prot · GH0987 · 1994-04-13 00:00:00 — Då kommer stora konstsamlingar utpå marknaderna, och pengar väller in till dekonstnärer som har gjort de gamla målningar somfinns i samlingarna. Det är konsekvensen.Det finns en sak som har förtydligats och som jagtycker är viktigt. Vi har i förarbetet lagt till enförklaring om synbarheten. Det är väldigt viktigtatt när enskilda människor skall göra sig gällandemot starka producentorganisationer att det ärtydligt vad som ingår i ett avtal -- om det inte ärfråga om ett skrivet specialavtal. Vi har t.ex. lugnatner den oro museerna har framfört genom attpåpeka att det redan från början är synbart att omett museum beställer ett fotografi av ettmuseiföremål, skall det användas i broschyrer, påaffischer, i egna kataloger, på vykort och förarkivändamål. Då blir det inte ytterligareoklarheter, trassel och bekymmer på den punkten.Vidare var det frågan om beställda porträtt.Utskottet har följt propositionens förslag. Men vimoderater tycker att integritetsfrågan är viktig. Vitror att det är viktigt att återkommai frågan. Skyddet gäller bara om man själv harbetalt för den beställda bilden. Men om någonannan närstående, ett företag eller en organisationbeställer en bild är det oklart om vilka rättighetersom gäller. Vi hoppas att det skall komma ettklarläggande från regeringen . Detstår dock inte i utskottets skrivning.Sedan var det frågan om upphovsmannakonton.Allmänt sägs det att de är på väg bort. Utskottet harinte framfört mer än att regeringen bör följautvecklingen. Vi har i princip ingenting emot har samma rättigheter här som i andrasammanhang.Jag tycker att det är viktigt för att varavaksam på detta område där det finns mycketstarka producentorganisationer och mycket svagakonsumentorganisationer. Det ligger ett tungtansvar på att inte göra ändringar somuppenbart är till nackdel för konsumenterna. Detär bra att all konstnärlig produktion blir likställd.Det är utmärkt att konstnärlig verksamhet ärlönsam. Men jag menar att detta kan uppnås utanatt glida, tänja och krångla.Jag vill också påpeka att den digitala teknikenkommer att kräva ny lagstiftning. Vi förväntar ossatt regeringen kommer med förslag. Där finns ettklart behov av sådan lagstiftning.Herr talman! Jag vill yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 81 () replik:Herr talman! Först vill jag allmänt föreslå att närlagutskottet nästa gång skall göra en studieresaskall utskottet resa till eller något annatav de som har infört ''droit de suite''.Utskottet kan studera frågan, och sedan kansket.o.m. kan begripa hur det hela gårtill. Det handlar inte om att någon som en gång harköpt ett konstverk då och då i efterhand skall betalaen avgift. antydde att det även kundegälla vid arv av konstverk. Det handlar inte alls omnågot sådant. Det handlar om att vid en offentligvidareförsäljning av konst skall en avgift,förslagsvis av värdet på konstverket, gåtillbaka till konstnären. Sedan finns det förslag tillregler om konstnären är i livet.Bertil behöver inte vara orolig. Dethandlar inte om att någon skall komma hem och taut avgifter på tavlor som hänger på väggarna ochdärmed att konstnärerna skall berika sig påkonsumentens bekostnad. Detta går att läsa sig tilli utskottets betänkande. Jag kan återkomma efterdenna debatt med mer papper till är vidare orolig för att ett systemskall införas i som inte finns i flera andraEG-länder. Tre av de 12 EU-länderna har inte ettsådant system. Tre kan möjligen kallas för någramen inte för flera. Två är ett par, tre är några ochflera måste vara mer än tre. Det kan inte vara talom flera andra . Men det må vara enpetitess.Det finns mycket att säga om detta. Om det bara ärfråga om svårigheter att sätta sig in i systemet, trorjag att vi -- om utskottet är intresserat --kan komma förbi denna svårighet. Jag tyckerfortfarande inte att det har framkommit värdigamotargument till ''droit de suite''.Anf. 82 () replik:Herr talman! Först och främst är jag ganska ofta iDanmark. Jag bor i , och