prot · GI0914 · 1994-10-25 00:00:00 — Det må vara så att statsrådet har rätt iden delen, men i så fall har det inte funnits något skälalls från socialdemokratisk utgångspunkt att avskaffavårdnadsbidraget. De småbarnsföräldrar som vi nutalar om - oavsett om de ansöker omvårdnadsbidrageller ej - har ju full frihet att ansöka om en kommunaldaghemsplats.Vad det handlar om är att de föräldrar som väljernågot annat ekonomiskt faktiskt bidrar till ett minskattryck när det gäller skattebetalarnas pengar. Menframför allt kan de här föräldrarna välja enbarnomsorg som de tycker är en bättrebarnomsorgsform.Eftersom statsrådet hänvisar tillopinionsundersökningar undrar jag: Vilkenopinionsundersökning hänvisar statsrådet nu till? Ärdet hela fortfarande baserat på frågor som gäller enopinionsundersökning gjord innan vårdnadsbidragetvar infört? Varför inte ta kontakt med alla föräldrarsom har ansökt om vårdnadsbidrag? De har ju gjortdet därför att de anser att det är en brabarnomsorgsform.Anf. 123 Statsrådet ():Fru talman! Det finns ett mycket gott skäl attavskaffa vårdnadsbidraget: Det är dyrt - ja, för dyrt inuvarande ekonomiskasituation.Anf. 124 ():Fru talman! Jag konstaterar att statsrådet intekunde svara på min fråga: Är det så att allt man haratt hänvisa till är en opinionsundersökning gjord innanvårdnadsbidraget var infört?Jag tror mig ändå kunna utläsa av statsrådets svaratt det anses relevant att uttolka vad föräldrarnatycker. Varför då inte se till att man skapar sig engrund för att kunna bedöma vad det är för typ avbarnomsorg som vi nu ser växa fram och hurföräldrarna värderar det?Kostnadsargumentet kan vi bara avföra genom atthelt enkelt säga att vårdnadsbidraget kostar väsentligtmycket mera än det alternativ som den kommunalaomsorgen innebär. Låt oss därför inte fastna vidkostnadsfrågan!Det är utan tvivel så att ett avskaffande avvårdnadsbidraget leder till ökade kommunalakostnader. Men varför vill statsrådet inte pröva vaddet är för typ av barnomsorg somsmåbarnsföräldrarna nu kan skapa sig medvårdnadsbidraget?Anf. 125 Statsrådet ():Fru talman! Sådana undersökningar görs ,och de visar mycket tydligt på en både stark ochväxande önskan hos småbarnsföräldrarna att fåkommunal barnomsorg.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på fråga 1994/95:38 om uppsägningav statligt anställdaAnf. 126 Statsrådet ():Fru talman! har frågatarbetsmarknadsministern om han är beredd att tainitiativ till att staten i fortsättningen skall ha målet attvara en mönsterarbetsgivare som ser till att andraarbetstillfällen skapas innan den själv säger upp sinaanställda.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på frågan.Ansvaret för att genomförastrukturrationaliseringar vilar på myndigheterna ochderas ledningar. Enligt det statliga trygghetssystemethar arbetsgivarna ett betydande ansvar att göra alltvad de kan för att skapa förutsättningar för att deuppsagda skall få nytt arbete. Det förutsätts attarbetsgivaren arbetar effektivt medtrygghetsåtgärderna och därvid användertrygghetssystemets möjligheter och resurser så attarbetslöshet så långt som möjligt undviks.Trygghetsavtalet på det statliga området trädde ikraft , och inrättadesTrygghetsstiftelsen. verksamhetfinansieras genom avsättningar av lönesumman somparterna kommer överens om.Hittills har till stiftelsen ca36 000 uppsagda, de flesta sedan 1992.Trygghetsstiftelsen arbetar med en mycket markantarbetslinjeprofil. Mellan och av stiftelsenskostnader för de uppsagda avser den typen av aktivaåtgärder. Detta har bidragit till att arbetslöshetenhittills kunnat hållas nere. Trygghetsstiftelsenuppskattar arbetslösheten inom trygghetsavtaletsområde till . I den siffraningår ett stort antal 55-åringar och äldre. Dessa utgören dominerande del av de arbetslösa inom området.Trygghetsstiftelsen har utvecklat godasamarbetsformer med arbetsgivare och fackligaorganisationer på olika nivåer för att iövertalighetssituationer komma i