prot · GI0943 · 1994-12-15 00:00:00 — Jag skallläsa ett kort citat ur propositionen: "Förslaget medföratt vissa andra lagar ändras tillbaka till den lydelse dehade innan vårdnadsbidraget infördes den 1 juli1994." Man blickar och tror att vi dålevde på lycksalighetens ö. backar man in i fram-tiden. Det finns inte mycket till framtidsoptimism ochvisioner i den socialdemokratiska familjepolitiken.Herr talman! Jag har hälsningar till statsrådet från två unga mammor. Den ena heterMadelén och är från . Hon har tvåsmå grabbar som är . De heter ochMarck. Den andra mamman heter och ärfrån . Hon har tre barn och väntar sittfjärde. Bl.a. dessa båda var glada . Nuupplever de sin situation deprimerande. De räknademed att kunna fortsätta att utnyttja vårdnadsbidraget.De räknade med att den förändringen i familjepoliti-ken som innebar en uppvärdering av familjen ocksåskulle fullföljas efter septembervalet i år.När jag så sent som i går talade med i telefo-nen var det sista hon sade: känns det som ett slag iansiktet.Vad har statsrådet för hälsning till henne som jagskulle vara beredd att förmedla?En annan ung kvinna som vi har mött i debatten imassmedia är , f.d. aktiv socialdemokrat.Även om ni har läst hennes artiklar finns det anled-ning att återge en del av hennes klokskap. Hon skri-ver: "Jag är ung, kvinna och mamma till två pojkar 7och . Vi har fattat beslutet att jag tar handom dem själv i hemmet i stället för att köpa tjänsterav barnomsorgen, för detta passar oss bäst. När jagförsöker få svar på varför jag inte har något berätti-gande i det socialdemokratiska systemet får jag bådeunderliga och beklämmande svar.Jag fick tyvärr bekräftat avsaknaden av mitt värdevid kontakt med , biträdande statssekre-terare åt , av henne fick jag reda på attjag behövde inte känna indignation över att kommunalbarnomsorg skattesubventioneras eftersom jag intebidrager dit då jag inte förvärvsarbetar och därmedheller inte betalar skatt." Detta tankesätt stämmer välöverens med vad socialdemokratiska kvinnoförbun-dets ordförande sade i anslutning till beslutet , också då i samspråk med en ung mamma.Hon sade ungefär så här: Ni får gärna stanna hemma,men ni skall inte tro att vi betalar.Så långt sträcker sig den socialdemokratiska soli-dariteten! Jag skulle snarare vilja betrakta den, herrtalman, som en ynkedom.Så till vissa saker i propositionen. Propositionen ärtunn och osaklig, men den kunde vara ännu tunnare.Egentligen hade det räckt om det stått: Nuvarandeordning strider emot socialismens ideologi, och därförskall den avskaffas.Nu är man inte så kortfattad, utan man försökermotivera vad det står.Man skall avskaffa vårdnadsbidraget, till att börjamed därför att det skall bidra till att sanera statensfinanser och minska arbetslösheten.Det är ett märkligt resonemang, i och för siggångbart i dessa tider. Men hur är då kostnadsrelatio-nerna? för ett vårdnadsbidragskall ställas mot för en dagisplats.Alldeles uppenbart finns det givna samband. Vihar läst det så sent som . Jag vill bara refere-ra vad som stod i i lördagsom situationen i . Där uttalar sig en ansva-rig för barnomsorgen så här: "Jag är förvånad över attsituationen har förändrats så snabbt. Sannolikt berordetta på att vårdnadsbidraget försvinner, men jag trorockså att konjunkturen är på väg att vända och flerLinköpingsbor har fått jobb. "I Dagen i går fortsätter man analysen från Linkö-ping och säger så här: Det har rasat i väg. Vi vet intehur vi skall handskas med detta. Mycket talar för attslopandet av vårdnadsbidraget har haft större inverkanän vi trodde. Detta följer nämligen inte några vanligamönster.Ifrån lyder budskapet: I ser manvårdnadsbidraget som en delförklaring till att så fåbarn stått i kö till daghemmen tidigare. Men kärvardet till sig när föräldrarna inser att bidragen dras in.Helt klart beror mer än halva kön på att föräldrarnaavstått från dagisplats och tagit fullt vårdnadsbidrag.Herr talman! Vad tyder detta på? Givetvis på attkostnadsaspekten haft stor betydelse i sammanhanget,och