad som gäller i ; vår rättsordning ändrasosv.Får jag fråga statsrådet: inte statsrådet attdet är ett problem att två rättsordningar nu delvisskall synkroniseras? Till viss del skall våra svenskarättssystem fungera, till viss del EU:s. Det blir enmix där det är mycket svårt att veta vad som gäller.Om jurister säger att det här finns oklarheter,tycker jag inte att det skall viftas bort medframhållande av att det i själva fallet är enkelt.EU är alltså både överstatligt och mellanstatligt.När det gäller offentlighetsprincipen sägerstatsrådet i sitt svar något som jag tycker ärhäpnadsväckande, nämligen att det egentligen intespelar någon roll hur det förhåller sig härmed,eftersom karaktären på EU-samarbetet är sådan attdessa frågor ur svenskt perspektiv är att betraktasom utrikesärenden. Hon fortsätter: ''En annan sakär att det utrikespolitiska samarbetet i vissutsträckning kommer att gälla frågor som hittillsbetraktats som främst inrikespolitiska. ''Ja, det gäller t.ex. beträffande lagstiftning. Vadsom skall gälla för lagar i blir plötsligtutrikesärenden och kan hemligstämplas. Härmedsätts såvitt jag förstår vår offentlighetsprincip totaltur spel.På en punkt är statsrådets svar mycket löftesriktoch intressant. Att de svenskar som blir anställdaav EU skall rätta sig efter internationella reglerockså när det gäller sekretess är givet. Det är, somstatsrådet påpekar, likadant i FN och andrainternationella organ. Men när det gäller svenskatjänstemän som deltar i alla de hundratalsarbetsgrupperna kring ministerrådet och som ipraktiken faktiskt beslutar -- det är ju i mycket fåärenden som ministrarna egentligen beslutar --gäller svenska regler. Dessa tjänstemän har alltsårätt till meddelarskydd även när det gäller EG-frågor.Tror statsrådet att EU kommer att acceptera att detbara är att vända sig till för att få ut allt detsom EU hemlighåller? Sekretessen för EU-frågorna är nämligen oerhört sträng. Man förlorarsitt arbete, man kan t.o.m. om man läcker efter detatt man blivit pensionerad få sin pension indragenosv. Kommer EU att gå med på att det bara är attvända sig till svenska tjänstemän för att alla dehemligstämplade frågorna helt enkelt skall blioffentliga?Att man kan sekretessbelägga ministrarnasinstruktioner -- i den mån nu de får någrainstruktioner -- är mycket allvarligt. Varför skulleoffentlighet på den punkten störa våraförhandlingar? Det är tvärtom snarare så att omministrarna kommer ned med hela svenska folketbakom ryggen och vet att det gäller något som helanationen kräver, måste det stärkaförhandlingspositionen. Jag tycker atthemlighetsmakeriet i detta sammanhang som såofta annars är en fråga om att slå blå dunster iögonen på människorna. Det blir svårt för oss attutan offentlighetsprincipen få något som helstinflytande. Folket har inga möjligheter att utkrävaansvar av dem som i fortsättningen kommer attlagstifta om en stor del av de lagar som skall gälla iSverige.Anf. 40 ():Herr talman! Också jag tycker att det svar somBirgitta har fått ger ett litet högdragetintryck och att man i det rider på att inte allaformuleringar har exakt juridisk precision.Jag kan berätta att jag när vi arbetade medluftfartsavtalet hade mycket svårt attförstå alla delar i det. Jag vände mig till jurister ochbad dem att reda ut vissa frågor. Trots att de ägnaderätt mycket tid åt att sätta sig in i frågorna, höll demed mig om att dessa var svåra att sätta sig in i.Luftfartsavtalet gäller nu i , ävenom det har övergått till att bli en del av EES-avtalet.Hela är ett gigantiskt problem. Vi hargång på gång fått höra att regeringen inte vill att ettprotokoll om den svenska offentlighetsprincipenskall eftersträvas i medlemskapsavtalet, eftersomdet finns risk för att vid avgivandeav ett yttrande om ett sådant protokoll skullekomma att ta ställning mot någon del av innehålleti den svenska offentlighetsprincipen. Men om detnu inte längre finns någon sådan risk, eftersom ettsådant protokoll bara skulle innebära attRomfördraget utvecklades, är det väl bara attbegära att ansökarländerna tillsammans medministerrådet upprättar ett protokoll där det ges ettskydd för det som vi har uppnått i form avoffentlighetsprincip och meddelarskydd.Nu diskuteras i stället en ensidig deklaration frånsvensk sida, som såvitt jag förstår kommer