prot · GI0929 · 1994-11-25 00:00:00 — Det bliröver huvud taget negativt för jordbruket, för männi-skorna och för den levande landsbygden, som jord-bruket är en viktig förutsättning för.Jag skulle vidare vilja ställa följande fråga tilljordbruksministern: det över huvud taget attbli något av stödet till de mindre gynnade områdena isödra , dvs. Det ges inte några be-sked i denna fråga, vare sig i jordbruksministerns svareller i proposition 75, som jordbruksministern hänvi-sade till.Jag skulle avslutningsvis vilja ställa ytterligarenågra frågor till jordbruksministern.Hur kommer inland att drabbas av deförslag som regeringen lägger fram?Landsbygden står och faller med jordbrukets för-utsättningar. Skall hela leva, jordbruksminis-tern? Är det meningen att det skall göra det i fortsätt-ningen?Vi har ett socialt viktigt system i avbytartjänsten,som också aviseras försvinna. Är det rimligt i ensituation där vi vet att jordbruket har bekymmer?En sista fråga så här inledningsvis. Jordbruksmi-nistern beskrev också EU-avgiften som jordbruket ochskogsbruket skall betala. Den utgör av den totalaEU-avgiften, men jordbruket och skogsbruket harbara av det skatteunderlag som finns i Sverige.Är det rimligt att dessa näringar skall ta ett ansvar förEU-avgiften som är mångdubbelt större än derasandel av ekonomin?Anf. 19 ():Fru talman! Den frågeställning som har tagit upp är mycket högaktuell för närva-rande, när vi behandlar de här viktiga ärendena i ut-skottet. Det är alldeles uppenbart att en stor föränd-ring är på gång inom svensk jordbrukspolitik, somtidigare har genomgått ganska dramatiska förändring-ar under den senaste tioårsperioden.Det som för många har setts som väldigt viktigtär att svenskt jordbruk får en bättre planeringsmöjlig-het för framtiden. Det har varit alltför ryckigt, och detfinns ju förklaringar till detta genom de olika faktorersom har inverkat på jordbrukspolitikens utformning.1990 års beslut var en kompromiss. Det var ett av-brott mot den tidigare förda jordbrukspolitiken i syfteatt avreglera, marknadsanpassa, minska över-skottsproduktionen och dessutom skapa lägre kostna-der när det gällde t.ex. överskotten.Sedan vet vi alla att de intentioner som vi hadeinte har riktigt kunnat uppfyllas i och med att GATT-förhandlingarna försenades mycket kraftigt och vidärför aldrig kunde göra den avstämning av gräns-skyddet som var planerad när GATT-rundan var klar.Dessutom kom medlemsansökan till EU, och detgjorde att själva omställningspolitiken i grunden för-rycktes genom att den gick i stå. Det har då skapatvissa problem. Den förra regeringen fullföljde ambi-tionerna inför EU-anslutningen genom att söka anpas-sa jordbrukspolitiken till vad som skulle komma attgälla.Sedan är det självklart att det finns mycket att sägaom EU:s jordbrukspolitik. Det skall vi kanske integöra , men det är klart att en långsiktig förändringär på gång.Det gäller då framför allt från svensk sida viktenav att svenska producenter, svensk livsmedelsindustri,får chansen att konkurrera på någorlunda lika villkor.Många har sett väldigt positivt på detta, att man förförsta gången verkligen får den chansen, att manockså nu får tillgång till en öppenstor marknad, med samma möjligheter inte minst försvensk livsmedelsindustri. Det blir slut på EU-ländernas dumping på den svenska marknaden somfullständigt riskerar att förrycka möjligheten försvenska producenter att hävda sig.Det blir också tryggare avsättning av produkter påskogssidan, och det blir förbättrade möjligheter attstötta upp mindre gynnade områden. Det som då ärväldigt intressant i sammanhanget här är att statsrådetklart har sagt ut att man skall utnyttja de kvoter viförhandlat oss till fullt ut.Mera oroande är att statsrådet och departementetinte tycks vara inriktade på att fullt ut utnyttja möjlig-heterna vad gäller miljöstödet och stöd till mindregynnade områden. Det motiveras i viss utsträckninggenom att man inte heller fullföljer den gamla princi-pen om att arealersättningarna