prot · GH0977 · 1994-03-22 00:00:00 — På detta sättframhålls vikten av att myndigheten utifrån enhelhetssyn följer utvecklingen av ungdomars villkoroch anlägger ett ungdomsperspektiv på frågor inomolika samhällsområden.I propositionen redovisar regeringen också olikaaktuella insatser på ungdomsområdet. Det rör sigom satsningar för att lindra konsekvenserna avarbetslöshet genom ungdomspraktik och olikasysselsättningsprojekt för arbetslösa ungdomar.Det handlar också om nya utbildningsplatser inomolika delar av utbildningsväsendet ochutvecklingsprojekt som går ut på ökad samverkanmellan offentliga och ideella insatser, bl.a. när detgäller verksamheter för utsatta ungdomar.Det pågår också ett utredningsarbete omungdomars levnadsvillkor och framtidsutsikter, dens.k. Det går bl.a. ut på attundersöka hur ungdomars etablering på arbets- ochbostadsmarknaderna skall kunna underlättas.Regeringen följer också utvecklingen när det gällerbarns och ungdomars villkor med anledning av deförändringar som genomförs i kommunerna.Socialstyrelsen har fått i uppdrag att i samverkanmed , Statens ungdomsrådoch kartlägga hur situationen serut. Uppdraget kommer att redovisas till regeringenden 29 mars.Sammanfattningsvis gör således regeringen enmängd insatser för att stödja de unga. Bara detfaktum att ungdomars uppväxtvillkor står på denpolitiska dagordningen är en tydlig signal om attden äldre generationen bryr sig om ochuppmärksammar ungdomars situation, behov ochresurser. Men det räcker naturligtvis inte medoffentliga insatser. Alla vi vuxna har ett ansvar föratt ta vara på den resurs som ungdomar utgör.Samtidigt vill jag betona vikten av att ocksåungdomarna själva tar ett personligt ansvar ochuppmuntras vara med att påverka utformningen avsin egen framtid och av samhället. En positivframtidstro skapas i samverkan mellan äldre ochyngre människor.Anf. 109 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Menjag tycker att de ansvariga för denna frågestund harslagit ihop de här två frågorna på ett märkligt sätt.Frågor som skall besvaras i ett sammanhang brukarha en naturligt koppling till varandra. De brukarhöra ihop. Mina två frågor till statsrådet hör ihop iden meningen att de berör oss unga, i övrigt är dehelt olika. Dessutom har den tredje frågan som jagställde inte kommit med därför att frågan varfelformulerad.Herr talman! Jag är här i egenskap av politiker. Jagär inte proffs på att formulera frågor. Som politikermåste jag få möjlighet att ställa de frågor som jaganser är viktiga att ställa till vilket statsråd jag vill.Det borde ligga i allas intresse att ha en bredpolitisk debatt i den här kammaren. Jag tycker attungdomsfrågorna alltför länge har hamnat vidsidan av debatten. När då regeringen äntligenlägger fram en ungdomsproposition -- vilket ärmycket positivt -- tycker jag att man lyfter uppungdomspolitiken på dagordningen skall det finnasutrymme för att debattera det också.Dagens unga behandlas ofta som mina frågor idenna frågestund -- i en enda stor grupp. Vuxnaklumpar ihop alla unga och beskriver våra problemsom rent generella och som om de omfattar ochberör alla och är lika för alla. Så är det inte. Ävenunga människor besitter en mängd olikaförutsättningar och egenskaper. De har olika kravoch möjligheter. Även unga måste få möjlighet attgå sina egna vägar.Dagens unga växer upp dåungdomsåren blir allt längre. Många har inget jobb.De kan inte flytta hemifrån, är osjälvständiga,vänder på dygnets timmar och skapar sig ett eget livvid sidan av det etablerade samhället och vid sidanav många vuxna. Det är ett problem. Iungdomspropositionen lyfts inte de problemenfram tillräckligt. Det skrivs inget om vilkakonsekvenser möjligheten -- eller omöjligheten --att komma in på arbetsmarknaden för med sig. Detskrivs inte heller något om vad känslan avutanförskap för med sig. I stället för att föreslå nyakonkreta åtgärder för att få nedungdomsarbetslösheten och för att erbjuda ungamöjlighet att flytta hemifrån föreslår statsrådet attStatens ungdomsråd