gång med åtgärdersnabbt och effektivt, men också för att kunna vidtaförebyggande åtgärder. Bl.a. har dåvarandePostverket, samverkat i syfte att 2 000personer skall få utbildning. Därmed behöver 1 500årsarbetare inte sägas upp. En likartadtrepartsuppgörelse har tecknats för 700 finns etthandläggningscirkulär som är till hjälp för dem sominom arbetar medstrukturförändringar. Syftet med cirkuläret har varitatt förbättra styrningen av förändringsarbetet och attöka kompetens.Av vad jag här har sagt framgår att en hel del görsinom statsförvaltningen för att så långt det är möjligtmotverka arbetslöshet vid strukturrationaliseringar.Mer kan säkert göras. Men det bör enligt min meninginte ske genom att särregler skapas för att skyddastatsanställda mer än andra på arbetsmarknaden. Detbör i stället ske genom att de statliga arbetsgivarna iännu högre grad tar sitt arbetsgivaransvar enligttrygghetsavtalet och använder sig av avtaletsförmåner.Anf. 127 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag tycker migskymta något av ett erkännande här. Mer kan säkertgöras, sägs det. Det låter bra. Det sägs också att destatliga arbetsgivarna i ännu högre grad skall ta sittansvar enligt trygghetsavtalet och använda sig avavtalets förmåner.Jag är inte ute efter att det skall skapas särreglerför statligt anställda. Naturligtvis har staten somarbetsgivare full frihet att vara en mönsterarbetsgivareoch försöka lösa sådana här problem så långt det går.Det har ju hetat att statens kaka är liten men säker.Men vi har fått erfara att det kanske inte är så allagånger. Särskilt i mitt hemlän har nedskärningarnavarit omfattande. Det är naturligtvis nödvändigt. Detkommer ju ny teknik för dem som jobbar i skogen.Vidare börjar man skicka fax i stället för brev. Då kanverksamheten naturligtvis inte fortsätta som förut. Istället måste man försöka hitta andra verksamheter föratt det skall vara möjligt att ha folk kvar.Som jag tolkar nyheterna har finansministern nugått ut med hårda förslag om framtida nedskärningar.Statens myndigheter och förvaltningar skall komma inmed bedömningar beträffande stora nedskärningar iverksamheten.Jag hoppas att man fortsätter med och även stärkerden linjen och att man hittar verksamheter, så att denoro kan minskas som finns på många håll inom denstatliga sektorn. Rädda människor inom den statligasektorn är ju ofta människor som inte fungerar särskiltbra inom sin verksamhet. Jag hoppas också att svarethär innebär att man är beredd att vidta effektivaåtgärder.Anf. 128 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill bara ytterligare poängtera attjag som samordningsminister i den nya regeringenockså har ansvaret för den statligaförvaltningspolitiken. Det skall tolkas som enambitionshöjning. I den statliga förvaltningspolitikenligger inte bara utvecklingsfrågor och frågor av merframåtriktad karaktär, utan där ligger ocksåpersonalpolitik, lönepolitik, m.m. Ansvaret för dentypen av frågor har lyfts in i statsrådsberedningen. Idetta ingår naturligtvis att ta ett ökat ansvar förhelheten.Jag vill understryka att klokarbetsgivarpolitik ändå är att tidigt försöka se till attmyndigheterna tar det arbetsgivaransvar som defaktiskt har, är noggranna i sin planering och att manlär sig att i högre grad utnyttja de system som stårtill buds.Alltför mycket konstlade regler i avsikt att "räddamänniskor" kan också skapa problem. Det är alltsåinte bara rädda människor som inte presterar utanockså människor som i alla lägen anser sig ha rättenatt bli räddade. Det kan skapa vissa problem.Anf. 129 ():Fru talman! De här problemen diskuteras också imånga andra länder i , där man har mycketstora behov av rationaliseringsåtgärder och offentligverksamhet. Man har haft hög arbetslöshet under enlång följd av år. Arbetslösheten ligger på kanske 10 -15 %.Där sker inte någon större statsfinansiell vinstgenom att man skickar i väg hundratusentalsmänniskor, som det kanske rör sig om i stora