prot · GH0992 · 1994-04-20 00:00:00 — Han gjorde det under trerubriker: vad som har hänt med de sämst ställda,vad som har hänt med socialförsäkringarnasstandardtrygghet och vad som hänt i fråga omvalfrihet och konkurrens inom ramen förvälfärdspolitiken.På en av dessa punkter var han uppenbarligenmycket nöjd med regeringen och vad som hargjorts. Det rörde närmast det ansvarsområde som iförsta hand jag har, nämligensocialförsäkringsområdet. Men det hadenaturligtvis varit honom främmande att ge ettsådant beröm -- det var vad det egentligen var --alldeles oreserverat. I stället gick han en omvägrunt det genom att påstå att regeringen hade hotatmed någonting helt annat men att den nu hade gjortnågonting bra. Att bara konstatera att det var brahade väl varit att gå alldeles för långt!När det sedan gäller frågan om valfriheten tyckerjag att delar av hans beskrivning stämmer. Detstämmer att vi har infört valfrihet för deoffentligfinansierade sociala tjänsterna. Det är oerhört mycket mera valfrihet för den stora ochviktiga del av svenskt samhällsliv som röroffentligfinansierade tjänster inom skola, vård,omsorg, etc. På den punkten har regeringengenomfört vad som utlovades och tagit rejäla steg iriktning mot en valfrihetsrevolution. Skillnaden ärförstås bara den att inte tycker omden riktningen. Han säger visserligen att han är förvalfrihet, men han blir nästan upprörd om någonskulle antyda att svenska socialdemokrater är litettveksamma i sin hållning till valfriheten.Bakgrunden till denna tveksamhet har möjligen attgöra med era gärningar. På den punkten är det baraatt följa skriften; man känner er genom eragärningar. Socialdemokraterna har med några fåundantag gång på gång gått emot reformer för attöka vanliga människors valfrihet.Herr talman! De som har det bra ställt i ett samhällehar alltid haft en valfrihet. Överklassen har alltidhaft tillgång till husläkare. Överklassen har alltidhaft möjlighet att välja skola. Det regeringen görgenom införandet av skolpengen och av etthusläkarsystem är att utsträcka denna möjlighet tillatt omfatta alla människor. Då börjar ni att tala omköp-och-sälj, trots att det i husläkarsystemet ärprecis samma ekonomiska villkor för den offentligaoch den privata verksamheten. Ni försöker ge skenav att det är plånboken som styr, om vanligamänniskor får bestämma vart de vill gå.Om man inför skolpeng för att se till att flermänniskor än de som är barn till välbeställdaföräldrar skall ha möjlighet att välja tycker ni attdet ökar segregationen. Vi säger att det minskarsegregationen. På den punkten finns det alltså enmycket klar skillnad mellan exempelvissocialliberalismen och socialdemokratin. Vi är förökad valfrihet för s.k. vanligt folk. Ni är förvalfrihet för landstingen och kommunerna.Den fråga som vi skall diskutera skall vidiskutera i valrörelsen , och väljarna skallförstås få fälla utslaget när det gäller vilken modellvi skall ha.Den tredje punkten som tog upp närhan skulle göra bokslut över den nuvaranderegeringen var frågan om de sämst ställda. På denpunkten är vi kanske inte så överens om bilden ochhistorieskrivningen. När försökergöra detta bokslut finns ordet operationsköer -- därgamla och sjuka väntar -- inte med i bilden av vadsom har hänt med de sämst ställda.Det som har hänt med de handikappade genomregeringens och framför allt om en ny handikapplag finns inte med ibilden av vad som har hänt med de sämst ställdaunder den period som bokslutet omfattar. Vad harhänt med de pensionärer som har de lägstainkomsterna när vi har förstärkt KBT? Behovet avsärskilda insatser på socialbidragsnivå har minskatkraftigt under den nuvarande regeringens tid.Detta finns inte heller med i bokslut.Regeringen lade fram ett förslag om en storpsykiatrireform som jag har haft glädjen att föreslåför regeringen. Den handlar verkligen om några avde mest bortglömda. Jag tror inte ens att detförslaget fanns med i bokslutet.Nästa gång skall göra detta bokslutfinns det