skall organiseras om och istället bli ungdomsstyrelse.Anf. 110 Civilminister ():Herr talman! Det är praktiska skäl som gör att manbesvarar frågorna tillsammans. Det hoppas jag attUlrica kan ha överseende med. Den frågasom är felformulerad har jag inte fått del av så jagvet inte vad den handlar om.Framtidstro handlade frågan om. Det är viktigt börjar från början om man skall skapaframtidstro. Då handlar det om tryggauppväxtförhållanden för barnen, och att mansuccesivt ger dem ett ökat förtroende. Man måstevåga säga: ''Det här klarar du av, du duger''. Dåskapar man grunden till ett självförtroende som göratt man som ung person också klarar en delmotgångar som man kommer att få uppleva på etteller annat sätt i livet. Det måste börjas hemma,och sedan måste skolan följa upp detta. Man kanbörja redan på lågstadiet. Man kan låta eleverna fåsudda tavlan i början, sedan får de kanske till slutt.o.m. vara med och lägga schema. Det är väldigtviktigt att ge ungdomar större och större ansvar ochatt ge dem förtroende.Om man har självförtroende skapas denframtidstro som efterlyser. Enstatlig myndighet, oavsett om den heter Statensungdomsråd eller kan inte geungdomar framtidstro. Det är jag väl medvetenom. Men jag tror ändå att den här myndigheten kanbidra till samordningen som jag efterlyser. Det görsmängder av olika insatser inom ungdomspolitiken , men det saknas en helhetssyn och samordning.Ungdomsstyrelsen kan betyda en del när den fården inriktningen.Anf. 111 ():Herr talman! Statsrådet talar om hur viktigt det ärmed vuxna förebilder. Det håller jag med om. Detär oerhört viktigt. Men vi vet ju att de vuxnaförebilder som många barn växer upp tillsammansmed inte alltid är de förebilder som vi kanske skulleönska. De blir ännu mindre bra förebilder i denlågkonjunktur som vi lever mitt i. Vi ser vecka eftervecka att små barn, äldre barn och ungdomar faroerhört illa när familjer kommer i kläm och närarbetslösheten och bostadsproblemen slår raktigenom den sociala struktur familjen har byggt upptidigare.Det innebär ett oerhört ansvar för föräldrar närman lägger över ansvaret för hur det kommer att gåför barnen på familjen som de växer upp i. Detutlämnar många av de barn som vi vet växer uppunder trassliga förhållanden. Då måste det finnasnågonting annat. Jag vet att det är avgörande vilkenbakgrund man har. Men det får inte vara såavgörande att vi redan från början när barnen ärsmå kan bestämma oss för vilka som kommer attlyckas och vilka som inte kommer att lyckas.Anf. 112 Civilminister ():Herr talman! Nej, , det är precistvärtom. Det är just för att kunna sätta in destödåtgärder som krävs som man skall undersökahur det ser ut i familjerna redan från början.När man får en skolklass framför sig kan manofta ganska tidigt se vilka barn som inte kommer attklara av framtiden.Vi har varit dåliga på att sätta in åtgärder sombygger upp nätverken kring familjen, föreningaroch andra runt ungdomarna. Det är det jag helatiden vill betona, att det är med detta som vi måstebörja om vi skall skapa den viktiga framtidstron hosungdomarna. Det är alltså precis tvärtom -- vi skallsätta in åtgärder tidigt, så att vi inte får den häruppdelningen.Vi följer också väldigt noga utvecklingen ikommunerna. Det är många föräldrar, mångavuxna, som mår dåligt på grund av de förhållandensom beskriver. Som jag sade i mittsvar kommer vi att få en rapport omhur läget är. Det handlar då bl.a. om barns ochungdomars situation.Anf. 113 ():Herr talman! Skolan är oerhört viktig, och därförbekymrar det mig en hel del att vi i modern tidfaktiskt går tillbaka till en mer traditionell och merteoretiserande skola. Vi vet att de barn som mansäger ''har flugor i stjärten'' -- om civilministern vetvad jag menar --, de som har svårt att sitta stilla,som kanske är litet omogna och behöverstimuleras, faktiskt får mindre utrymme att lära sigsaker på ett annorlunda och inte så traditionelltsätt, vilket de kanske skulle behöva. Jag tycker attdet är synd. Med den kunskap vi har om inlärninghos