prot · GI0940 · 1994-12-12 00:00:00 — Sveri-ge har halkat efter när det gäller en djupgående ochbred kompetens.För det andra har en lägre andel än mångaandra länder av personer med akademisk utbildningoch akademiska examina.För det tredje har de som har akademiska utbild-ningar ganska korta sådana. En mycket liten andel haren treårig eller längre akademisk utbildning.För det fjärde är andelen oavslutade studier stor iSverige. Inte minst denna kammare uppvisar en godprovkarta på personer med oavslutade studier. Detgäller också människor som studerar utan attbli färdiga och sådana som har ovanligt hög ålder föratt vara studenter på grundnivå.För det femte återfinns en extremt hög andel avvåra akademiker i offentlig sektor. Omvänt har vi iSverige en extremt liten andel av akademiker inomden privata sektorn.För det sjätte har vi en spännande debatt om livs-långt lärande, om lärande i organisationer, om enkompetensutveckling som sträcker sig över många åroch som inte bara handlar om att studera några åromkring 20-årsåldern utan om att återkomma i omfat-tande och avancerade studier litet . Det handlardå inte om tvåveckorsutbildningar på någon elegantkonferensgård utan om ett till ett och ett halvt årskunskapsfördjupning. Härför krävs att vi har systemsom gör att människor får råd att studera under sådanaförhållanden.För det sjunde och sista handlar det om att alltförmånga, av kulturella eller historiska skäl, inte tar sigin. Det är ett bekymmer att utbildningslinjerna domi-neras av medelklassens medelmåttor, som i realitetenutestänger många av arbetarklassens begåvningar frånsvenska universitet och högskolor.Detta är problem och frågor som diskuteras i enseriös svensk debatt om högre utbildning vid universi-tet och högskolor. Det handlar långt ifrån bara omstudiestöd, men studiestödet påverkar nästan varje delav denna debatt. Ett dåligt studiemedelssystem ochstudiestödssystem kan försvåra lösningen av alladessa frågor och problem.Dagens återställare syftar till att riva upp ett beslutsom tagits för att lösa en del av de problem som vistår inför. Det syftar över huvud taget inte till någotannat.Jag har respekt, herr talman, för socialdemokra-ternas resonemang att den utredning som kommer pådet här området - det skall möjligen påpekas att vi harhaft gott om sådana utredningar - inte skall föregripasav en mängd beslut.Jag skulle ha haft ännu större respekt för social-demokraterna om de hade haft en egen idé om i vilkenriktning vi skall gå, en egen idé om vad som är delösningarna på dessa problem - inte bara idén att rivaupp det som någon annan har gjort. Men i brist påegna idéer på det här området nöjer man sig nu medatt upphäva ett försök att komma till rätta med återbe-talningssituationen, och det tycker jag är synd.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tionen vid betänkandet.Anf. 40 ():Herr talman! En parlamentariskt sammansattkommitté kommer att tillkallas. Den får tilluppgift att dra upp riktlinjer för en reformering avstudiestödssystemet.I proposition 1994/95:98 föreslås att riksdagensbeslut om vissa förändringar i studiestöds-systemet skall upphävas. Det gäller besluten om attstudiebidraget i studiemedlen skall avpassas till upp-nådda studieresultat. Det gäller även besluten om attstudiestödet vid deltidsstudier på mer än halvtid ikommunal och statlig vuxenutbildning avpassas iförhållande till studiernas omfattning, att återbetal-ning av studielån skall kunna ske genom annuiteteroch att avskrivningen av studielån vid ålderskall upphöra. Ändringarna skulle ha trätt i kraft den 1juli 1995.Också beslutet om den höjning av bidragsdelen istudiemedlen som skulle ha genomförts den 1 januari1996 föreslås bli upphävt. Regeringen anmäler i pro-positionen dessutom sin avsikt att återinföra rätten tillsärskilt vuxenstudiestöd för studerande vid de s.k.YTH-utbildningarna.Herr talman! Eftersom det nu skall tillsättas enkommitté med uppgift att utreda studiestödssystemet,är det motiverat att även dessa