prot · GH0959 · 1994-02-11 00:00:00 — att vårdnadsbidraget inte kommer attkosta så mycket, därför att många kommer attutnyttja det och inte ägna sig åt ett yrkesverksamtliv.Jag kan inte stå för vad har sagt, utanjag måste svara för vad jag själv säger. MargaretaWinberg får själv ha en diskussion med AlfSvensson.Det finns inte bara ekonomiska värden i ettvårdnadsbidrag utan också andragemenskapsvärden som inte kan mätas i pengar.Dem tycks inte alls ta hänsyntill. Dessutom finns det ett rättviseskäl, etträttvisekrav, i vårdnadsbidraget.Staten subventionerar ju den kommunalabarnomsorgen. Det rör sig om en massa pengar,per vårdplats. De pengarna borde väl debarn som inte utnyttjar den kommunalabarnomsorgen få tillbaka i någon form -- eller hur,? Jag tycker att det är etträttvisekrav.Jag tycker att den här debatten om jämställdhet,som jag har sagt i talarstolen, väldigtmycket handlar om kvinnans situation ochkvinnans jämställdhet. Men vi måste komma ihågatt det är tre personer som spelar de här olikarollerna i samhället och som hör till den socialagemenskapen: mannen, kvinnan och barnet.Ändrar man på en roll i samhället får detkonsekvenser för de andra rollerna. Det påverkarbarnens situation. Jag tycker således att vi alldelesför litet har belyst mannens, pappans, roll i nämndaenhet. Därför tycker jag att det är bra att man nuförsöker stärka papparollen genom den extrapappamånaden. Det finns ju män som kan behövaden här insparken för att kunna ta ett större ansvar.Anf. 51 ():Herr talman! För mångahar det blivit mycket tufft att leva.Undersökningar visar ett klart samband mellan denstigande arbetslösheten och ökningen av våldet ihemmen och i det civila livet. Den rädsla och orosom många känner resulterar ibland i hot och slagmot dem som finns i den omedelbara närheten.Innanför hemmets väggar sker en mängdvåldsbrott. För många kvinnor är hemmet denfarligaste platsen att vistas på.Detta är ingen nyhet för oss. Men våldet i hemmenökar, tyvärr, . avlider en kvinnatill följd av skador förorsakade av en man som honkänner. anmäler ca 40 misshandladekvinnor sina misshandlare hos Polisen. Varje daganmäls ca 3 våldtäkter mot kvinnor.Landets kvinnojourer får ständigt nyahjälpsökande. Det här är ingen ''mjuk fråga'', ingenmjuk företeelse, , utan detta ären stenhård verklighet. Vi måste fråga: Vem skallstötta kvinnojourerna?Jag hävdar med bestämdhet att vi i riksdaghar ett ansvar. Därför har vi s-kvinnor i en motionsom väcktes under den allmänna motionstiden ettförslag om ett ökat anslag om tillROKS, kvinnojourernas riksorganisation.Om man funderar över trovärdigheten i politikenoch de förväntningar som talade omskulle jag vilja fråga er från de andra partier somfinns representerade här i kammaren: Skulle nivara villiga att stödja oss s-kvinnor när det gällervårt förslag om ett ökat anslag om 3 miljonerkronor till ROKS? I så fall skulle vi redan denna vårkunna lämna ett bidrag till de kvinnor som kanskebehöver det allra mest.Naturligtvis skulle det vara skönt om vi hade ettsamhälle där kvinnojourer inte behövdes. Tyvärrdröjer det nog innan dessa kan försvinna. Därförbehövs det en handlingsplan för att ändraattityderna till våld och misshandel.Det är sådana attitydförändringar som jag, herrtalman, tycker att vi måste arbeta på för att nåframgång. Då kan man fråga sig vilket budskap vi ger våra barn. Inom områdena film, video ochTV har vi ett ökat utbud som medför störreskillnader mellan pojkars och flickors beteende.Dagens hjältar är supermän. Deras segrar ärsjälvklara. Kraven på en kort och okompliceradstory ger inget utrymme för frågor om hur en segerär möjlig eller om den är rättvis. Man vinner omman är starkast, och man har rätt om man vinner.En våldskultur håller på att utvecklas somtillhandahåller ett mansideal byggt på våld ochbrutalitet. Det underlättar inte kampen motmisshandel och kvinnovåld.Vilka värderingar vill vi ha? Vilka värderingar villvi ge våra barn? Är det Rambo som skall vara detnya idealet?Ibland funderar jag på om