prot · GI0945 · 1994-12-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1994/95:45Måndagen den 19 decemberKl 10.00 17.5519.00 - 22.14Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckor1 § Anmälan om återtagande av plats i riksda-genTalmannen meddelade att () den17 december återtagit sin plats i , varigenomuppdraget som ersättare upphört för . 2 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 12 och 13 decem-ber.3 § Aktuell debatt: Läget för det svenska för-svaret och hur ett nytt försvarsbeslut skall bere-dasAnf. 1 ():Fru talman! Orsaken till dagens debatt är denöverhängande risken för att mycket av det som underlång tid åstadkommits i svensk försvarspolitik förstörsoch att mycket av det som vårt land kan komma attbehöva för att stå säkerhetspolitiskt starkt också påandra sidan riskerar att rivas ner och förstörasi en närmast planlös process under de närmaste måna-derna.Regeringen har förklarat att man vill tidigarelägga1997 års försvarsbeslut till 1996. Det är fel. Vad detegentligen handlar om är att tidigarelägga det till1995, eftersom det är då man fattar beslut både omsäkerhetspolitiken och därmed försvarets inriktningoch om de ekonomiska nivåerna. Vad som återstårdärefter är väl närmast att sopa ihop resterna av debeslut som då fattas.Det säger sig självt att en så forcerad hantering avså centrala frågor kräver en mycket noggrann bered-ning för att inte risken för också mycket stora misstagskall bli mycket stor.Här väntar vi fortfarande på de slutgiltiga beske-den. En partiledardiskussion och informella diskus-sioner har ännu inte lett till någon klarhet. Det är minförhoppning att regeringen så snabbt som möjligtskall vara beredd till en arbetsordning kring dessafrågor som trots skilda meningar i sakfrågan kan för-ena företrädare för den nuvarande och den tidigareregeringen. På en sådan arbetsordning måste det stäl-las bestämda krav. Vi moderater medverkar inte tillslarv med säkerhetspolitiken. Vi medverkar inte tillhafs med försvarspolitiken.Försvaret har en sund och bra planering. Dethar ÖB omvittnat under de senaste veckornas ocksåoffentliga diskussioner med försvarsministern. Menden situation som var balanserad blir nu oba-lanserad genom att regeringen i stället för att hjälpadär hjälp behövs verkar vara inställd på att stjälpa därstjälpa är möjligt.Till detta kommer den blanka ukas om nedskär-ningar med ytterligare som manlagt ut utan att veta vad man skall spara på. Det frågarman ÖB om. När ÖB sade vad man måste spara pådärför att man kan spara på det, sade regeringen ochförsvarsministern att just det får man inte skära på.Därmed har vi, fru talman, och det är bakgrunden tilldagens debatt, en situation av närmast extrem för-svarspolitisk osäkerhet: i det korta perspektivet enregering som snarare stjälper än hjälper, i det medel-fristiga perspektivet en regering som säger att mankan spara utan att ge besked om vad man skall sparapå och underkänner de besked som ges, och i detlängre och viktigare perspektivet en regering somännu inte har förmått att ge besked om hur de viktigasäkerhets- och försvarspolitiska frågorna skall hante-ras här i riksdagen.nf. 2 Försvarsminister ():Fru talman! Det är slut - jag syftar pådet som var utanför detta rum. stod tvåkärnvapenrustade militärblock mot varandra i hjärtatav . levde vi i medrisken att dras in i ett stormaktskrig. Det hotet sökte vimöta med en fast neutralitetspolitik och ett starktförsvar.I dag är inte längre delat i två block.Warszawapakten är upplöst. Länderna i Central- ochÖsteuropa har återvunnit sin frihet. För oss är det ensärskild glädje och säkerhetspolitiskt särskilt betydel-sefullt att våra baltiska grannfolk blivit fria efter 50 årav annektering och förtryck. Själva harfallit sönder med kommunismens sammanbrott. Deryska trupperna har dragits tillbaka från Centraleuropaoch länderna kring . är förvisso,liksom , en supermakt på kärnvapenområdet,men alla seriösa bedömare, också våra svenska militä-rer, är eniga om att inte är i stånd att påmånga år