frågor förs dit. Denparlamentariskt sammansatta kommittén aviserades iproposition 1993/94:156. Den välkomnades då av ettenigt socialförsäkringsutskott.Av direktiven till kommittén kommer att framgåatt den skall göra en övergripande översyn av studi-estödets funktion och effekter och överväga behovenav förändringar i ett helhetsperspektiv. Jämställdhet-saspekter skall särskilt redovisas. Meningen är attkommittén skall utreda förutsättningarna för ett mersammanhållet studiefinansieringssystem, där både destödformer som faller inom Utbildningsdepartemen-tets område och de som faller inom Arbetsmarknads-departementets område innefattas.Herr talman! Det finns därför enligt utskottsma-joriteten goda skäl för att inte nu göra de förändringari systemen som tidigare beslutats men som ännu ejträtt i kraft.Det är, som jag tidigare framhållit, viktigt att ut-redningen om det framtida studiestödet får utformas iett helhetsperspektiv. Det är ytterst angeläget att inteförhastat vidta förändringar i studiestödssystemetinnan sambanden inom detta system och mellan detoch övriga delar av utbildningssytemet har belystsbetydligt grundligare än vad som redovisats.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan och avslag på reservationen.Anf. 41 ():Herr talman! de gröna välkomnar atten parlamentarisk kommitté för att utreda det framtidastudiestödssystemet tillsätts. Behovet av en utredningär stort för studerande såväl vid landets universitetoch högskolor som vid komvux. I komvux kan eleversom sitter sida vid sida ha helt olika ekonomiskt stöd.Förra året genomfördes att studerande ofta får65 % av arbetslöshetsersättningen, som är avlönen. Detta motsvarar av den tidigarelönen. Detta har resulterat i en minskning av antaletansökningar.Hela tanken att man skall få mindre när man stu-derar än när man inte gör någonting är helt absurd. Ärdetta att uppmuntra vuxna arbetslösa att studera? Medavseende på mitt eget hemlän , som tillsam-mans med och har flest lågutbildadei landet, känns den tanken ännu mer galen.Kds yttrande att studiestödet vid deltidsstudier påmer än halvtid i och statlig vuxenutbild-ning skall avpassas i förhållande till studiernas om-fattning bör beaktas i den kommande utredningen.Ibland blir det svårt att få ihop tillräckligt mångapoäng för att få studiestöd, och också det kan leda tillatt personer inte kan studera. Det kan även gälla i falldär man har läst en del ämnen. Dessa fråge-ställningar är dock tillgodosedda i betänkandet.Angelägenheten av att upphäva beslutet att manäven efter skall fortsätta att avbetala sinastudielån var stor, och ser med glädje attvi kommer att fatta ett sådant beslut.När det gäller bidragsdelen i studiemedlen är detMiljöpartiets åsikt att den bör utgöra hälften av studi-emedlen. Det är angeläget att studenterna vågar satsapå studier utan att behöva dra på sig hundratusentalskronor i studielån, särskilt när de inte ens ärsäkra på att få något arbete alls, ännu mindre ett arbe-te som gör att de någorlunda snabbt kan betala av sinastudielån.Miljöpartiet ställer sig bakom s-förslaget att gåtillbaka till att ett uppnått studieresultat om 15 poängskall räcka för erhållande av fortsatta lån. För närva-rande kan en ordentlig halsfluss räcka för att manskall bli av med lånet för följande termin. Dessutombör inte enbart snabbhet prioriteras när det gällerstudier.I övrigt yrkar i avvaktan på den par-lamentariska utredningen bifall till propositionen.Anf. 42 ():Herr talman! Ingenting är lättare än att föreslåökningar av bidragsbeloppen. Ingenting är heller justnu svårare än att finansiera den typen av ökningar.Men det är på ett principiellt plan inte bara fråga omhur generös man skall vara med skattebetalarnaspengar utan också en fråga om högre utbildning är enindividuell investering och i vilken mån det gäller engemensam investering, som kommer hela samhällettill godo.Jag inser mycket väl att det inte bara är en indivi-duell investering. När vi ser på kompetensutveckling iett längre