att ha ettbetydligt mer begränsat juridiskt värde.Statsrådet säger att domstolen har till uppgift attpröva om vi håller vad vi lovat i avtalet. Det kanalltså, som vi har hört, uppstå ensituation där tolkar avtalet på ett annat sättän vad EU eller någon myndighet inom EU gör.Om vi tror att vi skrivit under något som EU inteanser att vi har skrivit under, kan en EU-institutioneller någon annan part vända sig till domstolen,som då talar om vilken tolkning som skall gälla. Detär självfallet som avgör vilkentolkning som skall gälla i Sverige.I denna mening tycker jag att fråga är i högsta grad relevant. Det kommergivetvis att uppstå en mängd diskussioner -- ochsådana har för övrigt redan uppstått i samband medEES-avtalet -- i vilka vi politiker måste svaramänniskor som ställer frågor att det ytterst ärEFTA- eller som avgör.Vi är inte säkra på vad kommer attinnebära innan efter samråd medEG-domstolen har prövat hur avtalet skall tolkas.Det nya är att detta gäller en rad frågor som vitidigare har fattat politiska beslut om, t.ex. om hurvi skall utforma regionalpolitiken, alkoholpolitikenosv. Det kommer att bli domstolsfrågor.När det gäller svensk öppenhet och svensktmeddelarskydd säger statsrådet att svensk grundlaggäller i , och det är en självklarhet. Den kaninte gälla i . Men om svensk grundlagkommer i konflikt med EG-rätten och avgör en sådan konflikt till Sverigesnackdel, kommer vi att inse att EG-rätten äröverordnad också grundlagen. En sådan konfliktkan i princip inte uteslutas, inte heller påyttrandefrihetens och tryckfrihetens områden.Statsrådet säger att det är medlemsländerna sombestämmer EG-rättens innehåll. Det är också så attEG-domstolen har möjlighet att utvidga EG-rättens innehåll, om den anser att det är förenligtmed gemenskapens intressen. Det har för övrigtskett i alla de domslut där har lagtfast att de nationella lagarna och grundlagarna ärunderordnade EG-rätten. Det har domstolen lagtfast -- det är inte ett politiskt utan ett juridisktbeslut inom ramen för EG-systemet.Det pågår också en debatt om detta. Detförekommer protester mot detta bl.a. i ,där man anser att den tyska rätten skall stå starkgentemot den överordnade juridiska rätten.En stor mängd handlingar som rör beredningen avpolitiska frågor kommer att cirkulera i ochfalla under utrikessekretessen som debehandlar frågor som varit föremål förinrikespolitiska beslut. Detta förhållande är ju helti enlighet med vår nuvarande grundlag. Vi drabbasredan i hög grad av detta i EG-delegationen, därjag själv sitter. Vi diskuterar där framtidainrikespolitiska förhållanden och kan inte tillåta ossatt gå ut med dem i vanlig ordning.Låt mig citera § 6 i den instruktion som gäller förEG-delegationen:Ledamot, suppleant eller tjänsteman i delegationenfår ''ej obehörigen yppa vad som enligt beslut avregeringen eller delegationen skall hållas hemligtmed hänsyn till rikets säkerhet eller av annatsynnerligen viktigt skäl, som betingas avförhållandet till främmande stat eller mellanfolkligorganisation. Någon tystnadsplikt utöver den somföljer av nämnda stadgande bör inte åläggasdelegationens ledamöter eller suppleanter. Detförutsätts emellertid att återhållsamhet iakttasbeträffande information om frågor som behandlatsi delegationen. ''Jag hoppas att jag inte har gjort mig skyldig tillnågon oegentlighet när jag har läst upp vad somfaktiskt gäller.Vi har också erfarenhet av detta. När mansommaren 1991 under kristallkronorna i Brysselskålade i för att fira att varklart, ville jag få tillgång till detta avtal. Det visadesig då att det var sekretessbelagt i . Vi ficksöka oss fram via olika kanaler och fick såsmåningom i en kopia på engelska att läsa.Men från regeringen kunde det inte släppas fram.När EG ställde en mängdfrågor till om det svenska samhällslivet överhuvud taget, förklarade regeringen att det varhemligt material. politiker fick intetillgång ens till de frågor som EG ställde om desvenska samhällsförhållandena.Anf. 41 HANS ():Herr talman! Denna interpellationsdebatt gällerfrågan om offentlighetsprincipen. Det finns här ettantal frågor som jag inte skall beröra så mycket. Pånågon punkt är jag också oklar över både fråganoch svaret.En fråga om den svenska offentlighetsprincipen varföremål för ett svar här i kammaren också den 18januari, men