prot · GH09111 · 1994-05-26 00:00:00 — Låt oss än en gång skynda långsamtnär det gäller att konkurrensutsättaeldistributionen.Det är i den förhoppningen och jaghar övertygat Ny demokratis riksdagsgrupp attenhälligt ställa sig bakom regeringens proposition.Anf. 101 ():Herr talman! Det har varit intressant att lyssna tilldebatten. Jag har också väckt en motion och jagstår bland dem som vill ha en lag för närkärnkraften senast skall vara avvecklad. Jag trordet är nödvändigt att ha det. När jag hörmajoritetens representant tala här blir jag än merövertygad om detta.Jag är klart medveten om att det i folkomröstningeninte fanns något årtal angivet. Däremot har senareriksdagen gjort en tolkning av folkomröstningensresultat. Det tycker jag har skett på ett helt korrektsätt. Man har kommit fram till att skallkärnkraften vara avvecklad.Majoriteten i utskottet står också bakom att enligtriksdagens beslut skall kärnkraften vara avveckladsenast . Det hoppas jag att de som skrivitunder detta betänkande också står bakom.Debatten får mig att tvivla på det.Vi hade en utfrågning om kärnkraften och dessavveckling med representanter för olika partier. Jagtror det var sedan.Ungdomsförbunden var medarrangörer. Det somfick mig att reagera mycket starkt var när enrepresentant från kraftindustrin på min fråga omhur man förberett sig efter beslut om attkärnkraften skulle vara avvecklad , franktdeklarerade att man inte förberedde sig alls,eftersom det inte fanns någon lagstiftning, och detdärför inte var något som man behövde bry sig om.Sedan gjorde ändå en tolkning attriksdagens beslut i det här fallet också skulle varavägledande och gälla för aktörerna på marknaden.Men eftersom det inte gör det -- och debatten visaratt det finns ledamöter som inte heller utgår ifrånatt det skall vara möjligt att avveckla kärnkraftentill -- ser jag det som nödvändigt att ha enlagstiftning på området.Det är framför allt för aktörerna på marknaden somjag tror att det är nödvändigt att göra detta. Annarskommer vi att vara i den situationen att viskall avveckla kärnkraften, men utan att haalternativen. Då går det inte att genomföra någonavveckling. Det är väl vad vissa hoppas på. Men jagtycker att vi måste ta våra beslut på allvar och se tillatt de får verkan ute i samhället.Vidare tog jag upp ett par andra frågor i minmotion. De gällde bl.a. slutförvaring av kärnavfall.Den lagstiftning som finns på området är bra. Detvisar också på behovet av en lagstiftning där detklart framgår att vi i inte vill haslutförvaring av utländskt kärnavfall. Utskottetpåpekar helt riktigt att det är tillåtet att importerautländskt kärnavfall ocht.ex. behandla avfallet i för att därefteråterställa detta till utlandet. Det finns de som äroroliga för att detta kanske kommer att pressa påoch leda till ett slutförvar av utländskt kärnavfall.Därför är det viktigt att ha denna lag på området ifråga.Till slut har vi frågan om roll. Helt riktigtskall verka för att kärnvapen inte sprids runtom i världen. Det är mycket angeläget. Kärnvapenär ett hot mot allas existens och överlevnad.Men det går inte att komma ifrån att det finns enkoppling mellan kärnvapen och kärnkraft. Om manverkligen skall verka för att minska spridningen avkärnvapen, måste man också verka för att minskaspridningen av kunskap om kärnteknik. Därför gårdet enligt mitt sätt att se inte att särskilja påkärnkraft och kärnvapen. Det vore också angelägetatt föra in detta i roll. Det skall helt klartframgå att inte skall medverka till attkärnkraft sprids.