prot · GH0989 · 1994-04-15 00:00:00 — Enligtuppgift är den elkraft som SJ använder i tilldrygt framställd genom vattenkraft.Jag skulle vilja att miljöministern litet ytterligareutvecklar sina tankar kring detta som jag nu harsagt. Jag vill ändock påstå att med ett sådant härförfarande styr man på något konstigt sätt uttransporter på ett vägnät som genererar ännu störrekoldioxidutsläpp. Miljöministern pekar på att detär en ökning med och att det skullevara försvaret för att man skulle öka möjlighetentill ännu högre nivåer av koldioxidutsläpp. Det villjag inte acceptera.Anf. 20 Miljöminister ():Fru talman! Jag tycker nog att mitt svar. Det är ingen tvekan om attkväveoxidutsläppen utgör ett mycket stort hot motmiljön. Vi måste således göra allt som står i vårförmåga för att minska utsläppen. Jag skall inteutvidga debatten här alltför mycket, men detkommer snart ett förslag gällandeförbränningsanläggningar. Det är en konkret,viktig åtgärd för att minska utsläppen. Vi har integett upp på något sätt.Miljöklassningssystemet för dieselbränslen är ett avde mera framgångsrika metoderna. Det kan viavläsa direkt i de resultat som har uppnåtts undersenare tid. Tyvärr har åtgärderna vidtagits för sentför att kunna medverka till att klara målsättningenom reduktion i förhållande till år1980. Självfallet arbetar vi oförtrutet vidare med attgöra det bästa möjliga av situationen. I mittinterpellationssvar gav jag bakgrunden enbart föratt klara ut att det krävs långsiktiga åtgärder. Dettar tid att uppnå positiva resultat. Detta problemunderskattade man 1988 när beslutet fattades.Beslutsunderlaget var ofullständigt. Vid dentidpunkten hade man kanske inte heller till fulloinsett behovet av långsiktighet i åtgärderna. Det är mot den bakgrundensom jag har argumenterat.Låt mig kommentera de aspekter togupp i sitt inlägg. Jag tillbakavisar att jag skulle haanvänt beskrivningen av verkligheten som ettargument för att inte göra någonting . Dendebatten tycker jag att vi kan lämna åt sidan.När det gäller vägnätets dimensionering vet LeoPersson att vi har tagit fram etthundramiljardersprogram påinfrastruktursatsningar. Jag behöver väl barahänvisa till det för att tala om att en viktig del av deresurser som regeringen har föreslagit skall gå tilllänsvägnätet, som har berörts i det härsammanhanget. Flera förslag på den punktenkommer, kanske . Dessa frågorär under beredning i samband medkompletteringspropositionen.Frågan var också vad som stimuleras. Det är interegeringens avsikt att stimulera överföring frånjärnväg till väg. Vi vet båda att det finns vissakonkurrensförutsättningar som är grundläggande idet här fallet. Det gäller omlastningskostnader förjärnväg i förhållande till omlastningskostnader förvägtransporter.Det kan naturligtvis också finnas andra skäl till denstrukturförändring som man nu ägnar sig åt iDalarna och . Kapacitetsutnyttjandetkanske inte har varit fullständigt. Man föreslårdärför en koncentrering av terminaler för att sänkakostnaderna.Det är naturligtvis beklagligt att den elektrifieradeinfrastrukturen inte används i sådana härsammanhang utan att man i stället använderdiesellok. I det fallet har jag samma uppfattningsom . Jag utgår ifrån att de som skötertransporterna är medvetna om att genom att tågendras med diesellok sätter man strålkastarljuset påatt dieselbränslet är för lågt beskattat. Det här kanvara ett memento för transportörerna förframtiden. Regeringen håller ögonen på vilkeninriktning strukturförändringen får. Det är detinget tvivel om.När jag nämner siffran i mitt svar gör jag intedet för att förringa problemet i sin helhet. Jag barakonstaterar att den faktiska effekten ser ut så av detvi i det här fallet känner till. Man bör i varje fallhålla proportionerna klara för sig. Självfallet harjag ingen invändning mot den inriktning som LeoPersson tycks eftersträva. På den punkten tror jagatt vi är överens.Låt mig avsluta med att säga att det som jaguppfattar som det viktigaste är att få ännu störreeffekt av miljöklassningssystemet och ännu störredifferentiering. har vi nu lyckats attfå bort mycket av de sämsta dieseloljorna -- 70 %av dem använder olja har gått över till miljöklass 1och 2. Jag antar att är medveten omockså detta. Man bör nämna även det positiva.Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill något beröra det sommiljöministern säger om miljöklassningen.Användning av olja i miljöklass 1 ökar. Det hållerjag med om. Miljöklass 2 handlar mer om buller,om man låter bli att tala om dieseloljan -- det finnsju ytterligare ett slags miljöklassning.Men belastningen på vägbanan kommer attkvarstå. Antalet bilar ökar och därmed ökarmiljöpåverkan i negativ riktning, om man inteförsöker åstadkomma något av det sommiljöministern var inne på vad gäller obalansenmellan de olika förutsättningarna för trafikslagen.Tydligen är obalansen så, att trafikslagetjärnvägen -- tåget alltså -- också använder sig av detbilligaste energislaget. Det måste ju vara balans föratt man skall uppnå uppsatta miljömål.Jag vill utveckla det faktum att regeringen ändå harmedverkat till att ta bort kilometerskatten förlastbilar och inte kompenserat för de andratrafikslagen. Därigen har regeringen medverkat tillatt vi står inför det faktum att det råder en ännustörre obalans, trots att uttalat att deolika trafikslagen skall bära sina kostnader i störstamöjliga utsträckning. Det medför, enligt minmening, att marknadskrafterna gör att man alltjämtkommer att välja det billigaste alternativet.Det vi nu ser är resultatet av effekterna av att intelikställa de olika transportslagens möjligheter attvara med i konkurrensen på lika villkor. Vissatrafikslag subventioneras också. I detta fall är detvägtrafiken som subventioneras.Det får inte vara så som kommunikationsministernsagt -- även om miljöministern kanske inte har meddet att göra -- att det ekomiska incitamentet skallvara styrande. I brev till de olika partierna iMalungs kommun har det sagts. Men då får miljönaldrig en chans, och vi kommer aldrig att uppnå demål vi eftersträvar. Vi måste få en skärpning tillstånd.Anf. 22 Miljöminister ():Fru talman! Låt mig först slå fast att vår strävan frånmiljöpolitisk synpunkt är att internalisera allakostnader. Det som blir en konsekvens som vi fårbetala för om den inte förebyggs är ju också enkostnad. Därför har vi från Miljödepartementettagit fram underlag om och haft diskussion kringmiljöskulden. Miljöskulden är ingenting som mankommer ifrån utan man får en kostnad som någonannan får betala . Vi kan alla fåbetala den i form av försämrad miljö, förstörd naturetc. Vår inriktning är självklar.Man skall också erkänna att vi är beroende avkonkurrensförutsättningar. Det är ett jätteliktproblem att den svenska lastbilstrafiken också skallkunna konkurrera med omvärlden. Det varbakgrunden till förändringen avkilometerbeskattningen. Jag skall inte fördjupa migi det ämnet, men jag konstaterar att sättet attkomma åt miljökonsekvenserna av den sortensbeslut är att man har miljöklassning och en klardifferentiering mellan de olika miljöklasserna.Jag återkommer till det faktum -- eftersom jag intefick tid att nämna det i sin helhet -- att vi undermycket har fört över betydande delar avoljetransporterna från standarddiesel, ellermiljöklass 3 till miljöklass 1 och miljöklass 2, somfrån miljösynpunkt är klart bättre. För attkvantifiera det hela kan jag alltså säga att under enså som har användningen avdieselolja i miljöklass 1 och 2 ökat från till70 % Det är naturligtvis en stor framgång. Frånrättvisans synpunkt skall man peka också på detproblemet.Men frågan på lång sikt är: Hur kan vi bygga utjärnvägstransporterna och ge dem braförutsättningar så att järnvägen också den vägenges utvecklingsmöjligheter? Jag har nämnt i mittinterpellationssvar att infrastrukturprogrammetsyftar till det. Men det tar tid.Jag har också nämnt avregleringen. Men vi harkanske delade meningar på den punkten. Menmöjligheten att hitta lokala och regionala lösningarblir ju större vid en avreglerad marknad. Järnvägenkan ju