perspektiv, där det handlar om att införaganska omfattande och återkommande studieperioder,kan vi inte lura oss själva att tro att detta är något somstaten eller kommunerna kan betala åt den enskil-de.Det kommer att krävas ganska ordentliga personli-ga investeringar, en vilja att uppoffra någonting per-sonligen, men också system som täcker in de riskersom finns för att man inte lyckas i sitt uppsåt och intefår ett bättre arbete som är mer kvalificerat och gerhögre lön.Det finns ganska spännande resonemang just nuom kompetenskonton och mycket annat som liggerutanför just den här debattens ram. Men jag tycker attden gamla debatten, som gick ut på att tävla om atthöja bidragen mest av alla, är en debatt som vi somtur är inte längre har råd med.Anf. 43 () re-plik:Herr talman! Staten lånar upp pengar och får liggaute med dem , med ränta på utlands-lån t.ex., så det är tveksamt vad staten tjänar på det.Vår riktiga plan är egentligen att det skall finnas enstudielön med samma krav som för lån. Det skulle ilängden inte kosta så mycket pengar som man hartalat om. Vi gjorde en utredning förra gången vi satt iriksdagen, men den är naturligtvis föråldrad i dag.Den visar att ett system med studielön inte är så dyr-bart. gjorde på samma sätt.En studielön skulle löna sig, för man skulle få enrekrytering av högskoleutbildade människor som detfinns brist på . Det handlar om det också. Vi harbrist på högkompetent personal inom många områden.Studielön skulle ge människor en möjlighet att satsapå en ordentlig utbildning. Vi behöver det.Som tur är har doktorandbidragen börjat sprida sigbland olika universitet och högskolor. Doktorandernahar lättare att satsa på en vidare forskningsutbildning.Inom humaniora är detta inte klart . Det finnsmycket att göra - även ekonomiskt. Studielön lönarsig i längden.Anf. 44 () replik:Herr talman! Jag tycker att det är litet väl enkeltatt säga att allting lönar sig i längden varje gång manskall motivera en ny kostnad. Det är många saker somsamverkar när vi inte lyckas rekrytera duktiga männi-skor till akademisk utbildning. En sak som jag tyckerär mer fundamental är att vi har elever i skolan och ändå misslyckas med att ge dem denkick de skulle behöva för att gå vidare till universitetoch högskolor. Det handlar mer om det misslyckandetän om misslyckande med t.ex. studiemedel eller stu-dielön. "Studielön" antyder dessutom att det är en i alltväsentligt statlig eller samhällelig sak att man skall fåbetalt för att utveckla och investera i sin egen kunskapoch kompetens. Jag tror att det är helt fel tänkt. Jagtror att vi kommer att förvrida människors motiv attsatsa på utbildningar som de själva tycker är viktigaoch som de själva tror kommer att ge någonting pålång sikt.Det finns också mer praktiska problem. Pohankasäger att vi skall behålla rätten att avskriva skuldernavid . Det är en av de saker som samverkari ett slags skuldspekulation i studiemedel . Män-niskor vet att man inte kommer att ha någon rimligchans att betala tillbaka sina studieskulder om de ärtillräckligt höga. Det är orimligt att ha system som göratt människor vid leds in i ett resone-mang om att någon annan får betala till slut och spe-kulerar i detta. Därför vore det bättre att genomförade regler som säger att skulden skall betalas så längesom möjligt.Anf. 45 () re-plik:Herr talman! Det är klart att man skall betala sinaskulder, men varför kan man ofta inte göra det före 65års ålder? Det beror på deltidsarbete - man har kanskesmåbarn - och som det ser ut kan det också beropå att man är arbetslös. Vi menar att personen skall fåbetala så mycket som den orkar. Om det skulle blinågot kvar vid pensioneringen avskrivs lånet. Jagtycker att det är naturligt. Om harlyssnat på pensionsdebatten tidigare skulle det somsagts där också kunna ge honom en tankeställare.Om man hade studielön eller åtminstone höjde bi-dragsdelen skulle människor inte behöva kräva högalöner på grund av sina höga studieskulder. Statenskulle då inte behöva