skall följa produktivite-ten i områdena fullt ut, utan man har eftersträvat ut-jämning mellan områdena.Det innebär allvarliga avbrott när det gäller dengamla planeringen, att det skall vara ett sambandmellan produktionsmöjlighet och stödnivå. Det har dåmotiverats av att själva arealstöden är ersättning förlägre priser.Det är oroande, inte minst från hori-sont, att genom de olika åtgärder som här föreslåsriskerar man att få en konkurrensojämnhet gentemott.ex. - genom lägre arealstöd, genom infö-rande av nya och kraftiga gödselskatter, genomdosavgifter och genom sänkt spannmålspris mendessutom en skatt på som gör att t.ex. denskånske bonden framöver kommer i konkurrensunder-läge med per hektar.Det var ju inte meningen, och som jag ser det kandet skapa en allvarlig spänning mellan norr och söder,mellan skogs- och mellanbygd och slättbygderna. Detär första gången det inträffar i , och jag vill dåfråga statsrådet om man inte är beredd att inse riskenav dessa faktorer.Sedan något om finansieringen av EU-medlemskapet. Det ger ökad tillväxt, sänkta räntor,ökad konkurrens och därigenom sänkta priser somgynnar alla - konsumenter, producenter, skattebetala-re och bidragstagare.Vissa får alltså ökad ekonomisk nytta genom stör-re bidrag, andra får det genom lägre priser eller ge-nom tillgång till större marknader. Det är inte rimligtatt peka ut någon grupp som mera gynnad än någonannan, och jag tycker att det är mycket olyckligt från departementets sida gör detta. Jag vill gärnaställa frågan: Varför gör man detta utpekande?Anf. 20 Jordbruksminister ():Fru talman! Om vi blickar tillbaka litet grand ihistorien kan vi se hur jordbru-kets organisation, LRF, var en väldigt ivrig tillskynda-re av ett EU-medlemskap, med motivet att det skullevara till fördel för bönder. Det var väl ingensom kunde undgå att läsa de stora affischer som fannsrunt om i landet. LRF var i själva verket en av destörsta finansiärerna av ja-kampanjen.Det är heller ingen hemlighet att när vi socialde-mokrater vann valet redovisade vi mycket tydligt tvåsaker: För det första att de som fick gott av medlem-skapet, de som skulle få tillbaka pengar genom med-lemskapet, skulle i större utsträckning än andra fåvara med om att betala det. Det är ingen tvekan om attvi därvid även avsåg bönderna.För det andra menade vi, med tanke på det budget-läge som staten befann sig i och som vi trodde att viskulle finna på när vi kom in i bl.a. Finansdeparte-mentet, att vi förstås måste finansiera en medlemsav-gift fullt ut men att det inte var säkert att vi skullekunna ta emot alla de program som var framförhand-lade.Detta redovisades före valrörelsen, under valrörel-sen och i folkomröstningskampanjen av både ja- ochnejsidan inom det Socialdemokratiska partiet. Så detkan inte ha varit någon hemlighet för vare sig Center-partiet eller att det var på det viset. Detvar heller ingen hemlighet för bönderna, för jag varute i många debatter och höll många föredrag där jagredovisade det här.Trots detta ansåg tydligen LRF att det var så vik-tigt för bönder att skulle bli medlematt man fortsatte att driva en ja-kampanj. Det måsteändå tolkas på det sättet att trots de pålagor som viaviserade ansåg man att ett EU-medlemskap skullevara gynnsamt för svenskt jordbruk.Så några svar. frågade: Hurblir det med LFA Syd? Ja, vi kommer att ha ett sådantstöd.Vi kommer också att ha ett miljöstöd. Vi haraldrig sagt att det skall upphöra eller att det inte skallfinnas. Vad vi nu diskuterar och vad som kommer attframgå av budgetpropositionen är storleken - nivåer-na - på stödet.Vi är i den situationen att vi har ett budgetunder-skott på ca 201 miljarder, en statsskuld på 1,2 biljoneroch ränteutgifter på 121 miljarder . Vi gick tillval på löftet eller hotet - vi ser det som ett löfte - attunder perioden vidta sådana åtgärder att statsskuldensutveckling inte skall vara uppåtgående.Det betyder att alla får vara med och bära bördor-na. Det betyder att vi i den budgetprocess som just