prot · GI0911 · 1994-10-19 00:00:00 — EU är enmöjlighet som vi måste ta vara på.Anf. 86 ():Fru talman! frågade efterVänsterpartiets alternativ på miljöområdet. Jag skallhelt kort svara på det.Sverige skall bedriva en betydligt radikalaremiljöpolitik än . skall ta ett direkt ansvarför vårt närområde runt och även för andradelar av när det gäller att åtgärda allvarligamiljöproblem där.Sverige skall lägga om till ett miljövänligtjordbruk, där användningen av konstgödsel ochkemikalier minimeras, och till enlivsmedelsproduktion som inte bygger på ett såkraftigt transportberoende som kan bli följden av ettEU-medlemskap.Sverige skall utöka sitt deltagande i detinternationella samarbetet i olika globala ocheuropeiska organ på miljöområdet.Sverige skall inrikta sin bistånds- ochhandelspolitik på att sätta miljömålen främst.En självständig politik på dessa områden, liksomett självständigt agerande i en rad internationellaorganisationer, försvåras eller omöjliggörs genom ettEU-medlemskap, där alla förväntas tala med en röst.Fru talman! Europeiska unionen är till för sinamedlemmar, precis som vilken annan sammanslutningsom helst. Organisationen skall gynnamedlemsländernas intressen i konstellationenNordamerika, och , där vi kan förväntaoss att en stor del av industriproduktionen och denekonomiska aktiviteten kommer att finnas underöverskådlig tid.Europeiska unionen är inget instrument för attutjämna skillnader mellan rika och fattiga länder. Denmotsättningen har alltid lett till väpnade konflikter.Den behöver inte nödvändigtvis göra det, men om viunderlåter att på allvar ta itu med de ökadeskillnaderna, så ökar risken för väpnade konflikter.Det är helt klart att miljöhänsynen ärunderordnade målen om fri rörlighet och ekonomisktillväxt. En stor del av besluten i miljöfrågor tas underartiklar som handlar om varors fria rörlighet. Den inremarknadens tillväxtmodell med en gigantiskstrukturrationalisering, centralisering av produktionenoch drastiskt ökade transportbehov leder i sig till ökadmiljöförstöring.EU:s jordbrukspolitik leder utvecklingen åt felhåll. Byråkrati ochoöverskådliga regelverk återkommer, ochutvecklingen av ett mer ekologiskt inriktat jordbrukförsvåras delvis. Specialisering av produktionen blirnödvändig, och det leder till ökade transporter och distributionsapparat som tar en allt större del avprodukternas värde.Tidigare under dagens debatt har det nämntsexempel på att transporter kan få rent horribla följder.Man distribuerar varor vars värden är relativt låga iförhållande till värdena i konsumtionsledet. Enmycket stor del av kostnaderna betingas avenergipriser, långa transportvägar och förpackningar.Nödvändigheten av en mer lokalt inriktadlivsmedelsproduktion är uppenbar, om vi menar allvarmed talet om att det skall vara en ekologiskt inriktadoch uthållig produktion.Det är inte rimligt att skall ha som mål attkraftigt öka konsumtionen och råvaruförbrukningen.Det stämmer inte överens med ett nödvändigt globaltperspektiv. En ökning av den ekonomiska aktivitetenär ett av Europiska unionens mål.Detta för tankarna vidare till en annan, som jagtycker, försummad del av debatten. Det gäller synenpå kärnkraften. Ett med ett ständigt ökatenergibehov kommer rimligtvis att ha svårigheter attavveckla kärnkraften. Det kommer att fåspridningseffekter även på möjligheter attåstadkomma en annan energiproduktion. Jag ser medstor oro på den tidsutdräkt som det svenska praktiskahandlandet när det gäller kärnkraftsavvecklingen harfört med sig.Tyvärr tror jag att tidsperspektivet kommer attförskjutas ytterligare om blir medlem iEuropeiska unionen.Anf. 87 () replik:Fru talman! talar om vad EU står föreller snarare vad EU stod för vid Romfördragetstillkomst. måste acceptera att detta är enorganisation som har förändrats. Den har andramålsättningar och en annan inriktning än den hadeunder 50-talet.Jan Jennehag tillhör själv en organisation somhyllade helt andra gudar och ideal och somhar förändrats och liksom EU bytt namn. Jagrespekterar