prot · GI0943 · 1994-12-15 00:00:00 — Det konserverar gam-malt könsrollstänkande och förpassar kvinnan tillspisen.Ingen kan väl på allvar säga att fäder skulle varahemma med ett bidrag på - ettbidrag som varken är sjukpenning- eller pensions-grundande.Vårdnadsbidraget är fel väg att gå om man månarom barnen. Därför stöder jag helhjärtat dess avskaf-fande. Det behövs en annan familjepolitik. Vi måstesatsa på den kommunala barnomsorgen. Barnomsor-gen fyller flera syften. Den möjliggör förvärvsarbetebåde för män och kvinnor, och den ger ekonomiskfrihet. Den ger alla barn lika rätt till en stimulerandeuppväxt med ett gott pedagogiskt innehåll. Dessutomger den arbetstillfällen.I debatten om vårdnadsbidraget har jämställdhetenmellan könen satts i ett motsatsförhållande till barnensbästa. menar att det är tvärtom - dettahänger ihop. Barn har rätt till båda sina föräldrar. Attkvinnor deltar i samhällslivet på samma villkor sommän gynnar barnen. Kvinnor måste ges en möjlighetatt dela makten i samhället och omsorgsansvaret medmannen. Därigenom tas barnens intresse till vara påbästa sätt.Därför ämnar driva en annorlundafamiljepolitik, förhoppningsvis i samverkan medSocialdemokraterna. Vi ämnar satsa på den kommu-nala verksamheten som vänder sig till barn och ung-dom. vill vi också ha ner arbetstiden till sextimmar per dag. Sextimmarsdagen ger både män ochkvinnor egen försörjning och mer tid för hem ochbarn. Det gäller under barnets hela uppväxt, inte baraunder . Därför yrkar jag bifall tillföreliggande förslag.Anf. 33 () replik:Fru talman! Jag skall fatta mig kort. Jag är bereddatt ta emot brevet. Jag tycker att de som vill ha kom-munal barnomsorg skall ha rätt till det. Vårdnadsbi-draget är inget hinder i det fallet. kan vara lugn på den punkten.Jag vill dock ställa följande fråga: Varför tar inteCharlotta Bjälkebring hänsyn till de barn som kom-mer att må dåligt när vårdnadsbidraget avskaffas?Anf. 34 (v)replik:Fru talman! Jag vill givetvis också ta hänsyn tillde barn som mår dåligt, . Men jag delarinte uppfattning att vårdnadsbidraget ärlösningen på det problemet. Jag tror att samhälletmåste stödja dessa barn och deras familjer på någotannat sätt, så att dessa barn skall må bra ändå.Jag tror inte att ett brev skulle kunna ändra GöteJonssons uppfattning särskilt mycket. Jag tror inte attjag kommer att skriva något brev till honom.Anf. 35 () replik:Fru talman! Jag har förståelse för att brevet ute-blir.Jag vill bara konstatera, ärade kammarledamöter,fru talman, att här står en vänsterpartists tro mot väl-digt många barnfamiljers och föräldrars vetande omhur barnen bäst skall tas om hand. De vet varför derasbarn mår dåligt. Behöver man säga mer, fru talman, iden här debatten?Anf. 36 (v)replik:Fru talman! Jag tror inte att det finns någon stormotsättning i vad vi egentligen tycker om vad famil-jerna betyder för barnen, . Jag ansergivetvis också att familjen är det viktigaste för ettbarn. Daghemmen måste finnas som ett komplementtill familjen. Det är ett bra komplement med en brapedagogisk verksamhet. En förälder kanske inte alltidräcker till när det gäller att ge barnet det.Lösningen på problemet tror jag är att sänka ar-betstiden så att barnen får tillfälle att träffa båda sinaföräldrar. Det räcker inte med att en man eller enkvinna är hemma med barnet, me-dan den andre föräldern jobbar heltid. Jag tror att detär en dålig lösning. Jag vill ha en annan lösning.Anf. 37 ():Fru talman! Detta är med blandade känslori vårt land. När jag harsuttit och lyssnat på argumenten har jag blivit båderädd och besviken. Jag har blivit rädd, eftersom manhar så ytliga argument för sina ståndpunkter. Man ärså insnöad i sin egen åsikt att man inte är beredd attlyssna på de andras åsikter, och man är i alla fall inteberedd att ta till sig dem. Det gör mig beklämd.Här har man citerat . Lycko-samt nog har jag tagit med mig barnens lag till kam-maren. I en av paragraferna står att vid alla åtgärdersom rör barn vare sig de vidtas av offentliga ellerprivata