prot · GH09102 · 1994-05-04 00:00:00 — Man kan kanskedärigenom minska arbetslösheten något under enkort period, men den blir mycket värre längre fram.Det tricket har vi ju prövat i , och det ärverkningarna av det som vi nu upplever.Vi har genom av mödosamt arbete lyckatsförändra detta, och vi är på väg mot en sundekonomi, även om vi är långt ifrån målet.Problemen var mycket stora. Att återgå till denpolitik som socialdemokraterna förde under 60-och 70-talen skulle vara som att backa in iframtiden, och det kan inte vara till nytta vare sigför kvinnor eller män eller för andra kategorier iSverige.Anf. 38 ():Herr talman! Vi kristdemokrater betonar oftavikten av den människosyn som bör utgöra grundeni politiken, i näringslivet och i familjelivet. Det ären människosyn som hämtar sin inspiration imänniskovärdesprincipen -- alla människors likavärde och varje människas unika värde. Samtidigtär det viktigt att inse att ingen människa är sig självnog.Det här sättet att se på människan borde vi ta påallvar i jämställdhetsarbetet. Vi människorkompletterar varandra. Män och kvinnorkompletterar varandra i hem, arbetsliv och politik.Men också individerna kompletterar varandra.Kvinnor och män behövs sida vid sida ijämställdhetsarbetet. Personligen använder jag inteuttryck som kvinnofråga, kvinnopolitik osv. För isjälva verket handlar det ju omjämställdhetsangelägenheter -- sådant som ärviktigt för kvinnor, män och barn.När jag har tagit initiativ till jämställdhetsmotionerhar det t.ex. alltid känts naturligt och viktigt attjobba ihop med någon av mina manligapartikamrater.Herr talman! Som kristdemokrat känner jag stortillfredsställelse över att regeringen har presenteraten samlad jämställdhetsproposition. En mängdangelägna åtgärder på olika områden föreslås, ochdet gläder mig att utskottet inte sätter käppar ihjulet utan tillstyrker förslagen.Vi kristdemokrater väckte fyra motioner som behandlas ibetänkandet AU17. Vi kan konstatera att många avvåra krav väsentligen är tillgodosedda i såvälproposition som betänkande.--Det är ett stort framsteg att JämO:stillsynsområde nu kommer att omfatta helaarbetsmarknaden. Att arbetsgivaren blir skyldig attiaktta lagens regler även om kollektivavtal harträffats är en viktig förbättring avjämställdhetslagen. Det är en klar fördel att JämOfår bättre överblick över hela arbetsmarknaden ochdärmed större möjligheter att driva påutvecklingen.--JämO får rätt att använda sig även av annanlagstiftning än jämställdhetslagen. Det är rimligteftersom ett ärende kan innehålla en kombinationav brott mot olika lagar och avtal, som t.ex.föräldraledighetslagen och lagen omanställningsskydd.--JämO får möjlighet att använda sig av ombud.Det kan ibland behövas eftersom det innebär ettomfattande och resurskrävande utredningsarbeteatt driva ett ärende till domstol.Kravet att JämO bör få uttala sig över helasamhällsområdet har vi dock inte ännu fåttförståelse för.Herr talman! Vårt förslag om en särskild utredningom könsneutral arbetsvärdering tillstyrks inteexakt. Men i propositionen sägs att könsneutralarbetsvärdering bör stimuleras. Utskottetförutsätter att uppdraget till Arbetsmiljöfondenäven kommer att innefatta frågor om hur metodermed könsneutral arbetsvärdering kan användas föratt uppvärdera lönerna i kvinnodomineradelåglöneyrken. Med detta låter vi oss nöja idagsläget.De senaste dagarna har jag konstaterat att ocksåJämO är aktiv med informationsspridning ochargumentering för arbetsvärderingssystem.Informationsskriften Jämsides nr 2-94 innehållerbl.a. JämO:s Lathund för arbetsvärdering.Förhoppningsvis kan den komma till användningpå arbetsplatser runt om i vårt land och förbättraför kvinnorna.En sak är säker: synen på olika arbetsuppgifter ochderas status behöver förändras. Många yrken somhar med barn och vård och omsorg att göra har lågstatus. Att uppfostra barn ger relativt låg lön, menatt uppfostra datorer, dvs programmera, kan geväldiga löner. Man kan diskutera vilken fostran,vilken inlärning, som är den