prot · GH0973 · 1994-03-16 00:00:00 — En annan fråga som har varit föremålför diskussion och analys i LEMO är behovet av attbevara Försvarshögskolans identitet somtotalförsvarsinstitution.Genom den lösning som föreslås av LEMO och somredovisas i betänkandet säkerställsFörsvarshögskolans särställning som detmedför en önskvärd kompetensutveckling, en ökadeffektivitet och sänkta kostnader.I försvarsutskottet har frågan omFörsvarshögskolans inlemmande i den nyahögskolan varit föremål för en omfattandediskussion. Bl.a. har utskottet haft särskildaföredragningar av LEMO-utredaren och avFörsvarsdepartementets statssekreterare.Utskottets majoritet, bestående avregeringspartiernas företrädare och Ny demokrati,valde dock att följa regeringens förslag, trots attvad jag anser var en övertygande argumenteringfrån LEMO-utredaren.Vi socialdemokrater har funnit att övervägandeskäl talar för LEMO-utredarens förslag. Vi hardärför till utskottets betänkande fogat enreservation som jag yrkar bifall till, somjag yrkar avslag på propositionens förslag.Anf. 144 ():Herr talman! Jag behöver inte upprepa den recitdelsom vi för sedan kunde höra i SvenLundbergs anförande. Därför kan jag fatta migutomordentligt kort.Nyss talade om denkompetensutveckling som skulle kunna bli följdenav att Försvarshögskolan integreras med den nyamilitärhögskola som bildas. En integrering harövervägts i beredande instanser men ändå intetagits med vid den sammanvägning som gjorts iregeringskansliet. Utskottets majoritet delaruppfattningen i den motiveringen och anser, liksomregeringen, att man måste beakta att det finnsprincipiella skillnader i inriktning mellan å enasidan och Försvaretsförvaltningsskola och å andra sidanFörsvarshögskolan.Försvarshögskolan har, vilket sägs i betänkandet,att tillgodose vissa utbildningsbehov hostotalförsvaret. Övervägande skäl talar för att vi börbehålla den profilen också med den nyaorganisationen.Jag kan gott säga till att dettaförvisso är en typ av fråga som man kan ha både denena och den andra uppfattningen om. Jag kan dockinte mena annat än att de överväganden som gjortsi departementet och som vi nu ställer oss bakom hargoda skäl för sig, med hänsyn tagen tillFörsvarshögskolans speciella profil.Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 145 () replik:Herr talman! Jag tycker ändå att det på något sättär beklagligt att man inte löpte linan fullt ut. Vidföredragningarna i utskottet hade jag en känsla avatt det fanns en stor förståelse för LEMO:sställningstagande. Men som jag sade i mittanförande valde dock utskottsmajoriteten att följaregeringen.Jag kan ha en viss förståelse för att man är lojal påden punkten, men för sakfrågans behandling vardet olyckligt och beklagligt att man inte gick helavägen utan gjorde halv halt.LEMO hade gjort en ganska omfattande analys avFörsvarshögskolans identitet och förslagit åtgärderför hur man skulle kunna bevara den. Både hosLEMO och i utskottet ansågs det vara av väsentligbetydelse att den bevarades.LEMO har alltså givit anvisningar om hur dennaidentitet kan bevaras som manåstadkommer en kompetensutveckling i fråga omlärarresurser. Dessutom handlar det om att görakostnadsbesparingar och uppnå en ökadeffektivitet. Detta tycker jag att ha varit med på, och han kunde också ha setttill att hans båda kamrater ställde upp på en klokåtgärd.Anf. 146 () replik:Herr talman! Jag vill vara utomordentligt generösmot och säga att det väl egentligenfanns ett skäl för att integrera ocksåFörsvarshögskolan. Det skulle nämligen medföraatt man kunde ge den nya högskolan det enligt minmening något bättre namnet Försvarshögskolan.Det är faktiskt bättre än -- medtanke på de tre sammanslagna skolorna.Men man måste nog se mer till saken än till namnet,, och jag tycker att regeringens ochutskottsmajoritetens bedömning har fog för sig.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöU8 Ny organisation för hantering avpliktpersonal och för försvarets högskolorMom. 