institutioner och myndigheter skall barnensbästa komma i främsta rummet.Jag vill börja med att ställa en fråga till AnnaHedborg, som har det mycket viktiga uppdraget attvara minister på det här området. Anser att alla barn är likadana? Anser alla små barn mellan ett och behöver exaktsamma barnomsorg, oberoende av var de bor i landetoch hur de är som personer?Jag har även tagit med mig Riksförsäkringsverketssenaste siffror på hur många som har ansökt om vård-nadsbidrag. I debatten här låter det på statsrådet somom detta förslag är så dåligt att det inte finns en endamänniska som vill ha vårdnadsbidrag - man tvingasmer eller mindre till det. Ändock har många företrä-dare här, och m.fl., sagtatt vi skall ha många olika alternativ, men att det inteär vi politiker som skall bestämma hur familjen i skall ordna sin barnomsorg. Det skallfamiljen göra själv.Vårdnadsbidraget utgör ett frivilligt avtal. I au-gusti hade 166 623 personer sökt vårdnadsbidrag. Inovember var det 173 763. Den här reformen har intevarit i gång många månader. Ändock säger man attdet är en urusel metod.Jag blir både litet ledsen och arg över att Social-demokraternas familjepolitik ständigt rör sig inomden gamla traditionen. En vänsterpartist sade alldelesnyss att barnen mår så dåligt i . Små flickormellan noll och mår dåligt. Det är vi mycketoroade över. Men varför är det så? Tänk om det harblivit så därför att vi inte har kunnat tillåta flexiblalösningar?Hur skulle det vara om vänsterpartisterna och so-cialdemokraterna började rannsaka sig själva. Det kanväl näppeligen inte vara vårdnadsbidragets fel, efter-som det bara har varit i gång ,eller? Den borgerliga regeringen som har suttit i tre åranses bära hela skulden för statsskulden, osv. Det voreklokt om man rannsakade sig själv.När jag tog del av de förslag som skall drabbabarnfamiljerna blev jag också litet upprörd. Man varklok nog att tillgodose ett förslag från kds, nämligenatt en utredning skulle tillsättas. Utredningen skall seöver barnomsorgen och hur man kan göra besparingarpå familjepolitikens område som skulle få goda för-delningspolitiska effekter.Samtidigt kommer man med det ena dråpslagetefter det andra mot barnfamiljer som har det svårtredan i dag.Det första dråpslaget är vårdnadsbidragets avskaf-fande. Det drabbar definitivt inte höginkomsttagarna.Ett annat dråpslag gäller flerbarnstillägen och etttredje gäller barnbidraget. Man säger att detta är enrättvis familjepolitik.Innan vårdnadsbidraget infördes var det barahälften av de familjer i som har barn som fick del av subventionerna på barn-omsorgens område. får man höra att ensamstå-ende inte kan få del av den här subventionen. Då blirman också litet skrämd. De ensamstående som harbarn på dagis har redan fått en mycket stor subven-tion. De har fått mellan 60 000 och 80 000 i subven-tion . Om en familj som själv väljer att taansvaret för barnomsorgen får 24 000 anses det att detär förskräckligt och att kommer att gå i kon-kurs för att detta belopp betalas ut.Det handlar inte om något annat än att det finns endjup ideologisk klyfta i sättet att se på familjer ochbarn, och det får vi väl acceptera. Jag trodde nästan attAlva ideologi skulle ha passerat Socialdemo-kraterna, men den lever visst och är mycket kraftfull.Idén med vårdnadsbidraget är enkel. Den byggerpå en tes, nämligen att det inte är staten eller vi för-troendevalda som är kompetenta att avgöra exaktvilken barnomsorg varje barn skall ha. Det avgörbarnens föräldrar bäst. i en män-niskas liv är så oerhört viktiga för resten av livet. Deär som är utgångspunkten för hurdet skall bli i livet i fortsättningen.Fru talman! Alla familjer är inte lika. Alla har intejobb mellan nio och fem. Alla bor inte i storstäder.Det finns familjer som inte har tillgång till dagis. Destår av det skälet utanför samhällets stöd. Det finnsmänniskor som bor i glesbygden och som har fleramil till ett dagis. För dessa människor måste det fin-nas något alternativ. Det handlar om ett alternativ förbarnen, inte för oss