prot · GH0968 · 1994-03-02 00:00:00 — Artikeln var naturligtvisinplanterad från tobaksindustrin -- i varje fall enligten Expressenjournalist som ringde mig idenna fråga. I det fallet var partiet utsatt för enenorm press och påverkan. Jag lyckades inteövertala mina kolleger -- tyvärr.Anf. 165 () replik:Herr talman! Liknelsen mellan tobaksprodukteroch narkotika är inte särskilt välfunnen. När detgäller narkotika är jag en mycket ihärdig, för attinte säga dogmatisk, förbudsivrare. ärnarkotika en gång för alla en olaglig och förbjudenprodukt.Jag hade haft mer respekt för om han i kammaren hade föreslagitett förbud mot tobaksprodukter. Då hade hansövriga förbud fått något av logik över sig. harhan inte gjort det. Då får hans övriga förslag merkaraktären av privat personligt tyckande över sig.Det är principlöst, och det har litet att göra medförändringar av grundläggande fri- och rättigheteri svensk lagstiftning.Anf. 166 () replik:Herr talman! Jag har stor respekt för MikaelOdenberg och för hans stora intresse av att slå vaktom våra fri- och rättigheter. Jag vill inte kalla dettaför något annat än vad det är: Jag måste reagera närMikael säger att vi som har en annanåsikt är förbudsivrare. Det är hårda ord.Vi har olika uppfattning om effekterna avtobaksreklamen, . Jag tycker attden bästa undersökningen är den omfattandeundersökningen som gjorts av WHO. Den visar atti de länder som infört ett förbud mot direkt ochbegränsat indirekt tobaksreklam har förekomstenav rökare minskat fyra gånger snabbare.Vi skiljer oss åt litet grand i uppfattningen om hurmycket tobaksbruket har lyckats minska i Sverige.Det är sant att många välutbildade män har slutatröka. Men vi har aldrig haft så många barn som harbörjat röka. Medelåldern för dem som börjar rökai är 14--. av de sämre utbildadeflickorna i åldern 18--röker. De kan inte slutaröka när de blir gravida.Jag tycker att det är mycket viktigt med fri- ochrättigheter. Jag tycker att det viktigt att slå vakt omde beslut som ansvarsfulla individer fattar. Vi skallinte föregripa deras beslut. Men de ansvarsfullaindivider vi diskuterar här är pojkar och framförallt flickor i 14--. Jag undrar om det ärså ansvarsfullt att locka dem till att bli vanerökare.Anf. 167 () replik:Herr talman! Jag kan gärna vidgå att det epitet jaghar använt i debatten, förbudsivrare, naturligtvis ärett provokativt begrepp. Jag kan försäkra JerzyEinhorn -- och andra med samma uppfattning -- attdet skall tolkas som ett provokativt samlingsnamnpå dem som mer betonar olika typer av restriktionerän det som jag har betonat. Det skall inte ses som ettuttryck för ringaktning eller bristande respekt föratt och andra har en annanuppfattning i sak. Det har jag naturligtvis fullrespekt för.Vid sidan om de principiella frågorna rörandeyttrandefriheten, menar jag, finns det en dåligdokumentation av att reklamförbud har en effekt.Den jämförande studien gjord av Statistiskacentralbyrån belägger ingalunda att reklamförbudskulle ha någon effekt. Jag refererade i debatten imaj till den jämförande studie mellan 33 länder somNational på Nya Zeelandgjort. Deras slutsats var så vag att den kansammanfattas med att det var mer sannolikt attförbud mot reklam orsakade en minskning avtobakskonsumtionen än att det inte åstadkom enminskning. Mera handfasta slutsatser än så gick detinte att dra trots jämförande studier i 33 länder. Detsäger naturligtvis något om det bristande underlagsom finns för det ganska långtgående beslut somkammaren tycks vilja fatta.Jag är, i likhet med , bekymrad överatt det är så många ungdomar som röker. Men jagär inte övertygad om att det reklamförbud som nuskall drivas igenom som det yttersta provet påpolitisk handlingskraft kommer att visa sig särskiltverkningsfullt. Det har det i varje fall inte gjort iFinland när det gäller att hindra ungdomar från attröka.Anf. 168 () replik:Herr talman! Jag tackar för vadhan citerade. Jag vill bara nämna att jag var ordförande iden arbetsgrupp som gjorde den internationellagenomgången av