matcha lastbilstrafiken om man har en merfri situation för transportörerna i den delen.Avsikten med förslaget är just att man bl.a. skallkunna anpassa sig till de regionalaförutsättningarna på ett bättre sätt än hittills.Fru talman! Skogsindustrin är ju bara en av flerabranscher vars transporter bidrar till försämradmiljö. Skogsindustrin utnyttjar i tämligen höggrad järnväg och sjöfart -- det skall också sägas,precis som jag gjorde i mitt skrivna svar.Regeringens ambition är naturligtvis att förbättrajärnvägens konkurrenskraft. Därmed kan vi få flerbranscher att förlägga en större del av sinatransporter till järnväg. I perspektivet av en ökadeuropeisk integration är detta mycket viktigt för delångväga transporterna. Men jag skall inte fördjupamig i det. Jag förstår att i första handär intresserad av de mer närliggande problemen.Regeringen kommer med intresse att följa detarbete som utförs inom för attse konsekvenserna av de nu framlagda förslagen.Vi kommer att använda varje möjlighet när detgäller att åberopa en felaktig utveckling för attstärka de miljöpolitiska incitamenten. Att vi genomde samlade förslag som statsmakterna står för skallhamna i en situation där miljön försämras är inteavsikten. Avsikten är den motsatta. Det gäller dåatt vara vaksam på denna sortens utveckling.Anf. 23 ():Fru talman! Först vill jag göra en kommentar i frågaom förutsättningarna för att de olika trafikslagenskall kunna kunkurrera på någorlunda lika villkoroch för att därmed också järnvägen skall ha enchans i transportapparaten, av miljöskäl. Det ärviktigt att de har någorlunda lika förutsättningar.Jag tror inte att det hjälper att säga att nyaoperatörer skall släppas in, om förutsättningarnaför att utföra arbetet i grunden är olika på landsvägrespektive på järnväg.Jag uppfattar ändå att det som miljöministern sägeri slutet av svaret är litet tänjbart, dvs att han intekan ingripa i det enskilda ärendet. Det är på sammasätt med den sista meningen: ''Regeringen kommeratt följa detta arbete med intresse.'' Jag var justnyfiken på hur det skulle kunna gå till, då mantidigare har påpekat att man inte har möjlighet attingripa. Andra organisationer, kommuner m.fl. haragerat och ställt krav på att det skall göras insatser.Det gäller inte bara trätågen, men de utgör totaltett underlag för transporter på järnvägsnätet ochför att järnvägstrafiken skall vara kvar, ommiljövänliga transporter skall vara möjliga även iframtiden.Det vore därför bra om miljöministern ännutydligare kunde tala om på vilket sätt regeringensuppföljning skall gå till. Det här kan vara ett litetpilotexempel på vad som sker om olikheterna iförutsättningar för transportslagen får vara såtydliga. i glesbygd kan ju slås ut omunderlag m.m. plockas bort, och det gör attglesbygden kommer att medverka till störremiljöförstöring . Det är ett bekymmerför oss som vill försöka nå målet en bra miljö.Om man adderar de små sakerna och får en stormängd blir effekterna livsfarliga. Därför vill jagskicka med miljöministern uppmaningen att se tillatt de här frågorna får större betydelse. Det kanfinnas skäl för departementet och attpå ett bra och precist sätt gå igenom hur det härärendet har hanterats och vad som kommer att bliföljden i framtiden.Anf. 24 Miljöminister ():Fru talman! ställer frågan: Varför skallregeringen följa utvecklingen? Ja, det gör vinaturligtvis för att utvärdera effekterna av vad somhänder regionalt -- jag utgår från att den tillsattaarbetsgruppen bl.a. kommer att ägna sig åt detta --och för att visa miljöeffekterna av den här typen avstrukturomvandling. Jag är inte den som tvekar attanvända en s.k. felaktig utveckling för att påvisa attde grundläggande förutsättningarna måste ändras --det är själva avsikten. Det betyder inte att jag kangå in i det enskilda fallet, även om man naturligtviskan göra det genom överläggningar.Jag vill bara nämna att jag i går hade ett samtal meden ledande representant för ett av de i projektetingående företagen, som visade intresse för endiskussion om de