kristdemokrater.Alf nämnde i sitt anförande att kommu-nen har begärt att man inte skall förhasta sig i det härbeslutet, eftersom man inte vet vad det blir för eko-nomiska konsekvenser. Tydligen lär alla vara överensom att detta kommer att kosta mycket pengar förkommunerna.Jag läste i en av Värnamotidningarna för någonvecka eller att det behövdes två nyadagisavdelningar för att man skullekunna leva upp till den lag som vi har stiftat. Skälettill att vi kristdemokrater gick med på den här lagenvar att vi fick ett vårdnadsbidrag, så att det fanns envalfrihet. Annars skulle det enligt min åsikt aldrig hargått att genomföra lagen.DN redovisade , tror jag att det var, atten Uppsalabo lär få vänta till 1996 på att få en barn-omsorgsplats. Om man råkar bo i och har flerän tre barn, varav ett är några månader och ett är ivårdnadsbidragsålder, drabbas man oerhört hårt avregeringens politik. Flerbarnstillägget minskar, vård-nadsbidraget slopas och barnbidraget minskar. Sam-tidigt måste man kunna få tillbaka sitt jobb. Det är juså kort varsel på allting.Fru talman! Varför kan man inte tillåta att rättentill tjänstledighet finns kvar, om nu kostnadenär huvudargumentet mot vårdnadsbidraget, vilket jagtycker är en ekonomisk kullerbytta? Det kostar juingenting. Jag tror att skälet är att man vill omyndig-förklara både föräldrarna och hela familjen. Man trorinte att föräldrarna begriper hur mycket de missar påjobbet och hur svårt det är att komma tillbaka. Det är många som är tjänstlediga underen för studier osv. Många landsting ochkommuner har avtal som gör att föräldrar tillåts attvara tjänstlediga om de vill. Men vi politikerskall tydligen tala om för föräldrarna att de inte begri-per detta.Jag tror att det är oerhört viktigt i dagens samhälleatt vi är så pass vidsynta att vi tolererar att människorprioriterar olika och att människor tycker att det ärviktigt att vara tjänstlediga under dessa år. Varför ärdet så farligt att ha rätt till tjänstledighet ?Jag vill yrka bifall till reservationerna 1, 2, 3, 4och 6 i socialutskottets betänkande.Anf. 38 ()replik:Fru talman! talade om att föräld-rarna är mest kompetenta att välja. Det hoppas jagockså att de är.Jag skulle vilja fråga , som före-trädare för Kristdemokratiska samlingspartiet, vad detfrämsta syftet är med vårdnadsbidraget. Är det attskapa en ekonomisk utjämning, som ni ibland talarom? Ni talar om att den kommunala barnomsorgen fårså mycket pengar och att man nu också måste gepengar till dem som inte utnyttjar den. Är detta detfrämsta syftet? Eller är det främsta syftet att barnenskall få möjlighet att träffa sina föräldrar mer?Jag hoppas att ni tycker att den senare frågan ärviktigast, eftersom det måste vara grunden. Då undrarjag varför ni, då ni styrde och ställdetillsammans med Ny demokrati, genomförde en re-form som skapade så många problem för föräldrarsom var tvungna att förvärvsarbeta? De som arbetadeheltid, hade sina barn på ett kommunalt dagis ochville träffa dem mer fick aldrig den möjligheten. Dettavårdnadsbidrag var ju utformat så, att föräldrarnakunde kvittera ut pengarna även om det var grannensom skötte barnomsorgen eller om barnen lämnadeshos farmodern på vägen till jobbet. Det fanns ingetkrav på att föräldrarna skulle vara tillsammans medsina barn.Den förälder som ville minska sin arbetstid för attkunna träffa barnet mer hamnade i en märklig situa-tion. Om det krävdes tid för föräldrarna att lämna ochhämta barnet på dagis konstaterades det med rege-ringens proposition att det inte skulle utkvitteras någotvårdnadsbidrag. Då hade föräldrarna redan fått pengarför att ha barnet inom den kommunala barnomsorgen.Jag menar att det var ett fel också i konstruktionenav bidraget. Bidraget var inte utformat som en hjälptill föräldrarna att träffa sina barn mer. Eller rättaresagt: Det var det, men då får barnen inte ha fyllt treår.Anf. 39 () re-plik:Fru talman! Vårdnadsbidraget var en stor föränd-ring. Vi insåg att det behövde följas upp och att juste-ringar eventuellt skulle