länder,därför att den offentliga sektorn då får andrakostnader i form av socialbidrag och kostnader förarbetslöshet. Vad som är vettigt måste naturligtvisockså vägas in i en sorts samhällsekonomiskbedömning.Jag tycker nog att statliga verk ibland har varitlitet tröga och inte nog uppfinningsrika när det gälltatt ta vara på alla möjligheter att förändra statligverksamhet, för att kanske fylla nya behov som finns isamhället. Det finns trots allt behov i det härsamhället som vi skall möta gemensamt. Då kan deockså tillgodoses inom statlig verksamhet.Anf. 130 Statsrådet ():Fru talman! Huruvida verken har varituppfinningsrika nog eller inte skall jag avstå från attbedöma.I övrigt har jag ingen annan uppfattning än BengtHurtig.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Hänvisning av ärende till utskottFöredrogs och hänvisadesMotion1994/95:T1 till trafikutskottet 29 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositioner1994/95:36 Övergången från EES till EU -vissakompletterande bestämmelser1994/95:47 ochFinansinspektionensberedskapsansvarMotionermed anledning av prop. 1994/95:27 Fortsattreformering av instansordningen m.m. i deallmänna förvaltningsdomstolarna:1994/95:Ju9 av ()1994/95:Ju10 av () 30 § Anmälan om frågorFöljande frågor hade framställtsden 21 oktober1994/95:107 av andre vice talman ()till justitieministern om kriminalisering av bruk avdopingmedelden 24 oktober1994/95:108 av () till socialministernom val av daghemFrågorna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll . 31 § Kammaren åtskildes kl. 16.43.Förhandlingarna leddes av talmannen.RIKSDAGENBilaga till riksdagenssnabbprotokoll 1994/95:14Interpellationer1994/95:7 - 19Anmälda interpellationerden 13 oktober1994/95:7 av () till statsrådet om handelspolitiken vid ett EU-medlemskap:Vid ett svenskt EU-medlemskap kommer Sverigeshandelspolitik att harmoniseras med EU:s.EU blir en av de viktigaste aktörerna i det globalasamarbetet. EU:s ställningstaganden blir därföravgörande för värnet av frihandeln och reformeringenav /WTO så att de fattiga ländernas intressenoch krav kan tas till vara.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Är statsrådet beredd att vid ett svensktmedlemskap arbeta inom EU för en öppen politik motomvärlden, motarbeta protektionism, främja bättrevillkor för de fattiga länderna och ta ansvar förglobala miljöproblem också inom ramen förinternationella handelsöverenskommelser?1994/95:8 av () till miljöministernom miljöpolitiken vid ett EU-medlemskap:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen förbättrasSveriges möjligheter att verka för skärpta miljökravinom EU och att EU utvecklas till en pådrivande kraftinternationellt.Förhandlingsresultatet på miljöområdet bekräftarden svenska målsättningen att högsta tillämpadeambitionsnivå skall gälla. Det är nu viktigt att ta tillvara de möjligheter som förhandlingsresultatetinnebär. Den tidigare regeringen har på område efterområde pekat på hur miljöpolitiken bör utvecklas vidett EU-medlemskap.Samtidigt som det gemensamma regelverketutvecklas måste de enskilda medlemsstaterna kunnagå längre nationellt. Detta underlättas av alla reglersom har minimikaraktär.På samma sätt som det är viktigt att kangå före nationellt måste vi använda möjligheterna att iandra internationella fora vara pådrivande även omdet inte går att få gehör inom EU.EU-samarbetet måste användas som en hävstångför en skärpt miljöpolitik nationellt ochinternationellt. EU-samarbetet får inte bli enbromskloss. De intressen som på hemmaplan villbromsa möjligheter att fullt ut användamiljöskatter måste bekämpas.