prot · GH0997 · 1994-04-27 00:00:00 — Bara det gör attdet blir mycket svårt att komma överens i dennafråga.Det finns alltså, herr talman, inte ett enda hållbartargument för införande av en allmänfiskevårdsavgift. Jag tycker att den idén är dömd attmisslyckas. har regering och riksdag insettdetta.Det enda sättet att skapa de resurser som vi äröverens om behövs är att ta tillräckligt betalt förfiskekorten och att se till att det finns möjlighet attsälja fiskekort för de vatten som det är fråga om. Detskulle vara en sund och riktig princip och skulleinnebära att man skulle använda intäkterna påbästa sätt.Ingen central insamling och fördelning av pengarnablir mer effektiv än en sådan försäljning avfiskekort. I stället för att införa denna skatt skallman alltså låta fiskevattenägarna ta mer betalt förfiskekorten. Det skulle förbättra sportfisket, och viskulle slippa bygga upp en ny administration.Pengarna skulle utan omvägar gå tillfiskevårdsområdets kassa, och vi skulle kunnaanvända pengarna till en praktisk fiskevård.Anf. 153 () replik:Herr talman! Jag har också tidigare hört ordetmetskatt användas, och jag vill bestämt protesteramot det. Det är inte fråga om en skatt utan om enavgift för att finansiera en bra fiskevård i landet.Carl G målar i svart upp en hel del problemoch pekar på att det kommer att bli svårigheter. Vikan se hur det är i våra grannländer, där det är klartbevisat att administrationskostnaderna inte slukarhela avgiften utan uppgår till av denna.Per har i sin utredning skisserat att manskulle kunna få in tillfiskevården genom dessa avgifter. Av dessa skullecirka 2--3 miljoner gå till administration.Det är vidare i varje fall min tanke att det inte skallvara politiker som skall dela ut dessa pengar. Somjag sade i mitt inledningsanförande skall det skegenom , och den kommitté som skalldela ut de här pengarna skall bestå av sportfiskare,yrkesfiskare och vattenägare. Pengarna skall gå intill och fördelas till fiskevården.Det säger sig självt att administrationen av detta intekan kosta så våldsamt mycket. Jag tror att man gördetta onödigt besvärligt. Jag är, ,övertygad om att det kommer attinföras en fiskevårdsavgift. Jag tycker att det ärbekymmersamt att det är ett motstånd motdetta.I remissvaren som redovisas i propositionen skriverLänsstyrelsen i bl.a.: ''Sedanstatsbidraget i praktiken upphörde har deallmänna fiskevårdsinsatserna minskat i länet. ''Den allmänna uppfattningen är att när vi håller igeneller rättare sagt stryper bidragen av budgetmedeltill fiskevården kommer det inte att bedrivas någonfiskevård i landet.Vad gäller resonemanget att de avgifter som tas inskall finansiera fiskevården vill jag peka på att vihar en lång kuststräcka där man fiskar medhandredskap. Dessa handredskapsfiskare kommeratt åka snålskjuts i ett sådant system. Insatsernakommer att göras i åar och älvar som rinner ut ihavet. Varför skall dessa fiskare inte vara med omatt betala landets fiskevård? En allmänfiskevårdsavgift borde därför vara en bra metod.Det utesluter inte att man också kan sälja fiskekort.Anf. 154 () replik:Herr talman! I de tusentals fiskevårdsområdena ivåra insjöar och vattendrag säljs det enligt PerWramners utredning, vars förslag vi fattarbeslut om, fiskekort för ungefär 250 miljonerkronor . Jag påstår att mer än hälften ellertroligtvis största delen av dessa pengar används tilljust fiskevård. De flesta fiskevårdsföreningar i vårtland har nämligen som policy att låta huvuddelen avsina inkomster gå tillbaka till åtgärder i de egnavattnen. Det är en effektiv form av fiskevård ochfinansiering av fiskevård.Det är riktigt, som säger, att det finnskuststräckor där detta inte fungerar. Och vad äranledningen till det? Jo, partisregering konfiskerade 1984 rätten förfiskevattenägarna att sälja fiskekort. Då slutade denverksamheten att fungera.I