frågan omkvinnomisshandel egentligen är en kvinnofråga ochpå om det här inte borde vara en mansfråga. Bordeinte män ta upp de här frågorna på ett helt annatsätt än som sker ? Man borde diskuteraattityder och värderingar för att nå en förändring.På vilket sätt vill jämställdhetsministern bryta dennu förhärligade våldsideologin? Det är dagens barnoch ungdomar som skall vidmakthålla ochvidareutveckla demokratin . Det är desom förhoppningsvis skall fortsättajämställdhetsarbetet. Jag tror på en stark kulturellsjälvkänsla. Jag tror att det är en förutsättning föratt man skall kunna ta till sig och leva sig in i andramänniskors situation.Men vad är det som händer? De kommersiellaradio- och TV-kanalerna blir fler och fler. Vi matasi allt högre grad med programutbud av mindre godkvalitet. minskar verksamheten vidlandets skolbibliotek, det är färreteaterföreställningar, färre konserter ochfolkbildningsanslaget krymps. Listan påförsämringar för barn och ungdomar kan görasmycket lång.Jag menar att om den jämställdhet som vi såvackert talar om skall kunna utvecklas, måste visatsa mer på barn och ungdomar. Flickor ochpojkar lever i skilda världar. Det gäller för ossvuxna att ge dem möjlighet till gemensammaupplevelser och gemensamma referensramar.Vi socialdemokrater vill bl.a. satsa påverksamheter för barn och ungdom som exempelviskulturbudkavlar över hela landet och ökadmediekunskap i skola och på dagis. Detta behövsför att man skall kunna väcka nyfikenhet, startadebatter och öka förståelsen. Man skall kunna taupp skillnaden mellan mäns och kvinnors situation.För att man skall kunna ändra på attityder måsteman presentera konkreta förslag. Jag saknar tyvärrsådana förslag hos regeringspartierna när det gälleratt starta debatten bland flickor och pojkar för attnå ett mer jämställt samhälle i framtiden.Anf. 52 ():Herr talman! Jag kommer att koncentrera mittinlägg till en diskussion om kvinnors makt ochinflytande i politiken. Att vi måste få ett störreinflytande visar inte minst den debatt som sedansenaste valet har förts om ett kvinnoparti.Kvinnor är som bekant ett underrepresenterat köni de beslutande församlingarna. När de finns därhar de ofta inte heller den makt och det inflytandeöver besluten som rättmätigt tillkommer dem. Vadkan vi då göra? Vi kvinnor som finns i politiken harett ansvar.Först till representationen. Fler kvinnor i alla åldrarborde engagera sig politiskt. Men där måste vissahinder undanröjas. Med risk för att bli beskylld förlitet grova generaliseringar vill jag uttrycka det såhär:Den yngsta kvinnogruppen ser ännu inte behovet.Man tror att det är jämställt och bra , attjämställdhetsfrågorna är något som en äldrefeministgeneration ägnar sig åt. Så resonerade jagockså tills jag blev chef för . Då lärdejag mig läsa jämställdhetens alfabet och började seorättvisorna. Det var liksom litet sent i livet.Jämställdhetsdiskussioner måste ständigt pågå iskolan och under övrig studietid. Vi som finns ipolitiken har ett ansvar för att peka på problemenoch visa att det lönar sig att arbeta politiskt.Nästa generation är de som har gått ut i arbetslivetoch står mitt i klämsituationen yrke, barnomsorg,privatliv i övrigt och kanske också äldreomsorg. Deser problemen men hinner inte engagera sig iförändringsarbetet. Därför anser jag att vi måste seöver hur vi organiserar det politiska arbetet, menockså arbetslivet, så att det blir möjligt för den härgruppen att delta. Det är viktigt också för att vi inteskall förlora de kvinnor och även yngre män som viredan har i politiken. Privatlivets pris blir ibland förhögt.Den tredje generationen kvinnor är den som jagtillhör. Femtio plus kallar man den. De serproblemen men tycker att det är för sent attengagera sig. Inget kunde vara felaktigare. Medden erfarenhet livet ger och den tid som manfaktiskt nu börjar få över är det en gynnsam tid förpolitiskt engagemang. Men det fordrar enlyhördhet för andra generationers behov av politiskförändring. Yngres och äldres åsikter om vad somär bra för jämställdheten