rikta ett konventionellt militärt hot motVästeuropa, om nu en ny och annorlunda rysk regimskulle vilja det.NATO-länderna har dragit den enda rimliga kon-sekvensen att det nya läget. Försvarsutgifterna harskurits ned med i grova tal . har de amerikanska försvarsut-gifterna sänkts , de tyska och debrittiska . Jag skulle kunna göra listan änlängre.Förändringarna i vår omvärld har varit snabba,djupgående och positiva. Vi måste ta fasta på dem. Vimåste inse att vi inte befinner oss i en ny avspänning-speriod i det utan i en helt ny situation.Försvarsdepartementets budget är på 40 miljarder.Jag utgår från att vi alla här i kammaren är ense omatt försvarsutgifterna inte kan vara en fredad zon i ettläge då de militära hoten mot vårt land sjunkit undanså tydligt. I ett läge då vi tvingas minska stödet tillbarnen och till de sjuka och gamla kan vi inte utfärdafribrev till försvaret. För att travestera ordi valrörelsen: Jag kan inte medverka till att ta frånbarn och ge till kulor och krut.Sverige bör inte ha en större försvarskostym ärvad det säkerhetspolitiska läget och hotbilden kräver.Därom råder, såvitt jag förstått, enighet mellan samt-liga partier i . Jag är väl medveten om attbesparingar på försvarsutgifterna reser särskilda pro-blem, eftersom försvarsplaneringen är och måste varalångsiktig. Men det är problem som går att lösa ochsom vi måste lösa.Regeringen har föreslagit att de årliga försvar-skostnaderna skall minskasmed 2 miljarder, eller . Detta skall jämföras medde tvåsiffriga tal som gäller för flera andra länder.Men regeringen vill inte föregripa nästkommandeförsvarsbeslut genom att föreslå omfattande struktur-förändringar. Av mig har det i den allmänna debattenbegärts dels att jag inte skall föregripa för-svarsbeslut, dels att jag skall ge besked om allastrukturförändringar. Det är varken logiskt eller håll-bart.Överbefälhavaren har meddelat att det finns osä-kerheter i försvarets ekonomi. Han har på mitt upp-drag redovisat sina beräkningar av dessa. Han harkommit fram till en siffra på nära 4 miljarder. I debat-ten om försvarets ekonomi, och framför allt när ettnytt försvarsbeslut närmar sig, har det alltid floreratolika och mycket höga siffror. Min företrädare betecknade här i kammaren de siffrorsom då förekom i debatten som helt gripna ur luften.Det är naturligtvis aldrig bra för någon offentligverksamhet om dess ekonomi omges med oklarheteroch frågetecken. ÖB och jag är överens om att det ärnödvändigt att försöka skapa klarhet. Regeringen hardärför beslutat att tillsätta en oberoende expertgruppför att granska försvarsmaktens redovisade osäkerhe-ter. Innan dessa fakta finns på bordet kan inte ÖB:srapport tillåtas att tas till intäkt för strukturella för-ändringar inom försvaret.Jag vill redan på det här stadiet av debatten, frutalman, fråga om han vet vem som varstatsminister i den regering som överlät ÖB:s osäker-hetsfaktorer på miljardbelopp till den nya regeringen.Fru talman! Jag har gett en kortfattad säkerhets-politisk bedömning. Den är ljus. måste vivara på det klara med att utvecklingen i vår omvärldpå är svårare att bedöma . Denstora osäkerhetsfaktorn är givetvis . Vi hop-pas naturligtvis på en fortsatt demokratisk utveckling.Men som de senaste dagarnas händelser i Tjetjenienvisar finns också mörka stråk i den ryska politiken. Vimåste ha en ödmjuk inställning till framtiden och haen beredskap för att vårt säkerhetspolitiska läge åter-igen kan komma att försämras.Sveriges militära alliansfrihet måste även i fort-sättningen stödjas av ett starkt och modernt försvar.För att inga tvivel skall råda på denna punkt vill jagklart och entydigt upprepa: skall ha ett starktoch modernt försvar.Regeringen eftersträvar politisk enighet kring för-svaret. Det har alltid varit en styrka för vårt land attdet har rått enighet om grunderna för vår säkerhets-politik och vårt försvar. Det är min och regeringensfasta övertygelse att så alltjämt är fallet. Därför harjag fört samtal med samtliga riksdagspartier om hurnästa försvarsbeslut skall förberedas. Nästan allapartier är överens om hur vi skall arbeta. Jag hoppasatt alla riksdagspartier kommer att ställa upp i arbetetmed nästa försvarsbeslut. Därför fortsätter samtalen.Den accepterade linjen är att följa min företräda-res uppläggning. 