prot · GH09106 · 1994-05-18 00:00:00 — 1993/94:204).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )8 § betänkande1993/94:JuU22 Tilläggsbudget (prop. 1993/94:125delvis).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )9 § Instansordningen m.m. i de allmännaförvaltningsdomstolarnaFöredrogsjustitieutskottets betänkande1993/94:JuU24 Instansordningen m.m. i deallmänna förvaltningsdomstolarna (prop.1993/94:133).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )10 § En brottsofferfond, m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1993/94:JuU25 En brottsofferfond, m.m. (prop.1993/94:100 delvis och 1993/94:143).Anf. 141 ():Herr talman! På initiativ av den socialdemokratiskaregeringen inleddes enambitiös satsning på att förstärka brottsoffrensställning. Åtgärderna har successivt vidgats ochbyggts ut. Statlig brottsskadeersättning,målsägandebiträde, besöksförbud, möjligheter förhotade kvinnor till livvaktsskydd eller tillgång tills.k. trygghetspaket är exempel på sådant sominförts och framför alltsedan brottsofferprogrammet presenterades 1988.En omfattande satsning har gjorts för att förbättrainformationen till brottsoffren om deras rättigheteroch möjligheter till stöd. Utbildningen harväsentligt förbättrats för dem som inomrättsväsendet, socialvården, sjukvården ochhälsovården arbetar med dessa frågor. Nyametoder för samverkan mellan berörda rättsligaoch andra instanser har utvecklats. Brottsoffer- ochkvinnojourerna har getts ett successivt ökat stöd.Det är viktigt att det här arbetet, som alltsåinleddes och som tog siguttryck i 1988 brottsofferprogram, nu fullföljs.Socialdemokraterna anser att det är särskiltbetydelsefullt att lokalt förankrat stöd tillbrottsoffren ökas och att brottsofferjourerna m.fl.kan ges ett ökat stöd i deras arbete med den viktigauppgiften att ge brottsoffren stöd och hjälp.Vi menar dock att det förslag som regeringen harlagt fram har klara brister. Det är i och sig bra attdet inrättas en brottsofferfond, men denbrottsofferfonden föreslås byggas upp på ett sådantsätt att finansieringen kan ifrågasättas. Enligtregeringens proposition beräknas intäkterna viabrottsofferavgifter till fonden bli ca 19 miljoner.Riksskatteverket har räknat ut att kostnaderna förindrivning av avgifterna netto kommmer att uppgåtill 17,2 miljoner . Därutöver tillkommerkostnader för , fördataprogramanpassning och kostnader för ungefär1 miljon hos riksåklagaren.Det förslag som läggs fram i regeringensproposition om inrättandet av en brottsofferfond ärenligt vår mening ofullständig när det gällerfinansieringsfrågorna. Vi presenterar frånsocialdemokraterns sida i reservation 1 en annanväg att gå för att finansiera de nödvändigainsatserna för att stärka brottsoffrens ställning ochbygga upp lokala projekt samt öka stödet tillbrottsofferjourer och kvinnojourer.En lösning som bör vara tilltalande är att ökabötesbeloppen och att den fasta avgiften 100--200kr dras från de intagnas avsättningar tillpermissions- och frigivningskonton. På det sättetskulle vi få fram betydligt mer medel tillbrottsoffersatsningarna utan att få motsvarandekostnader som enligt regeringens förslag.Vi är också mycket kritiska till att regeringen nulägger fram ett förslag om att inrätta enbrottsoffermyndighet. har bedrivit ett bra arbeteoch har vunnit respekt hos både de frivilligaorganisationer som sysslar med brottsofferfrågoroch rättsliga instanser samt också bland de enskildasom söker ersättning för sitt lidande.Vi tycker att det är naturligt att man bygger utBrottsskadenämnden och ger den dearbetsuppgifter som föreslås i propositionen, attförvalta brottsofferfonden, ge stöd tillorganisationer som jobbar med brottsofferfrågoroch stimulera forskning på området.Därför avvisar vi regeringens förslag att inrätta enbrottsoffermyndighet och menar i stället attBrottsskadenämnden bör tillföras nödvändigaresurser, att nämnden bör omorganiseras ochanförtros de uppgifter som föreslås i propositionen.Vi har i våra