att Socialdemokraternas syn i propositionen intehåller.När det gäller jämställdheten är det samma sak.Här för man ett märkligt resonemang. Unga kvinnorsom väljer ena vägen är inte för jämställdhet. Bara dekvinnor som väljer den socialdemokratiska vägen ärför jämställdhet.Jag skulle vilja fråga statsrådet: Vad är det förjämställdhetssyn? Det är en nedvärderande syn påjämställdheten. Det är en nedvärderande syn på demsom har en annan uppfattning än som råder i social-demokratiska kanslihus och departement.Det står i propositionen att vårdnadsbidraget gyn-nar högavlönade. Var finns statistiken på det? statistik som visar att det är de högavlönadesom utnyttjar vårdnadsbidraget och gynnas av det?All känd statistik tyder på motsatsen: att det ärLO-kollektivet som ser positivast på vårdnadsbidra-get. Står det i propositionen måste det finnas sakliggrund. Den sakliga grunden är inte redovisad. Jagefterlyser den.Rättvisa, säger man, skall skapas genom att slopavårdnadsbidraget. Det är ju precis tvärtom! Genomvårdnadsbidraget har de föräldrar som hitintills intehar fått något stöd i alla fall fått ett litet stöd för sinökade valfrihet och för sitt sätt att prioritera barnom-sorgen. tar ni bort detta och påstår att det är rättvi-sa! Fullständigt obegriplig syn på rättvisebegreppet,kammarens ledamöter!I barnomsorgslagen - den som skulle träda i kraftvid årsskiftet - var det klart inskrivet att alternativbarnomsorg fick laglig rätt att existera, och att kom-munerna var skyldiga att bidra till denna. sloparman detta, och med mycket märkliga motveringar,herr talman. Jag skall åter citera några rader ur pro-positionen:"Kommunerna måste därför själva, genom sin bi-dragsgivning, få avgöra i vilken mån det är lämpligtmed kompletterande alternativa driftsformer inombarnomsorgen. finns av barnomsorgs-verksamheten i enskilda verksamhetsformer. Denvanligaste formen av dessa är föräldrakooperativen.Att kommunerna inte längre skulle ha möjlighet attavgöra huruvida ett verkligt behov av ytterligarebarnomsorgsplatser föreligger i olika bostadsområden,utan endast bli betalningsskyldiga för enskilda verk-samheter innebär ett resursslöseri och omöjliggör förkommunerna att bevaka kostnadsutvecklingen. "Fru statsråd! Var finns föräldrarna i det här reso-nemanget? Det är väl ändå så att barnomsorgen inte ärtill för kommunerna, utan den är till för föräldrarna,för deras önskemål, för deras trygghet och för attbarnen skall ha det bra när föräldrarna arbetar.Ingen tvingar in ett barn i alternativ barnomsorg.Man väljer det av fri vilja. Varför vill ni ta ifrån för-äldrarna denna fria vilja?Men ni är generösa också. En får säga som bohus-länningen: En får tacke, därför att det står så här: "Omen kommun i sådant fall beslutar att inget bidrag skallutgå till verksamheten är det dock skäligt att det en-skilda dag- eller fritidshemmet trots detta ges kom-pensation av kommunen för nödvändiga kostnader förverksamhetens avveckling. "Man vet inte om man skall skratta eller gråta, herrtalman. Man får stöd för verksamhetens avveckling!Men hur är det med de barn som finns i denna verk-samhet? Hur är det med de föräldrar som kännertrygghet i att ha sina barn i denna verksamhet? Detnämner man över huvud taget inte.Cynisk familjepolitik, cynisk barnomsorgspolitik,det är vad som präglar den socialdemokratiska nyastilen på det här området.Herr talman! Jag citerar:"Konventionsstaterna skall respektera det ansvaroch de rättigheter och skyldigheter som tillkommerföräldrar eller, där så är tillämpligt, medlemmar avden utvidgade familjen eller gemenskapen - - -. "Jag läser ur , artikel 5. Därnämns inte kommunerna. Det måste vara en knepigorganisation, FN, som inte nämner kommunerna, utansom nämner familjerna! I den världsvida rörelsen ärdet familjen som ställs i centrum, inte kommunen. Idet socialdemokratiska är det kommunen somställs i centrum, inte familjen.Jag menar, herr talman, att regeringen bryter motFN:s barnkonvention när man nu så radikalt försämrarvalfriheten