sålde man t.ex. fiskekort för ca 1miljon kronor , och jag vill påstå att dessapengar i sin helhet gick direkt tillbaka tillfiskevattnen. Naturligtvis ligger lösningen i att viskall återinföra möjligheterna för dessa människoratt sälja fiskekort. De har i de flesta fall utanersättning blivit fråntagna sin rätt att göra det.Då säger troligen att vi har andrakuststräckor som är inlösta av staten;, , osv. Jag motsättermig naturligtvis inte principen att pengarna skall gåden rakaste vägen mellan konsument ochproducent och att staten som ägare säljer fiskekortför sina egna vatten. Detta går att lösa så att vi fårbehålla den effektivitet som vi nu har när det gällerde svenska insjöarna.Anf. 155 () replik:Herr talman! nämnde summan 250miljoner kronor. Jag har fått den summan frånVattenägarnas tidning. Jag har inte kunnat få dennasumma bekräftad. Men oavsett storleken påsumman kan man konstatera att det finnsbrister i fiskevården.Det finns mycket att göra för att få en bra fiskevård.Problemet är att de statsmedel som har gått tillfiskevården via budgetmedel inte finns mer, ochsom jag bedömer det kommer de inte att finnasframöver. Fiskevårdsavgiften skall ersätta dessamedel.Sportfiskarnas förbund som vill ha denna avgiftnedvärderar alla de 1,2 miljoner människor som äraktiva sportfiskare. Deras egen tidning skrivert.o.m. Jag tycker att detär underligt att de som skall betala nu ber att få göradet därför att de inser att fiskevården blir sämre.Det blir den, trots att säger att enmassa pengar har kommit in. De ser faran för attderas aktiviteter kommer att minska och bli sämreframöver om vi inte får en bra fiskevård.Anf. 156 () replik:Herr talman! Jag kan erkänna för attjag själv blev imponerad över siffran 250 miljoner.Jag tror att Per talar om 250--280miljoner i fiskekortsintäkter för hela . Jagtrodde själv inte att siffran var så hög förrän jag fickläsa den. Men jag är medveten om attfiskevattensägarna runt om i verkligen harlärt sig att nyttiggöra sina fiskevatten på ett bra sätt.Jag tycker att den siffran bevisar att det är den rättavägen att gå. Tänk vilken potential vi har om viutnyttjar samtliga vatten på det sättet. Defuttiga miljoner som vi har fått i statsbidrag tillfiskevården är en droppe i havet jämfört med deinkomster som kommer den rätta vägen.Att , som består av ca100 000 medlemmar och alltså representerarknappt av sportfiskare, vill ha denhär avgiften kan man möjligen förstå av olika skäl.Men jag tycker inte att det är tillräckligt för att viskall belasta alla dessa miljoner människor med enextra avgift eller skatt utöver den som de betalarnär de köper sitt fiskekort.Anf. 157 (nyd):Herr talman! Jag blev nästanförvånad över att se så många på läktaren dennasena kväll. Jag tänkte starta med att först yrka bifalltill reservationerna 2, 5 och 9 i betänkandet.Sedan vill jag gå in på den situation som framför alltyrkesfiskarna har. Jag vill uppmärksammafiskestoppen som jag tar upp i motionen.Svenskt fiske har genom flera fiskestopp utsatts förextra ekonomiska påfrestningar. Svenskayrkesfiskare har under långa perioder på det visetsaknat sina inkomstmöjligheter. har defått se utländska fiskare kunna fortsätta levererafisk till den svenska beredningsindustrin.När man ser detta blir man givetvis upprörd ochundrar hur de politiker som fattar beslut om fiskettänker. Man undrar vilka regler de går efter och hurFiskeriverket tolkar dessa regler.Stora fartyg tar ju under en väldigt uppsin bestämda kvot -- skövlar. Det är trålfiskare meden enorm kapacitet som tar upp sin kvot väldigtsnabbt. Fångsten blir stor. Dessutom uppstårprispress, eftersom det finns för gott om fisktill beredningsindustrin. Man jobbar alltså iobalans. När det är begränsad tillgång till en vissprodukt gäller det att man utnyttjar tillgångenmaximalt. Då måste man titta närmare på