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 10 §. )6 § Handel med el i konkurrensFöredrogsnäringsutskottets betänkande1993/94:NU22 Handel med el i konkurrens (prop.1993/94:162).Anf. 102 ():Herr talman! Låt mig få börja med att understrykaoch instämma i vad sade i dettidigare ärendet, nämligen att vi socialdemokratermenar att även avregleringen av elmarknaden börses i ett större energipolitiskt perspektiv.När vi har studerat regeringens förslag har vi saknaten analys av bl.a. hur avregleringen påverkarmöjligheterna att klara det tidigare beslutet omkärnkraftsavvecklingen. Bland de 272 sidor somfinns i regeringens proposition får man förgävesleta efter analyser och konsekvenser av en sådanreform. Hela förslaget är egentligen bara en tekniskgenomgång av hur, inte om, en avreglering skallgenomföras.Herr talman! Vi i oppositionen beklagar attregeringen inte tagit kontakt med oss iförberedelsearbetet. Det finns sedan en lång tidtillbaka en strävan i svensk politik att fattaenergipolitiska beslut i största möjliga enighet. Densenaste politiska uppgörelsen på energiområdet är,precis som sade, . Visocialdemokrater tog i regeringsställning initiativtill förhandlingar och kunde i ett konstruktivtarbete komma fram till en överenskommelse medFolkpartiet och . När densocialdemokratiska regeringen lade fram sinenergiproposition var den redan förankrad hosoppositionen. Regeringen hade kunnat göra såäven . Men den valde att inte lyssna påoss. Det har inte varit något som helst samråd omavregleringen av elmarknaden. Det har inte funnitsett papper, och vi har inte fått ett samtal frånregeringen.I september förra året sände vi socialdemokraterett brev till näringsminister . Jag haren kopia på brevet i min bänk. Vi framfördepreciserade frågor om den s.k. avregleringen. Viväntar fortfarande på svaret.Det var vi socialdemokrater som först tog uppfrågan om avregleringen av elmarknaden. Det harhänt en hel del saker sedan frågan först kom upp pådagordningen . Jag vill peka påtvå faktorer som innebär nya förutsättningar.Ett första skäl heter Per . PerWesterberg är näringsminister. Per äransvarig för energipolitiken i regeringen. Han är enperson med mycket stark ideologisk prägel. Dettror jag mig kunna påstå. I mångt och mycketrepresenterar Per en kvarleva av 1980-talets högervåg med privatiseringar och attackersom kardinallösningar på offentliga sektornsekonomiska problem.Herr talman! Det är ingen överdrift att 1980-taletkom att präglas över hela västvärlden av en starktilltro till marknadsmässiga lösningar. Det gälldeäven den typen av produktion som betraktades somnaturliga monopol och av det skälet bedrevs ioffentlig regi.Den grundläggande frågan var om vi skulle låtamarknaden sköta det som vi sköttgemensamt. Frågeställningarna gällde såväl socialsom politisk infrastruktur. Frågan väcktes omstatliga verk, som t.ex. järnvägsverket SJ,, , ochVattenfall kunde byta form från affärsverk tillaktiebolag och om ytterligare förändringar avregelverken kunde göras.Detta var en utveckling som började redan underden socialdemokratiska regeringsperioden. Denskedde försiktigt och trevande. Men dennaförsiktiga hållning har vridits om till närmaststormstyrka i den borgerliga regeringen. Televerkethar ombildats till . Posten har blivit bolag.Vägverket, den myndighet som ansvarar förvägunderhåll och byggande av vägar i ,kommer i delar att ombildas till bolag.Järnvägstrafiken kommer att avregleras. Statensjärnvägar kommer att bolagiseras. Det finns uttalanden som tyder på attäven Posten och kommer attprivatiseras.Herr talman! Det finns alltså en koppling mellanavreglering och bolagisering-privatisering iregeringens planer. Privatiseringen är ettöverordnat mål oavsett om det gynnarverksamheten eller inte. Privatiseringen går föresamhällsnyttan.Vattenfall är ett av de största projekten förutförsäljning. Hur regeringen ser på detta kopplattill reglering av elmarknaden avslöjade PerWesterberg . Han gav ut en bok ibörjan av om privatiseringar. Däravslöjade han att när avregleringen avelmarknaden är genomförd kan Vattenfallprivatiseras.Hela frågan om privatisering fick nyttbränsle när statsminister att skall privatiseras. Regeringens,och i synnerhet näringsminsterns,privatiseringsambitioner har gett frågan omavregleringen av handeln med el en helt nydimension. Elförsörjningen har i , som i deflesta andra länder, i hög grad varit en nationellangelägenhet och har därför utvecklats och byggtsut med