reservationer tagit upp frågan omutvärdering av lagen om målsägandebiträde. Lagenom målsägandebiträde har varit i kraft omkring femår. Det finns nu anledning att se över om denlagstiftning och den ordning som gäller ärändamålsenliga från effektivitetssynpunkt, omsatsade medel används på bästa sätt. Vi tycker attdet är naturligt att den sittandeRättshjälpsutredningen får i uppgift att göra enutvärdering. Det är hög tid att göra det nu efter detatt lagen har varit i kraft i fem år.I reservation 9 föreslår vi en utvärdering av deåtgärder som har vidtagits i syfte att motverka våldmot kvinnor, en utvärdering på bredden när detgäller hela samhällets insatser mot kvinnovåldet.I en annan reservation menar vi att myndigheternashandläggningsrutiner när det gäller stödet tillbrottsoffren och samverkan mellan myndigheter,brottsoffren och kvinnojourer bör ses över.Vi stöder alltså i princip förslaget att inrätta enbrottssofferfond. Vi tycker att det är ettfullföljande av den politik som bedrivits i syfte att stärkabrottsoffrens ställning. Men vi menar attfinansieringen bör bli annorlunda. Vi avvisarförslaget om att inrätta en brottsoffermyndighetoch vill i stället att man bygger på nuvarandeBrottsskadenämndens verksamhet.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till desocialdemokratiska reservationerna 1 och 3 och,under förutsättning att reservation 3 bifalls, tillreservationerna 4 och 5. Dessutom yrkar jag bifalltill reservationerna 7 och 10.Anf. 142 (nyd):Herr talman! I detta betänkande har utskottet tagitställning för inrättandet av en brottsofferfond, tillglädje för brottsoffren och alla som har arbetatengagerat med dessa frågor. Till dessa sällar sig Nydemokrati. Alltsedan vårt parti bildades samtunder har vi försökt agera föratt stärka brottsoffrens ställning.Den tänkta myndigheten fyller väl den fuktion somvi föreslagit, dvs. att utvidga verksamheten med eneller flera brottsofferombudsmän. Det har vi skriviti vår partimotion. Därför känns det riktigt att stödaregeringens proposition, även man inte får precissom man själv föreslagit. Att en brottsofferfondbildas kan dock räknas som en seger för vår politik,eftersom vi får avgöra detta i kammaren.Jag delar inte uppfattning omBrottsskadenämndens arbete. Många menar inte lyft fram brottsofferfrågorna, utan manhar utrett sina ärenden rent rutinmässigt. Jag harsenast nu träffat många som arbetarengagerat inom brottsofferjourer. De har denuppfattningen att det behövs något ytterligare.Därför ser de fram emot den tänktabrottsoffermyndigheten.De flesta brottsoffer får inte hjälp eller orkar inteansöka om ersättning . Det säger många inomBrottsofferjourernas riksförbund, där jag kännermånga i ledande ställning och haft kontakt medmånga långt innan jag blev politiker.Målsättningen med brottsofferfonden är enligt Nydemokrati att brottsoffren och deras familjer skallges full ekonomisk ersättning för i princip varjenegativ konsekvens av betydelse som brottet harmedfört.När det gäller mer resurser till brottsofferjourernavill vi dock gå längre än regeringen.Jourverksamheten kan behöva kompletteras medkriscentrum där både brotts- och olycksoffer kan fåhjälp. Staten, landstingen och försäkringsbolagenskulle tillsammans kunna svara för verksamheten.Men vi förstår att dessa frågor kan bli aktuella förden nya brottsoffermyndigheten att lösa.Herr talman! Målsägaren har en svag ställning i enförundersökning. Myndigheterna är inriktade påskuldfrågan. I 23 kap. 2 § står det:''Under förundersökningen skall utredas, vem somskäligen kan misstänkas för brottet och omtillräckliga skäl föreligga för åtal mot honom -- -- --. ''Förundersökningen syftar inte till att utredaomfattningen av brottsskadorna. Eftersom denenskilde prioriterar sitt enskilda intresse, dvs.skadeståndsanspråket, kommer från hans synpunktförundersökningen att vara bristfällig när skadansomfattning inte utretts.Varje civilrättslig skadeståndstalan, där anspråketkan härledas ur en