1 (den nya myndigheten )1. utskottet2. (s)Votering:Kammaren biföll utskottets hemställan medacklamation.Mom. 2Kammaren biföll utskottets hemställan.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av förste vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av dagens sammanträdefick företas till avgörande vid morgondagensarbetsplenum.27 § betänkande1993/94:KrU11 Idrott (prop. 1993/94:100 delvis).Anf. 147 ():Herr talman! Jag villpåstå att har vissa problem med idrotten.Då tänker jag inte närmast på den egnaidrottsverksamheten utan på idrotten somsamhällsfenomen och folkrörelse.Åsikterna om idrotten går brett isär såväl mellanpartierna som mellan de olika ledamöterna. Jagtror att åsikterna i stor utsträckning beror på vilketförhållande man själv har till idrotten.Hur idrottsrörelsens olika grenar fungerar, hurstatens anslag till idrotten används, förhållandetmellan elitidrott och breddidrott, kvinnlig kontramanlig idrott, hur eller om reklam- ochsponsorsintäkter styr idrotten, problem medsjälvsvält, dopning i allmänhet och anabolasteroider i synnerhet -- alla dessa problem har noginte riksdagsledamöter i allmänhet så mycketkunskap om, såvida vi inte är särskilt personligtengagerade i någon av dessa frågor.Det är därför ganska allvarligt att riksdagenavhänder sig en möjlighet att verkligen skaffa denhär informationen.Men för oss i är idrotten allför viktigför att både dess positiva betydelse och dessproblem skall reduceras till en intern fråga främstför . Vi anser att idrottenangår hela samhället.Därför begär vi att en idrottsutredning görs. Det ärett krav vi ställt , och jag vet att det hosmånga enskilda idrottsengagerade ledamöter finnsintresse för en sådan utredning. Av någonoförklarlig anledning motsätter sig emellertidkulturutskottet detta, trots att det är mer än 20 årsedan den senaste idrottsutredningen gjordes.Jag vågar påstå att det är få områden därförhållandena och villkoren har ändrat sig såradikalt som inom idrotten. Trots detta alltså från sida fortsätta attbehandla idrotten som om absolut ingenting harhänt.Riksdag och departement visar ju annars stortintresse för att utreda folkrörelseanknutenverksamhet. Jämför man med exempelvisfolkbildningen, nästa ärende här i kammaren,finner man att den utreds i stort sett vart femte år.Kulturen, som ligger nära idrotten i mångaavseenden, är föremål för fyra olikautredningar.Som argument för att avstyrka Vänsterpartietsmotion om en idrottsutredning angerutskottsmajoriteten att ''det måste ankomma påidrottsrörelsen att väcka frågan om tillsättandet avsådana utredningar''.Herr talman! är frågor om utvärdering,revision och uppföljning av hur statens resurseranvänds högaktuella. En idrottsutredning skullenaturligtvis inte enbart handla om sådana frågorutan vara betydligt vidare.Att avfärda behovet av en parlamentariskutredning med motiveringen att kravet måstekomma från dem som behöver utredas synes migsynnerligen krystat, för att inte säga helt befängt.Jag skulle t.o.m. vilja ifrågasätta om det inte ärformellt fel att utskottet uttalar sig på ett sådantsätt. Man påstår faktiskt att en verksamhet somerhåller statliga bidrag själv skall bestämma när,huruvida och under vilka former skallkunna utreda verksamheten.Jag sade tidigare att vi har drivit kravet om enidrottsutredning . har vifokuserat oss på behovet av en utredning medkvinnoprofil. Det gör vi av flera skäl.Kvinnoidrotten har låg status i Sverige.Damfotbollen uppmärksammas sällan. Ridsportenanses fortfarande vara litet av en snobbsport förflickor, trots att den är en av störstafolksporter. TV-sporten upplåter, enligt enundersökning, av sin sändningstid åtidrottande kvinnor.Vi menar att det låga intresset för ökade resurser --och bristen på uppmärksamhet, uppmuntran ochstöd -- till flickors och kvinnors idrottsintressen ochbehov av fysiska aktiviteter inte kan förklaras somannat än rester av ett mycket traditionelltkönsrollstänkande. Särskilt den massmedialaidrottsvärlden är fortfarande grabbig. Kvinnornafår finna sig i att delta på mäns villkor.Trots