offentligt stöd. Vårt elsystem är en del avlandets infrastruktur i likhet med vägsystem ochjärnvägar.Det är mycket tack vare statens insatser som vårtelsystem har blivit mycket högtstående med godleveranssäkerhet och ett av världens lägsta elpriser.Vi socialdemokrater kan inte accepteraförändringar av regler som har som främsta syfte attbana väg för privatisering av Vattenfall.Avregleringen hör ihop med utförsäljningen avVattenfall. Vi har fått detta bekräftat av bådenäringsministern och statsministern. Det kan intevara en tillfällighet att statsministern begär attVattenfall skall privatiseras just som ståri begrepp att driva igenom avregleringen.Vi menar att det skulle vara djupt olyckligt om våragemensamma naturresurser i vattenkraft skulleutsättas för spekulation. Regeringen driver fråganom ändrade regler och avveckling av statligverksamhet med ideologiska förtecken och intemed pragmatisk saklig ansats. Detta är en mycketviktig punkt för oss socialdemokrater. Här står viinför ett vägskäl när det gäller synen på offentligverksamhet. På den här punkten kommr vi inte attvika. skall inte privatiseras. Det är vårbestämda uppfattning, och den kommer vi att drivahårt i valrörelsen.Så vidare till den nya andra omständigheten kringavreglering. har i utgångsläget ett mycketväl fungerande elförsörjningssystem. Det torde välde allra flesta vara överens om. När visocialdemokrater tog initiativet till att påbörjaavregleringen var ett viktigt skäl att det var något vikunde se inom EG -- det nuvarande EU. Iriksdagen uttalade man att detta är viktigt förSverige. Man såg hur utvecklingen inom EU skullebli innan beslut fattades om förändringar av densvenska elmarknaden. Det hette att vi skulleeftersträva samtidighet för att undvikasnedvridning av konkurrensen.Det kan säkert finnas olika uppfattningar ochtolkningar om vad som händer inom EU på dettaområde. Vår uppfattning är att processen harstannat av. Det är alldeles uppenbart att fleramedlemsländer är motståndare till att öppnaelproduktionen för konkurrens.Det finns i sig något ganska symtomatiskt i denutredning som föregick regeringens förslag omavreglering, den s.k. . Man ladefram sitt betänkande , och skrev där:Något genomslag inom EG förprincipen om liberaliserad elmarknad -- vilkenutgör en av utgångspunkterna för vårt arbete --synes inte förestående.På rak utredningssvenska säger man egentligen tillregeringen: De direktiv och utgångspunkter som nigav oss föreligger inte längre. Därför menar visocialdemokrater att det inte finns något skäl att haså fruktansvärt bråttom som den svenskaregeringen har för närvarande.Vilka frågor är det som vi socialdemokrater vill hasvar på? Ja, det finns flera, men jag skall begränsamig till tre.Den första gäller kärnkraften. Den står föröver hälften av elproduktinonen i . För attklara avvecklingen som vi har diskuterat ochbeslutat om krävs investeringar i nya anläggningar.Stora investeringar skall göras av aktörer medmycket långsiktiga perspektiv, och vi befarar att enavreglering kommer att gynna de kortsiktigaperspektiven.Elpriset kommer att bestämmas av en renodladmarginalkostnadsprincip. Enheter med låg rörligkostnad, dvs. där den stora investeringen redan ärgjord, kommer alltså att gynnas. Kärnkraftverkenhar, som vi vet, dessa drag. De storainvesteringarna är redan gjorda ochmarginalkostnaderna är låga; i princip är debilligare ju längre de går. I den meningen vinner dekärnkraftsanläggningar som vi har på avregleringenav elmarknaden.Det kan bli så att den föreslagna avregleringen integer några incitament att investera i nyaanläggningar. På så sätt kan den nya regleringen avelmarknaden försvåra uppnåendet av deenergipolitiska målen.Man kan särskilt påpeka att det råder politiskenighet på denna punkt. Stora summor statligamedel har anslagits för att utveckla och introducerainhemska, förnyelsebara energikällor.Som ett led i detta har många kommuner gjortinvesteringar i energianläggningar, bl.a.biobränslebaserade. Avregleringens