den förändringen och tycker att JanJennehag också skall respektera att EU, som det heteri dag, har förändrats och har en annan målsättning ochinriktning.Det är sant, fru talman, att deltar iinternationella samarbeten på olika sätt. Man gör det iFN, i nordiska sammanhang och även i en mängdsammanhang på miljöområdet.Jag frågar mig och om han kannämna någon annan internationell organisation avEU:s karaktär som förmår vara tydlig och sträng motsina medlemmar på ett sådant sätt att de kan tvingasatt föra en riktig miljöpolitik. EU har den möjligheten.Där finns krafter för att kunna påverka de enskildamedlemsländerna.Fru talman! Kärnkraften är ett kärt och berättigatämne i miljödebatten. glömmer eller villinte tala om en del sakförhållanden i EU när det gällerkärnkraften. Det är t.ex. bara hälften av EU:s länder som har kärnkraft. EU-landet har haft enfolkomröstning om kärnkraften, och till skillnad frånSverige har man stängt av sina tre reaktorer - en storoch två ganska små. driver frågan omansvarstagandet när det gäller kärnkraften.Fru talman! Litet förenklat kan man säga att hotenmot den svenska kärnkraftens avveckling liggerbetydligt närmare än Bryssel.Anf. 88 () replik:Fru talman! Det är alldeles riktigt att EU:sinriktning förändras. Den förändras kontinuerligt, ochvi kan hoppas på kommande förändringar. Men detsom vi skall ta ställning till är naturligtvis detavtal som är framförhandlat.Mycket av det som jag nämnde i mitt anförandeär problematiskt. Jag påstår inte, , attdetta är enkelt och att det är så svartvitt som det oftaframställs i debatten.Men när jag väger fördelar och nackdelar medmedlemskapet kommer jag fram till att det ärändamålsenligt för att säga nej. Detta nej ärnaturligtvis onyanserat, men när vi röstar om sådanahär saker handlar det om ett ja eller nej. Det går inteatt instämma i eller ta avstånd ifrån detta t.ex. till 40eller . Detta är en vattendelare. Jag hamnar påden sida som säger nej till ett svenskt medlemskap.Det är förvisso riktigt att har tagit ett steg.Kan vi vänta motsvarande steg i ? Det kanvi förmodligen inte. Jag menar att EU:s energipolitiktill stor del - jag tänker på EU sammantaget -kommer att handla om kärnkraft.Anf. 89 () replik:Fru talman! Apropå det som sade sistmåste jag ställa en fråga. Jag tillhörde dem som årefter år gick i de s.k.Barsebäcksmarscherna tillsammans med danskavänner och ville att skulle stängas. Det ärsamma krav som danska politiker i EU-landetDanmark framställer mot icke EU-landet Sverige.Verkar det, , som om det är EU-landetDanmark som är pådrivande i kärnkraftsfrågan ochvill behålla kärnkraften? Det gör det verkligen inte.Sedan, fru talman, gör det litet lättför sig när han säger att han har vägt för- ochnackdelar med att vara medlem i EU och har kommitfram till att nackdelarna överväger. börrimligen ha en vision om vad som händer om Sverigestår utanför EU. Den bör han också redovisa och föraen öppen debatt om. Hur bearbetar desvavelföroreningar som når från andrahåll i ? Hur blir en aktiv ochpådrivande del i det regionala internationella arbetetnär det gäller att hantera miljöfrågor? Hurblir en pådrivande part i arbetet med attmotverka miljöeffekterna av transporterna i ?Hur blir tillsammans med andra länder ännustarkare i det globala miljöarbetet?Hela den visionen saknas, fru talman. Det blir baraett resonemang om att man intuitivt har kommit framtill att EU är något fult på miljöområdet. Det är endålig grund för ett ställningstagande.Anf. 90 () replik:Fru talman! Är det en dålig grund för ettställningstagande eller inte? Frågan är av denkaraktären att man måste återföra den till grundernaför EU:s hela funktion.Jag sade i mitt anförande att EU:s huvudsyfte äratt gynna utvecklingen för sina medlemmar; det kanvi utgå ifrån. Det är icke ett ändamålsenligtinstrument för de mål som och jag ioch för sig är överens om. Våra uppfattningar skiljersig åt i detta avseende.Lennart kan säga att jag gör det enkelt förmig när jag kommer fram till en annan ståndpunkt änLennart , och motsvarande skulle jagnaturligtvis kunna säga om honom.Möjligheterna för att driva en politik kan ivissa stycken vara sämre utanför EU. Jag är fulltmedveten om detta, men sammantaget menar jag attvärlden trots allt icke består av en majoritet av EU-länder. Huvuddelen av världens befolkning stårutanför EU. Rimligtvis kan inte en katastrof vänta osspå alla områden.