brottslig gärning, kommer attgillas så länge ersättningsanspråket icke överstigerdet belopp som gärningsmannen har medgivit ibrottmålet. Om emellertid käranden skulle få försig att presentera ett skadeståndsanspråk som ärhögre men motsvarar den varkliga skadan kommersannolikt bevisbördan att bli denne övermäktig.Risken att gå förlorande ur en sådan process ärmycket stor. Förloraren betalar som bekantmotpartens rättegångskostnader. Därför föreslår vii Ny demokrati att målsägarens rätt att bevaka sinaenskilda instressen stärks.Enligt 23 kap. 18 § och 23 kap. 19 §rättegångsbalken tillförsäkras den misstänkte enmöjlighet att komplettera förundersökningen medförhör och annan utredning. Vi föreslår attmålsägaren skall ges samma rätt såsom brottsoffer.Det vore ganska naturligt att stärka målsägarensställning så, att han kommer på samma nivå iprocessen som den tilltalade.Herr talman! Anonymitetsskyddet för vittnenmåste stärkas. finner man artiklar idagspressen som tyder på att vittnens rädsla är ettallvarligt problem. Detta har framkommit i mångaaktuella rättegångar, inte minst när mycket grovkriminalitet är inblandad. Rikspolischefen haruttalat sig i frågan, vilket han förvisso brukar göra iangelägna ärenden. Men det är angeläget att hjälpavittnen så att polisen kan få utrett vem som är rättgärningsman. Det är också angeläget att åklagaren,när man har utrett vem som är gärningsman, fården hjälp som han behöver för att leda åtalet i bevisi rättegångssalen.På senare tid har det hänt att även poliser avstårfrån att ingripa och från att fullgöra sin skyldighetatt ställa upp och vittna i domstolarna, detta pågrund av att de själva, deras familjer eller derasbarn har blivit hotade. Man talar om attpoliser skall bära masker -- sådana skyddsmaskersom man använder mot tårgas -- för att de inte skallbli igenkända när de gör ett ingripande. Vart är vipå väg någonstans när poliser måste skydda sinidentitet vid själva ingripandet för att de inte skallbli trakasserade? Det är dags att ta ställning tilldetta.Rikspolisstyrelsen hade en KRIPUT-grupp somgjorde en utredning . Den hadeen del förslag som var bra. Jag tycker att man skalltillsätta en utredning som skall utveckla dessaförslag, så att vittnen och andra får ett förstärktskydd. Annars kommer vi att förlora kampen delspå gatorna, dels i tingssalarna.Herr talman! Med anledning av den omfattandedebatten kring övergreppen mot våra barn ochkvinnor är det angeläget att tar tag i denfrågan och förklarar att övergrepp mot dessagenerellt skall förklaras som förtursärenden.Det finns oerhört stora fördelar med en snabbhandläggning när det gäller denna typ av brott.Särskilt må framhållas den brottsförebyggandeeffekten. Kvinnomisshandel kännetecknas ju av attdet ofta är fråga om ett upprepat och upptrappatvåld. Bevisläget är ofta besvärligt, då det ligger isakens natur att brotten inte begås inför vittnensnärvaro. Det finns många som under den härmandatperioden och har motionerat omdetta.Det finns regler om vilka brott som skall ges förtur,men i praktiken fungerar inte dessa. Därför föreslårvi att tar ställning och ger regeringen iuppdrag att se till att det tillsätts någon som ger stödoch kanske ser till att det blir möjligt att hämta engärningsman enligt det system somman har i var än gärningsmannen måbefinna sig, i hemmet, på arbetet, påRotaryklubbens möte eller på andra tillställningar.Detta har visat sig få en mycket stark preventiveffekt i , där systemet ''a call to action'' harprövats. Jag tycker att det är dags att riksdagenfunderar på detta och ger regeringen i uppdrag attutreda dessa frågor, så att hanterandet påskyndas.Anf. 143 ():Herr talman! Frågan om brottsoffrens ställning ären fråga som under mina i harutvecklats på ett mycket positivt och glädjande sätt.När det gäller vårt gemensamma ansvarstagande,vår gemensamma omtänksamhet om de människorsom oförskyllt drabbas av brott har medvetenhetenoch åtgärderna under dessa år på ett konkret sättväsentligt