konsekvenserkan omintetgöra dessa investeringar. Det finnsdärför också en miljöpolitisk koppling till helafrågan om avreglering av elmarknaden.Den andra frågan som vi har tagit upp gällereffekterna för glesbygden. Det är, herr talman, etträttvisekrav att människor skall ha tillgång till el pårimliga villkor, oavsett var de bor i detta avlångaland. El är ju inte vilken vara som helst; den är enförutsättning för all typ av aktivitet.Landsbygdsbefolkningens situation får inteförsämras efter införandet av nya regler. Men vibefarar att de förslag som regeringen har lagt framinte är tillräckliga för att skapa en rättvistariffstruktur för landsbygden.Vi undrar också vilka medel som finns för att tvingafram en koncessionsstruktur och övriga åtgärdersom kan tillförsäkra landsbygdsbefolkningenrimliga elpriser. Från regionalpolitisk synpunkt ärdetta naturligtvis en avgörande fråga, och vi menaratt detta i sig är ett skäl för att detta måste hanterasi ett större sammanhang.Till saken hör också, enligt vår mening, frågan omprivatisering av det statliga . Vattenfallkan förhindra en negativ utveckling i deområden där staten är distributör. Man kan ochskall ta regionala och sociala hänsyn och görautjämningar som kanske inte alla gånger äraffärsmässigt lönsamma.Denna möjlighet kommer dock inte att kvarstå omVattenfall privatiseras. Jag har svårt att se vad ettprivat , som till stor andel kan hautländskt ägande, skulle ha för intresse av att brysig om folk i inland, i Bergslagen och iövriga landet, dvs. av att ta regionala och socialahänsyn.Den tredje frågan gäller marknaden. Teoretiskt settförutsätter en avreglering en marknad där det finnsett stort antal aktörer och där ingen, varken kundeller producent, har en dominerande ställning. Såär förmodligen fallet i och i ett antal andraländer, men så är det inte i Sverige.Marknaden i domineras av ett litet antalaktörer; de tre största producenterna står för överfyra femtedelar av den totala produktionen.Elproduktionsmarknaden är nästan ett monopol.De flesta tror att detta är en utveckling somkommer att fortsätta.Vi har också sett att koncentrationstendensernasprider sig till ett annat plan. Kraftproducenter iSverige köper upp kommunala energiverk föratt tillförsäkra sig marknader inför en föreståendeeventuell avreglering. Det är vad man brukar kallaför en vertikal integration, vad som menas meddet. Det är alltså ytterligare försäljning.Dess värre, herr talman, befinner sig mångakommuner i en prekär ekonomisk situation, då detkan vara frestande att sälja ut kommunalaenergiverk. Denna process har redan startat, vilketär ett problem i sig.Jag menar att denna utveckling är mycket olyckligoch skadar balansen mellan svenska distributöreroch konsumenter på elmarknaden. En sådan balansär en förutsättning för att vi skall kunna ha enfungerande elmarknad.Herr talman! Detta är några av skälen till att maninte nu bör hasta fram ett beslut om avreglering.Det råder också osäkerhet på den borgerligakanten. På resor runt om i landet har vi träffatföreträdare för de borgerliga partierna på regionalnivå, framför allt för , som är osäkraoch allvarligt oroade över utvecklingen.De vill nämligen mer än gärna att denenergipolitiska kommissionen skall titta närmarepå just dessa frågor, på konsekvenserna av enavreglerad elmarknad. Först gör kommissionensina analyser, och sedan fattar man beslut. Det voredet riktiga, men så blir inte fallet här. Av allt attdöma kommer regeringen med hjälp av Nydemokrati att driva igenom beslutet i dag.Riksdagen beslutar i så fall att den nyalagstiftningen skall träda i kraft den 1 januari 1995.Några personer menar att vi socialdemokrater fåracceptera och böja oss för detta, om nufattar det beslutet. Självfallet gör vi det, herrtalman, så länge inte beslutar någotannat.Men jag kan här deklarera att om socialdemokratinåterkommer i regeringsställning efter valet ,så kommer vi inte att låta denna reform träda i kraftom vi inte har fått svar på de frågor som jag