enbegränsning av fiskeansträngningen medindividuella kvoter. I alla fall borde man börjapröva detta för ett begränsat område. Vi i Nydemokrati anser att 90 dagars fiskekvoter kanskekan utgöra en grund för fångstbegränsning, somkan ge en kontinuerlig tillförsel av färsk fisk.Ett villkor är dock att en sådan begränsningomfattar alla nationer inom det berördafiskeområdet. Det är mycket irriterande med enensidig tillämpning; med en ensidig tillämpning kanvi inte lyckas, utan vi måste ha enöverenskommelse med de berörda nationerna.Den svenska fiskeflottan är för stor iförhållande till den fångst den producerar. Dennaöverkapacitet innebär en konkurrens om defiskevatten och de fiskemöjligheter som finns. Meden individuell fiskekvot skulle man kunna få enjämnare fördelning mellan de yrkesfiskare somfinns och den kapacitet som fartygen har. På detviset utnyttjar man havets resurser på ett bättresätt.Dessutom får man beläggning iberedningsindustrin. Jag har ett meddelande frånföretaget i , vilket jag förett tag sedan hälsade på. I det företaget har man fåttinskränka driften på grund av bl.a. råvarubrist. Detfiskas nämligen under en så begränsad period inte får någon ekonomi i beredningsindustrin.Av den anledningen måste 35 anställda stämpla,som är direkt berörda. Därutöver finns detpersonal på åkerier och fryserier som också berörs.Det är alltså inte bara fiskebefolkningen som berörsav problemen med fisket.Sedan vill jag säga något om den frihet som beskärsför skärgårdsbefolkning och yrkesfiskare.Konsekvenserna i skärgårdsområdena har intebelysts tillräckligt. Konsekvenserna för säkerhetenför detta land har inte nämnts ett dugg.När man sätter sig tillsammans med yrkesfiskaremed en kopp kaffe, kan de berätta om saker somman inte tror existerar. Jag har talat med fiskare ien hamn på . De har berättat att därförekommer människosmuggling. De anmäler inteens dessa fall, för polisen kommer ju dagen efter.Så det är ingen idé...Anf. 158 TREDJE VICE TALMANNEN:Taletiden är tyvärr till ända.Anf. 159 ():Herr talman! Jag tänkte närmast ge en kommentartill vad sade om bl.a. kvotering avfisket.För att sprida torskfisket är den svenska kvoten iÖstersjön delad i två delar över året -- en kvot påvåren, och en kvot . Den kvot som äravsedd för vårfisket är upptagen. Dock vill jagunderstryka att för att underlätta för de mindreyrkesfiskarna har de fått en extra tilldelning på ca600 ton som de har att tillgå tills dess kvoten äruppfiskad eller längst t.o.m. den 15 maj.Jag tycker att detta är ett bra bevis för att de olikafiskeriföretagen stöds. Det sker genom att hittaolika lösningar för att dela på kvoterna.Det har dessutom funnits en frivillig kvotdelninginom fiskerinäringen. Det har varit en uppdelningberoende på fiskefartygets storlek. Det har varityrkesfiskarnas egen uppdelning. Måhända har deninte fungerat så väl, men det har i varje fall varit ettsteg i rätt riktning.Vidare var det frågan om de individuella kvoterna.Jag kan konstatera att de har införts i en del länder.De länderna ångrar dessa kvoter djupt i dag.Antalet fiskeriföretag har minskat drastiskt.Kvoterna har börjat köpas och säljas. Till slut harytterst få varit fiskekvotsägare. De flesta har blivitanställda i stora fiskeriföretag. En personlig kvotkan jämföras med att en bonde får tillstånd att säljasi och så många slaktdjur eller en skogsägare fårbara avverka si och så många träd . Det ärfråga om någon form av yrkesförbud för enyrkesgrupp som mycket väl kan hantera dessafrågor.Anf. 160 (nyd):Herr talman! , den oro jaghyser för fisket gäller stordriften som förstör för demindre företagen. Småföretagarna lever på ensommar- och turistförsäljning. De har fråntagitsmöjligheten att fiska färsk torsk. Det fisket upphörden . De får i stället åse en produktion avdjupfryst fisk som hindrar deras möjligheter tillförsörjning.Den