här frågorna och om miljöskatteri allmänhet. Jag har ingenting emot att positivtsvara upp mot detta.Samtidigt vill jag konstatera att det naturligtvis ärett memento att transportoperatörerna i det härfallet kommer att utnyttja diesellok under 9 000timmar i stället för , som i dettidigare systemet. Det finns anledning att också senärmare på hur SJ hanterar dessa frågor. Jag är inteberedd att nu ge något svar på frågan, men det ärsjälvklart att SJ som transportör också har ettmiljöansvar. Jag bara noterar att förändringen motfärre dieselloktimmar går i positiv riktning. Mendet är naturligtvis inte tillräckligt för att uppvägavägtransportökningen -- det påstår jag inte heller.Jag konstaterar att det är ett problem, som manmåste se allvarligt på, när diesellok används i ställetför elektrifierade tåg.Jag skall inte dra i gång en diskussion om det, mendet är klart att det finns en del motsättningar somär svåra att hantera på annat sätt än genomstrukturella förändringar. Det är den gamlamotsättningen mellan den glesbygdsboendebefolkningen och behovet att få fram råvaror. Påden punkten finns det ofta motstående intressen. Vihar tidigare haft sådana diskussioner i riksdagen,bl.a. när det gäller bensinskatter. Jag barapåminner om en fråga där vi har haft olikameningar.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1993/94:97 omTelerespons ABAnf. 25 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig om jag kantänka mig att medverka till att enkonsekvensutredning av en ny struktur förTelerespons genomförs. Vidare har han frågat vilkaåtgärder jag som kommunikationsminister avser attvidta för att ålägga ett regionalpolitiskt ansvaroch om jag kan tänka mig att reglera detta i TeliaAB:s bolagsordning.De principiella förändringar som skett i sambandmed bolagsbildning är en preciseringoch renodling av bl.a. statsmakternas ansvar förtelepolitiken respektive ansvaret för att skapaspelregler som möjliggör och stimulerarkonkurrens. Detta har skapat möjligheter för attrenodla statens roll som ägare i förhållande till deintressen som statsmakterna i övrigt har att bevaka.Den precisering och renodling av statsmakternasroller som har skett har bl.a. varit nödvändig motbakgrund av den ökande konkurrensen påtelemarknaden. När det gäller staten som ägare tillTelia är det för bolagets affärsmässiga utvecklingoch ytterst för företagets överlevnad nödvändigt attTelia får agera under samma spelregler som övrigaaktörer på marknaden. I den mån man anser attregionalpolitiska åtgärder är motiverade skall dessahanteras genom de medel som regionalpolitikentillhandahåller.Att bedöma den affärsmässiga strategin förTelerespons AB är en sak för ledningen i bolaget.Ytterst är det Telias ledning som beslutar omstrategin för bolaget.Enligt vad jag erfarit från och ledningen iTelerespons kommer förutsättningarna förTelerespons att förändras framöver. Bland deförändringar som kan förutses är införandet avtalteknologi samt automatisering avnummerupplysningen. För att säkerställaföretagets överlevnad inför dessa förändringar harTelerespons inlett förhandlingar om enstrukturförändring. Dessa förhandlingar rörinriktningen av de konsekvenser som den tekniskautvecklingen kan förväntas medföra. Innan etteventuellt beslut om neddragning vid de enskildaorterna fattas kommer man givetvis att ta hänsyntill de förutsättningar som gäller vid dentidpunkten.Anf. 26 ():Fru talman! Jag vill tackakommunikationsministern för svaret.Kommunikationsministern säger att statens rollskall renodlas och att det finns möjligheter att hållaordning på intressena. När det gällerregionalpolitiken vill jag fråga på vilket sättkommunikationsministern menar att Teliaskvalitativa kompetens skall utvecklas ute iglesbygderna, med hjälp av arbetsmarknadsmedeleller arbetsmarknadsministern.Jag vill fråga vad kommunikationsministern åsyftarnär han säger följande: ''Innan ett eventuellt beslutom neddragning vid de enskilda orterna fattaskommer man givetvis att ta hänsyn till deförutsättningar som gäller . ''Förhandlingar pågår, och på många ställen har manförhandlat klart och är på väg att genomföra detta.Jag är helt klar över att man måste ta till sig nyteknik och anpassa företagstjänster härefter. Menvarför skall man dra ned verksamheten på ortersom har så liten variation av arbetsmarknaden? Detbetyder att de små orterna drabbas mer än destörre. Den strävan mot teknikutveckling somfunnits för att göra landet mer oberoende avavstånd m.m. kommer på skam nu när statens egetföretag lämnar de mindre orterna. I denregionalpolitiska propositionen talade man ju justom vikten av teknisk utveckling och av attmodernisera telenät och liknande, och så drar sigstatens företag nu ur det! I stället centraliserar verksamheter till de nya, lönsammaregioncentra som har skapats på olika sätt.Från regeringens sida talar man, som jag nämnde,ofta om att det är bra med bl.a. telekommunikationför att alla delar av skall kunna utvecklasoch vi skall få ett bättre . Menarkommunikationsministern att det är hans kollegaHörnlund som skall ansvara för att vi uppnår dennateknikutveckling och inte statens eget företag?Anser kommunikationsministern att statens egnaföretag skall ha något regionalpolitiskt ansvar? Jagtycker att regeringen vid olika tillfällen harframhållit att den har en sådan målsättning. Jagtycker ändå att man måste använda sina egnaföretag för att leva upp till den bild man har givit avsin egen målsättning.Det måste vara fel att lägga ned enheterna på deorter där verksamheten faktiskt ger överskott. Medden nya, avancerade teletekniken måste det vararätt att lokalisera verksamheter av tjänstekaraktärtill orter över hela landet. Telerespons, som är endel av det företag som staten förvaltar, kan säkertvara med och utveckla detta och även tillfredsställade nya krav på tjänster som både småföretag ochmyndigheter ställer i ett större Europaperspektiv.Jag tycker att regeringen via sitt statliga ägarskapmåste medverka till att detta kan bli verklighet.Jag anser att det kommer hela landet till godo omstaten agerar på det sättet med sina egna bolag.Skall hela kunna leva måste ävenTelerespons i och på andra orter ha enmöjlighet att vara med i den utvecklingen. Det ärdär det regionalpolitiska ansvaret kommer in pånågot sätt. Jag anser att en bolagsordning på någotsätt skulle kunna stötta företagets uppfattning har ett regionalpolitiskt ansvar. Det skulle dengöra om man kunde få in någonting om det iföretagets verksamhetsmålsättning.Anf. 27 ():Fru talman! Vi har väl alla varit införstådda medeller i varje fall trott att den växande tjänstesektorni vårt samhälle, särskilt inomtelekommunikationsområdet, skulle ge landets alladelar möjlighet att vara med i utvecklingen. När detgäller telekommunikationer har det ju mindrebetydelse om man arbetar centralt i huvudstadeneller ute i landets glesbygder -- det går i praktikenlika snabbt att åstadkomma den service sombehövs.Utvecklingen inom Telerespons drar den härutvecklingen i tvivel. Man funderar vart viegentligen är på väg och om det verkligen går attnyttja tekniken på det sätt som det har framställtspå.För bara några månader sedan fick personaleninom Telerespons norra region veta att det fannsövertalighet inom företaget. Men sadesdet också att det inte fanns någon sådan inom norraregionen -- övertaligheten fanns i landets södradelar. Telerespons ledning skrev: ''Med de internaproduktionspriser som används i mäklarprocessenkan vi framhålla att , , Skellefteåoch är de bästa driftsområdena''. -- Så skrevalltså Telerespons ledning . Men det vardå det!I februari skulle flera enheter läggas ned, bl.a. deni . Det skulle betyda att minst 68 kvinnor blevarbetslösa. Allt talar för att planeringen inomTelerespons präglas av viss instabilitet ochosäkerhet , och det drabbar deanställda hårt . Ena dagenfår de veta att de är Sverigebäst i sina jobb ochnästa dag att de skall få sparken för att de ärolönsamma. Skulle en sådan här verksamhet varaprivatägd skulle cheferna säkerligen bytas utganska snart.Här i huset finns