effekterna av tobaksreklam -- bådeförtäckt och direkt reklam. Vi arbetade med dessafrågor , och vi hade tillgång till fleraexperter som samlade allt material. MikaelOdenberg citerade den rätt omfattande skriften.Folkhälsogruppen tillsattes av regeringen påbegäran av riksdagen.Anf. 169 () replik:Herr talman! Det citatet har i sin tur refererats avden tobaksutredning som avgav sitt betänkande förnågra år sedan. Men det är det sakliga innehållet icitatet som är det intressanta. Inte ens en så storjämförande studie som den som gjordes i NyaZeeland ledde till någon handfast slutsats. Till dettakommer den nya statistik som Statistiskacentralbyrån presenterade så sent som den 13december.Utan att göra anspråk på att ha nått några högreakademiska höjder just i statistik vill jag ändåhävda att ur de siffrorna går det faktiskt inte attutläsa att reklamförbuden i och haftnågon som helst inverkan på tobakskonsumtionen.I vart fall går det inte att bevisa vare sig det ena ellerdet andra. Då tycker jag inte att man skall försökagöra det heller.Anf. 170 ()replik:Herr talman! Det är klart att vi har blivit hårdareunder senare år när det gäller tobaken. För 10-15 årsedan var det inte många av oss som visste attrökningen var något större problem. Vi vet ju hurvi satt och blossade och hur mammor ammade barnoch rökte. Ju mer upplysta vi har blivit och ju mer vihar provat har vi sett att det är farligt med rökning.Vi kan säga att det är som vi harskrikit efter lagstiftning, eftersom vi menar att deti första hand är med information som man skall nåfram till människorna. Som alla vet, har vi lyckatsganska bra med att få äldre människor att slutaröka, men bland ungdomarna ökar gruppen avrökare -- nämnde sextonårigalågutbildade flickor. Detta är ju ett stort problem.Skulle det vara så att reklamen inte har effekt,varför slänger man då ut hundratals miljoner påreklam? De som gör det vill att folk skall börjaröka, det är helt självklart.Åtminstone vi som sitter i socialutskottet, som harhand om folkhälsan och som ser problemen, måsteta till oss vad vi har fått erfara. Många av oss harvarit på lungkliniker och sett hur det ser ut,människor som över huvud taget inte kan andas. Vihar själva fått andas genom sugrör för att förstå hurastmatiker far illa av rökningen. Det finnsungdomar som aldrig kan gå ut på ett diskotek ellerett kafé för att de är allergiska mot rökning. Sådanamänniskor måste vi ta hand om, de svagaste isamhället.Sten sade att vi inte skulle kunna fattabeslut därför att vi inte kan tala om precis hurlagstiftning och regler ser ut. Då kom jag på att härsatt man och röstade för att viskulle söka inträde i EG. Jag visste då inte vad helaregelsystemet där innebar, men får vi väl se det.Så inte behöver vi kunna detaljerna för att ha enåsikt och ställa krav på regeringen.Vi ställer inte krav på regeringen för att vara styggamot den, men vi sitter inte heller här för att hålladen under armarna om den inte gör ett gott arbete.Anf. 171 ()replik:Herr talman! Sanningen är ju den att varje gångregeringen kommer tillbaka har på några nya krav som är lämpliga att förafram, nya pigga restriktioner som kan införas. Jagmenar att detta är fullständigt kontraproduktivt.Den enda effekten av den typen av åtgärder är devalverar anseende hos svenskafolket. Det är inte en effektiv metodik för attkomma till rätta med tobakens skadeverkningar.Hårda satsningar på information och upplysning, ikombination med en vettig skattepolitik påområdet, är betydligt mer verksamma medel.På låter det som om vidiskuterade utifrån serierna som åberopadestidigare. Vi har dock restriktioner förtobaksreklamen i . Vi har ganskaomfattande restriktioner . Det skall varavarningstexter, reklamen får inte varaprovocerande och påträngande, den får inte varaspeciellt riktad till ungdomar, osv. Vi utgår ju inteifrån den reklammarknad som man kan tro att vihar när man hör beskrivasituationen.Anf. 172 ():Herr talman! Vad är det vi värdesätter mest här ilivet? Det går säkert att få många olika