prot · GI0911 · 1994-10-19 00:00:00 — Det finns goda skäl både föroch emot.Många har talat om vad som förenar oss i Europa.Jag tror att man, om man vill se var problemenkommer att uppstå, i stället skall se vad det är somskiljer oss åt. Det är där vi har en annan tradition ellervalt en annan väg som kommer att mötaproblem inom EU.Jag skall ta några exempel som det inte talats såmycket om i dagens debatt och börjar då medSveriges kommuner och det lokala självstyret i dessa.Vi har en lång tradition och, tror jag, en gemensamvilja att genom kommunerna få en verkligdecentralisering till stånd.Vårt system för lokalt beslutsfattande finns inte, ivarje fall inte i den form vi känner till, utanförNorden.De 288 svenska kommunerna skall jämföras medItaliens drygt 8 000 kommuner, 36 000kommuner eller drygt 16 000 kommuner.Till detta skall också läggas att för alla dessa treländer finns det tre lokala nivåer. Med ordet nivåermenar jag här just nivåer. Vi i däremot hartvå kommuntyper med olika uppgifter jämställda medvarandra.En marknad med gemensamma regler som berörallt fler områden är ett potentiellt hot mot denkommunala självbestämmanderätten. I liggerde offentliga resurserna i hög grad på lokal nivå,medan den ekonomiska makten i många EU-länder istället ligger på "högre" samhällsnivå. I en franskkommun exempelvis måste budgetenunderställas en statlig prövning.I tysk debatt talas det om en ökad spänning mellansamhällsnivåerna. Att den europeiska nivånsregleringar och resursanspråk ökar innebär att man tari anspråk en större del av de samlade offentligaresurserna i . Eftersom både förbunds- ochdelstatsnivåernas ekonomier berörs, finns det entendens till att de tyska regionerna kompenserar sig påden lokala nivåns bekostnad. Detta sker nu iTyskland.Fru talman! Om en gemensam ekonomisk politikinom EU skulle kräva att det sammantagnaskatteuttaget minskas för , så medförgrundlagsskyddet för den kommunalabeskattningsrätten att det i första hand är det statligaskatteutrymmet som måste ge vika. Kan någon bekräftadetta? Motsvarande principiella resonemang kan förasäven inom andra områden där den kommunalasjälvstyrelsen berörs.Så ett annat område där och Nordenskiljer sig från övriga Europa.Vi har starka parter på arbetsmarknaden. Det harvarit bra för . Vi har en lagstiftning som inomarbetsrätten bygger på starka parter. Det är en del avden svenska modellen.Jag skall inte redovisa arbetsgivarorganisationensstyrka utan bara ge några siffror från arbetstagarsidan.Den fackliga organisationsgraden är iSverige. Jämfört med de tre länder som jag tidigarenämnde är förhållandena följande: I gäller34 %, i och i 32 %organisationsgrad.Med den redovisade bakgrunden kan alla förstå attdet svenska systemet inte kommer att kunna fullföljasinom EU. Det finns inte grund för det inom EU.Slutligen vill jag visa på ytterligare ett område därvi skiljer oss från stora delar av övriga ochsom spelar en stor roll för mig: den svenskaoffentlighetsprincipen. Av en händelse kom jag för envecka sedan i kontakt med utarbetandet av ett nyttEU-direktiv som kan förändra utformningen avkommunalvalen i Sverige.I förslag står det inget om denfrivilliga rösträtten eller om en automatisk registreringav väljare - två viktiga delar i den svenskaröstprocessen.Det är inte för att klaga på förslaget som jag tagitupp det här, utan det har jag gjort för att jag villeredovisa mina svårigheter att få reda på något omförslaget. Jag har försökt att ta reda på mera om hurförslaget ligger till och om argumenteringen. Men jaghar mötts med argumentet att handlingen ärsekretessbelagd.Sveriges lagar för kommunalval kan alltsåförändras utan traditionell insyn och debatt. Detta ärbara ett exempel, och det här kan gälla också på andraområden.Fru talman! Valet är inte lätt. För min del blir detett nej den 13 november.Anf. 115 ():Fru talman! Vi står nu inför ett mycket stort ochviktigt vägval. Valet gäller huruvida vi skall anslutaoss till den europeiska gemenskapen eller om vi skallvälja att stå utanför.Sveriges folk avgör frågan den 13 november.Tiden fram till dess kommer att användas till ideldebatter och argumentation. För mig är valet lätt närvi har kommit så här långt i tiden.Arbetarrörelsen, som jag tillhör, har alltid varitinternationell och öppen för vår omvärld.Arbetarrörelsen har trott på samarbetet som ettmedel att nå målen för att skapa ett rättvist ochsolidariskt samhälle där alla människor behövs.Arbetarrörelsen har trott, och tror, på den politiskamakten, vilken utgår från folket, som den som styroch fattar de avgörande besluten i vårt samhälle.Därför är det fullständigt självklart för mig somsocialdemokrat att säga ja till EU!Jag gör det för att vi genom