också en stor medvetenhet om hurviktigt det är att behålla och utvecklatjänstesektorn, inte minst i den nordligaste delen avlandet. Det gäller i synnerhet sysselsättningen förkvinnorna, som har allra svårast att få jobb. Närsamhället försöker stimulera insatser för att få tillstånd fler jobb för kvinnorna agerar alltsåsamhällsägda företag -- nu Telerespons -- tvärtomoch lägger ned jobben i tjänstesektorn i de regioneroch områden där arbetslösheten är störst, i det härfallet i och Luleå.Hur skall vi klara regionalpolitiken om inte desamhällsägda företagen ställer in sig på det utan istället saboterar inriktningen att skapa nya jobb förkvinnor i glesbygdslänen? Vad är alla de vackrabeslut som vi fattar här i värda om ingenföljer upp dem? Hur skall vi klara utvecklingen iNorrland om inte kvinnorna kan få jobb inom dehär nya branscherna?Som jag sade tidigare är det här jobb som inte ärdirekt beroende av var i landet de är belägna,eftersom servicen sköts via telekommunikation. Dåborde man naturligtvis ta hänsyn tillarbetsmarknadssituationen när man företarstrukturförändringar. Jag måste därför frågakommunikationsministern: inte statsrådetatt Telerespons bör ta sitt regionalpolitiska ansvar,då man vill sparka 68 kvinnor i och såsmåningom även i ?I svaret säger statsrådet: ''I den mån man anser attregionalpolitiska åtgärder är motiverade skall dessahanteras genom de medel som regionalpolitikentillhandahåller.'' Man kan verkligen fundera överformuleringen ''i den mån man anser attregionalpolitiska åtgärder är motiverade''. ensamt som skall bedöma det? Skallföretagen styra regionalpolitiken i vårt land? Vilketvärde har i så fall de beslut som vi fattar här i huset?Anser att ägaren via sitt ägaransvar skall göranågonting åt det här och engagera sig i de härfrågorna eller skall vi överlåta åtföretagsledningarna att ta ställning till alla effektersom omstruktureringar har på regionalpolitiken?Anf. 28 Kommunikationsminister ():Fru talman! har vi en nytelelag. Det är en modern lagstiftning som bl.a.tillförsäkrar medborgarna ett antal viktigateletjänster, som är lagfästa: Man skall hatillgång till taltelefoni; det är i praktiken digitaltaltelefoni, vad vi kallar för AXE-systemet, som nubyggs ut i en allt snabbare takt -- utbyggnaden gårallt fortare. Man har vidare rättighet att få brafaxkvalitet på faxöverföring. Man har slutligen rättatt ha grundläggande datakommunikation över detvanliga telenätet, vilket är unikt för Sverige.Ansvaret att förse de svenska medborgarna meddessa tjänster åvilar genom ett avtalmellan och svenska staten. Detta avtal löperpå . I det preciseras de åtaganden som påfackspråk brukar kallas service. Detansvaret ligger hos . Där finns ett uttalatsamhällsansvar, men det regleras i ett avtal.Telia arbetar på en öppen marknad. Jag minns --även om jag inte själv var kommunikationsministerpå -- de frågor som ställdes i dennakammare när höjde priset förnummerupplysningarna för att det skulle motsvarakostnaderna.Det är klart att man kan diskutera om man skallålägga ett tidigare affärsverk, numera ettaktiebolag, exempelvis ett regionalpolitiskt ansvar.Men frågan måste då ställas: Vilka abonnenter ärdet då som skall betala för sådana åtgärder som inteär motiverade av själva verksamheten? Är detabonnenterna i glesbygd? Är det pensionärerna istorstadsområdena, som har haft anledning attdiskutera den omläggning av taxorna som sker? Varvill och atttäckningen för kostnaderna skall tas ut, om de inteär motiverade av omständigheter som ligger inomramen för Telias ansvarsområde?Det grundläggande är faktiskt att den nya tekniksom gör det möjligt att decentralisera en stor del avtjänsteproduktionen till vilken ort som helst iSverige gör att behovet av mänsklig arbetskraft blirallt mindre. AXE-utbyggnaden innebär dramatiskaminskningar av antalet anställda inom telesektorn.Det som diskuteras inom är juen följd av att tekniken nu har gjort det möjligt attautomatisera nummerupplysningen. På sin egentelefon skall man kunna knappa in namn osv.