svar på denfrågan. Man kan räkna upp sådana saker somungdom och skönhet. Kanske många talar omfamiljen, att känna närhet till människor manälskar eller att få arbeta med det som man tyckerom. Men en sak som ofta brukar nämnas i detsammanhanget är hälsa. Vi värdesätter att ha engod hälsa.Allt eftersom åren går värdesätter vi hälsan ännumer än vi kanske gör när vi är unga, därför att närvi är unga är vi odödliga. Då tror vi inte attnågonting kan drabba oss. Då vet vi att livet är långtoch härligt och skönt. Det är därför som jag menaratt vi som är vuxna och har hunnit litet längre måstegöra allt vi kan för att skydda barns och ungdomarshälsa.Det har talats här om att människor skall ta ansvarför sig själva. Det har talats om att man kanske intepåverkas så mycket av reklam. Men när det gällerungdomar vet vi som har sysslat med att informerai de här frågorna att det är attitydpåverkan sombetyder allra mest, inte att man kommer med faktai sammanhanget. Det måste man göra ,man måste tala om hur det hela förhåller sigbiologiskt, vilka skador den drabbas av som börjarröka, men det är inte detta som gör mest intryck påungdomar. Det är frågan om att försöka skapa enattityd till att röka, att börja röka eller inte börjaröka.Påverkan i fråga om droger är i mycket en fråga omattitydpåverkan, och då vet vi att reklam spelar enroll. Hur vet vi det då? Ja, jag skulle vilja säga attdet största beviset på det är inte undersökningar omreklam har spelat roll för den ena eller andra varan,utan det största beviset på att reklam spelar en rollnär det gäller att sälja varor eller påverka attityderär att de som vill sälja varan använder sig avreklam. Det är inte några idioter som håller på attförsöka sälja varor och som häver ut miljarder föratt lansera varor av ett visst slag. De gör de därföratt de tror att reklamen har effekt.Det kan vara svårt att belägga genom den ena ellerden andra undersökningen vad det är som haråstadkommit att bruket går upp eller bruket gårner, därför att är de människor som rökereller inte röker, de som börjar röka och de somslutar röka, utsatta för en massa olika åtgärder --för att få dem att sluta röka, för att få dem att aldrigbörja, för att få dem att börja röka. Därför är detväldigt svårt att renodla sådana härundersökningar.Jag tror därför att det är svårt att belägga att reklamhar effekt eller inte har effekt. Däremot talar demiljarder som satsas på reklam av olika slag om attdet finns några som tror på reklam, och det är desom vill lansera eller försälja en vara.Jag har hört till dem som har motionerat i den härfrågan. I den här omgången har jag inte motioneratom förbud mot förtäckt reklam, därför att det harJerzy gjort från vårt partis sida, och det harLiisa Rulander och gjort, och jag villredan nu säga att jag yrkar bifall till de motionernaoch därmed till utskottets hemställan.Anledningen till att jag inte motionerat om densaken var alltså att det redan fanns motioner frånvårt håll. Men under allmänna motionstiden har jagmotionerat om information, därför att jag trorväldigt mycket på information. Jag har fått till svaratt det kravet redan är tillgodosett, att det pågår såmycket information och att man förväntar sig attden skall fortsätta. Det gör naturligtvis jag också,men jag menar att informationen behöverintensifieras.Jag tänker inte uppehålla mig så mycket vid denfrågan här , eftersom vi kan ta ytterligare ettlitet steg framåt mer än vad propositionenföreslagit, även om den har nämnt omöverväganden. Men när jag har lyssnat till StenSvensson har jag inte fått något särskilt stortförtroende för att dessa överväganden skulle kunnaresultera i någonting annat än att man säger nej tillett förbud mot förtäckt reklam. Jag vet inte om jaghar missuppfattat någonting, men det var denuppfattning jag fick. Därför anser jag det säkrast attgå på de motioner som kräver ett sådant förbud ochpå utskottsbetänkandet.Den uppfattning jag fick var att det nästan varomöjligt att åstadkomma detta inom ramen försvensk tryckfrihets- och