ställdetidigare. Det vore inte ansvarsfullt. Energipolitikenär för viktig för att man skall tillåta förhastadebeslut. Så länge frågorna inte är besvarade skallman inte heller genomföra reformen.Detta är vår bedömning. Sannolikt kommer detinte att finnas några svar på dessa frågor till den 1januari 1995. När de kan finnas är svårt att säga.Vår ambition är att det skall gå snabbt. Frånborgerligt håll har man talat om att skall kunna sitta , mendet är inte vår uppfattning.Vi menar att detta måste gå snabbt av flera skäl.Dels har marknaden till stora delar ställt in sig påen avreglering, dels är energipolitiken i stort så passviktig för landets ekonomiska utveckling att deninte får dras i någon extra långbänk.När företag i alla elberoende branscher skall fattainvesteringsbeslut vill de veta spelreglerna, precissom sade tidigare. Vi har därförsagt att en utredningstid vore detmaximala. Vi vet ännu inte hur regeringen vill hadet.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till densocialdemokratiska reservation som fogats till dettabetänkande.Anf. 103 ():Herr talman! höll ett långtoch genomarbetat anförande, där han gjorde engenomgång av viktiga frågor som hänger sammanmed reformen för avreglering av elmarknaden ochhandel med el i konkurrens. Eftersom mittställningstagande i sak överensstämmer med detsom yrkade bifall till, skalljag inte upprepa alla de argument som han anförde,men det kommer att bli en del upprepningar.Den här reformen föreslogs och arbetades fram i enannan tid och i ett annorlunda klimat. Det fannsförhoppningar och det kom signaler om en snabbeuropeisk avreglering av elmarknaden. Det fannsett mode inom politiken och näringslivet somfrämjade avregleringsidéer och marknadsidéer.Åtminstone när det gäller elmarknaden har detmesta av det här gått i stå. Utvecklingen i deneuropeiska unionen går långsamt, och det är fådebattörer som tror att det kommer att händanågonting radikalt där inom överskådlig tid.Ett par länder har avreglerat, nämligen ochEngland. Det sägs att det är på gång i Finland.Erfarenheterna från och ärblandade. De som har tittat mera systematiskt påvad som händer där säger att man inte kan dranågra säkra slutsatser av avvecklingen men att vissabedömningar kan göras.Det verkar inte som om små konsumenter direktberörs. Det verkar som om de stora konsumenternahar fått något lägre priser. Men det har också varittvära kast i priserna, så tvära att staten har fått gåin och reglera marknaden igen i båda länderna. Detär rätt naturligt, då det är ett nytt område som haravreglerats. Det står också i sammanfattningen avpropositionen, vilket jag instämmer i, atteffekterna inte kan förutsägas i alla delar.Jag tycker att skall ta förslaget omavreglering på allvar. Det gäller ett nytt område,och det kan bli oväntade effekter. Det pågårförsöksverksamhet i och i , och vi iSverige bör enligt min uppfattning vänta och ta detlugnt med vår avreglering, lära av erfarenheterna ide länder som har avreglerat och hålla någorlundasamma tempo i utvecklingen som den europeiskaunionen har. Det är inte nödvändigt att görom samma fel som och har gjort.Det är inte nödvändigt att görnybörjarfelen. Man kan faktiskt lära sig av andra,och det här är ett område där det är utmärkt attgöra det.I den motion som vi har väckt med anledning avpropositionen yrkar vi avslag påavregleringsförslaget, men vi markerar tydligt att viinte av några principiella skäl är motståndare motavreglering av elmarknaden. Om man kan få enavreglering till stånd som ger effektivareresursutnyttjande, som inte kolliderar med debeslut som vi har fattat om avveckling avkärnkraften, som klarar försörjningen, som klararde regionalpolitiska målen osv., är det klart att viskall avreglera.Vi måste då också komma ihåg att vi därmedavreglerar ett system som är mycketeffektivt. Oberoende bedömare som har granskatelmarknader i världen, med tonvikt på ,säger att det svenska systemet är det tekniskt mestavancerade, med de lägsta priserna, med deneffektivaste