några punkter som han kan ta med. Då fårvi se hur det ser ut. Jag har full förståelse för att haninte vill nämna dessa områden. Det innebär jubetydande framgångar för regeringspolitiken.Herr talman! Jag skall gå över till frågan omhusläkarna.Vi har hört företrädare för Socialdemokraterna,demokrati och utveckla varfördet är så bra att avskaffa husläkarlagen. Vad manän säger om den redogörelsen förefaller motiveninte att sammanfalla med varandra. har dettydligen gått så långt att Ny demokratis nyblivnapartiledare har kommit på att de ord som står ibetänkandet -- som har skrivitunder -- inte gäller. Om debatten fortsätter är detmöjligt att vi kan komma till en punkt då inte hellersjälva att-satsen gäller. I så fall har debatten haft endel gott med sig.Jag vill nämna några ord om bakgrunden tillhusläkarreformen. I flera undersökningar somgjordes konstaterades det attmycket fungerade väl i svensk sjukvård. Det fannsdock ett stort antal brister som borde rättas till.Bl.a. i den rapport som beställde av utländska forskarehäromåret framhölls det att hade en svagtutvecklad allmänläkarvård.Riksdagen beslöt att etthusläkarsystem skulle införas i . Införandetskulle äga rum -- 1994 och 1995.Beslutet innebar att en ändring gjordes i hälso- ochsjukvårdslagen, på regeringens förslag, och att ensärskild husläkarlag infördes.Genom beslut fastställdes deövergripande riktlinjerna förhusläkarverksamheten. Landstingen gavs en stormöjlighet att påverka utformningen avhusläkarsystemet. Det gällde bl.a. sådana sakersom vad åtagandet skulle omfatta utöver ettminimiåtagande, ersättningens storlek och hurlistningen skulle gå till.Vad som fastställdes på central nivå -- och somSocialdemokraterna gång på gång påstår är endetaljreglering eller en centralstyrning -- var någrafundamentala principer. Det handlade om rättenför varje svensk att välja en egen husläkare, rättenför läkare med rätt utbildning att fritt etablera sigoch konkurrera om patienterna samt attkonkurrensneutralitet skulle råda mellan olikadriftsformer. Det är egentligen den detaljregleringsom husläkarlagen innebär. Därför handlar dagensvotering om ifall dessa principer skallgälla i hela vårt land eller inte. Svårare än så är detinte.Flertalet landsting har förstås fattat beslut om attinföra ett husläkarsystem. Intresset hosallmänheten förefaller vara stort. haraktivt anmält sig. har avstått från attvälja husläkare, vilket man enligt lag har rätt attgöra.SCB gjorde en undersökning som haråberopats av flera här. Man frågade människor vadde tyckte om husläkarreformen. 14--tyckte attden var mycket angelägen. Ytterligare en storgrupp tyckte att det var en positiv reform men intelika angelägen. Sammantaget var förreformen. Det är faktiskt samma undersökningsom redovisade för någonhalvtimme sedan. Den som vill kan titta på den ochse om det är jag eller som har rätt.Valfriheten i den svenska husläkarreformen ärmycket stor, både vid en internationell jämförelseoch vid en jämförelse med hur det har variti vårt land.Under senare tid har vi hört i debatten -- bl.a. avden socialdemokratiske sjukvårdstalesmannenBengt -- att detta med husläkare ärstalinism. Jag känner sedanlänge. Vi har träffats, samarbetat och iblandmotarbetat varandra i undermånga år. Jag undrade litet över var han hade fåttdetta ifrån, men har det avslöjats. LeifBergdahl har berättat att han tror att det är hansom har inspirerat till analysenatt möjligheten att fritt välja husläkare, däriblandprivata husläkare, är stalinism.Uttalandet säger väl en del om herrarnas kunskaperom och stalinismen och ungefär likamycket om deras kunskaper om husläkarsystemet.I husläkarsystemet har den enskilde rätt att välja enegen husläkare och byta denne när han eller honvill. Dessutom har man rätt att avstå. Man har rättatt besöka övriga specialistläkare. Jag vill dockpåpeka att reformen i första hand syftar till atterbjuda patienten en kontinuitet i läkarkontakten.Riksdagens husläkarbeslut innebär