för barnfamiljerna.När man granskar argumenten i propositionen fin-ner man att era argument faller som korthus, De haringen substans.Herr talman! hör vi ett rop utifrån det svens-ka samhället: Återupprätta familjen! Vi hör det fråntragedin på , vi hör det från våldets report-rar, vi hör det från den sociala utslagningen, vi hör detfrån främlingskapet, vi hör det från bristen på fadersi-dentifikation. Vore det då inte rimligt att stötta famil-jen i detta sammanhang, familjen som kräver mång-fald och valfrihet, som kräver att få skapa sin egenlilla värld?Den socialdemokratiska regeringen går åt motsatthåll. Ni går praktiskt taget passgång mot strömmen,upp på en djupt eroderad 68-barrikad i den här frågan.Tyvärr är det så, herr talman, att socialdemokra-terna försöker ställa sig i den store krukmakarensställe och utifrån sin egen drejskiva och sina egnamodeller tvångsforma svenska familjer.Ni kommer att misslyckas. Det värsta är alla desom drabbas av den familjepolitik ni driver. Även omni har goda föresatser är jag rädd för att väldigt mångakommer att drabbas. Barn kommer att drabbas socialt,problem kommer att skapas, därför att ni nu går till-baka till utgångsläge och backar in i framti-den.Till sist, herr talman: samlingspar-tiets sida vill vi se familjepolitiken utifrån en helhets-syn. Man skall kunna leva på sin lön. Den borgerligaregeringens förslag med vårdnadsbidrag, avdragsrätt,rätt för ledighet för barnomsorg, barnomsorgs-lagen och valfriheten, garantidagarna - alltihop dettaär helheten. Om man rycker undan vissa viktiga delardå förvanskas helheten. Det är därför vi moderater ireservationer och i betänkandet, i de viktigaste delar-na tillsammans med de andra borgerliga partierna,klart slår vakt om denna helhet.Vi menar att familjen är grunden i samhället.Föräldrarna vet bäst. Därför skall vi underlätta föräld-raskapet, vi skall underlätta för familjerna.Det är i familjekretsen man känner trygghet ochlycka. Det är där far och mor gläds när barnet föds,när man ser de första stegen som den lille tar, när mangår på den första Luciafesten på dagis eller i skolan,när man är med på examen, när den unga manneneller kvinnan, barnet, får det första arbetet. Den ge-mensamma nämnaren är föräldrarnas stolthet överbarnen.Samtidigt är vi så olika. Därför är det viktigt att tavara på och respektera olikheten.I familjen finns också beroendet och ansvaret. Detär det känslomässiga, ekonomiska och det nödvändigaberoendet, herr talman, för att familjen skall kunnahålla samman och fungera. Detta gäller inte minst iför familjen svåra tider.Herr talman! Vi får aldrig det goda samhället omvi inte uppvärderar den lilla världen där familjenutgör den viktigaste beståndsdelen. Från moderatutgångspunkt är det vår förhoppning att det inte skallbehöva dröja så länge förrän valfrihetsambitionen ochrättvisan åter får ta plats i kanslihus och socialdepar-tement.Herr talman! Med det anförda ber jag att än engång få upprepa mitt yrkande från inledningen av mittanförande.I detta anförande instämde , , , , , , , Marga-reta E (alla m).Anf. 2 ():Herr talman! Dagens debatt om vårdnadsbidraget,garantidagarna och enskild barnomsorg enligt soci-alutskottets betänkande nr 8 gäller idéer om rättvisaoch valfrihet. Idén om rättvisa gäller t.ex. om barnskall behandlas lika, om försörjningsbörda och skatte-bärkraft skall betyda något eller ej i samhällets sätt atthantera frågorna. Det behöver knappast sägas att dettagäller hur vi behandlar människor, små och stora, intei första hand institutioner, system eller administration.Herr talman! Låt mig först yrka bifall till de reser-vationer där representant finns med, nämli-gen nr 1, 2, 3, 4 och 6.Centerns familjepolitik betyder mer av likabe-handling av barn. Vårdnadsbidraget ger ju visst stödäven till den som inte utnyttjar samhällets stöd i formav t.ex. barnomsorg. Socialdemokraternavill med denna jämförelse öka orättvisorna och av-skaffa vårdnadsbidraget.Centern anser att försörjningsbördan skall beaktasi