nusker sitter och diskuterar om vi har råd att ta emot deframförhandlade stöden på miljöns område till fullo.Har vi råd att ta emot resultatet av förhandlingarna påLFA-området till fullo?Svaret på de frågorna kommer i budgetpropositio-nen. Men redan nu kan man konstatera, precis som vigjorde i valrörelsen och i kampanjen inför folkom-röstningen, att vi inte kommer att ha råd att fullt ut taemot de pengar som är framförhandlade. Den borger-liga regeringen hade tydligen de här pengarna. Jag vetinte hur man hade tänkt sig att finansiera. Ni gav inteuttryck för hur ni hade tänkt att finansiera medlems-avgiften.Lennart Brunander frågar hur det går med Norr-lands inland. Vi har lagt fram ett förslag, och vikommer att precisera det ytterligare, som är någotbättre än det som den borgerliga regeringen lade fram.Det gäller litet mer pengar. Vi vill att man skall uppnåen kostnadsteckningsgrad som är jämförbar med denman uppnådde 1990.Ingvar pratar om ryckighet i politiken.Det är bara att instämma i det. Vi var överens 1990,men sedan ryckte det till. har självförklarat att han ser och EU som orsaker tilldet. Vi socialdemokrater ville ha en annan politik, ochdet blev också strid om jordbrukspolitiken under detre åren.Ingvar tar också upp den stora marknadsom svenskt lantbruk nu får tillgång till. Det var ocksåett argument i folkomröstningskampanjen. Det varviktigt med ett ja därför att man i och med ett med-lemskap skulle få tillgång till en stor marknad. Nukommer man att få tillgång till denna stora marknad.Jag är övertygad om att många bönder kommer attklara konkurrensen bra. Vad man framför allt måsteinrikta sig på är att sälja och exportera de varor vi kankonkurrera med. Det handlar då inte om bulkvarorutan om vissa nischprodukter som vi är betydligtbättre på än många av unionens nuvarande länder.Ingvar tar upp frågan om konkurrensenmed . Det är bara att konstatera att handelnmed spannmål mellan unionsländerna är rela-tivt begränsad. Det finns heller inte någon enhetligpolitik. Det finns ingen enhetlig bonde i EU, utan detär olika i olika unionsländer.Anf. 21 ():Fru talman! säger att bönder-na var för EU. Det visar sig nu att det nog var ganskaklokt. Vid ett medlemskap är man något mindre bero-ende av den socialdemokratiska jordbrukspolitiken,som är ganska negativ. Den kan inte slå igenom fulltut på det sättet, för det finns ändå vissa regler sommåste följas.Visst är det ont om pengar. Det vet vi alla. I detläget måste det vara bra dumt att inte ta emot depengar som vi har möjlighet att få in i den svenskaekonomin från EU. De pengar vi får genom att satsapå jordbruket tillför ju den svenska ekonomin merresurser. De hamnar , efter olikakringelvägar, i statens kassa genom moms och skattoch annat. Här kan jag använda det gamla bevingadeuttrycket om att snålheten bedrar visheten.Det fanns en tro på att jordbruket skulle få detbättre. Men den politik som Socialdemokraterna nutycks föra är inte bra. Jag säger tycks, för vi ser intehela sanningen . Vi ser fragment av politiken ochinriktningen på den.Man tar nu bort större delen av miljöstödet. Detvar på 2,8 miljarder totalt sett. EU finansierar drygthälften. EU finansierar litet mer än hälften i norraSverige även vad gäller detta stöd. Stödet trappas nuned så att det kanske blir mindre än en miljard kvar.Man lägger på fastighetsskatter, tar bort finansiering-en av avbytartjänsten osv. Summan av allt detta fårmig att tro att det faktiskt blir sämre för jordbruket nunär vi kommer in i EU än vad det var förut.Inriktningen i det svenska jordbruket under senareår har varit att man skulle klara sig genom att situa-tion blev bättre om vi kom med i EU och fick enstörre marknad. Om de förslag som Socialdemokra-terna lägger fram går igenom blir det troligen inte så.Medan jag tänker på det skulle jag vilja fråga nå-gonting om skogsbruket. Det har sagts länge att detskall finnas en skogsbruks- eller skogsvårdsavgift förjordbruket. blir det en fastighetsskatt på 0,5 %.Kommer