ge så höga löner som . Harman 250 000 i studieskuld behöver man en hög lönför att lånen över huvud taget skall minska. Det är välbara räntor man betalar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Finska språkets ställning i betänkande1994/95:UbU4 Finska språkets ställning i (skr. 1994/95:1).Anf. 46 ():Herr talman! Vi skall nu behandla regeringensskrivelse om det finska språkets ställning i Sverige.Låt mig först säga att jag tycker att betänkandet ochframför allt den skrivelse som ligger bakom betän-kandet är utomordentligt föredömliga på flera sätt.För det första behandlar skrivelsen det finska språketsställning i historisk belysning, och för första gångenhar vi en bra skildring av utvecklingen under histori-ens lopp.För det andra kommer det i skrivelsen fram enlång rad förslag om beslut som vi i utskottet ställeross bakom och som vi tycker är viktiga för att ytterli-gare stärka det finska språkets ställning här i Sverige.Det är ett språk som har funnits här av hävd och somhar en alldeles speciell ställning i det svenska samhäl-let.Låt mig därför, herr talman, utdela beröm till demsom har skött utredningen och som ligger bakomskrivelsen. Det är inte alltid man får del av så passläsvärda tankegångar och framför allt konkreta ochbra förslag.Den reservation till utskottets ställningstagandesom jag skall tala för berör därför inte några storaskillnader i synen på det finska språkets ställning,utan mer skillnaden i uppfattning om de friståendeskolornas ställning i . Vi reservanter instäm-mer i den uppfattning som kommer fram i skrivelsen,dvs. att möjligheten att stärka och driva friståendefinska skolor är en av de enskilt viktigaste insatsernaför det finska språkets utveckling här i . Deekonomiska villkoren för dessa skolor måste därförenligt vår uppfattning tryggas.Tyvärr är det så, herr talman, att vi reservanterinte känner oss särskilt trygga på denna punkt medden nya regeringen. Det finns uttalanden från bl.a.ledande företrädare i utbildningsutskottet som visar attdessa friskolor kan komma att leva i enmycket farlig värld. Därför yrkar jag bifall till reser-vation nr 1 till utbildningsutskottets betänkande nr 4.Jag vill också säga, herr talman, att det är heltklart att vi i utskottet är helt eniga om de viktiga sa-kerna i regeringens skrivelse. Det gäller t.ex. tillsät-tande av en parlamentarisk beredning för att utredaom vi i skall underteckna kon-vention om regional- och minoritetsspråk.I förstone kan det tyckas mycket enkelt att svarapå den frågan. Svaret är självfallet "ja". Men när mananalyserar frågan litet närmare finns det en hel delhållhakar och bekymmer som måste utredas innan vi iSverige kan underteckna den konventionen. Det räck-er med att peka på det faktum att vi har flera andrastora minoritetsspråk. Vi har också en regional för-delning av de olika språken i som gör att viinte ensidigt kan ställa upp på konven-tion i den nuvarande lydelsen.Dessutom avser regeringen att besluta om särskil-da anordningar på skolans område som ytterligarestöder det finska språkets ställning här i har också i uppdrag att anordna språkprovi finska på grundskolenivå och gymnasienivå för attsprida information om undervisningen på finska osv.Allt detta tycker vi är väldigt bra.Vi vill dock peka på att finskan harnågot av en särställning här i . Det gäller ihemspråksundervisningen, där det för finska språket -och för samiska och zigenska elever - inte finns nå-gon begränsning vare sig när det gäller elevantaleteller den tid eleverna kan få hemspråksundervisning.För övriga språk finns det som ni vet en begränsningsom innebär att det skall vara grupper om minst femelever och att eleverna kan få undervisning i max sjuår. För finska finns inte denna begränsning, utan ele-verna kan få undervisning genom hela skolan. Dettatycker vi är riktigt och viktigt, och vi tycker att detskall fortsätta på det sättet.Vi anser det också väsentligt att vi i har ennaturlig tvåspråkighet när det gäller finska och svens-ka, och