Återigen vill jag säga att jag tillstår att det finnsområden där EU är ett effektivt medel, men det räckerinte.Anf. 91 () replik:Fru talman! Jag vill påminna om enviktigt sak i diskussionen. EU är en samling avdemokratiska länder. När säger nejsäger han nej till möjligheten att lösa viktigamiljöproblem som vi har.Jan Jennehag säger nej till att vi skall ändra detfaktum att en tredjedel av är död.Utsläppen kommer från hela Europa.En femtedel av den svenska skogen och en tiondelav våra sjöar är försurade. Utsläppen kommer frånandra länder än . Var sjunde svensk sjö ärövergödd. Kväve- och amoniumutsläppen behöverminskas både i och i Europa.Jag tycker att , som ett föregångsland, skallvara med och fatta beslut. Vi skall inte bara stå ochknacka på dörren och be EU fatta de beslut vi vill attde skall fatta. Vi skall sitta med där besluten fattas,och skall vara det föregångsland och vi varade miljökämpar som vi är satta till att vara.Hur kommer ni, om det blir ett ja, att agera i detparlament där ni är satta av svenska folket att varamed och styra? Jag tror, och det är min bedömning,att ni är valda för att agera som miljökämpar. Svarapå hur ni skall agera om det blir ett ja.Anf. 92 () replik:Fru talman! Självfallet kommer vi att arbeta iparlamentet även om är medlem i deneuropeiska unionen. Dess värre tror jag att våramöjligheter att tvinga fram bättre miljöbestämmelser iEU är små. Den svenska har ingenförslagsrätt. Det har kommissionen. skall fattas antingen med kvalificeradmajoritet eller i många fall i enhällighet. Det gör attrisken är uppenbar att de mest miljökonservativaländerna bestämmer takten. De kan hindra beslut somde anser vara för radikala.Jag anser att jag i mitt huvudanförande beskrevhur vi skall försöka arbeta med miljöfrågor, alldelesoberoende av om är medlem i EU eller inte.Självfallet kommer vi att acceptera ett ja, om svenskafolket säger så. Vi kommer att i parlamentet göra detbästa möjliga av situationen i kraft av det inflytandevi kan råka ha. Vi är ett litet parti, men vi kommer attvara ett radikalt miljöparti -- även i ett som ärmedlem i Europeiska unionen, om det blir så.Anf. 93 () replik:Fru talman! Det är då märkligt att man inte skulleha inflytande och beslutsrätt i EU. Inte kan man sägaatt vi är för små för att vara med och påverka och attvi inte är tillräckligt kraftfulla.Det lilla och det lilla ärföregångsländer. De är de länderna som sätter uppagendan i EU i fråga om miljöarbetet. Jag tyckerfaktiskt att det finns alla skäl i världen för att rösta jatill EU. kommer att ha en viktig position iarbetet för att forma en bra miljöpolitik för helavärlden.Anf. 94 () replik:Fru talman! och jag skiljer oss åt ibedömningen. Jag menar att Europeiska unionen inteär ett ändamålsenligt instrument för att lösamiljöproblemen.Jag tror att föreställningen om att det finnsobjektivitet i ställningstagandet bygger på en illusion.Frågan gäller hur vi ser på grundläggande frågor. Ivilket syfte finns EU? Vilka mål finns? Vilkamöjligheter finns att agera för ett minskat avståndmellan rika och fattiga länder? Vilka möjligheterfinns det att få en folkligt förankrad politik närfolk vet att det är byråkratin som till stor del fattarbesluten? Många anser att det är en fördel att folketinte har alltför stort inflytande. Tyvärr har ocksåsådana inslag funnits i debatten.Vi kan komma fram till att frågan snart ärbesvarad. vet vi under vilkaförutsättningar vi har att arbeta. Jag är övertygad omatt jag och , även om vi har olika åsikteri denna fråga, i vart fall är inriktade på att göra detbästa möjliga i den situation som då uppstår.Anf. 