förbättrat situationen just för brottensoffer.Bakom varje brott finns det ett brottsoffer. Detman främst då tänker på är kanske den enskildamänniskan som råkar ut för ett våldsbrott, sområkar ut för ett inbrott i sitt hem eller för stöld av sinegendom. Men när det gäller andra typer av brott --t.ex. miljöbrott, arbetsmiljöbrott eller vissaekonomiska brott -- kan dessa drabba större ellermindre grupper av människor. På det området finnsdet fortfarande många frågor som behöverdiskuteras och åtgärder som behöver vidtas för skall kunna åstadkomma förbättringar för demsom blir offer för den typen av brott.I dagens betänkande framläggs ett förslag om attinrätta en ny statlig myndighet, förslag omfinansiering av denna och förslag om hur en fondsom skall komma brottsoffren till godo skallskapas.Redan riksdagsåret 1990/91 hade enmotion dels om att man skulle se överbrottsskadelagen med inriktningen att det skulle blilättare att få ersättning från ,dels med ett förslag om att man skulle tillföra medeltill genom att ta i anspråk enviss procent av bötesmedlen.Vi är därför öppna för att förbättra möjligheternaför brottsoffer att få ersättning för de förluster somgår att ersätta som har uppstått till följd av brott. uDe organisationer som finns när det gäller attomhänderta de drabbade i ett akutskede --brottsofferjourer och kvinnojourer -- börjar bli välutbyggda. Samarbetet mellan polis och jourerfungerar på en del håll mycket bra. På andra hållfungerar det mindre bra, men även där är detutvecklingsbart, eftersom det ofta handlar omutbildning och samarbetsutveckling.Forskningen på området bedrivs både i BRÅ:sregi och vid olika fakulteter. Naturligtvis behövsdet mer forskning, vilket jag tror att det ocksåkommer att bli. I och med att man i Uppsalainrättat en professur för kvinnoforskning kommersäkert denna forskning att fortsätta.De huvudönskemål som återstår är möjligheten attpå ett bättre sätt än ekonomiskt kompenserabrottsoffer samt att fördela medel till åtgärder iförebyggande syfte och för åtgärder som förbättrarför brottsoffer generellt.Vi anser i detta perspektiv att en något utbyggdbrottsskadenämnd kan administrera en sådanverksamhet och tillstyrker därför inte inrättandetav en ny statlig myndighet. Målet måste vara att sålitet pengar som möjligt går till byråkrati och såmycket som möjligt till ändamålet brottsoffren.Vi har också motsatt oss utskottsmajoritetensförslag om varifrån pengarna till fonden skall tas.Det kan synas vara pedagogiskt riktigt att de sombegått brott också skall vara med och betala till demsom har drabbats. Men verkligheten är -- om manär medveten om den -- att merparten av dem sombefolkar våra fängelser inte har eller på längehar haft någon inkomst och inte någonförmögenhet eller andra tillgångar som kan tas ianspråk för fondmedel. De flitpengar som fångarnafår är egentligen skattemedel som man i så fallskulle få omfördela med en administrativ kostnadtill fonden.Därför anser vi att det är en bättre, säkrare,effektivare och enklare metod att ta fondmedelmotsvarande en viss procent från bötesbeloppet.Här måste man liksom så många andra gånger väganytta mot kostnader. Att ta ut en avgift som går för en brottsling väldigt diffus fond utan någondirekt koppling mellan det brott som han har begåttoch den avgift som han får betala tror vi inte har såstor pedagogisk nytta att det kompenserarkostnaderna för att administrera och omfördelaskattemedlen.Herr talman! kommer att rösta medreservationerna 1, 3, 4, 5 och 10.Vi anser att det inte finns anledning attutvärdera institutet målsägarbiträde, eftersom detunder årens belopp har byggts på till att gälla ävenandra grupper. anser vi det inte hellerrelevant att utvärdera åtgärder som vidtagits vadgäller våld mot kvinnor utan anser att det är enuppgift för den utbyggda brottsskadenämnden attta inititativ till.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.10 § (forts.) f415 > En brottsofferfond, m.m.