kan ju skilja sig åt. Dågäller det att sätta sig in i situationen för den gruppsom besluten gäller. Som exempel kan nämnasrätten till tjänstledighet vid barnafödande.Jag tyckte först att det var en väldigt bra idé. Mennär jag hade lyssnat på de yngre liberala kvinnornainsåg jag att detta var något som de inte ville ha.Det var ett hinder för den generationen att få ettarbete, att få arbetsgivare att våga anställa dem.Men engagemang i politiken räcker inte. Manmåste också bli sedd. Därför måste kvinnor ingå inomineringskommittéer, valberedningar. Mänkänner till män, medan kvinnor vet var dekvalificerade kvinnorna finns.När sedan kvinnor nått en politisk position ochdärmed har möjlighet att utöva makt och inflytandeär det viktigt att utnyttja den möjligheten rätt. Manmåste lägga upp en strategi och se var man har sittstöd. Det här är män mycket duktiga på, kvinnorinte fullt så bra.Med tanke på kvinnopartidebatten gjorde jag medutredningstjänstens hjälp en analys av deflerpartimotioner av enbart kvinnor som väckts iriksdagen under innevarande mandatperiod. Detvisade sig att 85 sådana motioner väckts . Därkom ingen från enbart kombinationen s och v.Däremot kom 46 från det borgerliga blocket. Ochvad som är än viktigare, 39 stycken varblocköverskridande.Vad handlar då de här motionerna om? Dedomineras av frågor kring kvinnors och barns hälsaoch sociala situation. Det var 36 stycken.Regionalpolitik kom tvåa med 15 motioner ochjämställdhetsfrågor och biståndspolitik hadevardera 6. Motioner inom områden som finans,näring och jordbruk lyste däremot med sinfrånvaro. Det kan bero på att man här är förpartiskiljande för att kunna göra något gemensamteller på att det finns för få kvinnor som är kunnigaoch arbetar med de här frågorna.Jag kan också konstatera att det har gått ganska braför de här motionerna, framför allt de som har gälltkvinnor, barn, hälsa och forskningspolitik.Den slutsats jag drar av den här genomgången äratt kvinnor i politiken trots olika ideologiskautgångspunkter kan samarbeta i vissa frågor och nåframgång, men att de skiljer sig så mycket åt i andrafrågor att man inte kan formulera ett gemensamtprogram. Där arbetar man i stället inom respektiveparti.Det här är ett sätt att utöva inflytande i politiken.Det finns andra råd att tänka på också. och vårt liberala internationellakvinnonätverk har utarbetat en lathund med råd tillkvinnor i politiken. Däri finns t.ex. råd som attkvinnliga politiker skall tänka på att man medkunskap kommer mycket långt, men att det finnsen risk för att man fastnar i traditionellt kvinnligafrågor. Man skall därför tänka på att bryta sig in påområden där kvinnor är underrepresenterade.Om vi ser på fördelningen i våra utskott här iriksdagen visar det en mycket traditionellfördelning. Det är kvinnor i kultur-,utbildnings- ocharbetsmarknadsutskotten, isocial- och socialförsäkringsutskotten, men iförsvarsutskottet har vi och i skatte- ochfinansutskotten . hoppas jag attkvinnoandelen i de sistnämnda utskotten kommeratt öka väsentligt. Det är något för partiernasnomineringskommittéer eller valberedningar atttänka på.Jag vill sluta med de två övriga råden vi har i vårlathund: Visa att du tycker om att samarbeta medmän, men att det skall ske på jämställda villkor!Ge inte upp det du tror på, motståndaren är oftatröttare än du tror!Anf. 53 ()replik:Herr talman! Jag uppfattade att BarbroWesterholm, liksom jag själv, tycker att det ärväldigt viktigt med attitydförändringar. MenBarbro sade också att hon upplever attde yngsta kvinnorna inte ser behovet avjämställdhet på samma sätt som vi kanske gör ochhar gjort. Jag tycker att det är mycket viktigt attbåde unga män och kvinnor har rätt attityd när detgäller jämställdhet.När det då gäller det vårdnadsbidrag som nipläderar för tycker jag att det är en signal som germycket felaktiga jämställdhetsintentioner. Om jaguppfattade rätt tidigare menadehan att förslaget om vårdnadsbidrag var likvärdigtmed förslaget om en förlängd föräldraförsäkring.De åsikterna