yttrandefrihetslagstiftningoch varumärkeslagen. Det märkliga är att andraländer som både är med i EG och har anslutit sigtill har lyckats med detta. Är detdå vår tryckfrihetslag som är så annorlunda?När det inte går att förbjuda barnpornografi inomramen för vår tryckfrihetslag och när det äromöjligt att förbjuda förtäckt reklam undrar jag omvi inte måste titta på den lagen. Jag är den första attstå för tryckfrihetslagen och yttrandefrihetslagen.Yttrandefrihet är en fråga om att fritt få propageraför sin åsikt. Det här är inte fråga om några åsikter,utan det är fråga om att försöka förföra ungdom.Det är väl känt att mycket av den förtäcktareklamen och även av den direkta vänder sig direkttill ungdomar.Vi har hört här att det huvudsakligen är 14--15-åringar som börjar röka. Vi kan inte skryta medatt vi har hunnit särskilt långt när det är 600ungdomar -- jag skulle vilja säga barn -- per veckasom börjar röka. Ni är tydligen beredda att taansvar för att ni inte gör allt som står i er makt föratt förhindra det. Jag kan med det ansvar jag harsom riksdagsman inte rösta för att inte göra såmycket vi kan också på detta område.Jag kommer tillbaka -- kan varaalldeles lugn -- när det gäller en åldersgräns. Jag harockså motionerat om det, men den frågan tänkerjag inte driva här . Jag tror inte att det finnsunderlag för ett beslut här i kammaren . Dettar sin tid att vakna upp -- det gäller det enaområdet efter det andra. Jag vill använda allatillåtna medel och alla medel vi kan göra lagliga.Jag sätter information väldigt högt. Där vill jag inteatt någon skall missförstå mig. Jag har talat om attinformation skall ges alltifrån det att barnen är idaghemsverksamhet och att den skall vända sig tillhemmen. Den skall vända sig till blivandeföräldrar. Jag menar att den inte bara skall inriktaspå den gravida kvinnan utan också på barnafadernsom solidariskt bör ställa upp på sin kvinna i detfallet.Är det inte oerhört att den grupp som har störstproblem när det gäller att börja röka och fortsättaröka är unga kvinnor med dålig utbildning? Hurkan vi i denna kammare påstå att de inte är öppnaför reklam? Jag tror säkert att dessa kvinnor, somkanske saknar mycket av livets goda, är öppna förden reklam som talar om att man är elegant,störtskön, framgångsrik osv. när man har cigaretteni munnen. Verkligheten visar att det är en gruppsom vi verkligen borde ömma för.Jag var i och åkte skidor häromsistens. Jagskulle vilja säga att Camel mer eller mindre hadeköpt in en italiensk ort. På varje pelare fanns deten gul vadderad plastkudde som skulle skydda motfaran att åka på pelaren och kanske på det sättetskada sig svårt och dö. På varenda en av dem stoddet ''Camel''.På det liftkort som också jag måste bära stod det''Camel--Adventure'' -- dvs. ''Äventyret''. Detfanns jättestora affischer som talade omfriluftsverksamhet och tilldragandeäventyrsbetonade sportaktiviteter där det stod''Camel''. Det fanns inga cigaretter med isammanhanget, men kom ungavackert och elegant klädda flickor i gula overallermed bruna boots som det stod ''Camel'' på ochdelade ut cigaretter gratis till den som ville ha -- ungsom gammal.Det här är kanske svårt att förbjuda i lag, men jagyrkar på att regeringen skyndsamt utreder om detär möjligt att komma åt den indirekta reklamen.Om vi behöver titta på tryckfrihetsförordningar ochandra lagar vill jag se att vi gör det.Anf. 173 () replik:Herr talman! Jag vill gärna svara påden fråga hon ställde till mig.Det är självfallet på det sättet att regeringen hållerpå och gör en studie av denna fråga. Det har jagockså sagt i dagens debatt. Det faktumatt man inte nu kan ta fram ett förslag är ocksåredovisat i propositionen. Det behöver inte görasnågot tillkännagivande, eftersom vi vet att vi kansätta tilltro till den regering vars underlag bådeIngrid och jag ingår i.Fri- och rättigheter har en mycket stark ställning iden svenska lagstiftningen. Den ser med andra ordlitet annorlunda ut än i andra länder. Jag är gladöver att säger att man skall vårdadessa