den andra avgiften också på, så att det blir1 %? Då blir det ännu värre.Margareta säger återigen att man tänkersatsa mer på . Det är en sanning med modifi-kation. Det regeringen har gjort är att man har plockatin de arealstöd för spannmålsodling som ligger i bot-ten. De räknade inte den gamla regeringen med. So-cialdemokraterna har räknat med 315 miljoner somegentligen inte hör dit. Därför är den redovisningenfelaktig. Den nya inriktningen på arealstöden gör attdet är kustlandet och inte inlandet som vinner.Anf. 22 ():Fru talman! Statsrådet säger att man fullt ut redo-visat sina ambitioner inför ett eventuellt regerings-övertagande. Det är jag beredd att hålla med om, förjag har själv varit i debatt med fru statsrådet tidigare isommar. Det hedrar i och för sig att man står fast viden uppfattning man har.Men vi har ändå känt en viss förhoppning om attstatsrådet och den nya regeringen skulle inse realite-terna när man nu kom i denna ansvariga ställning. Dethar man uppenbarligen inte riktigt gjort. Som jag sadeinledningsvis skapar man en motsättning mellan norroch söder och mellan skogs-, mellan- och slättbygdgenom det sätt att tackla problemen som man nu haraviserat och föreslagit.Vi har fortfarande visst hopp om att regeringenskall komma fram till ett nytänkande och en merrealistisk syn. Det gäller nu verkligen att ta vara påSveriges möjligheter på denna nya marknad, som vihar samma uppfattning om. Den kan skapa möjlighe-ter. Men det gäller att inte belasta näringen - i dettafall livsmedelsindustrin och lantbruket - så att mandämpas i sin ambition och sin framtidstro. Det är judet som är så viktigt om vi skall kunna ta vara på demöjligheter behöver för att komma till rättamed de stora problem vi har - inte minst med vårastatsfinanser. Det är oerhört viktigt.Det gäller också frågan om medlemsavgiften. So-cialdemokraterna har uppenbarligen helt inriktat sigpå att medlemskapet inte ger något plus. Vi tror att ettviktigt syfte med anslutning till EU är att ökalandets ekonomiska tillväxt. Bara en liten ökningårligen skapar ju väldigt bra finansieringsmöjligheter- också vad gäller medlemsavgiften.Om man får en stabilisering av den ekonomiskasituationen kan man räkna med en räntesänkning,vilket inte minst bidrar till att sänka kostnaderna iproduktionen och öka konkurrenskraften. Detta tar vipå den borgerliga sidan in i vårt koncept. Vi har tydli-gen en helt annan framtidstro än regeringen i dettasammanhang. Det finns också en dynamik i en ökadframtidstro som vi tror bidrar till att skapa bättre för-utsättningar - inte minst för denna del av vårt nä-ringsliv, liksom för andra delar av vårt näringsliv.Jag vill fråga varför ni har denna negativasyn. Det behövs ett nytänkande också inom socialde-mokratin. Vi hoppas på och förväntar oss litet merbesked om detta här i dag.Anf. 23 ():Fru talman! Även , som står utanförblockpolitiken, har engagerat sig mycket i jordbruks-politiken. Det är ett av de områden som vi anser vikti-gast för miljön.Miljöpartiet var inte överens om 1990 års jord-brukspolitiska beslut. Det fanns två vägar att väljamellan. Vi ansåg att man skulle ta chansen att väljaden väg som skulle kunna leda till ett resurssnålt ochpå sikt ekologiskt lantbruk. Vi menade att spann-målsöverskottet skulle minskas genom att minskaintensiteten i odlingen i stället för att minska arealen,dvs. vi skulle producera mindre per hektar. Då skullevi också kunna minska användningen av handelsgöd-sel och bekämpningsmedel.Det känns litet grand som om vi nu står införsamma valmöjlighet igen. Antingen ser vi till att vi nufår till stånd en utveckling som leder till ett resurssnåltjordbruk eller också har vi kvar det konventionellajordbruket som vi vet ofta medför miljöproblem pågrund av användningen av konstkväve och bekämp-ningsmedel.Vi menar att det nu finns en möjlighet att väljaväg genom de miljöstöd som det finns möjligheter attfå vid inträdet i EU. Miljöstöden är alltså uppbyggdasom ett LFA-stöd till områden som