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Hur avser statsrådet att driva på miljökraven inomEU och utnyttja möjligheter att gåföre?1994/95:9 av () till finansministernom de ekonomiskpolitiska målen vid ett EU-medlemskap:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen aktualiserasfrågan om hur det ekonomiska och monetärasamarbetet kan komma att påverka . Mångafrågetecken har rests kring främst dentredje fasen av detta samarbete, inklusive inrättandetav en gemensam valuta.Förutsättningarna för att en gemensam valuta skallkunna fungera är att de olika medlemsländernasekonomier är tillräckligt integrerade och att denekonomiska utvecklingen är likartad inom detgemensamma valutaområdet. Dessa förhållanden böräven vara uthålliga över tiden.Det är mycket tveksamt om valutaunionenkan upprättas enligt den tidsplan som angivits. Fleraländer, inklusive , befinner sig långtifrån uppfyllandet av fastlagda s.k.konvergenskriterier.Även om det är angeläget att kan uppnåkonvergenskriterierna måste den takt vi väljer avgörasnationellt och anpassas till kraven på att upprätthållaen god social service och en hög sysselsättning.Detsamma gäller även andra länder efter derasnationella förutsättningar och ställningstaganden,oavsett om de nu är medlemmar i eller ej. Kravenpå den ekonomiska utvecklingen blir särskiltsvårhanterliga vid en utvidgning av EU utanfördagens utpekade kandidatländer.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Hur anser statsrådet att bör prioritera deekonomisk-politiska målen t.ex. full sysselsättning, iförhållande till andra ekonomisk-politiska mål samttidtabellen för tredje fasen av EMU och ett svensktdeltagande i den gemensamma valutan?1994/95:10 av () tilljustitieministern om offentlighetsprincipen vid ett EU-medlemskap:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen kommer fråganom öppenhet i beslutsfattandet att vara ständigtaktuell.Den svenska linjen har varit attoffentlighetsprincipen skall fortsätta gälla, och dåäven i de frågor som berörs av EU-arbetet.Det är viktigt att arbeta för ett öppnareEU, där åtgärder initieras för att göra dokumenttillgängliga för allmänheten och massmedia, och ävenpå andra sätt öka öppenheten. Farhågor har samtidigtrests om att det svenska remissförfarandet får enmindre viktig roll i samband med EU-beslut.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Anser statsrådet att offentlighetsprincipen vid ettsvenskt EU-medlemskap, kan fortsätta att gällaoinskränkt och på vilket sätt anser statsrådet attSverige skall verka för ökad öppenhet inom EU ochdess beslutsprocess?1994/95:11 av () tillarbetsmarknadsministern om regionalpolitiken vid ettEU-medlemskap:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen innebär detta attsvensk regionalpolitik står inför nya möjligheter.Förhandlingsresultatet innebär att får delav gemenskapens strukturfonder, vilket innebär attbetydande resurser kommer att tillförasregionalpolitiken.Samtidigt ökar behovet av en kraftfullregionalpolitik vid ett medlemskap, eftersom EU:sinre marknad förstärker koncentrationstendenserna iEuropa. En regionalpolitik som tar vara på demöjligheter EU:s regionalpolitiska stöd innebär, ochsamtidigt ser till att denna blir en förstärkning av dennationella regionalpolitiken, är nödvändig för att denekonomiska tillväxten skall komma alla regioner tilldel.Ur svensk synvinkel är det också viktigt attmedverka till att EU:s regionalpolitik, som skallomformuleras l999, tar hänsyn till svenskaförhållanden och prioriteringar.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Vilka åtgärder avser statsrådet vidta dels för attfullt ut utnyttja de möjligheter som EU:sregionalpolitik innebär och därigenom stärkaregionalpolitiken i , dels se till att EU:sregionalpolitik också tar hänsyn tillspeciella svenska förutsättningar och förhållanden?1994/95:12 av () till utrikesministernom utrikes- och säkerhetspolitiken vid ett EU-medlemskap:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen den l3 november kommer Sverigeatt kunna delta fullt ut i utformningen av dengemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.EU:s medlemsländer har efter hand utvecklat ettallt intensivare mellanstatligt samarbete på detutrikespolitiska området. Genom Maastrichtavtaletformaliserades detta samarbete, men fortfarandegäller att beslut skall fattas med enhällighet.EU:s arbete präglas av att medlemsstaterna harolika karaktär och inriktning på detta område. För atttillgodose dessa olika utgångspunkter sägs iMaastrichtavtalet att bestämmelser inte får "påverkaden särskilda karaktären av vissa medlemstaterssäkerhets- och försvarspolitik".Sverige kan således bibehålla sin alliansfrihet ihändelse av krig. Vi avgör själva om vi vill delta i eneventuell gemensam försvarspolitik.