jag är i Danmarkstup i kvarten. Jag går dessutom ganska ofta påkonstgallerier.Elisabeth vill ha en avgift påvidareförsäljning av konst. Det kräver att manhåller reda på vilken konst som vidareförsäljs. Detär inget konstigt med det. Att avgiften tas ut sommoms kommer inte att lugna konstnärerna förrände har fått ersättning för varenda tavla.Vi befinner oss i en situation där gränsentänjs till producenternas förmån. Det finns bättreförståelse för ''droit de suite'' hos ochFolkpartiet än vad det finns hos . Mendet finns fortfarande inte någon enighet i EU om''droit de suite''. Det innebär att det finns länder därdet är förmånligare att sälja konst än i andra länder.Huruvida man kallar tre för flera eller inte tyckerjag är ett dumt argument.Anf. 83 () replik:Herr talman! tycker att det är ettdumt argument att framhålla att i nio av de 12 EU-länderna klarar man av ''droit de suite''. Det må ståför . Men det är faktiskt så. Det finnsskillnader mellan systemen, men det rör sig omförhållandevis marginella saker.Bertil började sitt tidigare anförande, somhuvudsakligen gällde fotografirätten, med att sägaatt han var glad över att vi förändrar våra regler såatt de överensstämmer med EU-ländernas. Jag troratt det finns tillräckligt med erfarenheter ute iEuropa av ett sådant här system för att även vi iSverige skulle kunna klara det.Jag tror inte att man, som antydde,behöver vara rädd för att konstnärerna, om dennarätt införs, kommer att ligga som gamar över oss iriksdagen och i andra sammanhang för att utökasina rättigheter. Man finner ingenting som tyder påatt det blir på det viset när man studerar hur dettasystem fungerar annorstädes.Det gläder mig att höra att antyderatt är förhållandevis ensamma om atthysa räddhågsenhet inför att på detta sätt beredakonstnärerna någorlunda drägliga eller åtminstoneförbättrade ekonomiska förhållanden. Det stärkermin uppfattning att sista ordet i denna fråga ännuinte är sagt.Anf. 84 () replik:Herr talman! Det som vi moderater framför allt ochmer än andra slår vakt om är faktisktkonsumentintressena på en marknad. Det ärvanligen som uppträder somkonsumentföreträdare, men i det här fallet harVänsterpartiet fallit in i en renproducentföreträdarroll. Jag tycker att konstnärligtarbete skall vara välbetalt. Det är en viktigangelägenhet i vårt samhälle, men jag tror att manär ute på en farlig väg när man ständigt tänjergränser. När folk till slut tycker att det blir alldelesför tokigt kommer man då att riva bort helasystemet.För min del tycker jag att det hade varit enklare attha exempelvis, vilket jag har skrivit i en motion sominte har tillstyrkts av utskottet, en överlåtelseformoch en upplåtelseform med skilda regler. Då skulleman betala rejält vid den första upplåtelsen ochskulle sedan betala successivt under enöverlåtelseperiod när man disponerar konstverket.Det är dock svårt att finna rena regellösningar förett sådant system.Jag tycker att konstnären skall ha bra betalt, menman skall inte vara så finurlig att man lurar sig själv.Anf. 85 ()replik:Herr talman! började med att sägaatt det är ett viktigt beslut som skall fattas ikammaren men att han var rädd för onödigtkrångel. Jag tycker inte att man skall vara så räddför detta.Jag vill liksom först ta uppreservation 2, som avser avbildning av konstverk.Jag har ingenting emot att landskapsarkitekter fårbetalt för sitt arbete, men man behöver inte krånglatill detta i onödan. Det går lätt att skilja ut fall därman t.ex. gör ett vykort där ett konstverk avbildas.