(forts. JuU25)Anf. 144 ():Herr talman! I det här betänkandet behandlar viregeringens proposition om inrättandet av enbrottsofferfond m.m. och dessutom ett antalmotioner som huvudsakligen handlar om att stärkabrottsoffrens ställning. Till betänkandet har fogatsett antal reservationer.Under en följd av år har den kriminalpolitiskadebatten huvudsakligen handlat omgärningsmannen och hans situation. Först på senareår har brottsoffren och deras utsatta position lyftsfram i debatten.På senare år har också ett antal lagförslag antagitsav , vars huvudsyfte varit att skyddabrottsoffren och stärka deras ställning. I detta syftehar beslutat om lagstiftning när det gällerbesöksförbud, målsägandebiträde,försöksverksamhet med livvaktsskydd, förbättradeskadeståndsregler m.m.Riksdagen har också beslutat om straffskärpningarför ett antal brott i syfte just att öka skyddet förbrottsoffren. Som ett led i den utvecklingen kommernu ett förslag om en brottsofferfond. Vi har iutskottet tidigare behandlat motioner om att enbrottsofferfond skall bildas och att den skallfinansieras med avgifter som de som döms för brottfår betala. Utskottet har ställt sig positivt till ensådan fond.Det förslag som vi nu behandlar bygger på att desom döms för brott för vilka fängelse ingår istraffskalan får betala en avgift på . Avgiftenskall användas för att bygga upp en brottsofferfond.Det skall enbart utgå en avgift för varje dom ochalltså inte en avgift för varje brott. En person somdöms för ett flertal brott där vart och ett är sådantatt fängelse finns i straffskalan behöver ändå baraerlägga en avgift om 300 kr.Domstol eller åklagare skall i samband med domeller strafföreläggande se till att åläggagärningsmannen den här betalningsskyldigheten.Att ålägga gärningsmannen att betala tillbrottsofferfonden har ett pedagogiskt inslag somavser att medvetandegöra hos gärningsmannen atthan har ett ansvar för sitt handlande gentemot densom blivit brottsoffer på grund av det av honombegångna brottet. Avgiften på är inte hellersärskilt betungande.När det gäller hanteringen av avgiften menarregeringen att arbetet med indrivningen är avbegränsad omfattning vid sidan av övrigverksamhet inom exekutionsväsendet.Riksskatteverket har instämt i att handläggningenav fondavgifterna i och för sig är just av begränsadomfattning i förhållande till exekutionsväsendetsmycket stora totala ärendemängd.Riksskatteverket menar att regeringensberäkningar av verkets merkostnader till följd avfondavgiftsärendena, nämligen ,är korrekt. Det är också den kostnad somRiksskatteverket faktiskt beräknar att hanteringenav de här ärendena kommer att uppgå till. Uppbördoch indrivning av fondavgifter skall enligt förslagetske på samma sätt som uppbörd och indrivning avböter.I och med inrättandet av en brottsofferfond skapasutrymme för att ge ekonomiskt stöd till olika formerav brottsofferinriktat arbete. Brottsofferfondensinrättande kan ses som en tydlig markering av attstatsmakterna nu klart vill stödja brottsoffren ochderas situation.Socialdemokraternas avstyrkande av inrättandet avbrottsofferfonden visar att socialdemokraterna haren ljummen inställning till att fortsätta att utvecklabrottsofferfrågor. I reservationen sägersocialdemokraterna att de i och för sig vill ha enbrottsofferfond men att den skall finansieras medskattemedel. I ett läge när ekonomi ärsynnerligen ansträngd och det finns ett förslag somändå ger möjlighet att bygga upp en fond -- somdessutom har ett pedagogiskt inslag -- ärsocialdemokraternas inställning avslöjande. Dettycks vara så att gärningsmännen alltjämt står icentrum för dem. De vill inte att gärningsmannenskall betala och därmed bidra till uppbyggnaden aven sådan här fond.När det sedan gäller administrationen av fondenfinns det ett förslag som går ut på att det inrättas enbrottsoffermyndighet. Det är den gamlaBrottsskadenämnden som då skall ombildas till ettenrådighetsverk. Denna nya myndighet skall delspröva ärenden enligt brottsskadelagen, dels dela utpengar