behöva göras. Ingen av osssade att detta var den bästa produkten i alla delar. Jagvill gärna ha sagt att det säkert finns justeringar somborde göras. Detta var dock ett steg att börja med.När vi kristdemokrater har pläderat för vårdnads-bidraget har vi gjort det för barnens, familjernas ochrättvisans skull. Jag tycker nämligen inte att det ärrättvist att hälften av barnfamiljerna i inteskall få del av de gemensamma pengar som vi har lagtpå familjepolitiken. Vi måste hitta ett system som ärmer rättvist. Vi menar också att det skall finnas en brakommunal barnomsorg, både familjedaghem ochvanliga dagis, för de barn och familjer som det passarbäst. Om man skall se på detta riktigt logiskt bordedet kanske ha gjorts några omfördelningar. Vi valdeatt vara så generösa att vi inte gjorde det. Vi startademed det här för att se vilken efterfrågan det blev.Initialt kostade detta en del pengar, men vi varganska säkra på att det skulle vara engod ekonomisk reform.Margareta talar om att man lämnar bar-nen till grannen. Jag har undrat varfördet går bra att få samhällets subvention om jag ochmin grannfru byter barn. I socialdemokraternas Sveri-ge kan jag inte få subvention för mina egna barn omjag själv är dagmamma. Det är ett exempel. harman gjort vissa justeringar på detta område, men dethar suttit hårt åt.Jag har ofta sagt att detta är mycket konstigt. Enlärare som har sitt eget barn i skolan får ju inte avdragför det.Det viktiga är att föräldrarna själva vet vilken vårdoch omsorg barnen bäst behöver. Den kanske finnshos grannen eller farmodern. Det är inget som vipolitiker skall styra i detalj.När det gäller frågan om att föräldrarna skall träf-fa sina barn mer låter det som att en del andra tror att föräldrarna skall välja mellanatt antingen vara hemma på heltid eller förvärvsarbetapå heltid. Det finns många som väljer att jobba litetmindre och att vara med barnen mer. Då ger vård-nadsbidraget en utmärkt möjlighet.Vi kristdemokrater tycker också att i må-naden är alldeles för litet. Men vi måste börja med attta ett litet steg för att komma vidare.Anf. 40 ()replik:Fru talman! Jag beklagar att jag gladdes när Chat-rine inledde med att säga att justeringar na-turligtvis behöver göras. Jag insåg att deenda justeringar som skulle göras var av ekonomisktslag. De skulle inte ske i regelsystemet, vilket skulleha gett barnen mer tid med sina föräldrar. Det handlarom ett litet steg mot att utjämna skillnaderna mellanden kommunala barnomsorgen och annat. Man villnaturligtvis komma vidare.Jag förstår att det handlar om att ge mer pengar.Men ni säger fortfarande inte att föräldrarna skall fåut dessa pengar när de träffar barnen mer. Det trycketvill ni inte sätta på föräldrarna för barnens skull.Vi kan alla vara överens om att vi som vuxna, somföräldrar och som förebilder behöver få mer tid tillvåra barn. Jag tycker faktiskt att det är beklagligt attni då väljer att hålla fast vid ett förslag som barahandlar om något slags ekonomisk transaktion utan attsäga att barnen skall vara inblandade.Jag kan fortfarande inte förstå varför detta är viktigtbara fram till dess att barnet fyller . Jag kanheller inte förstå det resonemang som för om att en del föräldrar vill sänka sin arbetstidoch har kunnat göra det med ett vårdnadsbidrag. Jagpekade precis på att den möjligheten inte har funnits.De föräldrar som har velat gå ner från åtta till sextimmar har inte kunnat få något vårdnadsbidrag om dehar barnet i barnomsorg, därför att de intehinner hämta och lämna barnet. Det är detta jag tyckerär så beklagligt.Till slut, fru talman, vill jag säga att när vi disku-terar detta skall vi göra det och mötas, och stöta ochblöta våra argument, ideologier eller den syn vi har påhur man lättast skall hjälpa barnen på deras väg att blivuxna. Men jag tycker att när vi resonerar behöver viinte göra som när börjar sitt anfö-rande, med att säga att vi som talar här har så ytligaargument och är så insnöade - och så refererar hon tillvad jag sade om barnkonventionen.Jag tror att jag