jämställdhetssatsningar frånRiksidrottsförbundet släpar idrottsvärlden efter detövriga samhället vad det gäller att ge kvinnor maktoch inflytande. Det är troligtvis bara näringslivetsbolagsstyrelser som kan matcha idrotten i detavseendet.Vi vet att kvinnor i allmänhet tenderar att värderaidrottens sociala värden högre än den renaprestationsinriktningen. Man kan någotgeneraliserande tala om att kvinnor motionerar ochmän idrottar. Men även inom elitidrotten, som ärhelt prestationsinriktad, finns det klarakönsskillnader. Intresset och villkoren för kvinnligatoppidrottare är helt annorlunda än för derasmanliga kollegor.Skillnaderna är dock inte bara verkliga, dvs. de ärinte bara betingade av fysiska skillnader mellanmän och kvinnor, utan de hänger också ihop medatt vi värderar kvinnors och mäns fysiskaprestationer olika. De motions- och idrottsformersom ger hög status för män gör det inte alltid förkvinnor och vice versa.Vi i tycker att det är dags att manslutar att kräva av kvinnor och unga flickor att deskall anpassa sig till idrottens manliga ideal. Idrotts-och friluftsrörelsen måste också anpassas tillkvinnors önskemål och behov.Vänsterpartiet anser alltså att en idrottsutredningmed tydlig kvinnoprofil bör tillsättas. Där kan detfaktaunderlag som gäller flickor och idrott samlasoch kvinnoidrottsforskningen finnasrepresenterad. Utredningen bör vidare få direktivatt ta fram förslag på budgeterings- ochfinansieringsprinciper som inte förfördelar kvinnor.Fördelarna respektive nackdelarna med enorganisation som hyser både elit- och motionsidrottunder samma tak bör tas upp till diskussion. Utöverdetta bör naturligtvis ledarrekryteringen inomidrotten, kostnadsökningarna, den alltmerkomplexa ekonomiska relationen mellan idrott,stat, kommun och reklamintäkter -- kort sagt detökade kommersiella beroendet -- ochförutsättningarna för ideellt arbete samtdopningproblematiken behandlas.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationen ibetänkandet KrU11.Anf. 148 ():Herr talman! Låt mig i denna valperiods sista årsförsta idrottspolitiska debatt -- det kan möjligen blinågon mer -- rikta blickarna tillbaka . Dåhade idrottsrörelsen mycket stora förväntningar.De dåvarande oppositionspartierna gav sken av attdet skulle bli väsentligt bättre villkor för idrottenmed en ny regering.Om det var lättsinnigt lovat eller inte får andrasvara på. I idrottsrörelsen må man väl rannsaka hurman uppfattade det.Från socialdemokratiskt håll var vi betydligtförsiktigare. Vi sade att vi skulle kunna behållastatens stöd till idrotten på ungefär den nivå som vihade uppnått fram till 1991.Man bör vara medveten om att stödet hade höjts . hadevi fått en skattereform som förvisso inte försämradestödet till idrotten men väl ökade idrottsrörelsenskostnader på en del olika områden. De ökadekostnaderna uppskattades till ungefär 600 miljonerom året. Det var idrottsrörelsen som gjorde denuppskattningen.I budgetförslaget 1991 kompenserades ungefärhälften av de ökade kostnaderna med en rad olikaåtgärder.Några år senare, i slutet av , kan vifråga oss hur det blev. Har de borgerliga partiernai regeringsställning infriat de förväntningar som devar med om att skapa bland idrottsfolket? Nej, dethar de inte alls gjort.Man kan säga att den borgerliga regeringen ,under den innevarande valperioden, har orkat medungefär det som vi socialdemokrater i valrörelsenför bedömde som rimligt. Man kanfråga sig varför jag då står och pratar om detta. Jagtycker ändå att de löften om andra villkor somförespeglades idrottsrörelsen under pånågot sätt bör tas upp vid en sådan här tidpunkt.Det är lätt att konstatera att dessa löften inte harinfriats. Detta bör rimligen leda till en betydandeskepsis inför vad borgerligheten måhända kommeratt ställa i utsikt inför nästa valperiod.Under den här tiden har idrottsrörelsen arbetatvidare. Den har förmått att öka sina inkomster,bl.a. genom lotterier och spel av olika slag, främstgenom Bingolotto.Det går att göra en ungefärlig