viktigaste.Arbetsmarknadens könssegregering är också enorsak till löneskillnader. Det måste vara en viktigmålsättning att minska den segregeringen.Herr talman! Jag vill nu uppehålla mig något vidbehovet av jämställdhetslagstiftning påutbildningsområdet.Utbildningsväsendet har en betydelsefull roll ochett stort ansvar i strävandena mot ett mer jämställtsamhälle. Flera åtgärder har satts in som harbetydelse för att ändra attityder, öka kunskapenoch stimulera till aktiva åtgärder för förändring.Riksdagen antog t.ex. 1992 en ny högskolelag, sombl.a. säger att jämställdhet alltid skall iakttagas ihögskolans verksamhet.Jag anser därutöver att universitets- ochhögskoleledningar i lag bör ges ett tydligare ansvarför att främja jämställdheten inom utbildningenoch för studenten och dennes situation. Bl.a. bordedenna föreskriva att universitetens ochhögskolornas jämställdhetsplaner skall omfattastudenterna och det som har med utbildning attgöra. Det är inte tillfredsställande att ett aktivtarbete med jämställdheten för studenter skall varaberoende av universitets- ochhögskoleledningarnas goda vilja.Herr talman! Vi har i en motion även lyft fram detmycket allvarliga problemet med sexuellatrakasserier av studenter, vilket också pekar påbehovet av en särskild jämställdhetslagstiftning förstudenter.Sexuella trakasserier är ett allvarligt hot motanställdas och studenters arbetsglädje, trygghet,ekonomi och möjligheter till framgång i arbeterespektive studier. Trakasseriernas starka inverkanpå de utsatta kvinnornas studiesituation försämrarmöjligheterna för kvinnor att studera, forska ochgöra akademisk karriär. Att förhindra sexuellatrakasserier är därför en av de viktigastejämställdhetsfrågorna. Utbildningsutskottetbetonar även detta i sitt yttrande och understrykeratt man under inga förhållanden får ha överseendemed sexuella trakasserier.Att sexuella trakasserier tyvärr existerar på vårauniversitet och högskolor vet vi. 1991 genomfördesden första svenska undersökningen om sexuellatrakasserier av studenter. Den genomfördes blandkvinnliga studenter på , därså många som uppgav att de blivittrakasserade. Av de nära 250 kvinnliga studentervid som 1992 svarade på enenkät angav att de blivit utsatta för sexuellatrakasserier, och vid en undersökning vidUmeå universitet fann man att blivit sexuellttrakasserade. En samtidig undersökning i Uppsalavisade på . I samtliga dessa undersökningar harman använt sig av JämO:s definition av sexuellatrakasserier.Varken utbildningsutskottet ellerarbetsmarknadsutskottet anser att det behövs ettsärskilt lagrum för studenter att åberopa om deblivit sexuellt trakasserade. Utbildningsutskottethänvisar bl.a. till de åtgärder som planeras ochvidtas inom högskolan och på ansvarigamyndigheter.Utskottet hyser så stor tilltro till de initiativ som hartagits och den uppmärksamhet som inomhögskolan ägnas åt problemen att man menar attsyftet med vår motion bör anses vara tillgodosett.Jag måste erkänna att jag inte är lika optimistisk.Herr talman! Jag vill inte förringa betydelsen av ettsådant arbete, men jag vill ändå visa påhögskolelagens tillkortakommanden när det gälleratt förhindra sexuella trakasserier.Nyligen avstängdes en student från Stockholmsuniversitet sedan han trakasserat sinamedstudenter. Det var en s.k. disciplinär åtgärd.Studenten överklagade till kammarrätten och fickrätt, med motiveringen att trakasserierna inteförekommit i undervisningssituationen -- de hadenämligen skett i en hiss.Om annan lagstiftning vore relevant för att t.ex.förhindra sexuella trakasserier behövdes ingenjämställdhetslag, men i arbetslivet är inte enspeciell jämställdhetslagstiftning ifrågasatt. Vibeklagar att insikten om behovet inte är lika storvad gäller utbildningsområdet.Vid universiteten och högskolorna står studenternai samma beroendeställning till lärare ochhandledare som de anställda gör till chefer ocharbetsledare. Maktobalansen lägger ett stortmoraliskt och etiskt ansvar hos den som harmakten. Det räcker inte att, som vissa