fri- och rättigheter. Det tycker jag är utmärkt.På den punkten skiljer sig på ett mycket välgörande sätt från detmycket vårdslösa uttalande för en stund sedan.Man måste veta vad det är för effekter manåstadkommer när man gör ingrepp i lagstiftningen.Vad man behöver som lagstiftare är ett braunderlag. Det är ju här i kammaren som beslutenom lagändringar skall fattas. Vi vill ha ett fullödigtunderlag i form av en djuplodande analys, så att vifår klart för oss att vi träffar rätt och att vi inteåstadkommer några sidoeffekter som vi inte vill ha.Anf. 174 () replik:Herr talman! Jag kan inte låta bli att kommenteradet sade i ett tidigare inlägg. Hantalade då om att det var viktigt att man i detta fallinte åstadkommer ''biverkningar och skador''. Jagskall inte säga att jag inte förstod vad . Han menade naturligtvis ''sidoeffekter'',vilket han nu sade.Men skall man tala om biverkningar och skador?Om man i dagens läge visste vad tobaksbruketinnebar skulle varan vara förbjuden. Det är inte detvi diskuterar här . På något konstigt sätt gårdet inte att diskutera den frågan. Egentligen är detotroligt. Vi vet ju att 600 ungdomar börjar rökavarje vecka. Det är fullständigt makalöst att denfrågan inte går att diskutera. Om jag skulle ta uppden diskussionen skulle en överväldigandemajoritet av kammarens ledamöter tycka att jaggjorde något oerhört konstigt.Det konstiga är ju egentligen att vi inte tar upp dendiskussionen. Vilket läkemedel med sammainverkan som tobak skulle inte behöva förskrivaspå våra apotek?Anf. 175 () replik:Herr talman! När jag talar om sidoeffekter ochbiverkningar tänker jag exempelvis på effekter sominnebär att man snedvrider konkurrensen och slår ut saker och ting som man egentligen intevill skall försvinna från marknaden.Jag ställde några frågor och gav några exempeltidigare i mitt anförande. De frågorna kvarstårfortfarande obesvarade.Jag är överens med om värdet avopinionsbildning och information. Jag instämmermed i uppfattningen att vi skallintensifiera det arbetet. Det har ju i historisk tidvisat sig vara väldigt effektivt. Vi lyckades minskarökningen ganska påtagligt innan vi ens börjadediskutera att göra ingrepp i gällande lagstiftning.Genom att diskutera nya pekpinnar och förbud,vilket var inne på, devalverarman värdet av informations- ochopinionsbildningsåtgärder litet grand. Vi sätter justor tilltro till detta. Låt oss i stället gemensamtfortsätta att intensifiera det arbetet.Anf. 176 () replik:Herr talman! När det gäller de eventuellasidoeffekter som skulle kunna uppstå om vi fick enlag som även rörde indirekt reklam är jag övertygadom att de kan lösas betydligt lättare änhuvudproblemet att få dessa 600 ungdomar pervecka att icke börja röka. Det är ett betydligtsvårare problem. Därför anser jag att vi där måsteanvända alla metoder som vi i laglighetens ochrimlighetens namn kan använda. Man måstefaktiskt skilja på saker som har en oerhördbetydelse för folkets hälsa.Det talas om de betydliga framsteg som vi sägs havunnit på det här området, men de är inte såöverväldigande. Jag föreslår att regeringenverkligen sätter sig in i siffrorna. Om vi ser på demsom börjar -- när nu något äldremänniskor slutar -- är siffrorna inte specielltimponerande. Det har visat sig att av dem sombörjar när de är riktigt unga är det somförmår att sluta. Hur skall det gå med dessaungdomar i 14--15-årsåldern som vecka ut ochvecka in börjar röka? Hur kan vi veta att vi lyckasfå dem att sluta?Moderaterna brukar ju vara lyhörda för argumentsom har med ekonomi att göra. Hur kan vi ta detekonomiska ansvaret för att dessa skall vårdas påsjukhus. Det kan väl inte vara så att man är såcynisk att man säger att vi inte behöver se detta somnågot stort ekonomiskt problem eftersom dessamänniskor inte lever som gamla och att vi därförinte behöver vårda dem. Det är faktiskt den effektsom vi får om detta får fortsätta.Anf. 177 ():Herr talman! kunde vi åter läsaalarmerande uppgifter i pressen omskadeverkningar av tobaksbruk. Antalet fall