uppskattning av attidrottsrörelsen i landet omsätter mellan 10 och 12miljarder . Av detta torde den egnainsatsen -- som man får in genom medlemsavgifter,spel, lotterier och andra intäkter -- ligga någonstansmellan 5 och 7 miljarder. Staten bidrar enligtregeringens proposition med ungefär 800 miljoner.Landstingens bidrag ligger på ungefär 100 miljoner.Kommunerna står antagligen för ca 5 miljarder.Därav torde 3,3 miljarder ligga i anläggningar avolika slag, i form av investeringar, driftskostnaderoch sådant. Samhället står alltså för en väsentligdel.I framtiden kommer säkerligen det allmänna stödetfortfarande att vara av grundläggande betydelse föridrottens fortsatta utveckling och verksamhet.Från socialdemokratisk sida vill vi varna för att göraidrottsrörelsen alltför beroende av det svenskafolkets lust till spel och dobbel. Det kan i mångasituationer vara en bräcklig grund att stå på, ävenom det går väldigt bra. Detta hindrar dockinte att vi vill se bättre möjligheter förfolkrörelserna, inbegripet idrottsrörelsen, att ökasina inkomster genom spel och lotterier.Den lotteriutredning som den socialdemokratiskaregeringen tillsatte lämnade sina förslag tillministern . Utredningen var enig,och remissinstanserna var också ganska eniga ochgav ett positivt utlåtande över de förslagutredningen kom med. har det snart gått ett ochett halvt år sedan utredningsresultatet lades fram.Det lär komma ett regeringsförslag ,eller hur? Jag ställer frågan som jag tittarlitet grand på finns en del problem inom idrottsrörelsen i dag.Ett problem för dagen är att antalet deltagaresviktar. De förhoppningar som fanns för ett antal årsedan om att idrottsrörelsens aktiva skulle växa istort antal har faktiskt inte infriats. Det är snararetvärtom så att deltagandet i olika former avtävlingar tenderar att minska litet grand.Det har också varit trögt med jämställdhetsarbetetinom idrotten. Jag vill referera till den debatt somvi förde kring ett utskottsbetänkande här ikammaren . Idrottsrörelsen är emellertiden självständig folkrörelse som är väl medveten omsina problem. Jag vill betona att det är ensjälvständig folkrörelse, och jag vill säga tillElisabeth att det närmast är därför som viinte är beredda att ställa upp på den utredning somVänsterpartiet vill ha. Vi menar nämligen att isamhällets umgänge med en självständigfolkrörelse är det inte rimligt att medverka till atten utredning kommer till stånd om inte folkrörelsensjälv kräver det och vill vara med och delta. Vi harinte fått några tecken på något sådant.Från socialdemokratisk sida vill vi inför framtidenändock betona några saker i idrottspolitiken. Detgäller betydelsen av det lokala aktivitetsstödet. Ianslutning till det är det väsentligt att det framtidastödet i stor utsträckning får en sådan utformningatt det just går till det lokala arbetet, särskilt blandbarn och ungdomar. Det finns också skäl att betonaledarskapets betydelse inom idrottsrörelsen.Idrottsdebatten har fokuserats på denstatliga politiken. Vi tycker nog att det är litetmalplacerat . Av den redogörelse som jag gavförut framgick att det är det kommunala stödet somär betydelsefullt. Det finns anledning att poängterabetydelsen av kommunernas bidrag föridrottsrörelsen. Det gäller inte minst anläggningarav olika slag. Det har funnits en tendens till attkommunerna har velat överföra ansvaret för driftoch skötsel av idrottsanläggningar tillidrottsrörelsen. Det är en väg som vi inte vill avvisa.Men vi menar bestämt att idrottsorganisationernainte på något sätt skall påtvingas ansvaret förskötsel av och omsorg om anläggningarna. Det börvara en praktisk fråga i varje kommun. Efterdiskussioner och i samförstånd med idrottsrörelsenskall man komma överens om vad som är bäst.I vår motion har vi pekat på möjligheterna attinrätta ROT-projekt på idrottens område. Vidreparationer och om- och tillbyggnader avanläggningar skulle man då kunna få del avarbetsmarknadsmedel. Det förslaget behandlas avarbetsmarknadsutskottet, så det är inte aktuellt iden