den gången var det statsrådet som svarade. Det börjar bli litetoklarhet om vem som har ansvar för dessa frågor,eller . är detden ene, och ibland är det den andra.Jag vill som utgångspunkt för vad jag har att säganämna att då framhöll att deneuropeiska unionens råd antog nyaregler om allmänhetens tillgång till dokument somfinns hos kommissionens råd. Han välkomnade dådessa ställningstaganden.Det som har hänt är att har gjortstarka invändningar emot det som har skett.Nederländerna går till för attagera för ett nytt ställningstagande till frågan omoffentlighet. Jag har från beslutet i decembernoterat att det finns en generalklausul som innebäratt EU:s institutioner kan vägra att lämna utdokument, om de strider mot effektiviteten ochordningen i institutionerna. Jag har också hänvisat till detta.Nederländerna, som var den enda stat som röstadeemot förslaget, anser att detta kan innebära attkommissionen och rådet relativt godtyckligt kanvägra att lämna ut dokument. Den nederländskaregeringen har, som jag nämnde, vänt sig tillEG-domstolen för att få beslutet upphävt.Nederländernas Europaminister att man överklagade därför att det redan finnsen stor tveksamhet inför den europeiskaintegrationen på grund av alltför mycket byråkratioch hemlighetsmakeri.Vi har haft åtskilliga debatter om detta både här ikammaren och utanför den, och jag vill erinrastatsrådet om en debatt som anordnades av TCO.Under den aviserade statsrådet vissa förändringar iden svenska ståndpunkten.Det som jag då framför allt fäste mig vid var fråganom hur man skall kunna få en bindandeöverenskommelse som ger ett tillräckligt skydd förden svenska offentlighetsprincipen. Det betyderrent faktiskt att vi skall vara säkra på att densvenska offentlighetsprincipen kommer att fullt utaccepteras och godtas.Det man nu läser om det holländska agerandet ochde invändningar som görs understryker betydelsenav att det inte räcker med att vi gör ensidigadeklarationer och hoppas på att det går bra ändå.Nu gäller det verkligen att skärpa den svenskahållningen så att vi kan vara säkra på att densvenska offentlighetsprincipen kommer att bligaranterad i händelse vi blir medlemmar iEuropeiska unionen. Det är på den punkten jag villha statsrådets kommentarer.Anf. 42 ():Herr talman! Jag vill särskilt ta upp avsnittet ommeddelarskyddet och att det är så enkelt. Detförvånar mig mycket att regeringen bedömer attmeddelarskyddet är en enkel match. Jag undrarvarför regeringen i så fall inte kunde lägga framförslaget om datalagen. Det fanns en utredning somkom fram med ett förslag som remissbehandlades.I utredningen slogs helt klart fast att det fannskomplikationer när det gällde de EG-direktiv somföreligger i och den svenskaoffentlighetsprincipen. Såvitt jag förstod kunderegeringen inte lägga fram en datalagspropositionför på grund av just detta.Jag är fullt medveten om att EG inte antagitdirektivet, men det är antaget av parlamentet.Beslutet har skjutits upp . Manberäknar att det kommer att fattas ett beslut isommar eller kanske , och då är jumeddelarskyddet i fara. Med det direktivet kanmeddelarskyddet inte garanteras. Detta ser jag somett stort hot mot offentlighetsprincipen.Vi förde här en diskussion med UlfDinkelspiel. Han har slagit fast attoffentlighetsprincipen icke är förhandlingsbar. Denär en mycket viktig grundval i vår demokrati.Därför är det märkligt att man nu plötsligt säger attdet är så enkelt med meddelarskyddet. Det är detinte om EG-direktivet går igenom. Hur skall mandå garantera meddelarskyddet? Hur skall mangarantera offentlighetsprincipen, och att man intebehöver göra en förändring itryckfrihetsförordningen?Alla experter har slagit fast: Går EG-direktivetigenom måste vi också ändratryckfrihetsförordningen. Då blir det inte självklartatt enskilda, journalister, osv. kan ta del av dehandlingar som man kan ta del utav hosmyndigheter. Det kommer man inte att kunna påsamma sätt, eftersom det finns ett helt annat synsätti jämfört med det vi har.Vår tryckfrihetsförordning har funnits . är föregångare på detta område. Dendiskussion som förts i kringEG-direktivet visar inte på att man har sammasynsätt som vi, dvs. att det skall finnas en öppenhet.När det gäller integritetsskyddet menar jag på attöppenheten i sig är ett medel för att skapaintegritet.