avtobaksrelaterad cancer ökar bland kvinnor. Bara iStockholmsområdet drabbas 2 000 barn avluftvägsinfektioner till följd av passiv rökning ihemmet. För 100 av dem är tillståndet så allvarligtatt de måste få sjukhusvård.Vi vet att allergierna ökar. tillåtsfortfarande en omfattande tobaksreklam som,enligt vad socialutskott förra gångenskrev, bidrar till att försvaga medvetandet omtobakens skadlighet och håller myten levande omtobaken som en harmlös produkt.Förra våren beslöt först socialutskottoch sedan denna kammare att uttala att en viktigåtgärd i arbetet med att minska tobakensskadeverkningar, och inte minst för att minskatobaksbruket bland barn och ungdomar, var attinföra ett reklamförbud för tobaksprodukter. Visade då att regeringen borde återkomma tillriksdagen med ett lagförslag som förbjuder direktreklam för tobaksprodukter. Förbudet borde enligtvår mening ges en liknande utformning som detsom gäller för alkoholhaltiga drycker.För att korrigera slängiga taltidigare om vem som sagt vad och hur många villjag säga att vid behandlingen i kammaren antogsutskottets uttalande med en stor majoritet. Det var188 röster mot 84. 8 ledamöter avstod och 69 varfrånvarande. De som stödde kravet på ettreklamförbud var så gott som samtligasocialdemokrater, samtliga vänsterpartister,samtliga centerpartister, nästan samtligafolkpartister och samtliga kristdemokrater. Ävenenskilda moderater och nydemokrater stödde dethär reklamförbudet.Det förslag till ändrad tobakslag som regeringen nuhar överlämnat till innehåller emellertidsom jag ser det inget förbud mot direkttobaksreklam utan bara ett förbud motannonsering i periodisk press. Jag vill gärna få detförklarat för mig sedan. Om detta skulle gå igenomkommer tobaksreklamen även fortsättningsvis attvara mindre reglerad än alkoholreklamen.Jag har i min motion tagit upp några exempel. Jagvill gärna ta upp dem här också för protokolletsskull. Utanför Systembolag och restaurangerhänger det inga skyltar med märkesreklam föralkohol. Men utanför och inuti säljställen förtobak -- då menar jag inte bara tobaksaffärer utanlivsmedelsaffärer, kiosker, bensinstationer,gatukök osv. -- kommer skyltar med tobaksreklamatt hänga kvar.Det är inte tillåtet att låta spritflickor i särskildakläder med märkesreklam för alkohol vandra runtoch dela ut gratis smakprov på alkohol pårestauranger osv. eller sälja snapsar från tillfälligastånd. Men på diskotek och vid populärapublikevenemang, som t.ex. , kan cigarettflickor i särskilda klädermed märkesreklam även gå runt för attbjuda på eller sälja småpaket med cigaretter.Systembolagets expediter har ingen märkesreklamför alkohol på sina arbetskläder eller i kassorna.Men på säljställen för tobak, i synnerhet ilivsmedelsbutiker, kommer märkesreklam förtobak att finnas kvar inte bara på personalkläderutan också på pennor och andra tillbehör ikassorna.Jag menar att dessa exempel är tillräckliga för attvisa att det annonsförbud som regeringen nuföreslår inte motsvarar det som harbegärt, nämligen att tobaksreklamen skall regleraspå ett liknande sätt som alkoholreklamen. Trots attinte bara den socialdemokratiska oppositionenutan även tre av de partier som ingår iregeringsunderlaget krävt ett förbud mot direkttobaksreklam nöjer sig regeringen med enhalvmessyr. Det är en eftergift åt det parti somdominerar regeringen trots att det bara utgör ett avfyra partier i koalitionen.Jag tycker att det är nödvändigt att vi vidhåller ochåterupprepar det krav som vi då hade på förbudmot direkt tobaksreklam och inte bara motannonser. Jag håller också med utskottsmajoritetenatt det är angeläget att regeringen påskyndar sittarbete när det gäller att överväga ytterligareåtgärder mot förtäckt tobaksreklam i enlighet medvad har sagt.Herr talman! sade att det tar sin tid.Frågan om tobaksreklamen har gått framåt. När jagför började att motionera om ettförbud var det inte många riksdagsledamöter somstödde mig. finns det en majoritet för att drivaregeringen till ytterligare handling. Det är mycketglädjande.