att den skall utvärderas genom högskolan iLuleå, vilket nu sker. Vi kommer noggrant att följautvecklingen på detta område. Slutrapport skall avges1995 - alltså nästa år.Kort sagt, herr talman, tycker jag att regeringensskrivelse är något av ett föredöme för andra skrivelsersom vi får ta emot. Jag ställer mig bakom utskottetsbetänkande, men jag yrkar bifall till reservation nr 1.Anf. 47 ():Herr talman! Jag vill säga några ord om den del ibetänkandet som handlar om tvåspråkig undervisningför finskspråkiga elever. I betänkandet framgår attförsöksverksamhet med tvåspråkighet bedrivs i 18kommuner. Vidare framgår i betänkandet att verk-samheten har utvärderats och befunnits vara fram-gångsrik. Konkreta resultat som rapporterats frånolika projekt talar t.ex. om förändringar av eleversstudieval i för eleverna positiv riktning, ökad skrivlusthos elever, säkrare språkbehandling, förstärkt två-språkighet samt bättre samverkan med lärare.Regeringens förslag borde ha kompletterats meden diskussion av inte bara möjligheten till tvåspråkigundervisning utan också av en eventuell skyldighet.Tvåspråkig undervisning med goda resultat finnsdokumenterad från många länder. Inte minst gäller detundervisningen i för den svenskspråkiga mi-noriteten. Där finns det ingen anledning att längrebedriva s.k. försök med tvåspråkig undervisning.Densocialdemokratiska regeringen verkar inte vara bereddatt visa finskans särställning.Den försöksverksamhet med tvåspråkig undervis-ning i som bedrivits har som sagtutfallit mycket väl. Ytterligare försök kan inte tillförakunskap som är väsentlig för att skall kunnafatta beslut. Därför bör det nu införas bestämmelsersom anger under vilka omständigheter kommunernaär skyldiga att anordna tvåspråkig undervisning förfinskspråkiga elever i hela grundskolan.Skolverket bör få i uppdrag att utforma förslag tilltimplan för sådan tvåspråkig undervisning i grundsko-lan. Det är nämligen inte klart uttalat i kommunernasskolplaner att det finska språket har en särställning.Det finska språket måste erkännas som ett inhemsktspråk i bör få i uppdrag att utforma sitt förslagtill timplan för tvåspråkig undervisning i enlighet medförslag från arbetsgruppen för stärkande av det finskaspråkets ställning. Förslaget bör utformas så, att detockså kan gälla mindre grupper av elever än en helklass och avse en sverigefinsk utbildningslinje inomgrundskolan. Förslaget bör också innehålla regler om ivilka fall kommunerna har skyldighet att inrätta ensådan utbildningslinje. Timplanen bör innehålla mi-nimigränser för antalet undervisningstimmar både pårespektive i svenska och på respektive i finska.Timplanen skall vara utformad så att studierna eftergrundskolan kan fortsättas i ett svenskt gymnasiumsamt, efter finskt språkprov, även i ett finskt gymna-sium.Jag yrkar således bifall till re-servationer nr 1 och nr 2.Anf. 48 () replik:Herr talman! Vad säger kan iförstone verka väldigt bestickande och självklart, menvid närmare analys faller det på sin egen orimlighet.Han talar vältaligt för att tvåspråkig undervisningskall finnas tillgängligt för finskspråkiga elever i helagrundskolan, alltså överallt i rike. Dettafaller på sin egen orimlighet. Det finns inte förutsätt-ningar för att ge finskspråkiga elever möjligheter tillundervisning på finska utöver hemspråksundervis-ningen, dvs. att införa tvåspråkighet i klasserna överhela riket.Jag kan som exempel ta min egen kommun. Vihade, om jag inte har räknat fel, vid senaste folkräk-ningen 138 språk företrädda, och finskan är ett av demindre språken. Det är inte det allra minsta, men detär helt klart ett av de mindre; i storleksordning kom-mer det ungefär på hundrade plats bland de 138 språ-ken. Det är ett litet språk med få företrädare. I denskola där mina egna barn går kan jag inte erinra mignågon enda finskspråkig elev. Det finns säkert någonhär och där i de lundensiska skolorna.Skall man enligt uppfattningge möjligheter för dessa fåtal finskspråkiga elever attgå i tvåspråkig