också attdistriktssköterskor får möjlighet att skriva utläkemedel. Detta är ett resultat av enförsöksverksamhet i . Vi går vidare påden punkten och ser till att den möjligheten vidgasför distriktssköterskorna.I de landsting som har infört husläkarsystemet harläkartillgången blivit bättre, och i stort sett har manför första gången lyckats få läkare till områden därdet har varit mycket svårt eller omöjligt attfå en fast verksam läkare -- detta trots att mantidigare har försökt med bådeetableringsbegränsningar och lockrop av olika slag.Husläkardelegationen anser att systemet redan harinfriat det högt ställda målet att göraallmänläkaryrket mer lockande. Samtliga landstinghar uppgivit att man har tillräckligt med läkare föratt tillgodose befolkningens behov av husläkare.Ett av de steg som togs på vägen till riksdagensbeslut var att , när mangrubblade över varför så många hoppade avdistriktsläkaryrket, kom fram till att man skullerekommendera ett husläkarsystem. Det systemetligger mycket nära det som har fattatbeslut om. Skillnaden är möjligen attläkarförbundet hade velat ha avsevärt fler reglersom var fastställda på riksplanet och mycket färrepå landstingsplanet. Det visar den kritik som riktasfrån det hållet. Förslagen ligger mycket näravarandra när det gäller de övriga ingredienserna idem.Det är också intressant att notera attHusläkardelegationen framhåller att den enskildemedborgarens ställning har stärkts inomsjukvårdssystemet genom den valfrihet somhusläkarreformen och möjligheterna för denenskilde att byta husläkare innebär.I de diskussioner som regeringspartierna hade i fjolmed Ny demokrati i socialutskottet, närhusläkarsystemet infördes, kom man överens omnågra saker på grundval av förslag från Nydemokratis sida. Man kom överens om att enåtgärdstaxa skulle införas, att generösadispensregler för läkare med annanspecialistkompetens skulle gälla så att de skullekunna bli husläkare samt att patientavgiften skullevara högst högre vid besök hos övrigaspecialistläkare. Vad har då hänt på dessa punkter?Frågan har redan varit föremål för en vissdiskussion här i salen. Ny demokratis del av dendiskussionen har varit ganska förvirrad, medanGöte inlägg på den här punkten har varitmycket klargörande.De olika delarna av överenskommelsen har förståsuppfyllts av regeringspartierna. Vi kan ta dem stegför steg. Det har införts generösadispensmöjligheter som har kunnat användas av ca700 läkare som har en annan specialitet.Dispensmöjligheterna har möjligen varit förgenerösa, om man skall tro Husläkardelegationensställningstagande . Man konstateradeatt det kanske räcker . Vi kan diskutera om detvar lagom eller inte, men man kan knappast påståatt regeringen inte har uppfyllt den delen.Det har införts en spärr på för övrigaspecialister. Därutöver har regeringen ipropositionen om etableringsfrihet för övrigaspecialister, som behandlade ,skrivit in att för läkare som etablerar sig därefter ärgränsen . Man kan förstås diskutera om detvar klokt eller inte.Det som är intressant för dagens diskussion är attNy demokrati och godkände detta idenna kammare . Det ena av de tvåexemplen på att regeringen inte skulle ha uppfylltvad man från regeringspartierna har kommitöverens om i socialutskottet har --utan att jag har kontrollerat det förmodar jag attdet gäller även m.fl.nydemokrater -- röstat för bara för några månadersedan.Det tredje exemplet gäller åtgärdstaxan. Man kannaturligtvis alltid diskutera hur en sådan skall se ut.Efter beslut har regeringenåterkommit till och redovisat hur ensådan taxa borde se ut, i samma proposition somjag åberopade. I det sammanhanget harregeringen skrivit följande på mitt förslag: ''Ettbegränsat antal åtgärder, inledningsvis ettfemtontal bör ersättas enligt särskild taxa. ''Utskottet och gjorde i december i fjolinga invändningar mot denna uppläggning. Manavrundade med att det bör ankomma på regeringenatt efter samtal med ,, och fastställa vilka åtgärder det skallgälla. Jag