1992 tillsatte en för-svarsberedning under ledning av den dåvarande stats-sekreteraren i Försvarsdepartementet med uppgiftbl.a. att förbereda nästa försvarsbeslut. Den nya rege-ringen har valt att inför det kommande försvarsbeslu-tet arbeta vidare med den tidigare regeringens modellmed en försvarsberedning och inte tillsätta någontraditionell försvarskommitté. För detta har jag stödfrån merparten av de politiska partierna.En försvarsberedning skall naturligtvis ge möjlig-het för de olika partierna att få sina förslag och alter-nativ granskade och utredda. Regeringen anser attnästa försvarsbeslut bör delas upp i två riksdagsbeslut.Den första propositionen skall föreligga sommaren1995 och innehålla en säkerhetspolitisk bedömning,målen för totalförsvaret, vissa övergripande princi-piella frågor samt ett förslag till ekonomiska ramarför försvaret . Dennasäkerhetspolitiska bedömning och de ekonomiskaramar som fattarbeslut om skall bilda utgångspunkt för försvarsmak-tens, ÖB:s och andra myndigheters mycket självstän-diga framtagande av underlag inför det andra riks-dagsbeslutet hösten 1996.Min avsikt är att ledamöterna i försvarsberedning-en nära skall följa departementets arbetemed propositionerna. Ledamöterna skall kunna begärasärskilda föredragningar, få sina förslag och alternativutredda och kalla till sig oberoende experter.Ett halvår för den säkerhetspolitiska bedömningenkan tyckas kort, men det bör räcka. Min företrädarehar tagit initiativ till inte mindre än 18 förberedandeutredningar, som lämnat 24-25 rapporter att läggastill grund för arbetet. Rapporterna från detta gedignaarbete, som satte i gång, har regering-en redan beslutat överlämna till partiledarna och tillberedningens ledamöter.Ingenting talar för att ettsäkerhetspolitiskt analysarbete som utsträcktes ytterli-gare skulle ge en säkrare bedömning. Istället har jag för avsikt att lägga in tre kontrollstatio-ner, där man kan värdera huruvi-da den ursprungliga säkerhetspolitiska bedömingen ärgiltig eller om den måste revideras.Arbetet med kontrollstationer förutsätter att be-redningen ger ifrån sig en rapport om den säkerhets-politiska bedömningen inför den första propositionen.Fru talman! Det är min starka och innerliga för-hoppning att vi skall kunna förena oss i ett samlat ochkonstruktivt arbete med nästa försvarsbeslut. Förut-sättningarna därför bedömer jag som mycket goda.Anf. 3 ():Fru talman! Försvarsministern sade i sin inledandeoch något kortfattade säkerhetspolitiska redogörelseatt vi nu står inför en helt ny säkerhetspolitisk situa-tion.Jag kan till stor del hålla med om detta. Och det äringen tvekan om att det kommer att få konsekvenserför den samlade utrikes- och säkerhetspolitiken, in-klusive försvaret. Men vad jag med bestämdhet villunderstryka är att denna nya säkerhetspolitiska situa-tion inte får tas till intäkt för hafsverk vare sig på detena eller på det andra området.Jag tror i själva verket att den tidpunkt som dentidigare regeringen hade angett, med stöd också avSocialdemokraterna i , för en ny prövning avförsvarspolitiken - dvs. 1997 - var ganska lämpligtvald. Då hade vi kunnat se resultaten av den rege-ringskonferens inom den europeiska unionen somkom att ta ställning till den framtida gemensammautrikes-, säkerhets- och, delvis, också försvarspoliti-ken. Då hade vi bakom oss haft ett parlaments- och ettpresidentval i som hade skapat större klarhetockså om de, som försvarsministern säger, mörkasidor som fortfarande finns i den ryska politiken. Ochdå hade kanske delar av konturerna kring den framti-da amerikanska säkerhetspolitiken gentemot Europakunnat klarna.Nu blev det, om jag förstår försvarsministern rätt,inte så. Det som har inträffat är ju att genom, ochgrundlagt av, en traditionell