är ganska väl insatt i barnkonven-tionen. Jag var med och arbetade med den under dentid då den tillkom. Jag betackar mig för att i dennakammare kallas insnöad.Anf. 41 () re-plik:Fru talman! Vi har gång på gång framfört argu-ment, synpunkter och motiveringar, men MargaretaIsraelsson lyssnar ändå inte. För henne finns det baraen speciell väg att gå. Man ser bara från ett perspektivoch ingenting annat, för man orkar inte flytta sig tillde föräldrar som önskar detta. Man har bestämt sig föratt det inte är någon som är bättre på att sköta barnenän samhället.Jag opponerar. Jag skäms inte för att säga att jagvägrar att acceptera ett sådant påstående.Vi har en bra barnomsorg, men den kan aldrig er-sätta familj, hem och föräldrar.När det gäller den ekonomiska situationen så ärdet inte vare sig vi kristdemokrater eller de förra re-geringspartierna som har diskuterat den. Det är Soci-aldemokraterna som ideligen har försökt användaekonomin som argument, eftersom man inte riktigtvågar säga att det är en ideologisk fråga.Jag har i olika debatter frågat hur man skulle ställtsig om vårdnadsbidraget skulle vara 8 000; skulleSocialdemokraterna säga ja då? Nej, det skulle maninte.Ekonomin har aldrig varit mitt eller kristdemokra-ternas huvudargument, det kan jag verkligen försäkra.Margareta menar att vi skulle kräva avföräldrarna att de skulle vara mer tillsammans medbarnen. Det kommer vi inte att göra. Vi ger möjlighetför detta, men man bör inte gå in och kräva det. Vi vetju att nästan alla föräldrar vill vara mer med barnen.Får de möjligheten så vill de ha den. När det gäller detvå eller tre första åren - ja, man måste börja någon-stans - då är det faktiskt de minsta barnen som behö-ver det mest. Jag tycker skallpassa på att läsa litet om detta. Varenda barnpsykiateroch barnläkare är helt överens med oss om att det ärde åren som är de allra viktigaste i ett barns liv.Jag hade inte tänkt det, men jag känner mig föran-låten att citera en kines som var filosof. Han sade: Närman är ute på djupt vatten är det klokast att hållamunnen stängd.Anf. 42 ():Fru talman! Ett eget arbete och en lön som mankan försörja sig på är grunden för kvinnors möjlighe-ter till ett självständigt liv. Därmed är det också enförutsättning för jämställdhet mellan kvinnor ochmän. Att som kvinna inte behöva välja mellan arbeteoch familj, utan att kunna kombinera arbete medfamilj, det är en av grundtankarna och finns med ikonstruktionen av den socialdemokratiska familjepo-litiken.Genom föräldraförsäkringen och en väl utbyggdbarnomsorg av god kvalitet har vi kunnat göra detmöjligt för både kvinnor och män att på förhållande-vis jämställda villkor delta i arbetslivet.Vi har också genom det kunnat uppnå en i inter-nationell jämförelse hög förvärvsfrekvens för kvinnor.Vi har också i det här landet haft ett födelsetal somligger högt över jämförbara länders.Det finns fortfarande en del att rätta till innan vikan säga att könen har lika möjligheter och lika rätttill förvärvsarbete. Därför känns det skönt att ståinför att avskaffa vårdnadsbidraget och rätta till detsom den förra borgerliga regeringen fattade beslut omoch som direkt motverkade jämställdheten mellankönen och som också försvagade kvinnans ställningpå arbetsmarknaden.Införandet av vårdnadsbidraget syftade varken tillrättvisa, valfrihet eller jämställdhet mellan könen.Vårdnadsbidraget direkt motverkade jämställdhetenmellan könen. Det försämrade möjligheterna förkvinnor att delta i arbetslivet på jämställda villkor ochförsämrade därmed också kvinnors självständigaställning i samhället.I samband med införandet av vårdnadsbidragetgjordes också en förändring av lagen om ledighet förvård av barn. Rätten till ledighet för vård av barnutökades från till . Därmedbegränsades också den frihet föräldrarna förut haftgenom utnyttjandet av garantidagarna - en frihet somvar till för barnens bästa.När arbetsmarknadsutskottet behandlade frågan ivåras konstaterade vi att det saknades en analys avkonsekvenserna av en förlängd