har gjort det, är inte alls så att taxan är på väg att tryckas.Den har tryckts för länge sedan. Efterriksdagsbeslutet har vi genomförtdetta. Hur många åtgärder innehåller denåtgärdstaxa som inklusive har godkänt skall innehållaett femtontal? Den innehåller 15 åtgärder. Det ärmöjligt att det skulle ha kunnat vara 14, 17 eller 22i stället. Men det är en sällsynt usel grund för atthoppa av från en uppgörelse och t.o.m. nästanskryta om det. Detta har skett i svensk politik underde senaste månaderna.Göte har övertygande visat hur ettställningstagande från Ny demokratis sida tillförmån för Socialdemokraternas yrkande omåterinförandet av landstingens veto över privathusläkaretablering strider mot Ny demokratisvalprogram. Jag har visat att de undanflykteroch skenmanövrar som har ägnat sigåt i den här frågan den senaste månaden inte harnågot fog. Ingen kan hindra någon ledamot i denhär församlingen att rösta emot sina väljare ochemot de uppgörelser man har ingått. Men det ärinte speciellt bra för svensk politik.Leif var också inblandad i frågan omdelpensionen, som redan har nämnts i dennadebatt. Vad som har hänt är att på enpresskonferens har skrutit med att han har hoppatav från en uppgörelse som han har träffat och somhan berömde i dennakammare. När journalisterna frågade varför hanhar hoppat av hittade han på några undanflykter.Man kan bara gå tillbaka till riksdagsprotokolletoch kontrollera punkt efter punkt. Man kanframför allt konstatera att i december i fjolgodkände det här.Den omröstning som vi skall ha om en liten stundgäller om det skall vara individens frihet ochläkarnas frihet, i den mån de har rätt utbildning ochkan få patienter, som skall gälla eller landstingensfrihet. Var Socialdemokraterna och Vänsterpartietstår i den frågan är uppenbart sedan gammalt. Jaghar inget att rikta mot dem på den punkten.Däremot kanske man skall fundera över om manverkligen skall lägga fram motioner år föratt riva upp systemet eller om man skall accepterariksdagsbeslut och inte trassla till fullföljandet. Detfår , m.fl. tala medpersonalen inom vården om. Däremot är det litetsvårt att se på vilket sätt nydemokraterna harförberett sina väljare för detta, men det är en saksom får stå för dem.Vi skall rösta om huruvida vi skall ge ytterligare 195miljoner till sjukvården eller inte.Socialdemokrater, vänsterpartister ochnydemokrater går emot förslaget. Om de vinnerfinns det risk för att sjukvården kommer att få 195miljoner mindre.Herr talman! I höstens val ställs de borgerligapartiernas arbete för att öka valfriheten förmedborgarna i den offentligt finansierade välfärdenmot Socialdemokraternas kategoriska motståndmot bl.a. skolpeng och mot rätten att väljahusläkare. I valet får därmed medborgarnaavgörandet i sin hand om valfriheten skall öka ellerminska i vårt land.Anf. 55 HANS () replik:Herr talman! Jag vill börja med att hålla med BoKönberg om att det är olyckligt med snabba kastinom sjukvården. Det kan uppstå en frustration hosde människor som arbetar inom sjukvården.Samtidigt måste man fråga sig om inte ansvaretdärvidlag faller tillbaka på regeringen och BoKönberg i första hand. Från socialdemokratiskt hållvar vi faktiskt beredda att försöka träffa en breduppgörelse om hur husläkarfrågan skulle lösas. Detvar inte möjligt. Vi kunde inte få med några av vårakrav. Det var en annan inriktning av politiken somskulle vara vägledande. Det kunde vi naturligtvisinte ställa upp på.När det gäller bevekelsegrunderna förhusläkarlagen pekade på enundersökning som visade att vi hade en mycket svagutveckling av allmänläkarnivån. Detta var ingetnytt som framkom. Det visste vi . Detpågick ett arbete runt om i landsting för attstyra över resurser från den slutna vården tillprimärvården långt innan husläkarlagen var ettfaktum. I det avseendet slog husläkarlagen inöppna dörrar.Avslutningsvis vill jag kommentera en annan del avBo Könbergs anförande. Det gäller redovisningenav dessa överläggningar och