Även om det på kortet skulle finnas några blommori anslutning till konstverket, tror jag inte att mankan missförstå syftet med framställningen avkortet.Vi tycker att regeln om avbildning av konstverk äralldeles felaktig när det gäller sådana här fall. Jagtycker att vi skulle kunna besluta om att rättatill detta, så att sådan avbildning inte utan vidareblir tillåten.Vi är alla överens om vad som skall gällabeträffande en svepande översiktsbild, men närman på bilden fokuserar ett visst konstverk tyckerjag att konstnären i fråga skall få ersättning.Jag går så tillbaka till reservation 1. Såvitt jagförstår vill inte ha någon ''droit desuite''. Jag vill rent ut fråga om handå representerar majoriteten i utskottet eller omhan bara talar i egen sak. Låt mig läsa innantill urdet avsnitt som vi reserverat oss emot:Tiden är ''enligt utskottets mening nu mogen för ettställningstagande till frågan om en ordning meddroit de suite bör införas även i .'' Det har jutalats mycket om att en sådan ordning finns i andraländer.Det framhålls vidare: ''Utskottet utgår från attregeringen nu arbetar vidare med frågan och gör deöverväganden som är erforderliga. ''är ju i högsta grad engagerade iregeringen, och det är då rätt märkligt att BertilPersson ställer sig vid sidan om och säger attFolkpartiet och möjligen är positiva till dethär. Det är regeringens uppfattning som vi talarom. Vi vill med vår reservation 1 bara att frågansbehandling påskyndas.Anf. 86 () replik:Herr talman! Man är ute på ett mycket sluttandeplan när man kräver att särskild ersättning skallbetalas om en skulptur avbildas. Första steget äravbildning på ett vykort, nästa blir avbildning i enbok och därefter kommer avbildning på ett omslageller en affisch.De här konstverken är gjorda för att stå utomhusoch för att kunna beskådas av alla. Hela vår tillvaroär fylld av verk av konstnärligt skapande avarkitekter, trädgårdsarkitekter och konstnärer. Jagmenar att man någonstans måste sätta en gräns förvad som är tillåtet att återge och inte återge, och jagtror att det är bättre att behålla den gräns som vi nuhar än att gå vidare och sedan få en diskussion därarkitekters förhållande till huset jämförs medkonstnärens till skulpturen.Jag vill också liksom i min förra replik säga att jaghar en mera negativ inställning till ''droit de suite''än vad utskottet har. Jag borde ha klargjort detredan i mitt första anförande.Anf. 87 ()replik:Herr talman! Med anledning av det sista som BertilPersson sade kan man fundera över vad somkommer att hända. Det framhålls iutskottsmajoritetens skrivning, som säkerligenkommer att antas genom kammarens beslut ,att regeringens beslut skall avvaktas. Men vi vetinte var Moderata samlingspartiet står i dennafråga, och det är oerhört viktigt. Vi är vana vid attutskottsmajoriteten framför sina synpunkter utanatt man inom den har avvikande meningar. Vi villveta var regeringen står, även om vi hoppas på stödför reservation 1.När det gäller vykort med avbildningar avkonstverk talar i varje fall jag om verk som ärplacerade utomhus, och jag tycker att denna frågaär ganska enkel. Jag ironiserade litet omomkringstående blommor, men vad vi här talar omär konstnärens ersättning, och den frågan är ganskaenkel att lösa. Nuvarande ordning är orättvis ochbör rättas till.Anf. 88 () replik:Herr talman! Det är alldeles klart att riksdagenfattar beslut på grundval av det somutskottsmajoriteten har skrivit. Jag vill dock sägaatt jag då kommer att ha samma uppfattning somnu. Det är utskottets text som kommer att studerasav regeringen, och det är utskottsmajoriteten somstår för den -- sedan må jag ha en specielluppfattning.Jag måste vidare säga att jag inte förstår varförblommorna skulle göra så stor skillnad. Jag tyckerinte att man skall ironisera överlandskapsarkitekternas verksamhet. De bedriveren mycket seriös verksamhet, som har mycket storbetydelse för den miljö i vilken vi lever. Jag kan inteställa mig bakom att just en skulptör är mer unik änen arkitekt, en landskapsarkitekt eller andramänniskor som på motsvarande sätt berikar vårmiljö.Anf. 89 ():Herr talman! Jag har lyssnat på debatten omfotorätten inklusive ''droit de suite'', och det är enviktig debatt.Det finns några synpunkter som jag skulle viljatillägga. Jag gläder mig lika mycket som alla andraöver att vi äntligen får en integrering av fotolagen iupphovsrättslagen. Vi är extra glada över att vi fåren integrering som motsvarar den modell som viborgerliga förra gången stod