familjepolitiken. Därför slår vi vakt om flerbarn-stillägget och barnbidraget. Socialdemokraterna tyck-er tydligen tvärtom.Centern anser att familjestödet skall ta hänsyn tillinkomstsituationen och därmed skattebärkraft. Detbeskattade vårdnadsbidraget är ett exempel på detta.Socialdemokraterna tycker uppenbarligen tvärtom.Idén om valfrihet gäller om huruvida småbarns-föräldrar skall få ekonomiska förutsättningar för attbestämma mer själva eller inte. anser attsmåbarnsföräldrar är bäst på att själva bestämma omsina barns vård och omsorg. Socialdemokraternaanser uppenbarligen att stat och kommun gör detbättre.Socialdemokraterna anser dessutom att barn skallvara en lönsam affär, i varje fall . Därförskall den som har ett välbetalt jobb få tio gånger merän den som inte har något jobb eller studerar. Detbetyder att föräldrar som skaffar sig barn sent ilivscykeln premieras, likaså fulltidsarbetande tvåför-sörjarfamiljer. Så blir orättvisa och begränsad valfri-het särskilt tydlig.Centern står för motsatsen till dessa idéer. Det haringet som helst att göra med om vi skulle nedvärderaden offentliga barnomsorgen. Där görmånga människor stora insatser. Nej, det handlar omprincipen, den ideologiska skillnaden.Målet för familjepolitik är ett samhälledär föräldrarna tar sig tid att vara med sina barn så attde kan fullfölja sitt ansvar för barnens uppväxt ochfostran. Det är för övrigt ett debattämne som är hög-aktuellt - som vi för övrigt kunde höra i det förrainlägget. För att kunna uppnå detta mål måste föräld-rarna ges ett rimligt ekonomiskt stöd. För ärdet självklart att alla barn skall få en lika andel avstatens stöd. Där skall vårdnadsbidraget betraktas somett steg på vägen, inte en ändhållplats.Samhällets stöd till barnfamiljerna måste läggasom så att grundtryggheten ökar och så att rättvisa ochvalfrihet ökar. Inte heller vi i har någon out-tömlig källa att ösa nya ekonomiska resurser ur. Sta-tens finanser måste saneras. Men det måste ske medett skydd för dem med de minsta marginalerna ochgenom en omläggning i riktning mot ökad grund-trygghet.Centern förordar i framtidsperspektivet en sam-manslagning av de statliga familjestöden till ett sys-tem, ett beskattat barnkonto om ca perbarn. Vår familjepolitik ger totalt en besparing på ca4,i statsfinanserna, men med enbetydligt högre fördelningspolitisk träffsäkerhet än denu tilltänkta socialdemokratiska slagen mot barnfamil-jerna.Finessen med förslag till barnkonto är attdet är beskattat och därmed ger förhållandevis mer åtden som från början har ganska litet. Det motsvarardagens föräldraförsäkring, vårdnadsersättning ochbarnbidrag för åldersgruppen. Familjerna kan därmedsjälva bestämma hur de vill fördela resurserna ochledigheten efter den egna situationen. Vår tanke är attuttag skall ske med lägst under desex barnåren. Den del som överstiger detta lägstauttagdisponeras fritt av föräldrarna. Det innebär att denfamilj som så önskar skulle kunna lyfta drygt 10 000kr . Tidpunkten bestämmerbarnfamiljerna själva.Herr talman! var vi några styckensom tvingades låsa in oss i för att hanteraattackerna mot den svenska kronan. Det var efterbör-den till Socialdemokraternas hantering av finans-marknaden och fram till hösten 1991.Nu vet vi att räkningen så här långt för de excessernablev för staten och ungefärlika mycket för bankkunderna. Då skulle den dåva-rande regeringen tvingas avstå från att genomföravårdnadsbidraget. Det var ett socialdemokratiskt kravsom snarare framställdes på ett ultimativt sätt. Såsmåningom, som vi minns, fick vi instämmanden frånde mest brutala i Ny demokrati.Det hela lyckades inte, som bekant. Men det seronekligen ut som en socialdemokratisk linje när bank-skatt ställs mot sänkt barnbidrag. Det ser i varje fall utsom en tanke från samma bisarra tankevärld.Nåväl, nu har ju finansministern svurit sig fri. Hantycks ju fortfarande ha ett visst inflytande, även överfamiljepolitiken. Vi minns ju alla hans skarpa bespa-ringsförslag - de fick plats på en halv A4-sida. Hanförefaller