95 ():Fru talman! Jag står i dennatalarstol, och det känns trevligt.Jag skall tala om EU och miljön. Vi kan se attMiljöförbundet, , Framtiden i vårahänder, , ochMiljöpartiet säger nej till EU. Många ungdomar sägeri dag nej, liksom många som är engagerade ifackföreningsrörelsen.Sverige har inte längre det goda miljöanseendetsom landet hade tidigare. slogfast 1992 att är föregångsland påmiljöområdet. Av ,som kom innan valet, framgår det att föreningen sermed stor besvikelse tillbaka på de tre senaste åren.Föreningen anser att ett medvetet drivande av enpolitik som tar flera kliv tillbaka är ansvarslöst ochoacceptabelt. Det är hårda ord.Carlo di Meana, EG:s miljökommissionär1992, sade att EG:s miljöpolitik är en högskola ihyckleri. Beror dessa hårda ord frånNaturskyddsföreningen på att vi börjat EU-anpassavår miljöpolitik? För mig ser det ut så.Ett exempel är när den förra regeringen tog bortprisregleringsavgifterna på handelsgödsel ochbekämpningsmedel. Priset sjönk med 20 %.Användningen av handelsgödsel ökade med 16 %.Det kan bara leda till en sämre miljö.EU är enligt min mening inte ett miljöprojekt.Snarare tvärtom.Det kan finnas många skäl till varför man säger jatill EU. Man för min del skulle det inte vara förmiljön. Jag tycker att det är hyckleri att låtsas att EUär ett miljöprojekt. EU säger självt att mycket av dengemensamma politiken leder till ökade utsläpp i luftoch vatten, trafiken ökar, mängden miljöfarligt avfallökar och landskapsskövlingen ökar.Vi vet att trafiken utgör ett stort problem. EUbedömer att omfattningen av trafiken kommer att ökamed fram . Lastbilstrafikenberäknas öka med 40 %.Sverige har uttalat målet att koldioxidutsläppenskall ha samma omfattning som 1990. Detmålet kan inte uppnås, i alla fall inte om gårmed i EU. Enligt bedömare inom EU kommerkoldioxidmängden fram att öka . Det är en klar ökning och ett klart steg tillbaka.EU tillämpar miljöregler som gör att det är svårtatt hantera miljöfrågor inom unionen. Det krävs t.ex.konsensusbeslut för att fatta beslut om miljöavgifter.Det är därför kan stoppa införandet avavgifter på koldioxid. Det går att besluta med enkvalificerad majoritet, men då måste samtliga ländergå med på det. Varför göra det om man har enbestämd uppfattning i frågan?Det som skiljer synen på miljön i och iEU är synen på kemikalier. Jag hoppas att vi imiljöpolitiken kan ta fasta på att diskutera kemikalier.De stora miljöproblemen utgörs inte bara avsvaveldioxid, kväveoxider och koldioxider. Det ärkemikalierna.Vi kan göra en jämförelse med . IBaltikum är av barnen allergiska. I ärsiffran hos sjuåringar snart uppe i . Generelltsägs av alla svenskar vara allergiska. Vi vet attdet beror på miljön. Men vad är då den storaskillnaden mellan och ? Jo, det ärmängden kemikalier. De miljöproblemen är integlobala, de är nationella. Annars skulle skillnaden intevara så stor mellan , som ligger så nära, ochSverige.Det finns mer än 10 000 olika kemikalier som vårasmå växande celler hos framför allt barnen inte tål.Den växande cellen reagerar med allergi ochöverkänslighet. Är det verkligen en frihet att gå med ien union där kemikalieflödet tenderar att hela tidenöka?Karl-Henrik uttrycker detta bra. Han pratarom att de miljöproblem som kommer att finnas iframtiden inte syns. Han kallar dem för molekylsopor.Vi måste börja titta på molekylsoporna. Jag menar attSverige måste vara ett föregångsland när det gäller attallergisanera. Det kan bara vara utanför EU. IEU skall varor transporteras fritt. Har innehålletgodkänts i ett land skall det få finnas i ett annat land.Vi har fått azofärgämnen. Vi har fått cyklamat ochsackarin, som är sötningsmedel och som finns isvenska matvaror i och med EES-avtalet.Det faktum att föreningen är emot EU är kanske inte förvånande. Mankommer inte ens att kunna äta maten med någonstörre säkerhet . I ett sammansatt livsmedelmåste en ingrediens uppgå till för att detskall behöva deklareras vad som finns i den. Detkommer att finnas många sammansatta livsmedel