resursanvändningen, med den mesträttvisa fördelningen och med den störstatillförlitligheten när det gäller leverans. Det ärsjälvklart sådant som man bör slå vakt om.Jag tycker att den här beskrivningen av dagenssvenska system, i kontrast mot de problem somman har där avregleringen har påbörjats, gör attargumentet för att vänta med reformen är myckettungt. Jag tycker däremot inte att argumentet frånde olika inblandade branscherna, att de har ställt insig på en avreglering, väger särskilt tungt. Det hartidigare förekommit förhandlingar om kontraktmellan producenter och distributörer och kundertidigare, och man har av och till förhandlat ompriserna. Man har jämfört priser mellan olikaproducenter, t.ex. , , . Det finns alltså enkonkurrens på marknaden, även om det inte är frittatt välja leverantör. Det finns en konkurrens, närdet kan göras en jämförelse.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen.Anf. 104 ():Herr talman! Vi står inför en mycket viktig och rättgenomgripande avreglering av den svenskaelmarknaden. Den kommer att ge både kunder ochkonsumenter en betydligt starkare positiongentemot kraftproducenter och distributörer änvad som gäller för närvarande.Det är värt att notera -- vilket anförde -- att det var Socialdemokraternasom tog första steget mot en avreglering, genom attbesluta att sätta på bolag. blevpå det sättet en av många, någorlunda likvärdiga,aktörer på elmarknaden.Den borgerliga regeringen har fortsattavregleringen genom att läggafram förslag om mål och strategier förreformeringen av elmarknaden, som ocksåSocialdemokraterna var inne på. Ett av stegen varatt bryta ut stamnätet ur och lägga dettai ett affärsverk, . Om detta har vii inte haft särskilt avvikande meningar.Regeringen inbjöd på ett mycket tidigt stadium, påett öppet och okonventionellt sätt, företrädare församtliga riksdagspartier att delta i själva processenmed att utarbeta propositionen när det gällde denfortsatta avregleringen av den svenskaelmarknaden. Det som förvånade mig och mångaandra var att Socialdemokraterna ochVänsterpartiet avstod från att delta, och därmedförlorade möjligheten till påverkan och inflytande.Därför är det en aning förvånande att ReynoldhFurustrand nu tar till brösttoner och säger att maninte har haft möjlighet till inflytande och påverkan.Det var just det som regeringen gärna önskade, ochman kände stor besvikelse när de inte ville delta.Att skilja ut sig på detta sätt är ett partipolitisktinslag, som inte inger särskilt mycket respekt ochaktning. Det avviker i hög grad från detparlamentariska samarbete som vi under lång tidhar utvecklat i . Jag minns själv hur vi frånde borgerliga partierna gärna ställde upp närBirgitta som energiminister inbjöd tillöverläggningar. Vi satte oss inte ner med suraminer, och vi avstod inte från att vara med idiskussionerna. Det är detta som församhället framåt.Tiden för en avreglering är inne, av många skäl.1. Ny, modern datateknik gör det möjligt förenskilda aktörer att hantera alla de mängder avmätvärden som blir aktuella. Det är nödvändigt, påen elmarknad i konkurrens, eftersom den kommeratt hantera just många konsumenter av olika slag,både stora och små.2. Efterkrigstidens erfarenheter av ekonomiskutveckling visar att branscher som arbetat under frikonkurrens och med fri handel har utvecklats på ettdramatiskt mycket bättre sätt än regleradebranscher och marknader.Det gör mig litet besviken på Socialdemokraternasom inte på något sätt tar till sig det fina i sambandmed just avregleringar.Finns det något som säger att en avregleradelbransch inte skulle bidra till en betydligt bättreverksamhet och en bättre situation för producenter,distributörer och kunder?Ett nytt regelverk för elmarknaden, inriktat påkonkurrens, tycker jag bara är en naturliganpassning till en förändrad verklighet som kanleda till avsevärda produktivitetsvinster.3. Överkapacitet i förening med ökad konkurrensär ett lämpligt tillfälle att avreglera. Vi får intemissa den möjligheten.