stora försäljning de små fiskeföretagen kanägna sig åt, där de kan få upp priset på produkten,sker så nära konsumenten som möjligt och med sålångt möjligt färdigberedda produkter, t.ex. röktfisk. Det är där de kan skapa en ekonomi.Vidare var det fiskeriföretag som köps och säljs påIsland. Det är väl en milsvid skillnad mellan hur detser ut på och hur det ser ut i . Islandär en ö som ligger mitt i . Det är välsjälvklart att förhållandena där inte kan jämförasmed förhållandena för svenska yrkesfiskare somendast har tillgång till begränsade områden att fiskai och med de fiskarter som finns här. Det finns ingenflexibilitet. Man är helt enkelt inställd på alltförstela regler.Man talar om si och så många. Vad är det fråga ominom jordbrukspolitiken? Jag fick en kommentarnär det gällde fiskeexporten, nämligen:Jordbruksministern är hopplös och tänker bara påkor. Det kanske är så.Anf. 161 ():Herr talman! Det är inte bara kor det här handlarom. Jag hävdar med bestämdhet att det aldrignågon gång har gjorts så mycket för detsvenska fisket från sidasom , med den jordbruksminister vi har ochmed den politiska ledning vi har på departementet.Låt mig konstatera att fiskelagen är till för attstärka yrkesfisket och möjligheterna för dem somfiskar på heltid eller har det som binäring att få sinutkomst av det och leva på det i framtiden.När det gäller torskfisket måste vi komma ihåg inte skall fiska torsk . Av fiskarnadär hemma har jag fått lära mig som tumregel inte skall fiska torsk i månader som saknar r isitt namn. Man skall fiska torsk bara fram till slutetav april, och sedan skall man börja igen iseptember; då har man r:en med sig. Undersommarmånaderna är det sällan lyckat medtorskfiske -- dels är tillgången dålig, dels har mandå av tradition och av biologiska skäl mest ägnat sigåt sillfisket; det har varit det dominerande underden tiden av året.När det gäller vill jag säga att man där har enstruktur på fisket som hade tidigare, innanvi började få den här handeln.Låt mig också få kommentera det som sagts omskärgårdarna, herr talman! Vi har faktiskt enskärgårdsutredning som arbetar och som skall läggafram ett förslag . Jag sermed stort intresse fram mot detutredningsförslaget. Jag förutsätter att tidigareledamoten av denna kammare och landshövdingeni , som är utredare idet här fallet, kommer med ett bra förslag somfrämjar näringarna i dessa glesbygder, demänniskor som bor där och deras möjligheter tillutkomst och överlevnad.Anf. 162 (nyd):Herr talman! Då får vi se fram mot resultatet av denskärgårdsutredningen. Jag får väl avsluta kvällensdebatt med att säga att jag hoppas att dennautredning kan se till att vi får en levande skärgård.Jag hoppas att utredningen också tar hänsyn till detjag sade, nämligen att människorna där måste ha enutkomst året runt.Jag har också undersökt fiske och fiskeprodukter.Jag håller med om att torsken inte är absoluttipptopp , men vad har manatt sälja nu? Man får antagligen inte sälja lax, mendet är ju det man brukar fiska . harman i stort sett ingenting att sälja annat än flundravid exempelvis Ölandskusten. Det är den produktman har. Dessutom har man en massa sill, men denär inte så lätt att bli av med enligt de flestabedömare.Anf. 163 ():Herr talman! När det gäller sillfisket kan man barakonstatera att det brottas med betydandeekonomiska problem. Priset är tyvärr så lågt att detär föga eller rent av ingen lönsamhet i detta fiske.Vi skall försöka göra allt vad som står i vår maktför att hjälpa upp det priset. Vi försöker nu faktisktavsätta en del av sillen till mjöl. Även om vi kanhysa betänkligheter mot detta är det ändå ett sättatt minska utbudet på konsumtionssillsmarknaden.Vi har ju tidigare haft ett pristillägg till sillfisketsom vi nu inte kan betala ut. Det betalades tidigareut via postanvisningar till de företag som