gör, hänvisatill civilrättslig och straffrättslig lagstiftning.Precis som i våra nordiska grannländer, ochFinland, måste arbetet för ökad jämställdhet ihögskolan ges ett tillfredsställande lagrum förstudenterna. Vi kommer fortsättningsvis attförsöka skapa en ökad förståelse för detta.Herr talman! I sitt agitatoriska anförande tidigt idebatten kritiserar regeringen på istort sett varje möjlig punkt. Inte ensbarnomsorgslagen kan få ett erkännande -- detpassar inte in i den socialdemokratiska viljan attskapa en falsk myt om att regeringen vill nedrustaden offentliga barnomsorgen. hävdaratt barnomsorgslagen inte betyder någonting närkommunerna får mindre pengar.Var finns de socialdemokratiska pengarna tillkommunerna, ? När anserSocialdemokraterna att sänkningen på 7,5miljarder under den här mandatperioden skallåterställas? Svaret är naturligtvis attSocialdemokraterna inte har tillfört en enda kronai någon av sina ekonomiska motioner. Frågan är omvi skall förvänta oss att Socialdemokraterna skallgöra det den 10 maj.Berit Andnors kritik av vårdnadsbidraget varnaturligtvis förutsägbar. Utifrån den kritiken berjag henne nämna en förälder som förlorar påvårdnadsbidraget eller som får betala för att taemot det.Herr talman! Sammantaget är ett bifall tillhemställan i AU:s betänkande nr 17 en framgångför det viktiga jämställdhetsarbetet. Jag yrkardärför bifall till hemställan i betänkandet och avslagpå reservationerna.Anf. 39 HANS () replik:Herr talman! Jag sade tidigare att jag tycker att detär trist med partipolitiskt käbbel. Detta käbbel haren tendens att avföra intresset från huvudfrågan,nämligen jämställdhetspolitiken.Jag vill då bara anknyta till vad Rose-MarieFrebran har sagt. Alla vet att ochkds står mycket långt från varandra när det gällerfamiljepolitiken, vårdnadsbidraget och mångaandra sådana frågor. Men det hindrade inte mig atti debatten yrka bifall till några av kdsmotioner, och även nu ligger vi nära varandra inågra fall.När det gäller utvidgningen av jämställdhetslagen,så att man kan åberopa LAS ellerföräldraledighetslagen och kravet på att detta skallutsträckas till utbildningsområdet, vill jag bara sägaatt vi har delad syn. Jag vill inte förstärkamotsättningarna mellan oss utan säga att jag tyckeratt det är bra.Vi i har genom min meningsyttringtagit upp ett antal punkter som handlar om sexuellatrakasserier, bl.a. att man bör ha ett rent förbudmot sexuella trakasserier i jämställdhetslagen ochatt den skall gälla också inom utbildningsväsendet.I den frågan kan jag instämma i vad Rose-MarieFrebran har sagt här i kammaren.Låt oss hoppas att vi också på denna punkt kan fåutskott och kammare med oss vad det lider. Det ärju fullständigt oacceptabelt att någon skall behövauppleva det som många flickor och kvinnor i dagupplever inom utbildningsväsendet.Jag manar alltså till besinning: Låt intepartikonfrontationen dominera varje replikskifte,utan försök ta fasta på det som är viktigt -- även omvi har mycket skilda åsikter i andra frågor.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag kan bara konstatera att deborgerliga företrädarna återigen vill förminska mittdeltagande i denna debatt genom att å ena sidanhävda att jag håller förstamajtal, å andra sidan sägaatt jag är rent agitatorisk. Jag vet inte vad syftetmed detta är.Skillnaden kan kanske vara att jag har ett oerhörtdjupt engagemang i dessa frågor, att jag faktisktmenar allvar och är övertygad om att kvinnorsställning i det svenska samhället har försvagats. Jagär ju inte ensam om den uppfattningen. Den finnsstyrkt i en rad undersökningar, varav den senastekom . Så är det. Vi kan ha olika åsikter ompolitikens inriktning, men jag blir något förvånadnär jag upplever det som att man tycker attagitatoriska tal är något som bör förminskas idebatten.När det gäller vårdnadsbidraget fick jag frågan omjag kunde ge ett enda exempel. Det är klart att jagkan! Det finns inget annat förslag som har lagtsfram som ger så oerhördamarginaleffekter som just vårdnadsbidraget.För det första