barn och ungdomar borde vi faktiskt kunna tasteget mot en mer modern och inte så traditionellskola.Statsrådet säger också att barn och ungdomar somelever i skolan i större utsträckning skall gå in ochta ansvar för själva skolverksamheten. Det tyckerjag är jättebra. I SSU har vi drivit frågan omsjälvförvaltning inom skolan oerhört länge, och jagvälkomnar att fler gör det.Unga människor beskrivs i långkonjunkturensSverige som en oanvänd resurs, som kommer attfinnas tillgänglig då konjunkturen vänder. Detoroar mig litet grand att man mitt i enlågkonjunktur kan kosta på sig att beskriva ungamänniskor som en resurs den dag då konjunkturenvänder. Men då?Anf. 114 Civilminister ():Herr talman! Jag håller inte med om det som UlricaMessing säger när det gäller skolan, att vi nu gårtillbaka till någonting mer traditionellt. harju skolan varit väldigt styrd. lämnar vi överansvaret för att lägga upp undervisningen tillkommunerna och de enskilda skolorna, ochundervisningen kan därför läggas upp just som detpassar de elevgrupper som finns i den enskildaskolan. Det kommer därför inte att se likadant utöverallt. Somliga är kanske rädda för det, men jagtror snarare att det kommer att leda till att deenskilda eleverna får en undervisning som är bättreanpassad till just dem.Jag håller helt med om att ungdomar är en resursäven när det är lågkonjunktur, och jag tror därföratt det nu när ungdomsarbetslösheten är hög ärviktigt att man sätter in åtgärder som kan hjälpaungdomar att inte lägga av. Det finns annars en riskför att ungdomar gör det när de kommer bort frånrutiner, osv. Det finns ett antal projekt som vi harsatsat på av den anledningen.Anf. 115 ():Herr talman! Jag tycker att skolan blir mertraditionell och att vi går tillbaka i utvecklingen.Framför allt ser jag att skolor runt om ikommunerna i tider av dålig ekonomi skär i skolansresurser. Man utökar klasserna storleksmässigt,och man ger mindre resurser till extrahjälp ochstödundervisning. Det är klart att vi redan nu vetvilka barn som kommer att fara illa av det här ochvilka barn som har förmånen och lyckan att haföräldrar som kan stimulera dem och hjälpa dem attkomma till rätta med läxläsning och sådana saker.Det slår orättvist.Det är viktigt att vi diskuterar det här. Den dagendå konjunkturen vänder kommer nämligen inte allade människor i det här landet som under så mångaår har känt att de har levt ett liv vid sidan av detetablerade samhället, vid sidan avarbetsmarknaden och vid sidan avbostadsmarknaden på en gång automatiskt attkänna att de är en del i gemenskapen.Anf. 116 Civilminister ():Herr talman! Jag vill återgå till det om tidigare, nämligen vad det betyder att gedem som använder sig av en verksamhet störreinflytande, det som kallas självförvaltningsorganeller brukarinflytande. Jag menar att det är viktigtatt vi utökar detta, och jag kommer den här veckanatt till överlämna en proposition som justtar upp de här frågorna och i vilken föreslås enutveckling på området. Jag tror också att ungdomarpå det här sättet kommer att få möjlighet till ettstörre inflytande över den verksamhet som dedeltar i.Vi är fullständigt överens om att det är otroligtviktigt att människor inte ställs vid sidan avsamhället. Jag tror då att det är viktigt att man harsitt människovärde kopplat till någonting annat änförvärvsarbetet. Vi har väldigt hårt kopplat denenskilda människans värde till att man har ettarbete, men det är inte i första hand där sommänniskovärdet ligger. Jag tror att vi bordediskutera den här frågan mycket mer, så attmänniskor inte behöver känna att derasmänniskovärde försvinner bara därför att de intehar ett förvärvsarbete.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1993/94:403 ombostadsmarknaden och ungdomarAnf. 