ur brottsofferfonden, dels utgöra ettexpertorgan för brottsofferfrågor. Det intressantaär att när vi hade en hearing i justitieutskottet därföreträdare för varnärvarande var deras inställning densamma,nämligen att en brottsoffermyndighet var en lämpligordning såväl för att handlägga ärenden enligtbrottsskadelagen som för att dela ut medel urbrottsofferfonden. i sig har inteinvänt mot att få en annan och ny organisation närden tilldelas nya uppgifter.Det övergripande målet för denna myndighetkommer att vara att främja brottsoffrensrättigheter, behov och intressen. När det gällerärenden enligt brottsskadelagen kommer det attfinnas en nämnd som är sammansatt som , varsuppgift kommer att vara att besluta ibrottsskadeärenden som är av principiell betydelseeller annars av större vikt. Men det stora flertaletärenden kommer ändå att avgöras efter delegation.Medel ur brottsofferfonden kommer att efteransökan utdelas till forskning inombrottsofferområdet men också till utbildning ochinformation. Det har vidare angetts att medel urbrottsofferfonden också skall användas för att skapaökade möjligheter till ekonomiskt stöd till ideellaorganisationer, brottsofferjourer och kvinnojourer.I propositionen behandlas förutom brottsofferfondoch brottsoffermyndighet ett antal frågor, bl.a.förbättrat skydd för målsägande och vittnen genomatt förundersökningsprotokollet normalt inte skallinnehålla uppgifter om målsägandes eller vittnesålder, yrke och bostadsadress. Vidare skallrättegångsbalken ändras så att de här uppgifternainte heller skall framgå av stämningsansökan,vadeinlaga, revisionsinlaga och genmäle.En annan fråga gäller utvidgade möjligheter att hamed sig en stödperson. Det föreslås en rätt förmålsäganden att själv avgöra om en stödperson skallfölja med vid förhör och under rättegång.Ytterligare en fråga som behandlas gäller attunderlätta för målsäganden att få ut av domstolenfastställt skadestånd, och slutligen föreslås attmålsäganden i fall där brott har riktats mot någonsliv, hälsa eller frihet skall tillfrågas om han eller honvill bli informerad om den intagnes vistelse utanföranstalt.I betänkandet finns tre reservationer som handlarom målsägande. Det är reservationerna 6, 7 och 8.I reservation 6 yrkas av Ny demokrati attmålsäganden måste ges en starkare ställning underförundersökning med bl.a. möjlighet till full insynför att kunna begära kompletterande utredning.Regeringen konstaterar i propositionen attmålsäganden redan enligt gällande rätt harlångtgående möjligheter att ta del av uppgifter frånförundersökningen och att en utvidgning av denrätten skulle komma i konflikt med sekretesslagensregler. Dessutom blir målsägande som framställtenskilt anspråk, väckt talan eller biträtt talan part irättegången. En målsägande som är part i enrättegång har samma ställning som den tilltalade,och därför delar utskottet regeringens ståndpunkt,att det inte behövs någon utvidgad rätt förmålsäganden att ta del avförundersökningsprotokollet.I reservation 7 yrkar socialdemokraterna att lagenom målsägandebiträde nu skall utvärderas i syfte attfå reda på om lagens regler utnyttjas på ett effektivtsätt. Där säger vi i utskottsmajoriteten att lagenändrades så sent som och attändringen inte trädde i kraft förrän i år.Ändringen innebär bl.a. att målsägandebiträdeskall kunna förordnas i samtliga mål om brott enligtbrottsbalken under förutsättning att fängelse kanfölja på brottet och att målsäganden har ett särskiltstarkt behov av biträde. Eftersom den sistaändringen knappt har hunnit träda i kraft menar viatt det är för tidigt att nu starta en utvärdering. Vianser också att en utvärdering behöver göras menatt den bör anstå så att den gjordaförändringen hinner verka innan resurser satsas påutvärdering.I reservation 8 talas det om anonymitet förmålsäganden och vittnen. Reservanten från Nydemokrati menar att vittnen och målsägande i vissafall skall kunna tillförsäkra sig anonymitet underförundersökning och rättegång.