har mindre förut-sättningar för ett konventionellt lantbruk, framför alltspannmålsodling. Där kan man få stöd till vall ochbete. Det ger också stöd till ett resurssnålt brukande,dvs. om man minskar användningen av konstgödseloch bekämpningsmedel har man möjlighet att få ettvisst stöd.Det finns en stor samsyn inom lantbruket omatt vi måste anträda den här vägen. Det är en väg somleder till ett resurssnålt och mer ekologiskt inriktatlantbruk där kretslopp blir något naturligt. Det är detju inte i lantbruket, framför allt inte på de slätt-gårdar där man bara har spannmålsodling.Det verkar som om socialdemokraterna förfäktarden åsikten att man skall ta bort miljöstöden. Dettaskulle kunna leda till en utveckling som vi tycker ärmycket oroande.Många inom det konventionella lantbruket äröverens med alternativodlarna om att vi måste anträdaden vägen. Därför anser vi att dessa stöd skall finnaskvar som en möjlighet i . Tillsammans medbåde och alternativodlarna servi med stor oro på att den utvecklingsvägen inte väljs.Vi menar att den jordbrukspolitik som socialde-mokraterna ibland förfäktar innehåller motsättningar.I det förslag som föreligger vill man bevara ettmusealt lantbruk på vissa områden genom stöd tilllandskapsvård och , men man accepterar sam-tidigt den konventionella jordbruket som egentligen ärgrunden till att vi börjat få en allt mindre biologiskmångfald. Om vi väljer den andra vägen, att minskaanvändning av bekämpningsmedel och konstgödsel,återskapar vi biotoper så att den biologiska mångfal-den ökar på ett naturligt sätt. Vi anser att det på långsikt skulle leda till ett betydligt bättre tillstånd.Vi delar alltså inte socialdemokraternas syn på enåtergång till 1990 års politik. Vi anser att det medmiljöstöden finns förutsättningar att få in det svenskalantbruket på en mycket positiv väg och även på enpositiv väg när det gäller konkurrensen på lantbruks-produkter i EU. Vi tror att har stora och bramöjligheter att exportera livsmedel, och då skall detvara livsmedel av bra kvalitet som ofta är ekologisktodlade. Det finns en efterfrågan på det.Faktum är att efterfrågan på ekoprodukter är såstor att vi importerar sådana till . Detskulle egentligen inte vara nödvändigt, men det ärnödvändigt därför att många konventionella odlaresaknar det stöd som de behöver för att våga ta stegetöver från ett konventionellt lantbruk till ett ekologiskt.Det är inte så enkelt att lägga om sin drift.Om vi t.ex. tittar på produktionen av ekomjölk iSverige vet vi att det finns många gårdar som gärnaskulle vilja lägga om till ekomjölkproduktion mensom inte kan eftersom det inte finns tillgång till foder-säd som är KRAV-odlad i . För att vi skall få igång den produktionen gäller det att med hjälp av stödfå många spannmålsodlare att börja odla ekologisktodlad fodersäd.I det socialdemokratiska förslaget sägs det att föratt få stöd till alternativ ekologisk odling skall manlägga om hela gården. Vi menar att det är ett effektivtsätt att stoppa utvecklingen. finns det inte av-sättning för så mycket fodersäd att många storaspannmålsgårdar skulle kunna lägga om hela driften.Men det är viktigt att man i alla fall lägger om vissaarealer. De socialdemokratiska farhågorna att det blirde sämsta arealerna har jag svårt att förstå. Det vikti-gaste är att konventionella bönder börjar lägga om ochtänka annorlunda. Vi tror att vi då kan få i gång enutveckling som kommer att innefatta allt störrearealer.Vi kommer alltså att yrka avslag på den motionsom vi skall behandla där socialdemo-kraterna lägger upp riktlinjerna för den framtida poli-tiken. Vi menar att vi verkligen skall se till att utnyttjade stöd till t.ex. ekonomisk bärkraft, resurshushåll-ningsprogram och ekologisk odling som finns inomEU och som kräver nationell delfinansiering.Vi i kan mycket väl tänka oss att höjamiljöavgifterna både på konstgödsel och bekämp-ningsmedel. Då kan vi få råd med detta. Vi får inpengar från lantbruket. Vi kan helt enkelt se till att fåin pengar