socialdemokratisk motvil-ja mot försvarspolitiken har iden inledande hanteringen så totalt plattat till För-svarsdepartementet att man står totalt utan hand-lingsutrymme kortsiktigt, långsiktigt och i den parla-mentariska beredningen.Det som inträffar är ju att man inte tidigareläggerfrån 1997 till 1996, utan det är ett beslut omsäkerhetspolitiken innan vi vet om omvärlden och omförsvarspolitikens nivå och inriktning och innan vihaft möjlighet att få fram ett gediget underlag. Detriskerar att bli ett hafsbeslut i en helt ny säkerhetspo-litisk situation med risker för betydande säkerhetspo-litiska missgrepp som vi kan få leva med under långtid.Det är snabbt gjort att rasera. Det tar attbygga upp. Ett värnpliktssystem lämpar sig inte förhantering hit och dit på detta sätt. En försvarsindustrilämpar sig inte för en hantering hit och dit på dettasätt.Facit av det vi sett av regeringen är att manomedelbart lägger ut denna ukas om 1,8 eller 2 mil-jarder i omedelbara nedskärningar, utan prövningsåvitt jag kan förstå. Sedan frågar försvarsministernÖB: Vad skall jag spara på? ÖB kommer tillbaka, ochdå säger försvarsministern: Ja, men det skall vi intespara på. Men det är inte ÖB:s sak att ge besked omregeringens politik. Det är regeringens sak att gebesked om regeringens politik. När regeringen intekan det i den fråga som den själv har fattat beslut om,är det, med förlov sagt, litet skralt.När det gäller hanteringen av saker som alltiduppstår - prisindexoch valutafrågor - har vi en beredning för att hanteradem. En regering skall alltid vara beredd att hjälpa.Det var den tidigare regeringen. Här förefaller detsom om diktat har tvingat För-svarsdepartementet in i en situation där man hellrestjälper än hjälper när det gäller konkreta problem,t.ex. kostnadsberäkningarna i JAS-systemet.Sedan till den avgörande frågan: Strävarregeringen efter att söka en säkerhetspolitisk samsyn,eller skall man bryta mot en svensk modell för säker-hetspolitiska ställningstaganden som vi haft underhela efterkrigstiden? Det finns inget stort försvarsbe-slut under hela denna efterkrigstid - oavsett omstatsministern hetat , , ellerBildt - som inte har föregåtts av parlamentariskaförsvarskommittéer, där man på det sätt som varitsätt, skick och fason kunnat pröva, värdera, diskuteraoch söka sig fram till det som förenar och också sevar de punkter ligger som skiljer.Vill regeringen bryta upp från detta, är det ingensom kan förhindra regeringen att göra det. Men det ärett brott mot en svensk modell i säkerhetspolitiken.Det är ett brott mot något som jag är övertygad omhar varit ett värde för , och skulle kunna varadet också . Jag beklagar om så är fallet. Jagnoterar att vi fortfarande har ett försvarsdepartement.Men något faktiskt inflytande på den förda politikenförefaller det inte längre ha.Anf. 4 ():Fru talman! Den här debatten har föranletts av endel förslag till åtgärder från den nya socialdemokra-tiska regeringen. Det handlar om tidigareläggning avförsvarsbeslut, som vi har kunnat höra, och därmedförkortad tid för förberedelse av detta försvarsbeslut.Vidare handlar det om vad som står i en av regering-ens tidigare propositioner, nämligen proposition1994/95:25:"Inom Försvarsdepartementets verksamhetsområ-de vidtas utgiftsbegränsningar om 2 000 miljoner krsom skall uppnås . Regeringens inriktningär, om det säkerhetspolitiska läget tillåter det, att deförsvarsbeslut som fattas och som omfat-tar , skall leda fram till ytterligarebesparingar om . Nästa för-svarsbeslut måste bli föremål för överläggningarmellan riksdagspartierna. "Vad diskussionen har visat är väl att härfinns det klara spänningar mellan i varje fall några avpartierna. Jag skall gärna utveckla hållningbeträffande den här hanteringen. Det är klart att pro-ceduren är viktig om man skall kunna göra ett brajobb.Sverige behöver även ett militärt för-svar som är så starkt att det kan värna vår fred ochvårt territorium och som är en stabliserande faktor ivår del av världen. Den ekonomiska situationen iSverige nu och