numera ha skärpt sig. Barnfamiljerna be-handlas som en privilegierad grupp, långt utöver vadväljarna fick veta innan de röstade fram en vänsterma-joritet.Det är här det s.k. öppna mandatet kommer väl tillpass. Så här löd det i ursprunglig version: "Vi begärfullmakt av svenska folket att vidtade ytterligare åtgärder som kan krävas för att räddaSveriges ekonomi. "Samma tanke som 1992. Barnfamiljerna skall räd-da ekonomi, inte bankerna. fick inteSocialdemokraterna egen majoritet. Det är onekligenen hake. Dessutom kan "krävas" anses vara en någotrund formulering. Hur vet man det nu efter två tremånader i regeringsställning när man inte visste detden , datumet på valmanifestet? Schymanoch kompani röstade för Carlssonregeringen utanföregående förhandling. Så där kanske den moraliskaförpliktelsen upplevs som en politisk förpliktelse.Majoriteten S-V som står bakom dagens betän-kande ser ut som en början och inte ett slut. Vänster-majoritetens idéer är ju gemensamma - ökade orättvi-sor och begränsad valfrihet för barnfamiljerna. Sam-ma andas barn är attacken på friskolorna och denintegrerade skolbarnomsorgen. Hellre en ordentligvalfrihet för kommunerna än för barnfamiljerna!Eftersom den socialdemokratiska tankesmedjanuppenbarligen har mer i beredskap för barnfamiljernaän nu föreliggande proposition, vore det intressant omregeringens ansvariga statsråd berättade detta förbarnfamiljerna och . Helheten är ju nästanalltid mer intressant än detaljerna.De drygt 160 000 barnfamiljer som ansökt om ochhittills fått vårdnadsbidrag är säkert intresserade av attfå veta hur regeringen tänker ytterligare försvagaderas ekonomi. "Vi vill att åter blir ett land med utrymmeför både rättvisa och omtanke." Så står det i Social-demokraternas valmanifest. Förklara gärna hur ertfamiljepolitiska förslag medverkar till detta. Detskulle säkert uppskattas av barnfamiljerna.I detta anförande instämde , Ing-rid Skeppstedt, , ,, , ,, , , , ,och (alla c).Anf. 3 ():Herr talman! Vi diskuterar regeringens s.k.återställarproposition om vårdnadsbidraget, garanti-dagarna och enskild barnomsorg. Då vill jag försterinra om de utgångspunkter som libera-lerna haft då vi under förra mandatperioden fattadebesluten om barnomsorgsgaranti, pappa/mamma-månad, vårdnadsbidrag och den nya jämställdhets-lagstiftningen samt rätten till tjänstledighet i sambandmed att man föder barn.Det främsta målet för liberalernasfamiljepolitik är att alla barn skall få en bra start ilivet. Familjepolitiken skall främja jämställdhet mel-lan män och kvinnor och ge förutsättningar för bådemän och kvinnor att förena förvärvsarbete och familj.Barnfamiljerna skall ha en stor frihet att själva formasin vardag, t.ex. genom att kunna välja mellan olikaformer av barnomsorg.Familjepolitiken skall innebära att stat och kom-mun underlättar för föräldrarna att ta ansvar för sinabarn, inte att stat och kommun skall överta det. Denframlagda propositionen innebär ju att man går tillba-ka till att lägga makten hos kommunen, inte hos denenskilde. Detta är ett allvarligt steg tillbaka när detgäller människors valfrihet. Och det kommer tyvärrfler propositioner med samma inriktning som skallbehandlas här i kammaren.Att utforma en familjepolitik som tillgodoser allasönskemål är svårt. De mål som vi vill uppnå är delvismotstridiga och de är dessutom många.För oss liberaler är följande mål utgångspunkterför vår politik - jag tänker inte räkna upp alla, efter-som vi kommer att ha en lång debatt i dag.Vi ser det som oerhört viktigt att föräldrarna delarpå ansvaret för vården av barn, hem och familjensförsörjning och att det ekonomiska stödet när barnenär små utformas så att även de som är etablerade påarbetsmarknaden - kvinnor såväl som män - har rådatt stanna hemma och också har en trygghetatt kunna komma tillbaka till sitt arbete. Det skallnaturligtvis också finnas en förskola och en fritids-verksamhet för alla barn samt en fungerande deltids-förskola som alternativ.Vi har också på vårt program att föräldrarna