för i reservationen.Jag vill påstå att det hade blivit en stor upphetsningbland fotograferna om man gått på den linje somSocialdemokraterna drev förra gången.Det som har fått mig att särskilt ta till orda ärdiskussionen om ''droit de suite''. Det är en oerhörtviktig fråga. Jag håller gärna med om att den harmånga bottnar och dimensioner. Det kan skenbarttyckas att det finns två dimensioner -- enupphovsrättslig och en kulturpolitisk. Men dessatvå saker är så ihopvävda att de faktiskt inte går attskilja. En väl fungerande upphovsrätt är ett av debästa kulturpolitiska medel som man kan användaför konstnärer.Det finns en mycket lång historia med ''droit desuite''. Jag kan förstå den otålighet som visas frånmånga håll. Man frågar sig: Blir det ingenting avdetta? På det kan jag svara att den som noggranthar följt ärendet tydligt kan se att det successivt gårframåt. Det gäller både i riksdag och regering. Dethoppas jag att alla har insett.Det senaste som regeringen sade innan dettaförslag presenterades stod i proposition1992/93:214. Där säger departementschefen att omdet inte kan bli någon EG-harmonisering finnsinget annat att göra än att ta ett eget initiativ isvensk lagstiftning.Vi väntade under på att det skulle blinågonting, men det blev alltså ingenharmonisering. Däremot tillkom ett och annatytterligare land som sade sig vilja ha detta rentnationellt och som visade positiv inställning. Detföranleder också att utskottet säger -- och jag villpåstå att det är en kraftfull skrivning -- att fråganom ''droit de suite'' nu är mogen för ettställningstagande.Klarare än så kan det inte sägas. finnsmaterialet, och gäller det att ta ställning. Fråganär sedan hur ställningstagandet blir. Det harutskottsmajoriteten inte uttalat sig om.Jag uppskattar ärlighet när vi fårreda på att det mer är hans personliga uppfattninghan för fram när han demonstrerar en kraftfulltnegativ inställning till ''droit de suite''. Det har hanrätt att göra, och det finns många som tycker somhan. Det finns också många som tycker tvärtom,inklusive undertecknad och Folkpartiet.Det finns många länder som anser att det är positivtmed ''droit de suite''. Det finns många i dennakammare som anser det, och jag tror dessutom atthela kulturutskottet i stort sett tvärs över allapartigränser har den uppfattningen.Jag inser svårigheterna med att reglera ''droit desuite''. Jag skulle själv vara mycket tveksam till attinföra ''droit de suite'' om det inte var så att detfinns en lång rad andra civiliserade icke-socialistiska länder som har lyckats lösa dessaproblem.Därför kan jag inte när det gäller frågan om att taställning till ''droit de suite'' se att man kan säga attdet är tekniskt omöjligt att införa en sådan. Mankan säga att det är olämpligt och att man inte villinföra detta, och det får man då göra. Men teknisktomöjligt är det inte.Jag menar att vi bör ha en positiv inställning -- ochdet är den inställning som utskottet har velat visa --till att denna fråga blir avgjord. Det mesta pekarpå, som jag personligen bedömer det, att det kanbli en ''droit de suite''. Sedan får vi hoppas att detmöjligen kan lugna några debattörer här i dag.Anf. 90 ():Herr talman! Det var litet andra tongångar frånBengt . Jag tycker att det var bra attfå höra dem och få något av ett förtydligande av vadmajoriteten står för. Jag tycker att det stämmerbättre med uttalande. Mennog har vi socialdemokrater svårt att se desuccessiva steg framåt som detta leder till.Vi tycker att man förhalar. Man talar omUpphovsrättsutredningens förslag, EG,förändringar undan för undan, och säger man skall avvakta vad regeringen skall göra.Vi tycker att det nu är dags att göra någonting. Vianser att förslag såledesbör genomföras. Det är inte fråga om att successivtvänta på någonting. Det är att ta ett steg framåt tilldet som vi egentligen tycks vara ganska överens ombör införas även i Sverige.Anf. 91 ()replik:Herr talman! Jag kan förstå otåligheten över attdetta har tagit . Men vi bör se till vad