här debatten. Men det har betydelse föridrotten.Jag har betonat att det är viktigt att fortsätta medjämställdhetsarbetet. Jag menar att vi skall avvaktadet arbete som sker inom idrottsrörelsen. Vi skalldock noga bevaka hur det genomförs och vilketresultat det får fram till 1995.Från socialdemokratisk sida vill vi också betonaidrottens internationella arbete och betydelse. Detgäller både i förhållande till andra nationer ochvärldsdelar och till alla de människor ifrån andraländer som finns här i . Idrotten har såledesbetydelse för invandrarna.Vi vill också betona betydelsen av att goda villkorskapas för elitidrottare. Det gäller särskilt villkorenför att kombinera elitidrott och studier. Det här ärinte bara väsentligt för gymnasieskolan utan ävenpå högskolenivå.Herr talman! Sammanfattningsvis har jag velatrikta uppmärksamheten på de löften som deborgerliga partierna gav inför denna valrörelse. Dehar inte infriats. Jag har också velat ta upp någraproblem inom idrottsrörelsen. Dessutom har jagvelat visa på några områden inom idrottspolitikensom vi socialdemokrater tycker är väsentliga införframtiden.Anf. 149 ()replik:Herr talman! En parlamentarisk utredning kan integöras när det gäller en självständig folkrörelse,påstår . Jag undrar var i hela fridenhan har fått det ifrån. Självfallet kan staten görasådana utredningar, och det har gjorts i andrasammanhang. Det var den utredningen som jagrefererade till. Det är visserligen denutredningen gjordes, men såvitt jag förstår varidrottsrörelsen lika mycket en folkrörelse då somden är . Då gick det bra. Det är klart att det intekan finnas några formella hinder för attbesluta om en parlamentarisk utredning av enverksamhet som får så betydande ekonomiskabidrag, som själv refererade till.Jag är litet orolig för att det har gått troll iparlamentariska utredningar. De är naturligtvisinte till för att stjälpa idrottsrörelsen eller att pånågot sätt försöka komma åt den. Det är tvärtomett sätt att utreda verksamheten.Jag gav exempel på vad en idrottsutredning bordeta upp. Det är frågor som idrottsrörelsen hararbetat med men inte kunnat lösa. Man kan då fåhjälp med att t.ex. utreda hur man kan förändrabidragsgivningen så att mål som såvälidrottsrörelsen i stort som är eniga omskall kunna främjas. Jag vill bara betona att jagtycker att är ute och cyklar -- omuttrycket tillåts -- när han påstår att intekan tillsätta en utredning av en självständigfolkrörelse.Anf. 150 () replik:Herr talman! Jag vill tacka för atthon gav mig ett epitet och påstod att jag är ute ochcyklar. En betydande del av idrottsrörelsens folk ärute och cyklar på olika sätt. Det är bra för hälsanoch från alla möjliga synpunkter. Jag drar gärna enlans för cykling. Om vill följamed på en cykeltur så är hon välkommen att takontakt med mig så att vi kan ordna det.Herr talman! Jag har inte sagt att det finns formellasynpunkter på en utredning. Regeringen ellerriksdagen kan naturligtvis besluta om en utredningäven om idrottsrörelsen inte vill det. Jag har talatom det förståndiga och lämpliga i att göra det. Jagtycker fortfarande att det varken är förståndigt ellerlämpligt att föranstalta om en stor utredning somrör en särskild folkrörelse utan att denna storafolkrörelse vill ha utredningen. Det är varkenförståndigt eller lämpligt, även om det är formelltokej. Jag tycker att det är bättre att resonera omvad som är förståndigt än om vad som är möjligt.Anf. 151 ()replik:Herr talman! har tyvärr intereserverat sig mot skrivningarna i kulturutskottetsbetänkande där man påstår att man på formellagrunder inte kan göra en utredning om inteidrottsrörelsen vill ha den.Jag skall inte förlänga debatten, men jag vill påståatt vi båda naturligtvis vet att det inte finns bara enenda och odelad idrottsrörelse. Inomidrottsrörelsen finns det många olika uppfattningari olika frågor. Just när det gällerjämställdhetsfrågorna skulle jag vilja påstå att detfinns mycket uttalade synpunkter från stora delarav idrottsrörelsen som har uppfattningen