förhandlingar mellannydemokrater och regeringen. Jag tycker för att det var mycket avslöjande och upplysande.Att den typen av överläggningar och förhandlingarhar förekommit har oftast förnekats. Vi har fåttsvart på vitt att det har varit fråga om mångaförhandlingar, överläggningar ochavtalsöverenskommelser mellan regeringen, Nydemokrati, m.fl.Anf. 56 Statsrådet ():Herr talman! säger attSocialdemokraterna var beredda att träffa en breduppgörelse om husläkarna. Som kammaren vet ärjag en anhängare av breda uppgörelser i storasamhällsfrågor. Jag försöker få sådana på en mängdolika områden. Jag är glad varje gång det går attetablera en samsyn om ett bra förändringsarbete.Eftersom var med vid en del avöverläggningarna känner han till problemet med attsocialdemokratin inte var beredd att göra minstalilla avvikelse från kravet på att landstingen skulleha vetorätt mot privata etableringar. På en mängdandra punkter resonerade vi oss samman. Både BoHolmberg och jag beskrev efteråt samtalen somgoda och bra på alla sätt, utom när det gäller denhär punkten.I hade partierna sommareninnan varit överens om att man skulle ha etthusläkarsystem/familjeläkarsystem i . Allapartier som är representerade där var överens,möjligen med undantag av . NärHans Karlsson säger att Socialdemokraterna varberedda att träffa en bred uppgörelse menar han enbred uppgörelse på partiets egna villkor. Sådantförekommer ofta i politiken. Det är inte alltid detkan leda fram till någonting, eftersom man måstekomma överens med någon annan.Det är ingen hemlighet, , att det iriksdagens socialutskott har förts samtal ochöverläggningar om husläkarfrågan ochetableringsfriheten. Det har beskrivits i talarstoleni båda dessa ärenden. Det har påmints om det i dag.I dag har en part i de samtalen, nämligen Nydemokrati, slagit sig samman med Hans Karlssonoch hans partivänner och vänsterpartisterna.Konstigare än så är det inte.Anf. 57 HANS () replik:Herr talman! Det är inte alltid så lätt att göra enhistoriebeskrivning. Det vi sade nej till, BoKönberg, och som kanske förstörde möjligheternaatt komma någonstans med en bred uppgörelse pådet här området var regeringssidans villkor på enhelt fri etablering. Det kunde vi naturligtvis inteställa upp på.Hur husläkarlagen uppfattas är en fråga somväljarna skall få avgöra . Jag ser fram mot detmed mycket stor tillförsikt, inte minst med tanke påalla de rapporter som kommer från olika delar avlandet, de besvärligheter, byråkratier osv. somuppstår i köldvattnet på husläkarlagen.Jag läste i dagens att man i gjort enundersökning där en kommentar från många läkarevar: Allt var toppen hos oss tills husläkarreformenkom och förstörde mycket av det vi hade byggt upp.Det kan möjligtvis vara ett inlägg från en part isammanhanget, men faktum är att det stämmer välöverens med många reaktioner som jag fått runt omi landet från både personal och patienter.Anf. 58 Statsrådet ():Herr talman! Om ord skall betyda någonting fårHans Karlsson vara litet varsammare med dem. Attsäga att man från socialdemokratiskt håll som endasynpunkt hade att det inte fick vara en totalt frietablering kommer förstås att vilseleda framtidenshistorieforskare, om de inte söker någon annankälla.Vi diskuterade i samband med husläkarlagen ettantal olika krav. Det finns ingen totaletableringsfrihet. Man måste uppfylla vissautbildningsvillkor. Annars måste man ge dispens,reglera och tala om vad som egentligen gäller. Manmåste ha en viss mängd patienter. Man skallersättas på ett visst sätt, som i huvudsak handlar omersättning per patient. Det finns krav påsamverkan, jour etc. Om ordet total skall betydanågonting skall vara litet meravarsam med det.Anf. 59 BO () replik:Herr talman! Jag vill gärna till ge etterkännande för att står upp för dengenerella välfärdspolitiken och standardtryggheteni försäkringarna. Det hoppas jag också framgick avmitt anförande mycket klart och tydligt.Jag försökte också vara tydlig och säga att det finnsolika