föräldraledighet. Detborde finnas en konsekvensbeskrivning, både ur ar-betsgivarsynpunkt och ur arbetstagarsynpunkt. Vitycker att den borde ha gjorts innan förslaget ladesfram. Vidare framhöll vi hur viktigt det är att kunnakombinera arbete med föräldraskap.Att genomföra lagändringar utan att veta vad defår för konsekvenser tyckte inte vi var särskilt klokt.Faktum är att det står utom allt tvivel att långa perio-der av frånvaro från arbetet allvarligt försvårar möj-ligheterna att hålla kontakt med arbetslivet och ut-vecklingen där. Det försvårar möjligheterna att hängamed i kompetensutvecklingen på arbetsplatsen, ochdet försämrar också möjligheterna till utveckling iarbetet. Man kommer efter när det gäller löneutveck-lingen.Långa avbrott kan t.o.m. innebära att man heltstängs ute från arbetsplatserna.För de unga kvinnorna finns det risk för ökadesvårigheter att över huvud taget ta sig in på arbets-marknaden. Vilken arbetsgivare anställer en ung tjejsom man förutsätter kommer att vara borta från jobbetkanske framöver?Att detta är någonting som nästan enbart gäller deunga kvinnorna torde vara uppenbart för de flesta närman studerar hur uttaget av föräldraledigheten ser ut.Kontrollen för anställning har skärpts betydligt . Utvecklingen har gått så fort och nått så långt attt.o.m. den tidigare borgerliga regeringen ansåg detangeläget att tillsätta en utredning för att se över si-tuationen.Hur kan man då tro att just det faktum, som manmycket lätt kan konstatera inför en anställning, näm-ligen könet, inte skulle betyda något i en situation dären arbetsgivare vet att just könet troligen innebärlånga frånvaroperioder? Jag tycker det är ganskablåögt att tro att det inte skulle få några konsekvenser.Därför är det skönt att kunna undanröja ett av dehinder som av den tidigare borgerliga regeringen lagtsi vägen för att uppnå jämställdhet i arbetslivet.Avskaffandet av vårdnadsbidraget är ett bra beslutför oss alla som tror att det är möjligt att uppnå verk-lig jämställdhet mellan könen. Det är ett bra beslut förkvinnorna, det är ett bra beslut för barnen och det ärbra för familjerna.Vårdnadsbidraget ger varken rättvisa, frihet, val-frihet eller jämställdhet. Dessutom är det dyrt.Fru talman! Vi socialdemokrater vill ha en verkligrättvisa, och vi vill att valfriheten skall omfatta alla,inte bara några. Därför skall vårdnadsbidraget avskaf-fas.Fru talman! Jag yrkar bifall till socialutskottetshemställan.Anf. 43 () re-plik:Fru talman! avslutar med att det ärett bra beslut för oss alla. Jag vill då fråga om alla de 26 000 namnunderskrifter som harkommit in om att behålla vårdnadsbidraget. Vad kän-ner då när hon i talarstolen säger att detär ett bra beslut för oss alla?Min andra fråga är: Vad har för braförklaring till att säga att vårdnadsbidraget hämmarvalfriheten och jämlikheten, och att det avskaffas ärbra för rättvisan? Valfriheten kommer ju att vara plusminus noll i Socialdemokraternas barnomsorgspolitik.Sedan har jag en fråga när det gäller garantidagar-na som det talades så varmt om. Socialdemokraternafick ordentligt med påhopp för att man skulle ta bortdem för den som tagit ut vårdnadsbidraget, man skulleså att säga straffas av det skälet. Varför har man intevelat föra tillbaka pengarna? Även om det bara är 60kronor kan det betyda oerhört mycket förde sämst ställda.Anf. 44 () replik:Fru talman! För det första sade jag att avskaffan-det av vårdnadsbidraget är bra för oss alla som tror påverklig jämställdhet, på valfrihet som omfattar alla,inte bara några, och att det är bra för dem som tror pårättvisa. Rättvisan skall omfatta alla, inte bara några.För dem är det en seger om vi kan avskaffavårdnadsbidraget.När det gäller valfriheten och rättvisan är det bara attkonstatera att den inte omfattar alla. Den valfrihetman från borgerligt håll säger sig förespråka, den ärtill för några. Den är inte till för de ensamståendemammorna med barn som måste förvärvsarbeta. Denär till för dem som redan har valfrihet. Den är till fördem som kan skaffa sig den ändå.