117 Civilminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag tänker vidta för att stärka ungdomarsställning på bostadsmarknaden.Den fråga som tar upp är mycketviktig. Därför har regeringen också vidtagit olikaåtgärder. Dessa insatser belyses i den propositionom ungdomspolitik som regeringen överlämnadetill förra veckan.För att lösa problemen på bostadsmarknadenmåste vi föra en ekonomisk politik som leder till låginflation, lågt ränteläge och därmed lägrebostadskostnader för alla. Men det kan ocksåbehövas åtgärder riktade till särskilda grupper,däribland ungdomar. Genom bostadsbidragen tillungdomar , som lämnas enligt särskildaregler, bidrar staten till att ge ekonomiskt svagaundomshushåll möjligheter till bra bostäder.Möjligheten till bostadsbidrag har också förstärktsunder . Förenklade regler på plan-och byggområdet har också ökat möjligheterna attbygga billiga bostäder för ungdomar.Ungdomars inträde på bostadsmarknaden lösesemellertid inte främst genom att de flyttar in inyproducerade bostäder. Lösningen ligger snararei att åstadkomma en ökad rörlighet påbostadsmarknaden, så att mindre och billigalägenheter i det befintliga bostadsbeståndet blirlediga för bl.a. ungdomar.För att underlätta för ungdomar att köpa bostad,finns två statliga premierade bosparformer förungdomar, bosparlån inom ramen förallemanssparandet och sparande enligt lagen omungdomssparande. Frågan om ett generellt statligtpremierat bosparande utreds för närvarande.Det är också viktigt att konstatera attförutsättningarna för ungdomar att etablera sig isamhället har förändrats under senare år.Regeringen tillkallade därför redan i december1992 en utredning om ungdomars levnadsvillkoroch framtidsutsikter (C 1992:07, dir. 1992:107), dens.k. Utredningen skallkartlägga de hinder som finns för ungdomar attetablera sig på bl.a. arbets- ochbostadsmarknaderna och analysera dessa i syfte attskaffa underlag för åtgärder som kan underlätta förungdomarna att få bostäder till rimliga kostnader.Utredningen skall dessutom uppmärksammavälfärdens fördelning, dels mellan olikagenerationer, dels i ett livsperspektiv, samtpresentera en modell för hurgenerationsperspektivet skall kunna beaktas vidpolitiska beslut. Utredningens resultat skallredovisas i juni 1994.Sammanfattningsvis har flera initiativ tagits för attstödja ungdomars etablering, bl.a. påbostadsmarknaden. Regeringen bör dock avvaktaGenerationsutredningens förslag innan ytterligareinitiativ övervägs.Anf. 118 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på min fråga.Dagen efter det att statsrådet presenterade sinproposition lade i en rapport tillregeringen fram siffror som beskriver vad som harhänt på bostadsmarknaden under de senaste åren.Av rapporten framgår bl.a. att vart sjuttondehushåll i det här landet har tvingats sänka sinbostadsstandard . Vartsjuttonde hushåll kanske inte låter så mycket, mendet motsvarar 380 000 personer. Det är emellertidoerhört stora skillnader mellan olika åldersgrupper.Bland personer har var tionde tvingatssänka sin bostadsstandard.Det här beror naturligtvis till stor del på det somUlrica tidigare talade om, dvs. den högaungdomsarbetslösheten, men jag vågar påstå attdet också beror på att de besparingar inom boendetsom har genomförts --besparingar som i och för sig hade varit nödvändigaatt genomföra även med en annan regering --ensidigt har lagts på dem som bor i hus som ärbyggda . Jag menar attdetta inte hade varit nödvändigt. Det betyder att deframför allt unga människor som har skaffat sig enbostad ochframåt har fått bära en alldeles orimligt stor del avbördan. Det handlar i vissa fall om flera tusenkronor i ökade boendekostnader, och detta har intehöjda bostadsbidrag kunnat kompensera.Jag vill därför förtydliga min fråga: Är det rimligtatt några få, och framför allt ungdomar, skall fåbära en så oerhört stor del av bördan när vi tvingasspara på boendet? Är det rimligt och rättvist att dehar tvingats bära en så stor del av bördan under detvå ?Anf. 119 Civilminister ():Herr talman! Det var nödvändigt att lägga ombostadspolitiken, säger . Det vardet verkligen. Den ledde till en mycket osundutveckling. Den yngre generationen får betalaför att den äldre generationen i stortsett fick betalt för att bo genom den utformningsom t.ex. räntesubventionerna