somhar hänt . Jag läste innantillur proposition 1992/93:214. Där säger faktisktstatsrådet att man skall avvakta vad EG skall göra.Jag har aldrig uppfattat det som fel att avvakta enharmonisering på ett område som så tydligt ärinternationellt. Strävan måste rimligen vara att fålika regler. Detta är till fördel även förkonstnärerna. Det är precis vad tillägger hon, vilket jag tycker är mycketfördelaktigt: Skulle sedan denpågående studien färdigställts välja att inte ta någotinitiativ på området borde enligt föredraganden --dvs. -- frågan, om en svensknationell lagstiftning om ''droit de suite'', tas upp pånytt. Detta är ett mycket klart ställningstagandesom man inte så ofta ser i en proposition. Det varvad hon då sade.Vi har alltså kunnat konstatera att EG har försöktatt harmonisera och utforma en EG-lagstiftning.Många länder har varit för detta, och några harvarit stenhårt emot. Detta har gjort att det är svårtatt komma fram på harmoniseringsvägen. Det harockså betytt att förutom de 7 eller 8 somfrån början hade regler om ''droit de suite'' hartillkommit något ytterligare. Det är mycket sompekar på att de andra EU-länderna, inklusive denya, kommer att landa på en nationell lagstiftningsom innebär ''droit de suite''.Anf. 92 ()replik:Herr talman! Naturligtvis är även visocialdemokrater för en harmonisering, BengtHarding . Det är det ingen tvekan om. Mendet är inte för ro skull det står i lagutskottets text:''Såvitt lagutskottet har erfarit har frågan om EG:sställningstagande till en harmonisering av regler omdroit de suite inte förts närmare en lösning sedanutskottet behandladespörsmålet. ''Det är inte vad vi tycker att om, nämligen successiva framsteg, utan härstår man ganska så still och stampar. Frågan har inteförts närmare en lösning. Det verkar inte heller,skriver vi vidare, som att man fortsätter. Detkanske inte kommer en förändring under lång tid.Då tycker vi att vi i stället kan ta ett initiativ här iSverige och göra någonting av detta, eftersomdenna harmonisering tycks dröja.Anf. 93 ()replik:Herr talman! Som statsrådet skrev i den förrapropositionen hade vi förhoppningen att man inomEU -- eller EG, som det då hette -- skulle kommalängre. Man har arbetat med detta och kommit enbit, men man har inte kommit ända fram.Det fanns väl inte någon anledning att ifrågasättaatt ge dem en chans att komma fram till en lösning?Vi sade t.o.m. detta i debatten här ikammaren. har de inte gjort det. Konsekvensenfrån lagutskottets sida är då alldeles logisk,nämligen att tiden är mogen för ettställningstagande. Precis det säger vi i utskottet.Eftersom statsrådet redan lovat attta upp frågan, om det inte blir någon harmoniseringunder detta år, kommer hon självfallet att göra detutan att vi skrivit så. har vi dessutom skrivit atttiden är mogen för ett ställningstagande till frågan.Jag menar då att vi inte kan komma längre än såhär när det gäller frågans avgörande. Innehållet ärnästa fråga, och det är inte vad denna debatt gäller.Så är ju inte majoritetsskrivningen formulerad.Anf. 94 ():Herr talman! pekar påframgångar och vill väl med det trösta oss som harmotionerat i denna fråga . Det tackar jagför. Men, har aldrig haft enminsta lilla misstanke om att hänvisandet tillarbetet inom EG och EU har varit en undanflyktoch att det har varit ett sätt för den borgerligaregeringen, bestående av fyra olika partier och meden utskottsmajoritet som ser ut som den gör, attkrypa bakom det hela, dvs. att man inte har velatta i frågan?Jag har i och för sig respekt för att det ibland kanvara svårt att komma överens. Men frågan är: HarBengt aldrig misstänkt att dethandlar om detta? Om man följt EU:s arbete idenna fråga har man kunnat finna att så värstmycket till arbete inte har försiggått; det har ståttklart . Det må väl vara som det är meddet.Det är hederligt av att pekapå att betänkandetexten faktiskt inte är särskiltpositiv. Det man säger är att tiden är inne för attfatta beslut, att det hela nu är moget och att det intelängre går