framåt fordrar emellertidstörsta återhållsamhet med alla offentliga utgifter,även försvarsutgifter. Ju knappare resurser som stårtill förfogande, desto viktigare är det naturligtvis attde används rätt. Det är därför viktigt att nödvändigasparinsatser görs med omsorg. Men snabba och illagenomtänkta åtgärder kan skapa långvariga problemoch förluster i effektivitet. En tidigareläggning avförsvarsbeslutet får inte innebära just detta.Det svenska försvarets utformning måste ha singrund i en säkerhetspolitisk analys. Det är egentligenden som är det övergripande. Försvarspolitiken fårinte formuleras efter sparbeting från Finansdeparte-mentet eller göras konjunkturberoende.Därför förordar att besparingar på för-svarsområdet läggs in i ett kommande försvarsbeslut.Bakgrunden finns alltså naturligtvis i den avspänningsom vi trots allt kan se präglar vår omvärld. Om detsäkerhetspolitiska läget så medger vid genomförande-tidpunkten bör försvarsutgifterna kunna minskas med10 % . Detta är vår inriktning.Vad det nu handlar om är att hantera gällande för-svarsbeslut med ansvar. Det gäller bl.a. följderna avkrondevalveringen - som ju knappast kan vara någonöverraskning, eftersom den inträffade fr.o.m hösten1992 - och de följande s.k. planeringsosäkerheternapå ca 4 miljarder kronor.Det är mot den bakgrunden Finansdepartementetsdeklarerade besparingsbeting naturligtvis blir proble-matiskt att hantera i det korta perspektivet, dels därföratt vi har betydande planeringsosäkerheter i gällandeförsvarsbeslut, dels därför att vi har på oss ochdels därför att detta riskerar att låsa upp det som parti-erna enligt samma deklaration skall överväga om. Därvill jag ringa in problemet . Sedan kanman alltid diskutera formerna för hur vi skall beredaoch förbereda ett kommande försvarsbeslut.Där är jag positiv och tacksam för den deklarationsom försvarsministern här gjorde och som innebär skall ge de olika politiska partierna möjligheteratt få sina förslag utredda och värderade av för-svarsmyndigheterna. Det är bra. Och det är nödvän-digt, därför att i annat fall riskerar man att få en annanform av reaktionsmönster - dvs. om partierna inte blirnågorlunda ense i det förberedelsearbetet leder det tillavhopp eller andra konvulsioner i den här beredning-en, eller vad man nu kommer att stanna för. Det är attta för stora risker. Jag antar att vi alla har utgångs-punkten att det är bra med breda politiska majoritetersom grund för det kommande försvarsbeslutet.Min fråga till försvarsministern är hurhan vill beskriva den här uppenbara konflikten i närtidmellan besparingskrav på 2miljarder, eller om det nu är 1,8 miljarder, och hurdetta skall hanteras i förhållande till en nödvändigförankringsprocess mellan partierna.Anf. 5 ():Fru talman! försvarsbeslut innebar en vi-dareutveckling av beslut. Det medförde dettill synes något paradoxala att försvarsutgifterna öka-de i för att kompensera eftersatta kvalitetsbe-hov, som nedskärningar inleddes i öst ochväst.Beslutet togs endast efter Ber-linmurens fall, efter , efter upp-lösning och likaså efter Maastrichtfördra-gets tillkomst. Det togs i av stora förändringar,då möjligheterna att göra säkerhetspolitiska bedöm-ningar måste ha varit mycket små.1992 års beslut innebar knappast en anpassning tillett nytt säkerhetspolitiskt läge utan snarare en fortsattstrukturomvandling, som inleddes med be-slut. Detta kom till när ingen kunde drömma om detsnabba uppbrytandet av en mer än 40-årig blockupp-delning av kan vi blicka tillbakapå ett beslut som togs i som präglades av storosäkerhet om framtidsbedömingarna. Förhoppningarom fred, frihet, demokrati och samarbete i varmer optimistiska än . För det nordiska områdethar flera steg tagits som väsentligt förbättrat de säker-hetspolitiska förutsättningarna i vårt närområde. Debaltiska ländernas oberoende har stärkts. Tillbakadra-gandet av de ryska trupperna har avslutats. EU inledernu förhandlingar om Europaavtal med de baltiskastaterna.Finland och blir medlemmar i . Medlemskapet i EU och de