kan inte jag dela.Vårdnadsbidraget är, som jag ser det, enkvinnofälla. En förlängd föräldraförsäkring germöjlighet för män och kvinnor att ta ett gemensamtansvar för barnen.Anf. 54 ()replik:Herr talman! Jag hade väntat mig frågan omvårdnadsbidraget. Jag har öppet deklarerat att jagtycker att det här är fel väg att gå. Jag tycker att depengar det här kostar borde läggas på något annat.Men det här är en del i den familjepolitik som detborgerliga blocket har kommit överens om.Folkpartiet liberalerna har, tycker jag, nått tvåstora framgångar som de andra tre partierna kanskeinte har varit så lyckliga över. Det ärbarnomsorgsgarantin och pappa/mamma-månaden.När man inte har en egen majoritet handlar det omatt ge och ta. Jag tycker att vinsten i detfamiljepolitiska paketet ändå överväger dennackdel som jag ser i vårdnadsbidraget, som jagbetraktar som ett småbarnstillägg.Anf. 55 ()replik:Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag kan barabeklaga att får ge upp det honfaktiskt tror på och som hon i sitt tidigare anförandenämnde var så viktigt. Det är inte lätt att rösta emotsin egen övertygelse. Men jag förstår att BarbroWesterholm kanske måste göra det.Anf. 56 ():Herr talman! Hela lönen, halva makten! Det kravettycks vi alla ställa oss bakom. Det är också viktigtatt makten utövas i demokratiska former och intemed våld.I ett jämställt samhälle misshandlar inte mänkvinnor. Att vårt samhälle inte är jämställt visastydligt av den statistik som finns överkvinnomisshandel. Siffrorna i den här statistiken ärskrämmande. var i sittanförande också inne på att misshandelsbrottenökar. Grovt räknat är en femtedel av depolisanmälda misshandelsbrotten familjevåld, somnästan helt domineras av män som misshandlar sinanuvarande eller tidigare hustrur, sambor ellerfästmör. Detta är oerhört oroande. Det är ettallvarligt hot mot jämställdheten.Jag tycker själv framför allt att det är oroande medde anmälda våldtäktsbrotten som ökar så kraftigt.Man räknar med att blir enkvinna i våldtagen.En kvinna i genomsnitt blir slagen ochmisshandlad till döds. Det motsvarar ungefär 50personer. Om 50 personer skulle avlida ochtusentals bli skadade på grund av en vissarbetsskada eller ett miljöproblem, skulle det avalla betraktas som ett oerhört allvarligtfolkhälsoproblem eller ett miljöproblem. Då skulleenorma resurser sättas in för att rätta till dessamissförhållanden. Facken skulle vara aktiva, ochforskningsresurser skulle omprioriteras för attförsöka lösa problemet. Skulle folkhälsoproblemetdessutom enbart gälla män, skulle det verkligenställas höga krav på att någonting gjordes frånsamhällets sida.När det nu gäller kvinnomisshandel betraktas detinte som ett stort folkhälsoproblem. Det betraktasknappast som ett samhällsproblem. Av alltför fåbetraktas det som ett jämställdhetsproblem. Detbetraktas alltför ofta som ett privat problem mellanman och kvinna. Man brukar skylla på att det äralkohol- och missbruksproblem som ligger bakom.Som jag känner det nu är det oerhört viktigt att vifår ytterligare belyst vad som ligger bakomkvinnovåld och sexualiserat våld. Denkvinnovetenskapliga forskningen måste utökas. Jagtycker också det är viktigt att forskningen omsambandet mellan pornografi och kvinnovåldmåste intensifieras.Vid universitet finns vid sociologiskainstitutionen en professur om forskning medinriktning på makt och kön samt våld riktat motkvinnor. I vår kvinnomotion -- som vi kallar denför -- kräver vi att en ny institution byggs uppomkring denna professur och att forskningsmedeltillkommer denna förstärkaforskningen på området. Jag undrar hur BengtWesterberg ställer sig till frågan om intensifieradforskning på området vid . Detkan vara svårt att uttrycka sig i detalj, men i stort.Självklart är det viktigt att förstå de bakomliggandeorsakerna till kvinnomisshandel och kvinnovåldet.Det är oerhört viktigt att vi stödjer och hjälper demsom är utsatta. Vi har under ett par års tid frånCenterns sida motionerat om inrättande av sådanavåldtäktskliniker