hade.Nu har omläggningen gjorts. Det är alltid svårt attgöra sådana omläggningar. Det drabbar människori övergångsskeden. Men man kan också se att dettaär en omläggning som leder åt rätt håll.Boverket har också gjort en del andrakonstateranden. Man säger att ränteutvecklingenlett till att subventionerna trots att de har minskatger mer i nuvarande system än i det gamla. Det äralltså som har räknat ut det. Räntornapåverkar nu systemet. Det gjorde de inte tidigare.Det som är alldeles avgörande för hur det skall blipå bostadsmarknaden när det gäller att få frambilliga bostäder är ränteutvecklingen. Den harredan börjat märkas på bostadsmarknaden.Anf. 120 ():Herr talman! Statsrådet säger att det varnödvändigt att lägga om bostadspolitiken. Det varnödvändigt i den meningen att med ett växandebudgetunderskott måste man spara. Där är viöverens. Det är svårt att undanta en så betydandesektor som bostadssektorn från de besparingarna,det är rätt.Men det var inte nödvändigt att fördela dessabesparingar på det sätt som man gjorde. Man låter15 % av de boende bära hela bördan. skall manju inte tala om en kvinnas ålder, och det tänker jaginte göra. Men låt mig formulera det så här: Jag ochstatsrådet hann förmodligen skaffa oss bostäderinnan slutet . För oss är risken att tvingassänka vår boendestandard ungefär fem gånger såliten jämfört med risken för ungdomar.Vi som fattade dessa beslut -- om vi nu skall titta pådet historiskt -- och som i så fall är skyldiga till debeslut som gick fel, blir i stort sett inte tvungna attbetala någonting alls. Är det rimligt?Anf. 121 Civilminister ():Herr talman! Man kan inte fortsätta med en osundbostadspolitik, och den var osund -- jag upprepardet. Den var okänslig för kapitalkostnaderna iboendet. Bidragen var kopplade tillproduktionskostnaderna. Man kunde alltså byggahur dyrt som helst, och så fick man bidrag därefter.Detta kan man inte fortsätta med, utan det måstetill en omläggning. I samband med omläggningardrabbas människor orättvist. Jag kan inte svara påom det är exakt så som säger. Hannämner olika procenttal för hur det drabbar. Det ärmöjligt att det är så.Jag tror att denna omläggning var viktig att göra.Om vi nu skall diskutera hur man skall komma tillrätta med detta -- och det är vad vi skall göra --handlar det om att vi måste få fram enklare ochbilligare bostäder. Det kan de nya byggreglernaleda till. Det kommer då i första hand att gynnaungdomar.Rörligheten på bostadsmarknaden är också väldigtviktig. De som får större familjer flyttar och lämnarefter sig billigare och mindre lägenheter.Anf. 122 ():Herr talman! Regeringen är väldigt bra på attbeskriva vad det var som gick snett. Däremot ärden inte alltid så intresserad av att diskuteraframtiden. Det var därför som jag ställde frågan.Det görs heller inte i Ungdomspropositionen, ochdet sägs mycket litet om bostadspolitiken framöver.Det är rätt som statsrådet säger. Det vi måste göraär att se framåt. Vi måste se hur vi skall lösa dessaproblem.Så länge vi har en ryggsäck med ett stort antaloerhört dyra lägenheter som står tomma, kommerde ungdomar som behöver en bostad ochockså de ungdomar som behöver en bostad iframtiden -- och de kommer förhoppningsvis att blifler i takt med att de får jobb ochutbildningsplatser -- inte att kunna få en bostad.Så länge vi har denna ryggsäck med dyra, tommalägenheter -- som är dyra på grund av debesparingar som genomförts under de senasteåren -- kommer man inte att våga bygga. Det göratt de ungdomar som har drabbats av ökadeboendekostnader drabbas en gång till. Detnybyggande som skulle behövas kommer inteigång, eftersom vi har så många dyra, tommalägenheter.Anf. 123 Civilminister ():Herr talman! Nyproduktionen vänder sig inte iförsta hand till ungdomar, vilka vi här diskuterar.Den är ofta dyrare än den äldre produktionen.Sedan kan jag inte hålla med närhan säger att regeringen inte har gjort någonting.Den ekonomiska politiken har lett till sänktaräntor. Ingenting påverkar bostadskostnaderna såmycket som