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Har regeringen för avsikt att slå vakt om Sverigesalliansfrihet och avvisa svenskt deltagande i eneventuell gemensam försvarspolitik?1994/95:13 av () till statsrådet om det nordiska samarbetet och EU:Vid ett svenskt medlemskap i kan det nordiskasamarbetet ges ökad vikt.De starka historiska, kulturella, värderingsmässigaoch sociala banden gör nordisk samverkan naturlig.Samtidigt måste samarbetet i även ifortsättningen kunna omfatta såväl länder som ärmedlemmar i som de som står utanför.De nordiska länderna kommer att ha en betydandetyngd och ett inflytande tillsammans med likasinnadeländer inom EU. Det är angeläget att det nordiskasamarbetet fördjupas så att det inflytandet kananvändas effektivt.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:På vilket sätt avser statsrådet verka för att detnordiska samarbetet stärks och får genomslag ocksåinom ramen för EU även vid olika relationer till EU.1994/95:14 av () till finansministernom folkomröstning före anslutning till ettmonetärt EU-samarbete:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen den l3 november kommer densvenska politiken att påverkas i olika avseenden. beskrivs utvecklingen av denekonomiska och monetära unionen, som i sin tredjefas innefattar en gemensam valuta. En utgångspunktför den tidigare regeringens syn har varit att Sverigesjälv avgör när och om vi skall delta i dengemensamma valutan. Det är ifrågasatt ochmycket tveksamt om den förutsedda valutaunionenkan upprättas enligt den tidsplan som angivits iMaastrichtavtalet.Frågan om den nationella beslutsprocessen isamband med inträdet i den tredje fasen har varitföremål för diskussion. Den tidigare regeringen har ilikhet med och förklarat attfrågan skall underställas parlamentet för avgörande.Mycket talar också för att en bred folklig förankringav ett sådant beslut är både nödvändigt och önskvärt.Svenska folket skulle då i en folkomröstning kunnasäga ja eller nej till en gemensam valuta.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Är det statsrådets uppfattning att ett eventuelltsvenskt inträde i det monetära samarbetets tredje fas,inklusive den gemensamma valutan, skall underställasriksdagen för avgörande samt föregås av enfolkomröstning?1994/95:15 av () tilljordbruksministern om jordbruket ochmedlemsavgifterna till EU:Om det blir ja till svenskt medlemskap i den l3november innebär detta att under kommandeår får betala en medlemsavgift. Det naturliga vore attdenna avgift likt andra avgifter till internationellaorganisationer finansierades över statsbudgeten.Under den gångna valrörelsen framförde ledandesocialdemokrater, i strid med nämnda praxis, förslagom att jordbruket skulle åläggas en särskild skatt föratt finansiera avgiften till EU. Logiken påstods varaatt jordbruket skulle tjäna på medlemskapet ochdärför skulle betala för det.En sådan straffbeskattning skulle riskera attomintetgöra det goda förhandlingsresultatet och demöjligheter som EU-medlemskapet erbjuder förjordbruket och eftersatta regioner i konkurrens medövriga EU-länder.