självamed hjälp av barnomsorgspeng skall kunna välja denbarnomsorg - eller enskild - som passardem bäst. Det är intressant att nu har kommitin på en idé om barnkonto, som vi i libera-lerna också har haft. Men enligt vår uppläggningkostar det en hel del pengar. Vi har dock funnit att idet budgetläge som har befunnit sig var detinte möjligt att driva den idén just vid det tillfället.Men vi kan kanske utveckla denna idé vidare.I vårt jämställdhetsprogram skriver vi om denjämställda familjen att jämställdhet är en positiv till-gång för familjen. Om båda föräldrarna aktivt kanengagera sig i barnens tillvaro får de en både manligoch kvinnlig förebild som står dem nära samt en mermångsidig uppfostran och stimulans och en bättrestadga i tillvaron. Att ett delat ansvar för hem ochbarn ger en högre livskvalitet finns det också under-sökningar som visar. Det finns många medelåldersmän som beklagar att de inte kunde ägna mer tidåt sina barn när de var små.En tvåförsörjarfamilj är inte heller lika sårbar somen enförsörjarfamilj i händelse av sjukdom, dödsfalleller skilsmässa. En kvinna med god ekonomisk för-sörjning kan således ge barnen en bättre materielllevnadsstandard i de fall som fadern försvinner urbilden än om hon skulle sakna en egen utkomstmöj-lighet. Även om dagens pappor tar större praktisk deli arbetet med familjen än tidigare generationers pap-por är det ändå långt kvar till full jämställdhet gene-rellt sett. Det var därför som beslutet om pap-pa/mamma-månad under förra mandatperioden var såviktigt.Vår familjepolitik vägleds därför av principernaatt båda föräldrarna måste ha en reell möjlighet attkombinera förvärvsarbete och föräldraskap. Det måstefinnas en barnomsorg att tillgå i eller utanför hemmetför de föräldrar som vill förvärvsarbeta. Föräldrarnaskall kunna välja den barnomsorgsform som de finnerbäst för sitt barn. Det var därför som det var så viktigtmed genomförandet av barnomsorgsgarantin ochupphävandet av lex Pysslingen. Att det var viktigtmed barnomsorgsgarantin kan vi nu se. En del kom-muner har tyvärr svårt att leva upp till garantin. Mentänk om den inte funnits! Då misstänker jag att barn-omsorgen hade halkat ner på prioriteringslistan. Da-gens småbarnsföräldrar hade då varit ännu sämreställda än vad en del är i dag.Vi tycker också att det är viktigt att trygghetssys-temen är så utformade att det är ekonomiskt för små-barnsföräldrar att kunna förkorta sin arbetstid ellerinte arbeta alls. måste förvärvsarbete alltidlöna sig. Därför är det väldigt tillfredsställande attprinciperna för det nya pensionssystemet, som riksda-gen har fattat beslut om, är så utformade att det alltidlönar sig att ha förvärvsarbetat. Rätten till tre årstjänstledighet blir en annan del i detta trygghetssys-tem, även om det skall erkännas att det har varit enkontroversiell fråga inom mitt eget parti. Vad en tre-årig tjänstledighet medför för en arbetsgivares be-redvillighet att anställa unga personer är något som vianser borde följas upp. Men vi tycker inte om att maninte ens prövar det hela.Barnomsorgsgarantin, pappa/mamma-månaden,vårdnadsbidraget liksom rätten till tjänstledighet un-der infördes alltså under förra mandatperiodenav de fyra regeringspartierna. Alla kanske inte priori-terade alla delar i paketet lika högt, men vi var över-ens om att detta var ett familjepolitiskt paket somförde utvecklingen klart framåt och medförde enstörre valfrihet för de enskilda familjerna samtidigtsom det ökade tryggheten för småbarnsföräldrarna. Vityckte alltså att detta var mycket bra förslag somriksdagen sedan antog.När man inför den här typen av förändringar lederdetta naturligtvis till att människor planerar sina livunder förutsättning att de politiska besluten står sig.Men kommer socialdemokraterna med sin återstäl-larproposition, vilket åstadkommer stora problem förmånga småbarnsföräldrar. Och detta gör man innanman hunnit eller kunnat göra en utvärdering av vad deolika besluten fört med sig! Man har inte kunnat ut-värdera vårdnadsbidraget.