undervisning? De har ju, det vill jagpeka på än en gång, möjligheter att ta del avhemspråksundervisning. De finskspråkiga eleverna ärockså undantagna från de begränsningar som gällerför andra hemspråkselever. Bland finskspråkiga ele-ver är det nämligen inte nödvändigt att vara minst femelever i gruppen för att man skall få hemspråksun-dervisning, och det finns heller inte någon begräns-ning vad gäller i hur dessa elever kan fåhemspråksundervisning.Borde inte detta, , vara till-räckligt i de delar av landet där de finska eleverna inteär så talrika? Man borde också betänka de tekniskaproblem som uppstår om vi i det här sammanhangetnärmar oss konvention om minoritets-språks ställning.Anf. 49 ()replik:Herr talman! Som jag sade i mitt anförande är detviktigt att finskan får ställning av inhemskt språk. Detär inte orimligt att just det finska språket har en sär-ställning i . Finska språket har en mycket långtradition i . Lika länge som den svenska natio-nen har funnits har det finska språket funnits med. Engång i tiden ingick faktiskt av alla finskspråkigai det svenska riket. Det finns här en lång tradition.De närmare reglerna för detta får, som jag ocksåsade, utformas av Skolverket.Jag tycker alltså att vi i jämförelse med vad somgäller skall flytta fram positionerna för finskaspråket.Anf. 50 () replik:Herr talman! Vi är helt överens om det MichaelStjernström sade sist, nämligen att man skall flyttafram positionerna för det finska språket i Sverige.Men jag vill ändå peka på att det, som jag tidigarenämnde, inte är fullt så enkelt som vill göra det till. Vi måste tänka också på depraktiska omständigheterna.För övrigt finns det olika uppfattningar om förde-larna med den tvåspråkiga undervisningen. Visserli-gen har man i de preliminära rapporter som har tagitsfram vid pekat på positiva effekter,men jag skulle också kunna räkna upp en lång radamerikanska erfarenheter, som pekar på motsatsen.Det vi utan att gå för långt kan säga här är att forskar-världen i allra högsta grad är delad vad gäller upp-fattningen om värdet av en absolut tvåspråkighet.Därför tycker jag att har gåttlitet för långt i sitt ställningstagande. Han borde hakunnat ställa sig bakom utskottets hemställan i desshelhet.Anf. 51 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan. Utskottet delar regeringens ochmotionärernas uppfattning om att det finska språketssärställning bör beaktas på olika nivåer i det svenskasamhället och att språkets ställning på skolområdetbör stärkas. Det är viktigt att finska elever i Sverigefår undervisning i skolan i sitt modersmål.Av skrivelsen och av vad som redovisats tidigareframgår att finskans ställning har förbättrats inomskolväsendet. I samband med att en ny timplan förgrundskolan införs nästa läsår sker en ytterligareförstärkning av finska språkets ställning. Genom skri-velsen har regeringen åter uppmärksammat finskaspråket och slagit fast dess särställning i det svenskasamhället. Åtgärder aviseras i syfte att öka möjlighe-terna för skolhuvudmännen att anordna finsk under-visning och därtill stimulera den.Utskottet förutsätter sålunda att såväl skolhuvud-männen som elever och föräldrar skall få informationom de möjligheter som finns till undervisning i och påfinska.Utskottet avstyrker reservation 1, eftersom en fri-stående skola i vissa fall är ett alternativ till den un-dervisning som erbjuds i den kommunala skolan.Kommunerna kan emellertid inte fritas från sitt ansvargenom att hänvisa föräldrar och elever till möjlighetenatt starta egna finskspråkiga skolor.Utskottet avstyrker också den andra reservationen,men utskottet ser positivt på den försöksverksamhetsom bedrivs med tvåspråkig undervisning ochnoterar med tillfredsställelse regeringens avsikt i vadgäller tvåspråkig undervisning. Utskottet är däremotinte berett att redan nu föreslå att en skydlighet införsför kommunerna att anordna sådan undervisning, inteminst mot bakgrund av att det alltjämt pågår en veten-skaplig utvärdering av verksamheten.