de sänkta räntorna.Det är få andra förändringar som påverkar denkostnad man har för sin bostad som att räntan sänksmed en eller , och den har sänktsmed mer än så. Det tycker jag ändå är viktigt attpåpeka i detta sammanhang.Anf. 124 ():Herr talman! Ungdomar kommer inte i första handatt flytta in i de nya lägenheter som byggs om detfinns andra tillgängliga -- det är sant statsrådet.Problemet är att jag, som inte längre räknar mig tillde allra yngsta, statsrådet och andra -- som hadeförmånen att skaffa oss en bostad innanboendekostnaderna rusade i väg i höjden, och sominte har behövt vara med att betala besparingarna --kommer att kedja fast oss så länge det är så oerhörtdyrt att flytta in i nya bostäder. Vi kommer attkedja fast oss i de lägenheter som vi har, vilkarelativt sett blir allt billigare.Det jag begär är egentligen inte särskilt konstigt.Det jag tycker att statsrådet skulle ha föreslagit iUngdomspropositionen är att även statsrådet, jagoch alla andra som hann skaffa oss en bostad innanbostadskostnaderna steg också är medoch betalar en del av de besparingar som skallgenomföras. Sanningen är den att jag och statsrådetinte har behövt betala en enda krona. Återigen: Ärdetta rimligt?Anf. 125 Civilminister ():Herr talman! Marknaden har börjat lösa en delav dessa problem. Det finns exempel från flerakommuner där man går in och plomberar ett ellertvå rum i stora bostäder för att upplåta dem tillungdomar. Då sänks naturligtvis också hyran.Om marknaden får litet större frihet, vilket den nuhar fått, kan den också anpassa sig till denefterfrågan som finns. finns det en storefterfrågan på små lägenheter. Det finnslägenheter, och då anpassar man dem genom attt.ex. Det är alltså inte bristen påbostäder som är det stora problemet , utanproblemet är att de är för stora och för dyra.Många kommuner satsar också på speciellaungdomsbostäder. Jag tror att det är en framtidamodell. kommun har här legatmycket långt framme. De har kanske en någotenklare standard, men de är betydligt billigare änvanliga lägenheter. Det har invigts sådanalägenheter i , där jag bor.Detta är en utveckling som jag tror att vi kommeratt se mer av. Efterfrågan på små, billiga bostäderfinns. De kommer också att komma fram närproduktionskostnaderna inte längre blir så höga avalla regler som tidigare omgärdade dem.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på frågorna 1993/94:409, 413, och 414om ungdomsarbetslösheten, m.m.Anf. 126 Civilminister ():Herr talman! har med anledning avpropositionen om ungdomspolitik som lämnadestill frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser vidta för att ungdomarsvärderingar och åsikter bättre skall höras ivuxenvärlden. Han har också ställt frågor omungdomsarbetslösheten och lägre ingångslöner förungdomar. Jag har valt att besvara dem i ettsammanhang.I den ungdomspolitiska propositionen föreslårregeringen ett antal riktlinjer för den framtidaungdomspolitiken. Avsikten med riktlinjerna är attde skall genomsyra de statliga insatserna förungdomar, men de bör också kunna ge vägledningför kommuner, ideella organisationer och andra ideras arbete med ungdomsfrågor. I en av dessariktlinjer anges bl.a. att ungdomars delaktighet ochinflytande skall främjas. Riktlinjerna bör därmedkunna medverka till att ungdomars möjlighet attgöra sina åsikter hörda förstärks på en rad områdenoch inom flera olika sektorer.Statens ungdomsråd har drivit ettutvecklingsarbete för att stärka ungdomarsinflytande genom de s.k. demokrati- ochträffpunktsprojekten. Dessa beskrivs ipropositionen, och jag anser att detta arbete ärvärdefullt och att det bör vidareutvecklas i den nyamyndigheten, . Jag hoppasdärmed att erfarenheterna från projekten skallomsättas i praktisk handling i allt fler kommuner.Det är också angeläget att dagens regelverkförändras så att ungdomars möjligheter tillinflytande i den kommunala verksamheten stärks.Genom ett ökat s.k. brukarinflytande kan bl.a.ungdomar i högre utsträckning vara med ochbestämma över olika verksamheter.