som finns bl.a. i och USA.Det är en fråga för sjukvårdshuvudmännen. Desäger ofta att man inte har råd med sådant. Det somnu kan bli ett tillskott på området är denbrottsofferfond som föreslås bli inrättad. Manmåste undersöka om det går att ta pengar frånbrottsofferfonden till att stödja t.ex.våldtäktskliniker. Det kanske har synpunkter på.Det har gjorts väldigt mycket från regeringens sida.Vi har försöksverksamhet med livvakter förkvinnor. Det har tyvärr utnyttjats i väldigt få fall,bara två, såvitt jag vet. De specialutrustadeväskorna och trygghetspaketen används i storomfattning. Jag tycker att det är viktigt att deverkligen finns till förfogande när de behövs. Vi villfrån sida att polisens uppmärksamhetmera fokuseras kring förövaren, gärningsmannen.Ingegerd var inne på kvinnojourer. Jagvill betona vikten av brottsofferjourerna. Vi har iCentern som mål att ha minst en brottsofferjour ivarje polisdistrikt och en kvinnojour i varjekommun. harSocialdemokraterna avsatt i sin budget, och dettycker jag är positivt och pådrivande. Vi hadeliknande alternativ när vi var i opposition, särskiltunder valåret. Det är viktigt att vi ständigt ser tillatt dessa jourer har pengar och får stöd.Anf. 57 ()replik:Herr talman! Jag skulle vilja uppehålla mig vid tvåav de frågor som tog upp. Jagskall börja med livvakterna.I och för sig var förslaget om livvakter ett förslagsom vi accepterade. Det är synd att det är så få somutnyttjat den möjligheten, men vi kanske kan få enförklaring till det. Onekligen kan man ställa sigfrågan: Vem är det egentligen som skall bevakas?Är det den som har blivit utsatt för våldet, eller ärdet den som utfört våldet? Jag tycker att det skullevara betydligt bättre om livvakterna kopplades inpå gärningsmannen. Det är väl inte kvinnan somskall behöva få dubbelstraff -- om vi uttrycker detså: dels vara utsatt för våldet, dels alltid bevakas.Om vi tillsammans kunde göra någonting för att setill att det är gärningsmannen som bevakas, tyckerjag att det skulle vara ett stort steg framåt.Det är inte på något vis så att vi föreslår dessa 3miljoner därför att det råkar vara ett valår. Men omCentern tidigare haft liknande förslag är det väldigtbra, för då hoppas jag på stödnu när vi kommer att behandla frågan undervårriksdagen. Jag tycker att det är väsentligt att vistöttar jourerna framför allt nu när de har ett såstort behov av pengar. Kvinnojourernas arbete blirhela tiden mer omfattande. Kvinnorna som arbetarideellt gör enorma insatser.Vi kan jämföra oss med , och då kan mansäga att situationen i är beklaglig. I Norgefår 72 jourer i bidrag från dennorska staten. Här hemma får riksorganisationen1,9 miljoner och de lokala jourerna 3 miljoner förolika projekt. Det skulle sitta bra med ytterligare 3miljoner under våren.Anf. 58 ()replik:Herr talman! Först några ord om livvaktsskyddet.Det har vi från inte föreslagit tidigare, menvi ställer oss inte negativa till försöksverksamheten.Det kanske är för tidigt att säga att det inte behövsdärför att bara två har använt sig av det. Det kankrävas en litet innan man skrotarförslaget.Självklart måste uppmärksamheten fokuseras kringgärningsmannen. Det är också någonting som vifrån har betonat gång på gång. Menpolisen säger att det är svårt. För att få ett så gottskydd som möjligt för de utsatta kvinnorna kan allaolika former av skydd behövas. För min egen delmenar jag att betoningen bör ligga på att bevakagärningsmannen.Det är oerhört tragiskt att så många kvinnor måstefly från gärningsmännen och blir utsatta förytterligare inskränkningar i privatlivet genom attständigt ha polisskydd. Det finns kvinnor somflyttar till en annan kommun och sitter där i enlägenhet för att skydda sig mot den misshandlandemannen. Det är ett annat problem som vi har tagitupp i vår kvinnomotion till årets riksdag. Vi tyckeratt möjligheten till en jourlägenhet i en annankommun bör jämföras med möjligheten tillsjukhusvistelse i en annan kommun, alltså attkommunen skall ersätta.Det är viktigt att kvinnojourer