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Anser statsrådet att jordbruksnäringen ochlandsbygden skall drabbas av en särskild straffskattför att betala medlemsavgiften till EU och vilkakonsekvenser anser statsrådet i så fall varaaccepterade som en följd av detta?1994/95:16 av () tilljordbruksministern om den svenskajordbrukspolitiken och EU:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen kommer detta attfå stor betydelse för den svenska jordbrukspolitiken.EU:s gemensamma jordbrukspolitik innebär enlångsiktig trygghet för det svenska jordbruket ochlandsbygden. All svensk kan åter tas i bruk.EU:s politik stimulerar en nationell politik som syftartill att jordbrukssektorn och landsbygden skallutvecklas.Genom förhandlingsresultatet får kvotersom möjliggör ett bibehållande av den nuvarandejordbruksarealen, mjölkproduktionen, djurhållningenoch sockerproduktionen. Vidare får del avomfattande program för miljö och stöd till mindregynnade områden och till Norrland.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:Är statsrådet berett att fullfölja förrejordbruksministerns intentioner för att tillfullo skall kunna tillgodogöra sig de kvoter somförhandlats fram inom olika produktionsområden ochför olika regioner samt det jordbrukspolitiska stödetfrån EU, bl.a. med inriktning på miljön och därmedtillse att jordbruket i hela landet kan utvecklas?1994/95:17 av () till civilministernom subsidiaritetsprincipen inom EU:Om det blir ja till svenskt medlemskap i vidfolkomröstningen innebär detta attSverige som medlem får möjligheter att delta iutvecklingen av det gemensamma regelverket.Det gemensamma regelverket påverkar såvälpolitikens innehåll som själva beslutsfattandet inomEU och indirekt inom medlemsstaterna. De flestafrågorna kommer även fortsättningsvis att avgöraslokalt, regionalt och nationellt. Det är viktigt attSverige motverkar centralisering av beslutsfattandetinom EU. Endast de områden som nödvändigtviskräver gemensamma lösningar skall avgöras på EU-nivå.Den s.k. subsidiaritetsprincipen är viktig isammanhanget. Principen, som är grundlagsfäst inomEU, innebär att beslut skall fattas på en så låg nivåsom är ändamålsenligt med hänsyn till sakfråganskaraktär. Principen innebär att nationella särdrag skallrespekteras. Den ger stöd åt avreglering ochmotverkar onödig detaljreglering.Med hänvisning till vad som sagts ovan vill jagställa följande fråga:På vilket sätt avser statsrådet att verka för enförstärkt tillämpning av subsidiaritetsprincipen inomEU samt därmed ökad decentralisering inom ?den 17 oktober1994/95:18 av () tilljustitieministern om åklagarväsendets organisation:Den dåvarande regeringen gav iuppdrag åt Riksåklagaren att bl.a. se över indelningeni åklagardistrikt och dimensioneringen avmyndigheterna, dvs. att undersöka förutsättningarnaför att slå samman vissa lokala åklagarmyndigheteroch att på vissa håll ändra gränserna mellanexisterande distrikt.Enligt uppgift till den moderata justitiekommitténden från förutvarande justitieministernGun var uppdraget till Riksåklagaren inteföranlett av något syfte att göra besparingar inomåklagarväsendet, utan syftet var att skapa enorganisation som inom befintliga ramar skulle gestörsta möjliga effektivitet, i synnerhet med avseendepå åklagarens roll som förundersökningsledare ibrottmål. Statsrådet förklarade också att detenligt regeringens uppfattning främst var fråga ommöjliga förändringar av distriktsgränserna och mindreom sammaläggningar av distrikt.Riksåklagaren har redovisatsitt uppdrag till regeringen. Enligt Riksåklagarensförslag skall man i sex fall förändra distriktsgränsernaoch i tio fall lägga samman myndigheter. Av landets24 tvååklagarmyndigheter berörs endast nio, trots attutredningen som legat till grund för förslaget säger sigha haft som utgångspunkt att minska sårbarheten vidsmå myndigheter.I alla andra sammanhang har det under de senasteåren betonats hur viktigt det är för rättssäkerheten ochrättstryggheten med ett intensifierat samarbete mellanåklagarna och polisen. Det nu föreliggande förslagetsynes gå i rakt motsatt riktning.Riksåklagarens förslag skulle, om det genomförds,drabba hårdast av alla län. Det skulle leda tillatt tappar två åklagardistrikt, nämligenAvesta och , och att alla åklagarresurser isödra länsdelen centraliseras till .