vill jag slå fast att det varken är etträttvist förslag eller ett förslag som ger valfrihet.För det andra kostar det alldeles för mycket ochbidrar inte till att fördela samhällets resurser på ettbättre sätt.Om man arbetar och har en lön på 6 000 krtjänar man ingenting alls på att arbeta i förhållandetill det vårdnadsbidrag som man får. Att arbeta blirointressant. Om man går upp till ärarbetet värt om lönen är . Detta ärde effekter som ett vårdnadsbidrag ger.Undersökningar som har gjorts visar ju att 450 000av LO:s kvinnor som arbetar deltid, eller heltidmed mycket låg lön, inte tjänar någonting alls på attförvärvsarbeta. Det är oerhört märkligt att man villgenomföra förslag som direkt motverkarjämställdheten i arbetslivet. Det gör detta förslag,!Det är också märkligt att intehar satt sig in i vad ett vårdnadsbidrag egentligeninnebär för de kvinnor som är ute i arbetslivet ellervad det innebär för jämställdheten mellan könenoch jämställdheten i arbetslivet. Det tycker jag ärdet minsta man kunde begära.Anf. 41 ()replik:Herr talman! och jag har diametraltolika synsätt på vårdnadsbidraget. Det var som jagtrodde: kunde inte nämna någon somskulle få betala för att ta emot vårdnadsbidraget.Hon kunde bara komma med marginaleffekter. Jagupprepar: bara marginaleffekter!Jag skulle vilja veta: På vilket sätt skulle enutbyggnad av föräldraförsäkringen minskamarginaleffekterna som vi talar om i det härsammanhanget?I sin kritik av regeringens politik på olika områdenframhåller ständigt att den harförsämrat kvinnornas ställning. I förhållande tillvad? På vilket sätt är det kvinnorna som bärbördorna av den kris som vi har gått igenom ochfortfarande upplever? Och hur kan de göra det pågrund av den politik som har förts sedan långttidigare?Det är inte kvinnorna som bär den bördan. Mänoch kvinnor bär den tillsammans i vårt land.Relativt sett drabbas kvinnorna inte mer änmännen av att en ersättningsnivå sänks med 10 %.Vi bär bördorna tillsammans.Anf. 42 () replik:Herr talman! Man kan inte jämföra vårdnadsbidragoch föräldraförsäkring! Uppbyggnaden avföräldraförsäkringen är en helt annan, och dengrundas på inkomstbortfallsprincipen.Genom den utformning som vi har givitföräldraförsäkringen har den blivit en bra ochflexibel insats, som tillsammans med en väl utbyggdbarnomsorg har lett till den mycket högaförvärvsfrekvens som de svenska kvinnorna harhaft och fortfarande har.Jag förordar ingen ytterligare utbyggnad avföräldraförsäkringen av ekonomiska skäl. Men detär en bra reform, som har betytt oerhört mycketbåde för mäns och kvinnors möjligheter attkombinera förvärvsarbete med hem och barn.Föräldraförsäkringen är ett alldeles utmärkt sätt attlösa frågorna kring barnomsorgen ochjämställdheten i arbetslivet.Jag tycker att det är utmärkt att vi nuförhoppningsvis också kommer att kunna införa enpappamånad i föräldraförsäkringen. Det går alltsåinte att jämföra vårdnadsbidrag ochföräldraförsäkring!Marginaleffekterna är ju inte ointressanta, ! När man lägger fram förslag är detoerhört viktigt att de analyseras ur ettkönsperspektiv, ett kvinnoperspektiv.Man kan lägga det perspektivet på justvårdnadsbidraget. Vi vet att många kvinnor i dagarbetar deltid. För dem kommer det inte att lönasig att arbeta över huvud taget. De skall tvingastillbaka till spisen! Är det vad som är meningen,? Vill ni lösaarbetslöshetsproblemet genom att tvingakvinnorna tillbaka till spisen?Om det är avsikten med förslaget tycker jag attRose-Marie Frebran skall tala om det. Och hurskall vårdnadsbidraget finansieras? Den frågan ärinte löst . Det handlar om 3,7 miljarder kronori ett läge då vi har ett underskott på över 200miljarder!Vi brukar säga att detta är dyrastefallskärm. Med det här förslaget omvårdnadsbidrag leder han fallskärmsligan. Jaghoppas verkligen att denna riksdag inte kommer attinföra ett bidrag som motverkar jämställdhetenmellan könen och jämställdheten i arbetslivet. Detgör det här förslaget. Det är ingenting som gynnarvare sig kvinnor, barn eller män.Anf. 43 ()replik:Herr talman! Jag tror inte att och jagkommer närmare varandra i dessa frågor hur längevi än diskuterar.Det är fullständigt självklart att förslag som det härläggs fram av skäl som valfrihet och rättvisa. Jag germed ett enda ord ett självklart svar på frågan motslutet om vår avsikt med förslaget: Nej! Här finnsinga dolda avsikter. Det är en så otrolig insinuationatt man knappast skulle behöva bemöta den.Berit Andnor nämnde summor. Jag frågade redan imitt inledningsanförande om det kommer att finnas7,5 miljarder till kommunerna i densocialdemokratiska motionen den 10 maj.Barnomsorgslagen får ju nämligen ingen betydelse,enligt . Den är inte till någon nytta ochhjälper inte, eftersom kommunerna har missatdessa pengar. Kommer pengarna att föreslås isocialdemokraternas ekonomiska motion?Anf. 44 Socialminister ():Herr talman! Jag lyssnade med ett visst intresse pådet senaste replikskiftet om marginaleffekterna.Det finns möjligen en fråga som man skulle kunnaställa till och be henne svara på.Anser att marginaleffekterna ärstörst med vårdnadsbidraget eller medföräldraförsäkringen?Om ägnar de minuter som jag skalltala åt att räkna litet på saken kommer hon att finnaatt föräldraförsäkringen har störremarginaleffekter än vårdnadsbidraget.Herr talman! Låt mig bekänna att jag tillhör demsom under en , och enbit in , trodde att det när alla formellaskillnader mellan kvinnor och män i samhället hadeavskaffats skulle bli en utveckling mot en verkligjämställdhet. är jag övertygad om att jag hadefel på den punkten.Förhållandet mellan kvinnor och män handlar ommakt. Vi behöver bara se oss om i samhället för attkonstatera att det finns flest män där makten finns.Vi män använder ibland medvetna, men kanskeoftare omedvetna, metoder för att behålla makten.Det gör vi i näringslivet, i universitetsvärlden -- somdet talades om -- och på många andra områdeni samhället.Jag tror att nästan alla har en känsla av att det ärmanliga värderingar och kontaktnät som dominerarvid bedömningen av människor och meriter. Detleder till en snedrekrytering, men vi kommer inteifrån att också arbets- och ansvarsfördelningen ihemmen har en avgörande betydelse. Det finnsmånga som tycker att vi politiker inte skall lägga ossi detta. Det skall var och en få sköta själv hemmavid köksbordet. Det är principiellt en tilltalandetanke, men det råder inget tvivel om att ansvars-och arbetsfördelningen i hemmen fåråterverkningar ute i samhället. Därför är detta intebara en privatsak, även om det självfallet ärnågonting som i huvudsak måste lösas helt privat.Jag menar att det krävs en mycket medvetenstrategi från vår sida för att påverka denna snedamaktfördelning i samhället. Man kan ha någrarimliga utgångspunkter för en sådan strategi. En äratt den intelligens och förmåga som vi har nytta avi samhället är jämt fördelad mellan kvinnor ochmän, och alla organisationer mår bra av att detfinns både kvinnor och män i dem.Jag tror också att det på ett individuellt plan ärnyttigt för oss att ha ett helhetsperspektiv påtillvaron, dvs. att vi arbetar med både produktivaoch reproduktiva frågor. Den traditionellaarbetsfördelningen har inneburit att männen harsysslat med produktionen, dvs. med arbetslivet,medan kvinnorna har haft ansvaret förreproduktionen. De har i hög grad fortfarandeansvaret för familjen, omvårdnaden ochomhändertagandet av unga och gamla.Om man har den utgångspunkt som jag har är detsjälvklart att vi skall eftersträva en lika fördelningav makt och ansvar överallt i samhället. Det finnsmånga som säger att jämställdhet handlar omattityder. Det är naturligtvis alldeles riktigt, mendet handlar inte bara om det utan också omkunskap. Det är viktigt att vi lär oss mer om hurmän, som jag sade förut, ofta omedvetet behållersina maktpositioner, om vad som händer i familjeni samband med familjebildningen och om hur detgår till i organisationerna.En ung kvinna, , presenterade förnågot år sedan en avhandling vid iGöteborg. Hon har just försökt studera hurrelationer mellan unga