vägar att ge valfrihet för de enskilda. Jagkritiserade regeringen för att man inför skolpengoch överkompenserar privata skolor, vilket ledertill segregation. Jag kritiserar regeringen för inför etableringsfrihet och husläkarlag somleder till sämre och dyrare vård i förlängningen. Jagkommer att kunna leda i bevis att detta får denackdelarna. Då handlar det inte om att vi är emotvalfrihet, utan det innebär att vi definierar valfrihetpå olika sätt. Jag är angelägen om att få fram det.Så några kommentarer till husläkarförslaget. BoKönberg säger att det är en ohelig allians när Nydemokrati nu skall stödja ett socialdemokratisktförslag. Men det är tydligen en helig allians när Nydemokrati stöder regeringen. Även om kds fick enviss gloria kan man väl inte säga att välsignelsen ochheligheten finns där när Ny demokrati stöderregeringen. Däremot är det fruktansvärt oheligt omNy demokrati av sakskäl skulle råkastödja socialdemokraterna. Jag vänder mig motdetta sätt att se på det hela.Vi anser att husläkarförslaget kom 10--försent. Det river sönder primärvården och det man ärpå väg att bygga ut. Vi anser att vi fick stöd av helaSjukvårdssverige på denna punkt, inklusive enmajoritet i . Jag har inte mött någon människai detta land som har klagat på sitt förhållande tillvårdcentralen, möjligheten att gå dit med sina barnoch få välja. Man kunde därtill välja att gå till ettsjukhus eller en specialist.Man måste väl också, , orka ha mer änen målsättning i huvudet . Valfrihet är ettmål, men det är också ett mål att habefolkningsansvaret inom primärvården, att se tillatt det finns mer än läkare där, att upprätthållafolkhälsopolitik, att ha ett samverkansarbete så attläkarna kan tala med barn och på ett bra sätt klaravården. Det är också mål. Väger man samman allt,menar vi att allt talar för att inte införa den härreformen.Bo Könberg och andra har lyckats rätt bra. Detfanns ju husläkare på gång i 17 landsting.Anf. 60 Statsrådet ():Herr talman! Husläkare skulle ha varit bra för 10--, sade socialutskottets ordförande justnu. Då är vi tillbaka på 1979, om jag räknat rätt ihuvudet. Då röstade allapartivänner i mot att införa husläkare.Om de gjorde det därför att de då ansåg att dethade varit bra eller att det skullekomma att vara bra erinrar mig inte. Mendet var i alla fall inte bra då, precis som det inte ärbra nu heller.Bo Holmberg säger att vi är överens om valfrihetmen att vi vill gå olika vägar för att nå dit. Jag trorinte att det hos svenska folket underlättarförståelsen för och insikten om innehållet i de olikavägarna, om vi försköker sätta samma etikett pådem och använda samma ord. Jag kan förstå att BoHolmberg gärna vill använda ordet valfrihet ävenom det som inte är valfrihet. I och för sig kan mankalla saker vad man vill, men ibland krånglar dettill möjligheten att föra ett rationellt samtal. Därförskulle jag föreslå i all vänlighet attinte kalla det för valfrihet som inte är valfrihet. Detblir kanske litet lättare att diskuterasammanvägningar mellan olika mål här i livet ochvilka värden de kan ha.Bo Holmberg skall också visa att etableringsfrihetför husläkare, dvs. att de skall kunna konkurreramed av landstingen anställda läkare och välja omde skall fortsätta att arbeta för eller bliprivata, blir sämre. Jag ser fram emot en diskussionom det.Bo Holmberg gör ett nummer av att jag skulle hatalat om en ohelig allians om det som just nu händeri denna sal. Det är möjligt att jag använde detuttrycket, men jag talade kanske mer om en nej-koalition. Jag skall gärna använda uttrycket oheligallians. Däremot har jag naturligtvis aldrig använtuttrycket helig allians om några uppgörelser mellanregeringen och Ny demokrati. Men om vi nu ändåskall diskutera detta vill jag säga att det väl inte ärså svårt för en erfaren politiker som Bo Holmbergatt förstå att det är en viss skillnad vad gällerpolitisk heder och annat om partier som strävar åtsamma håll gör upp om att resa en bit på vägentillsammans.