möjligheterdet ger att medverka till demokratisk och ekonomiskutveckling i hela är det viktigaste nya bidragettill vår egen säkerhet i Europa.Fru talman! upplösning, desovjetiska truppernas återtåg och de baltiska staternassjälvständighet har kraftigt försvagat hotbilden motSverige. Den ryska ekonomins sönderfall och följder-na för samhällsmoralen har radikalt urgröpt den ryskamilitära förmågan. Ändå kvarstår Murmanskområdetsom det strategiskt hetaste i , vilket oundvikli-gen drar in det nordiska området i strategiska övervä-ganden. Utvecklingen i harinslag som gör dess framtida ekonomiska och politis-ka utveckling mer svårbedömd.De oroväckande händelserna i skall intehär övertolkas men understryker den ökade osäkerhe-ten i bedömningen. Kriget i Bosnien har katastrofaltdemonstrerat svagheten i de nuvarande europeiskasäkerhetsstrukturerna. Vad värre är, är att de ocksåhar demonstrerat att det inte enbart handlar om brist-fälliga strukturer och mandat. Utan att här dra någralångtgående slutsatser har ställtslitningar även inom den gamla västalliansen i öppendager.Vi befinner oss med all sannolikhet i en långvarigövergångsperiod från efterkrigstidens blockuppdel-ning till något som vi knappast ens kan sia om. Dendirekta hotbilden mot har kraftigt försvagats,men osäkerheten om den långsiktiga säkerhetspolitis-ka utvecklingen är stor.Fru talman! Vår samhällsekonomiska utvecklinginger fortfarande mycket stor oro. Den ställer storakrav på att hushålla med offentliga medel, självfalletockså inom försvarsbudgeten. Varje möjlighet attspara och även ompröva måste prövas. En sundsvensk ekonomi är en förutsättning också för en till-fredsställande säkerhetspolitik.Mot den bakgrunden har liberalernaföreslagit att också en kraftig minskning av utgifternainom totalförsvaret skall övervägas. Förutsättningarnaför kraftigt minskade försvarskostnader är större änunder hela efterkrigstiden. Därför bör vi inför nästaförsvarsbeslut seriöst pröva möjligheter för och kon-sekvenser av ett sådant alternativ.Folkpartiet har ställt sig positivt till att pröva re-geringens förslag att för tiden fram till nästa försvars-beslut minska försvarskostnaderna. Lika angelägetsom det är att pröva möjligheten att långsiktigt mins-ka försvarsutgifterna rejält, lika svårt kan det vara attminska försvarsutgifterna på kort sikt utan allvarligakonsekvenser.Att vidmakthålla besluten om försvarets kvalitettalar mot att mer omfattande ställa in repetitionsut-bildningar eller senarelägga materielbeställningar. Attnu inleda utbildning innebär investeringar som intekommer att behövas i en sannolikt minskad organisa-tion. Detta är lika mycket samhällsekonomiskt slöserisom att ej fullfölja utbildning och investeringar somdet redan lagts ned väsentliga resurser i. Vår slutligabedömning gör vi när budgetpropositionen klarlagtregeringens besparingsförslag.Fru talman! Så mycket mer oroande finner vi detdärför att ÖB nu inför närmast ett totalstopp för re-petitionsutbildning och när politiker rycker ut tillförsvar för tanken på en i praktiken återgång till nå-gon form av militär grundutbildning för alla manligavapenföra.Så sent som i torsdags beslutade om enlag om totalförsvarsplikt - en allmän plikt att delta ialla de totalförsvarsfunktioner som behöver tillförasmänniskor i beredskap och krig. Det är en förlegadsyn att man försvarar sitt land enbart med bössa ihanden. Sårbarheten i det moderna samhället ställermycket större krav än så. Däremot vore det principi-ellt oacceptabelt att ge människor någon form avmilitär utbildning, oavsett om de behövs inom total-försvaret och oavsett om de kan ges utbildning ochmateriel som krävs för att ställas inför det modernakrigets hot. Det har vi inte råd med, vare sig ekono-miskt eller etiskt.Fru talman! Det uttalas ofta en önskan att svenskaförsvarsbeslut skall fattas i bred parlamentarisk enig-het. Det är inte mindre viktigt . Det ärdärför bestämda vilja att arbetet inför1996 års försvarsbeslut kan bedrivas i former som vialla kan vara överens om.Anf.