påhyllorna i affärerna, och en allergiker kan inte vetaom livsmedlen innehåller nötter, ägg eller mjölk; detär allergener som det är livsviktigt att veta om manfår i sig eller inte.Om vi menar allvar med miljöpolitiken iframtiden och med att vi vill gå tillbaka när det gällerkemikaliehanteringen och kemikaliesamhället måsteSverige stå utanför den europeiska unionen. Sverigemåste vara ett land som börjar sanera ikemikaliefloden, som ser till att det som inte behövsförbjuds och som allergisanerar daghem och skolor.Men har vi råd med det om vi belastarbudgeten med en medlemsavgift på 50 miljarderkronor?Det är ingen slump att miljöförbundet , Framtiden i Våra Händer, ,och de gröna avmiljöskäl säger nej till EU. Vi måste gå före i Sverigeoch skapa ett samhälle i ekologisk balans, ett samhällesom ibland kallas kretsloppssamhället. måstevara ett land som visar att det går att gå före, och detgör bättre utanför den europeiska unionen.Anf. 96 () replik:Fru talman! Jag vill bara korrigera något av detsom tog upp. Naturskyddsföreningenhar inte sagt nej till EU. Det man gjort är enbedömning av miljöeffekterna av att gå med i EU.Men man har inte tagit ställning till ett svensktmedlemskap.Gudrun påstår att man på World WatchInstitute säger att har halkat efter påmiljöområdet. Det är en modern skröna; det är en rått-tanden-i-pizzan-historia, som går runt och runt. Detsom hände var att en gäst från World Watch Instituteför - om minnet inte sviker mig - sadeatt man i tydligen minskat satsningarna påalternativa energikällor i . Detta uttalande harförvanskats till påståenden som att , enligtWord , har halkat efter påmiljöområdet.Självfallet kan man räkna upp organisationer ochpersoner som tagit ställning. Låt mig påminna att dengamle miljökämpen , välkänd genommånga böcker, tydligt tagit ställning för ettmedlemskap. En inte alldeles obekant person påmiljöområdet, , tidigare vice ordförandei , och hartagit ställning för ett medlemskap i . Det går attnämna många av de mer bekanta miljöprofilerna somtagit ställning för ett medlemskap.Fru talman! Jag tyckte mig höra att GudrunLindvall sade att enligt en ökar utsläppenav bl.a. svaveldioxid och luftföroreningar. Men dettaär inte sant. I den aktuella sägs det attjämfört med ett icke-genomförande av den inremarknaden innebär ett genomförande en högre mängdutsläpp. I båda fallen minskar utsläppen av i det härfallet svaveldioxid, men de minskar i något mindreutsträckning vid ett genomförande av den inremarknaden.Jag skall inte tränga längre in i debatten i övrigt.Men jag vill bara säga att det vore skönt omåtminstone skrönorna hålls borta från EU-kritiken.Anf. 97 ()replik:Fru talman! Med den trafikökning som man kanse inom EU, är det förvånande att man kan tro attutsläppen skulle minska. Om man använder merbensin och olja, är det alldeles självklart attkväveoxiderna tenderar att öka högt över det somnaturen tål. brukar ju själv användauttrycket "vad naturen tål" som ett bra mått på vad viskall klara.Naturligtvis ökar både koldioxidutsläppen, vilketframgår av många rapporter, och kväveoxidutsläppen.Lennart har väl än så länge inte uppfunnit denbilmotor som inte släpper ut NOx. Dessutom är kravenvad gäller svavelhalt betydligt lägre för mångaeldningsoljor och för bensin inom EU.Beträffande uttalandet från Word Watch Instituteminns fel. harsagt att icke längre är ett föregångsland påmiljöområdet.Det finns många tecken som tyder på att denutveckling som EU går till mötes kommer att göra attde miljöproblem som ni kallar globala, nämligen närdet gäller NOx, svaveldioxid och koldioxid, tenderaratt öka. Något annat kan inte vara möjligt med dentrafikökning som man förespråkar.Anf. 98 ():Fru talman! Det finns många skäl till att vi skallsäga ja till ett medlemskap i . Jag instämmer tillfullo med det som tidigare i denna debatt framförts avde socialdemokratiska debattörerna från ja-sidan.Freden, välfärden, kampen mot arbetslösheten ochför en bättre miljö är de stora viktiga frågorna där vivill vara med