att skylla på arbetet i EU osv. Men inteett enda knäpp säger man om vad som skall ske.Det är beklagligt. De motionärer från Folkpartietoch som agerat i detta ärende tidigareoch alla andra som är intresserade av att problemetfår en lösning måste därför rimligen rösta påreservation 1. Det är ju precis som säger: Det står ingenting i betänkandet omvad som kommer att ske, utan det handlar åter omett uppskjutande.Jag är tacksam för att bidragittill att klargöra detta, så att man inte går på det tillsynes positiva i utskottsbetänkandet och övertolkardet. Det skall man alltså inte göra. Det här visarklart att utskottsmajoriteten anser att detta är enhet potatis. Man har inte haft den politiska kraftenatt säga vare sig bu eller bä. I stället skjuter manupp frågan.Anf. 95 ():Herr talman! Nej, jag betraktar inte dettatillvägagångssätt som en undanflykt. Man kanvisserligen aldrig veta hur andra människor tyckeroch tänker, men från utskottets sida är det definitivtinte fråga om någon undanflykt. Snarare är det så,att det är rimligt och självklart, i varje fall för denabsoluta majoriteten i denna kammare, att manalltid först prövar harmoniseringsfrågan. Än engång vill jag understryka att vi inte vill harmoniserabara för harmoniseringens egen skull. Om det ärnågot område som skall harmoniseras, till nytta fördem som berörs, nämligen konstnärerna, så är detnär det gäller immaterialrätten. Det finns alltsåstarka krav på att först pröva en harmonisering,inte minst när vi har ett samarbete genom ett och står inför ett eventuellt EU-medlemskapm.m.Det gläder mig att jag lyckats klargöra att det finnsen positiv syn från regeringens sida när det gälleratt ta upp denna fråga på nytt. Det är skrivet, ochdet finns stöd för det från utskottet. Men jag räknarinte med, herr talman, att och jagskall kunna bli överens när det gäller synen på EUoch synen på regeringen. Vi är säkerligen ense omatt vi är totalt grundläggande oense. Jag litar påregeringen -- även i denna fråga. Dessutom har jagen stor tro på att ett medlemskap i är det viktigaför , inklusive för konstnärerna och ''droitde suite''.Anf. 96 ():Herr talman! Det sista inlägget förstår jag inte. Vikanske kan diskutera EU i ett annat sammanhang.I många sammanhang är jag verkligt positiv till enharmonisering. I kulturpolitiska frågor finns starkaskäl för en harmonisering, dvs. att skapajämförbara eller lika villkor med de europeiska försvenska bildkonstnärer. Vi har väl kommit så passlångt att vi kan bli eniga om att vi båda eftersträvaren förbättring. har inte sagtdet, men jag hoppas att det han sagt implicerar atthan eftersträvar en förbättring för de svenskabildkonstnärerna och att ett införande av ''droit desuite'' skulle kunna vara ett steg i den riktningen.I ett tidigare anförande uttalade sig mycket positivt om att civiliserade icke-socialistiska länder klarat av detta. Jag håller medhonom. Jag tror också att vi skulle klara av bådeden eventuella byråkrati och de eventuella problemsom skulle uppstå vid ett införande avvidareförsäljningsersättning. Jag har ingen aningom det i ociviliserade socialistiska länder, som juskulle vara motsatsen, finns något system för ''droitde suite''. Jag har inte haft någon anledning attundersöka det. De erfarenheter som finns iEuropa, i civiliserade eller icke-civiliserade länder,är så goda, och de talar för att det är angeläget attvi också i får detta system.Anf. 97 ():Herr talman! Låt mig avslutningsvis bara säga att vivisst kan ha olika syn på olika samhällssystem ochstatsskick -- det är kanske inte den aktuella frågannu. Men min replik föranleddes av det somdiskuterades tidigare i debatten. Eftersom debattenmynnat ut i något av en deklaration av var de olikapartierna står i detta sammanhang, vill jag säga attjag och står alldeles bestämt för attverka för en ''droit de suite''. Vi tycker det ärviktigt. Det handlar inte så mycket om pengarna isig. Det handlar om en offensiv satsning på det somvi tror är viktigt, nämligen kulturpolitik.