fiskadesill, vilket verifierades här i kammaren tidigaredenna afton. Det var ett sätt att hjälpa dem i dennasvåra situation.Låt mig också än en gång understryka att jag medstort intresse ser fram emot Utredningen omförutsättningarna för en levande skärgård. Jagförutsätter att kommer med braförslag som är till nytta för skärgården och somockså gör att vi kan följa den linje som jag anser attregeringen har slagit in på när det gäller att främjaföretagsamhet, och olika kombinationsmöjligheter,inte minst i glesbygds- och skärgårdsområdena,samt att få till stånd en levande landsbygd. Dethandlar onekligen om det.Jag kan bara konstatera att arbetslösheten är ochförblir ett gissel. Den är dyr och föga produktiv.Däremot har det visat sig att en mängd olikautvecklingsprojekt på landsbygden har skapat nyafasta arbeten till mycket låga kostnader. Varjeprojekt kanske kostar 10 000--12 000 kr.Jag förutsätter att utredning ocksåligger i linje med detta och att det skall bli en viktigdel i och regeringens strävan att främjaden svenska skärgården, de kombinerade företagenoch mångsidigheten hos småföretagen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1993/94:216 Ombildning av LandshypotekMotionernamed anledning av prop. 1993/94:145 Legitimationför vissa naprapater och kiropraktorer m.m.1993/94:So64 av ()1993/94:So65 av m.fl. (v)1993/94:So66 av m.fl. (s)med anledning av prop. 1993/94:182 Ny lotterilag1993/94:Kr4 av och ()1993/94:Kr5 av och ()1993/94:Kr6 av och ()1993/94:Kr7 av ()1993/94:Kr8 av ()1993/94:Kr9 av ()1993/94:Kr10 av ()1993/94:Kr11 av m.fl. (s)1993/94:Kr12 av och (fp,c)1993/94:Kr13 av ()med anledning av prop. 1993/94:218 Psykisktstördas villkor1993/94:So60 av och ()1993/94:So61 av m.fl. (v)1993/94:So62 av m.fl. (s)1993/94:So63 av ()med anledning av prop. 1993/94:221Ersättningssystemet för vuxentandvård1993/94:Sf45 av m.fl. (s)1993/94:Sf46 av (nyd)med anledning av prop. 1993/94:242 Vissaändringar i skollagen1993/94:Ub88 av och ()1993/94:Ub89 av m.fl. (s)19 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 26 april1993/94:141 av () tillsocialministern om vräkningar m.m:De kärva ekonomiska tiderna fortsätter att slå hårtmot hushållen. Under årets tre första månaderregistrerades över 5 000 ansökningar omvräkningar hos landets kronofogdar.Färska siffror från visar att en aveffekterna av den höga arbetslösheten består.Antalet ansökningar om vräkning av hushåll ärfortfarande mycket stort, även om en viss mindreminskning kan konstateras. Anmälningarna gäller ihuvudsak hyresgäster, men ocksåbostadsrättsinnehavare som inte betalat avgifternatill föreningen samt villaägare.Under årets första kvartal anmäldes 5 123 fall tilllandets kronofogdemyndigheter. Det är enminskning från 5 432 eller jämfört medsamma period . Minskningen kan bero på attfler flyttar innan fastighetsägaren gör ansökan omvräkning. Däremot ökade andelen anmälningarsom verkligen går vidare till vräkningar då 1 938 hushåll avhystesjämfört med 1 836 . Det kanbetyda att allt fler inte kan finna någon bostad påegen hand.Mot denna bakgrund kan konstateras attbostadssituationen är ytterst allvarlig för ett stortantal människor. Till detta kommer att det finnsmånga uteliggare, särskilt i storstäderna. Deåtgärder som hitintills vidtagits ekonomiskt, socialtoch rättsligt har visat sig vara otillräckliga.I anledning av det anförda får jag frågasocialminister . Vilka åtgärder avser regeringen att vidtaekonomiskt, socialt och rättsligt för att minskaantalet verkställda vräkningar?2. Vilka åtgärder har regeringen vidtagit för attefterforska och följa upp de vräktas situation?3. Vad gör regeringen för att hjälpa uteliggarna?20 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 26 april1993/94:478 av () tillstatsrådet om Europaparlamentetsåtgärder mot barnpornografi:Europaparlamentet beslutade den 17 december1993 