ochbrottsofferjourer ständigt får stöd och pengar. Detär ett ansvar för kommuner, landsting och stat.Anf. 59 ()replik:Herr talman! Jag tror att jag och mycket är överens. Jag skulle helst se den häröverensstämmelsen i förslag som går framåt iriksdagen.Att kvinnor måste flytta till annan kommun därföratt de är förföljda är samma sorts problem som attde behöver livvaktsskydd. Det är hela tidenkvinnan, som redan är misshandlad, som måsteflytta på sig, som måste ha en extra vakt. Det voreväl konstigt om vi inte tillsammans skulle kunnaändra på detta och faktiskt se till att det ärgärningsmannen som skall få straffet, om vi fårkalla det så. Jag hävdar med bestämdhet att det ärmannen som misshandlar som skall ha vakt och somskall flytta på sig.Anf. 60 ()replik:Herr talman! Vi är verkligen överens om vad sombehövs och var insatserna bör fokuseras. Det fårinte utesluta att alla resurser sätts in för att värnakvinnan.När det sedan gäller bidrag till kvinnojourer ochbrottsofferjourer är det angeläget att vi i riksdagenbetonar vikten av att verksamheten kan fortsättaoch att det ges stöd. Dessa verksamheter går ju inteatt värdera i så och så många tusenlappar ellermiljoner. Det grundläggande är ju att vi betonarvikten av att de får stöd. Jag vill då peka påytterligare en möjlighet. Visserligen kannaturligtvis pengarna i den föreslagnabrottsofferfonden inte räcka till allting. Den får juinte användas som grisen . Men i vilket fallsom helst skall man inte utesluta en eventuellmöjlighet att stödja även jourverksamheten medmedel ur denna fond, och det vill jag ha sagt.Anf. 61 () replik:Herr talman! sade att våld motkvinnor inte ses som ett samhällsproblem eller ettkvinnoproblem. Det var kanske ''a slip of thetounge'', men det gjorde ändå att jag kände ett visstbehov av att försvara justitieministern. Jag tyckerfaktiskt att vår justitieminister har tagit fram ettväldigt bra och aktivt program mot våld motkvinnor.Jag vill också berätta för att vimoderater har tillsammans med kristdemokratiskakvinnor i tagit fram ett gemensamt programmed åtgärder mot våld mot kvinnor. Det är ettganska offensivt program. Det innehåller t.ex. kravpå tillämpning av kemisk kastrering, på utredningav kriminalisering av innehav av barnpornografioch även krav på lagstiftningsåtgärder motprostitution. Det är faktiskt moderata ochkristdemokratiska kvinnor från 18 europeiskaländer som står bakom detta program.Så nog försöker vi att göra någonting. Jag hoppasatt vi är ense om att vi skall göra så mycket sommöjligt och att man inte skall uppfatta IngbrittIrhammars inlägg som kritik mot justitieministern.Anf. 62 ()replik:Herr talman! Jag har upplevt det så, attkvinnomisshandel inte alltid har setts som ett stortoch allvarligt samhällsproblem. Tack vare att vipolitiker har krävt förbättringar på områdetkommer det nu också åtgärdsprogram. Jag tänkerdå på hur vi från har motionerat om just trygghetslarm, om ökade resursertill brottsoffer- och kvinnojourer, ombesöksförbud, om skärpning avbesöksförbudslagen, om hjälp till våldtäktsofferoch andra brottsoffer. Detta är ju faktisktcentermotioner, och det känner jag en viss stolthetöver. Det har visserligen motionerats från andrapartier, men det är centermotioner som har bifalltsoch som leder till just åtgärdsprogram. Men helasamhället måste inse vikten av detta problem.Anf. 63 Socialminister ():Herr talman! Jag ber om ursäkt för att jag begärordet igen, men det var när gavintryck av att vi inte tog frågorna om våld motkvinnor på allvar som jag tycker att jag ändå måsteupplysa om att vi i högsta rad gör det. CharlotteCederschiöld nämnde om de åtgärder somjustitieministern redan har föreslagit. Därtill har vi,precis som kvinnotribunalen här i i marsförra året önskade, tillsatt enkvinnovåldskommission som för närvarandearbetar. Dessutom finns en tillsattprostitutionsutredning som skall se översituationen. Det är ju som ensådan översyn senast gjordes.I direktiven till våldskommissionen tas bl.a. fråganom särskilda våldtäktskliniker upp.