från de konventionella odlarna som använ-der mycket konstgödsel för att kunna stödja de od-lingsformer som är mindre intensiva och som såsmåningom leder till en ekologisk odling. Jag hoppasatt socialdemokraterna kan tänka om i den här frågan.Anf. 24 Jordbruksminister ():Fru talman! Låt mig börja med det sade. Det sista hon sade om att kantänka sig att höja avgifterna ytterligare för att få rådmed detta låter ju miljövänligt och bra. Det finns dockett slags punkt där det blir för dyrt för lantbruket ochdär man faktiskt kommer att fortsätta att användahandelsgödsel och bekämpningsmedel trots att vihöjer avgifterna.I förhållande till den tidigare regeringen har vi höjtavgifterna. Den genomförde ju också en höjning, menvi har höjt dem ytterligare ungefär såmycket. Vi tror att den här punkten ligger där någon-stans.När det gäller den tidigare regeringens program,t.ex. bärkraftsprogrammet, var vi inte alls säkra på attfå igenom det i EU på grund av att det inte var för-knippat med särskilt stora miljövillkor. Det förvånarmig mycket att är berett att stötta det.Vi har gjort om den tidigare regeringens miljöpro-gram till tre delprogram. Det handlar om landskap-svårdsstöd, och ekologiskt jordbruk. När detgäller den ekologiska produktionen betyder det att vihar förhoppningar om att kunna nå upp till det målsom i full enighet fattade beslut om ,nämligen före sekelskiftet.Det betyder en kraftig ökning av pengarna till demsom vill gå över till ekologisk produktion. Man får jusjälvfallet fundera på hur det skall gå till att lägga omhela gården. Vår tanke är inte att man från tillett annat skall göra det. Tanken är att man skall för-binda sig att genomföra detta sikt.Ingvar inledde med att säga att han försin del hade uppfattat vår redovisning. Det var bra attfå höra. Det är bra om han säger det till t.ex. Center-partiet. De har inte uppfattat den. Det kan man läsa itidningarna . De verkar mycketförvånade och nästa yrvakna när de konstaterar: Oj,var det så här det skulle bli. Det hade vi inte hört ettord om.Berätta gärna detta för de tidigare regeringsbrö-derna i !Sedan uppmanar han mig att inse realiteterna. Detär just det vi har gjort. Vi har insett realiteterna. Vihar insett att vi har ett budgetunderskott och enstatsskuld som är förfärande stora. Vi har insett att ominte de grupper som fick bära stora bördor under denborgerliga regeringen skall drabbas ytterligare måsteockså jordbruket ta sin del av det ekonomiska ansva-ret i den situation som vi befinner oss i.Ingvar säger också att vi måste stabilise-ra den ekonomiska situationen. Då måste jag ställa enmotfråga: Hur skall det gå till? Ni var inte något vida-re på det själva när ni mer än fördubblade statsskuldenunder era vid makten.Vilka alternativa vägar finns det nu enligt er me-ning? Det vore intressant att få höra. Hur vill ni fi-nansiera medlemsavgiften? Även om också regering-en tror att det kan finnas fördelar med ett EU-medlemskap är det i dagens situation vi befinner oss.Det är nu vi skall börja betala om någon månad, ochdå måste pengarna fram.Vi har sagt att vi vägrar att låna pengar, och vi villinte skära i den sociala sektorn för att finansieramedlemskapet. Hur skall man då få fram pengarna?De måste åtminstone på kort sikt fram.Vi är överens om att det finns en möjlighet tillkonkurrens och export. Jag kan för min del lova attgöra mitt yttersta för att svensk mat, den goda och brasvenska maten, skall kunna lanseras utomlands, ochjag har redan påbörjat det arbetet.Jag har deltagit i en livsmedelsmässa i , ochjag kommer snart att åka till , för att lansera brasvenskproducerad mat. Med den växande miljörörelseoch den växande insikt som givetvis också finns utebland folket unionen kommer man att vilja köpa vårmat. Jag har redan haft en diskussion om det medindustrin, och vi skall tillsammans göra vårt ytterstaför att detta skall kunna bli verklighet.Lennart Brunander säger att det är dumt att inte taemot pengar som tillförs den svenska ekonomin.