om en omfattande rekommendation tillmedlemsländerna rörande pornografi ochbarnsexhandel. Parlamentet underströk behovet avinternationellt samarbete för att stoppa handelnmed barnpornografi. En bärande del för dennasamverkan är nationell lagstiftning mot innehav avbarnpornografi.I samband med ett seminarium på Rädda barnenom ''EU och barnen'' i årunderströk även utrikeshandelsministern behovetav samarbete över gränserna för att komma tillrätta med barnpornografin.Mot denna bakgrund och inför ett eventuelltsvenskt medlemskap i vill jag fråga UlfDinkelspiel:Vilka åtgärder ämnar Europaministern vidta för attSverige som en eventuell EU-medlem inte blir etthinder i arbetet mot barnpornografi i ?1993/94:479 av () tillarbetsmarknadsministern om har etablerat sig inomservice och tjänster. Detta har skett över helalandet. Inom livsmedel, hotell och restaurang ärrisken påtaglig att det leder till en snedvridenkonkurrens med andra i branschen.Kundunderlaget är ofta begränsat och fårdrygt av lönekostnaderna av staten till stödför de arbetshandikappade.I är en stor arbetsgivare. Påsenare tid har övertagitlivsmedelsaffärer i glesbygden där kundunderlagetär begränsat. Som exempel kan nämnas Sörbygdendär konkurrerar med en privat affär 1 mildärifrån. planerar att överta hotell- ochrestaurangverksamheten i konkursdrabbadeFolkets Hus i , vilket kommer att drabbanäringsidkare i samma bransch på orten.Vilka åtgärder är arbetsmarknadsministern bereddatt vidta så att verksamhet inte otillbörligtkonkurrerar ut enskilda näringsidkare?den 27 april1993/94:480 av () till statsrådet om Svenska Unicefkommittén:I en nyligen avlämnad rapport -- ''för '' -- föreslås att den statliga stiftelsen skall ombildas till enprivaträttslig stiftelse.Rapporten innehåller förslag på vissa ganskalångtgående förändringar: stadgeändringar,ekonomi, budgetarbete, kriterier förstyrelseledamöter m.m.Då tidpunkten för förändringen föreslås juni/förefaller det omöjligtatt tidsmässigt hinna med en ordnadomorganisation. Det är stor risk för att självaverksamheten blir lidande under den tidspress somövergången till en ny ordning innebär omtidpunkten enligt förslaget i rapporten skall hållas.Ett så genomgripande förändringsförslag bör enligtmin mening också föregås av ett remissförfarande.Mot bakgrund av vad jag anfört vill jag frågastatsrådet:Är statsrådet beredd att ta initiativ tillsådana åtgärder att den verksamhet som utför inte blir lidande på grund avden korta tid som står till förfogande fram till dessen eventuell omorganisation blir verklighet?1993/94:481 av () tillarbetsmarknadsministern om lanthandeln ocharbetsgivaravgifterna:I propositionen Bygder och regioner i utvecklingfinns många positiva förslag som kommer att stärkaförutsättningarna för lanthandeln.Det är viktigt att dessa små och viktigalandsbygdsföretag ges möjlighet att konkurrera pålika villkor som likvärdiga företag. Inomstödområde 1 har bl.a. hotell, pensionat ochcampingverksamhet arbetsgivaravgiften nedsattmed . Dessa verksamheter har en betydandeförsäljning av livsmedel och konkurrerar starktmed lanthandeln inom stödområde 1. Lanthandelnkonkurrerar således inte på lika villkor som denämnda verksamheterna.Mot bakgrund av de exempel jag angivit vill jagfråga arbetsmarknadsministern:Är arbetsmarknadsministern beredd att ta initiativtill att den sänkta arbetsgivaravgiften i stödområde1 också skall omfatta lanthandelsföretag?21 § Kammaren åtskildes kl. 20.21.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 5§ anf. 24 (delvis),av tredje vice talmannen därefter t.o.m. 6 § anf. 54(delvis),av andre vice talmannen därefter t.o.m. 14 § anf. 96(delvis),av tredje vice talmannen därefter t.o.m. 16 § anf.123 (delvis),av talmannen därefter till ajourneringen kl. 17.59ochav tredje vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.