attarbetet måste påskyndas. Man skulle också gärnase en parlamentarisk utredning som skulle kunnabringa reda i den här frågan.Det är ju inte så enkelt så att man inomidrottsrörelsen talar med en röst. Det är självklartatt inte kommer att få någon formellbegäran från styrelsen för . Det skulle inte bli mångautredningar gjorda i det här landet om vi skullevänta på att de som företräder verksamheterna somskall utredas själva skulle begära att de skulleutföras. Jag hänvisar återigen till jämförelser medfolkbildningen. Utan att företrädarna själva harbett om det utreds verksamheten med nästanperiodiskt återkommande envishet vart femte år.Anf. 152 ():Herr talman! Till denna första debatt, det sistariksdagsåret omidrotten har utskottet lämnat ett stort sett enigtbetänkande. Det innebär att utskottet föreslår attidrotten skall få ett statligt stöd på drygt 500miljoner kronor under kommande budgetår. Detstämmer ganska väl med hur det har varit undet desenaste åren. Nivån på stödet har legat stilla.Uskottets betänkande präglas i hög grad av ensamsyn mellan partierna om idrottsrörelsensställning och betydelse. Det finns inga delademeningar om att aktivt idrottsutövande bidrar tillfriskvård och motion och avhåller från skadligverksamhet. Det råder inte heller några delademeningar om att elitidrott också är enunderhållningsfaktor.Jag tror också att vi har denna samsyn i fråga om deideellt arbetande ledarnas betydelse för densvenska idrottsrörelsen. Det är dessa saker somsammantaget utgör skälen till att staten ger ettbetydande stöd till svensk idrott. Det är glädjandeatt vi kan vara överens om det. Enigheten mellanriksdagens partier innebär inte, herr talman, attden svenska idrottsrörelsen har det heltbekymmersfritt. Det finns en hel delproblem inom idrotten som behöver belysas. Detgäller inte minst det faktum att idrottsrörelsen i dagfår finna sig i att framför allt kommunerna befinnersig i en helt annan ekonomisk situation än den sområdde under penningkarusellens 80-tal.I dag sparar kommunerna på alla områden. Det ärnaturligtvis fullt rimligt att även idrotts- ochfritidsverksamheten får finna sig i att delta i ettbesparingsarbete. Idrottsrörelsen skulle inteframstå som trovärdig om man inte sade ja tillbesparingar i de kommuner som sparar in påbarnomsorgen, ådlringsvården, skolan osv.Jag vill gärna framhålla att vi har sett attidrottsrörelsen tar aktiv del i arbetet. Det ser vibl.a. i att man inom föreningslivet tar hand om ochtar ansvar för indrottsanläggningarna ikommunerna. Jag tror att det är nödvändigt attidrottsrörelsen är öppen för och tar ett ökat ansvarför bl.a. anläggningar.Herr talman! Jag tror också att det är möjligt attidrottsrörelsen i högre grad kan finansiera sin egenverksamhet med hjälp av en ökad mängd egnainsatser. När vi politiker i ochkommunerna inte kan dela ut pengar -- det kan visom bekant inte göra i obegränsade mängder -- ärdet väsentligt att i denna situation kunna underlättaför föreningslivet, och framför allt idrottsrörelsen,att med egna insatser stödja sin ekonomi. Det ärvår uppgift att förenkla i regelverket och ta bort dehinder som kan vara besvärliga för föreningar somvill få in inkomster. Det är fråga om attavbyråkratisera och bl.a. vid övertagande avanläggningar bidra till att föreningslivet med egnaarbetsinsatser kan stärka sin egen ekonomi.En annan viktig faktor för idrottsrörelsen är attåterigen öka intäkterna från spel och lotterier.Traditionellt sett har föreningslivet i Sverigefinansierat sin verksamhet i betydande grad medhjälp av spel- och lotteriverksamhet. Vi kunde seett klart brott i den utvecklingen närstatens bolag kapade åt sig ökade marknadsandelarpå spel- och lotterimarknaden. Det innebar attföreningslivet fick det svårare. Dettakompenserades med bidrag. Som helhet sett blevdetta ingen vinstlott för föreningslivet, utanföreningslivet fick se sig bli alltmerbidragsberoende och i mindre grad själv kunnahantera intäkterna.I och med inrättandet av Bingolotto skedde enförändring.