och utforma framtiden tillsammans medde övriga nuvarande och tillkommande länderna inomunionen.Jag har under mina i framför alltägnat mig åt miljö- och konsumentfrågor. I storastycken hänger dessa frågor samman. Det gällerjordbrukspolitiken som bestämmer livsmedelskvalitetoch pris, kemikalieanvändningen ochkretsloppssamhället över huvud taget. Konsumenternaberörs alltid på ett eller annat sätt.Jag tänker inte ägna mig så mycket åtmiljöpolitiken, eftersom miljöminister upp i talarstolen närmast efter mig. Jagkommer i stället framför allt att ägna mig åtkonsumentfrågorna.Till vill jag säga att jag tror att hani själ och hjärta är glad över att regeringen har dragittillbaka . Det finns ju nu en möjlighet attfå tillbaka ett förslag som innehåller det som bl.a.Lennart och jag var överens om iMiljöskyddskommittèn. Men vi kommer att få mångaanledningar att diskutera detta. Det hör intenödvändigtvis samman med EU-debatten.Vi vill använda ett medlemskap i till attförändra livsmedelspolitiken på en rad viktigapunkter. Dock vill jag understryka att de frågor somvi socialdemokrater har tagit upp bl.a. i vår motion ärhelt i linje med de förändringar som många andraländer inom unionen vill genomföra.En fri handel med livsmedel förutsätter en effektivlivsmedelskontroll och en större samsyn i veterinäraoch fytosanitära frågor. Konsumenterna har ettintresse av att varorna märks tydligt och att deskadliga ingredienserna utesluts. EU-ländernasallergiker har precis samma önskemål som de svenskaallergikerna har. Det är ingen skillnad. Detta arbetekan påskyndas, och det är en av de frågor som visocialdemokrater vill prioritera.Lennart nämnde uttrycket råttan i pizzan.När det gäller varumärkningen finns det också litet avråttan i pizzan. Det har att göra med tolkningen avmärkningsföreskrifterna. Jag besökte kommissionenför , och då besökte jag just demsom är ansvariga för varumärkningen. Det är heltklart att de allergiframkallande ämnena skall märkas.Och det skall de göras tydligt. Däremot är det varjeenskilt lands sak att avgöra om de icke-förpackadevarorna skall märkas. Som ett - möjligen något fånigt- exempel nämndes att man i något land börjat medmärkning vid korvkioskerna. Man hade bilder på korvoch bröd. Därunder fanns en innehållsförteckning,med uppgift om i fall det förelåg några hälsorisker.Många andra för konsumenterna viktiga frågordiskuteras just nu inom EU. Det gäller exempelvisbestrålade livsmedel. Och för att få ett förbud motbestrålning behövs våra röster. Även frågor omkemiska tillsatser, regler vid distansförsäljning,marknadsföring, barnomsorgsprodukter, prismärkningoch mycket mer diskuteras. Jag vill inte passivt varatvungen att finna mig i de beslut som fattas. Jag villatt , med den kunskap och insikt som finns iSverige, skall vara med och påverka, och jag vet attdet går att påverka. Det har vi sett inte minst inomstandardiseringsverksamheten, där redan fårmedverka fullt ut.Politiker - inte minst från vänster- ochmiljöpartier inom EU - konsumentrepresentanter frånandra länder, exempelvis från , ochHolland samt från BEUC, som är störstakonsumentorganisation, anser att det skulle blibetydligt lättare och att det skulle gå betydligtsnabbare att nå de goda mål som finns beskrivna inomEU, men som inte är genomförda, med en nordiskmedverkan. De vill alltså att skall medverka ien gemenskap i stället för att stå utanför, dettaföredöme som de gröna och Vänstern såofta talar om.Den ende som jag har hört vara emot den fortsattautvecklingen är , en dansk EU-parlamentarikersom motståndarsidan i har tagit hit för attprata litet grand. Han tillhör en liten udda grupp inomEU-parlamentet som kallas för Regnbågarna. Detsäger kanske sitt. Han är den ende som tycker att vibör stå utanför.Ett medlemskap i ger möjlighet attpåverka. Med kommer varorna ända hit.Vi kan inte förhindra vare sig miljöförstöring ellerdåliga varor att passera våra gränser.Allt som händer i EU är inte bra, lika litet som jagtycker att allt som händer i är bra.