män och kvinnor utvecklas.Hon har tittat på unga par innan de har fått barn.Det har varit par som av sig själva och av omvärldenbetraktas som jämställda. Hon har ställt sig fråganhur attitydbildningen sker, hur arbetet fördelas ochhur samarbetet och ansvarsfördelningen fungar hosdessa unga par. Hon visar hur män har en förmågaatt skaffa sig en frihetssfär, ett utrymme för sitt egetliv, på bekostnad av sina fästmör eller unga fruar.Det är oerhört nyttigt med den här typen avkunskaper och att vi håller upp spegeln framför ossoch visar hur samhället faktiskt ser ut. Jag tror attvi är många män som kan känna igen oss i dennajämställdhetsspegel, t.ex. i att vi ofta har utnyttjatsituationen till att skaffa oss friheter på våra fruarsbekostnad.Det är alltså viktigt med kunskap. Därför är detockså viktigt att göra verkligheten synlig som denär, inte som vi tror att den är. Om jag går ut ochfrågar arbetsgivare i om de tillämparlönediskriminering mellan kvinnor och mänkommer praktiskt taget alla att säga att de inte gördet. De har exakt rättvisa principer. Men när vi gårin med mer systematiska metoder och analyserar deskillnader som finns mellan kvinnor och män kan vikonstatera att det också finns oförklarade ochomotiverade skillnader. Löneskillnadsutredningenuppskattar att av löneskillnadernahar sin grund i ren könsdiskriminering. Därför ärdet viktigt med statistik och analys. Även omstatistik och analys ibland kan låta som trubbigainstrument i jämställdhetsarbetet är de av mycketstor betydelse.Det finns många som säger att vi redan vet allt omdetta. Vi är naturligtvis några stycken som säkert --eftersom vi har läst mycket statistik och fåttinformation från olika håll -- har en hel delkunskaper. Ännu fler har personliga erfarenheterav detta och anser sig därför ha kunskap om det,men det finns många som förnekar dessa personligaerfarenheter och menar att de inte är allmängiltiga.Därför är det nödvändigt att vi fortsätter attsynliggöra verkligheten sådan som den faktiskt är.Den här propositionen innehåller flera förslag medden inriktningen. Viktigast är skärpningen avjämställdhetslagen. Den ålägger arbetsgivarna attkartlägga löneskillnader och också att komma medförslag till vilka åtgärder som skall vidtas för skall komma till rätta med löneskillnadernamellan kvinnor och män.Vi skall inte diskutera likadelningen avföräldraförsäkringen och det som har kallatspappa- och mammamånaden iföräldraförsäkringen. Men låt mig ändå, eftersomdet hör till denna proposition, understrykabetydelsen av detta och uttrycka glädje över attförslaget nu har fått en bred uppbackning ocksåfrån Socialdemokraterna, som från början aktivtgick ut och sade att detta var en fånig idé.Detta är viktigt för barnen; barnen har rätt tillbägge sina föräldrar. Det är viktigt för alla de mänsom ute på arbetsmarknaden möter motstånd frånchefer och arbetskamrater när de vill utnyttja sinrätt att använda föräldraförsäkringen, och det ärnaturligtvis viktigt för kvinnor.Det finns massor av unga kvinnor i som harsökt jobb och fått frågan om de har planer på attbilda familj och skaffa barn. Det har kunnatpåverka rekryteringssituationen. Samma frågaställs praktiskt taget aldrig till några unga män.Med pappamånaden kommer vi att få mångaarbetsgivare att upptäcka det som vi innerst innevet men inte alltid vill erkänna, nämligen att detinte bara är småbarnsmammor utan ocksåsmåbarnspappor som har små barn.Vi har också byggt ut barnomsorgsgarantin; det harberörts tidigare. Det är naturligtvis oerhört viktigtsom en trygghet för de män och framför allt dekvinnor som vill förvärvsarbeta och klara sin egenförsörjning. En barnomsorgsgaranti har diskuteratsi , men det är nu under denna regerings tidsom det har hänt någonting. Socialdemokraternaägnade sig åt att utreda frågan men kunde aldrigkomma fram till några praktiska resultat.Jag är mycket glad över att den här propositionen iallt väsentligt har vunnit gehör.Socialdemokraterna skrev i sin motion attpropositionen har många förtjänster.