det europeiskasamarbetet åter med gemensamma krafter skall kunnasätta den politiska makten före marknadskrafternasinflytande över våra liv. Jag gör det för att på så sättkunna få ned vår skyhöga ränta med följden attinvesteringarna åter kan öka i vårt land och samtidigtatt vår arbetslöshet pressas ned på en rimlig nivå. Jaggör det därför att jag ser den europeiska unionen somen mycket viktig garant för att hela skallkunna bli en fredens världsdel. Jag gör det därför attpå sikt bör hela det ingå i EU.Jag är helt övertygad om att endast genom etthållbart och stabilt samarbete, stater emellan, kansöndrade länder och nationer få kraft att bygga uppsin välfärd och bli demokratiska stater. Det känns förmig som mycket avlägset och konstigt om Sverigeinte skulle finnas med i det arbetet.Att föra en diskussion och argumentation huruvidadet blir på det ena eller andra sättet i detalj om vi gårmed i EU eller om vi väljer att stå utanför tycker jagegentligen är ganska meningslöst. Ingen vetegentligen hur det blir i detalj. För mig handlar helafrågan om hur vi tror att kan utvecklas och fåde bästa förutsättningarna för att vi skall kunnabehålla och helst utveckla vår välfärd. Det handlar omhur vi skall få förutsättningar som ger oss möjlighetatt få ordning på vår ekonomi, minska vår statsskuldoch pressa tillbaka budgetunderskottet.Får vi detta genom att säga ja och tillhöra sammaorganisation som våra största handelspartner? Får videt genom att säga nej men ändå säga oss vara öppnaför samarbete? Eller får vi det genom att förlita oss påEES-avtalet med uppsägningstid?Är det inte stor risk att EU:s medlemsstater, våraviktigaste handelspartner, inte tar oss på allvar, om visamtidigt som vi säger nej säger oss vara öppna församarbete, men i annan form än EU? Jag tror attnuvarande situation som befinner sig i, somicke-medlem, inte skall jämföras med en situationsom uppstår efter , omfolkomröstningen säger nej.Nu ser omvärlden som ett land som är påväg in i ett europeiskt samarbete. Så gör ävennäringslivet. Men säger vi nej har vi definitivt ochslutgiltigt tagit avstånd från ett medlemskap i . Jagtror att en stor omformering då kan ske av hurnäringslivet och EU:s medlemsstater kommer att sepå som handelspartner och som ett land attlägga framtida investeringar i.Investeringar behövs i . Vi behöveröka vår produktion så att den klarar av denkonsumtion som vi redan har. Investeringar, ökadproduktion och fler människor i arbete är det bästaalternativet för att slippa neddragningar inom vårtvälfärdssystem.EU-kritikerna framför som sitt huvudargument attSverige vid ett tillhörande av den europeiska unionenfår frånhävda sig beslutanderätt i en rad frågor. Det ärtill viss del sant. Men ett samarbete som innebäransvar och framåtsträvande för att åstadkomma ettgemensamt bättre resultat är alltid ett givande ochtagande. Har sedan vår omvärld förändrats så attbeslut som endast för sedan var avnationell art nu blivit frågor som spänner över en helrad stater så måste också besluten, som jag ser det,fattas på motsvarande nivå för att de skall ha någonverkan i praktiken. Exempel är bl.a. ekonomiskafrågor som styr vår internationella penningmarknad.Fru talman! Jag tror på . Jag tror påEuropa. Jag tror på folk. Jag tror på ett jaden som det bästa för i !Övriga internationella frågorAnf. 116 ():Fru talman! är ett mångkulturelltsamhälle. Vi måste gemensamt förhindra att samhälletsplittras genom motsättningar mellan människor frånolika länder och kulturer. Hela vårt samhälle måstemobiliseras för att öka integration och motverkasegregation. Så sade statsminister iregeringsförklaringen den 7 oktober.Ingvar konstaterar därmed attinvandringen har förändrat . Drygt 1,5miljoner av landets invånare har invandrarbakgrund.Det mångetniska har kommit för att stanna.Frågan - den mest relevanta man kan ställa sig i vårt land - är hur detta nya kan sättasihop, hur vi skapar ett land med plats för alla dessmedborgare oavsett hudfärg, religion och födelseort.Denna fråga har varit praktiskt tagit frånvarande idet offentliga samtalet. Integrationspolitiken harbestått av vackra ord som har litet att göra med denverklighet som formar sig inför våra ögon. Jämlikhet,samverkan och valfrihet, dessa tre principer för densvenska invandrarpolitiken har resulterat i växandeklyftor, segregering och konflikter. Vårt samhällevisar en oroväckande oförmåga att bejaka denmångfald som i av snabb internationaliseringborde vara en av landets viktigaste resurser.Det nya är starkt underrepresenterat i allade instanser som avgör vårt lands öde. Detta gällersåväl den politiska som den ekonomiska ochkulturella makten. Så länge detta inte förändras, sålänge de nya röster som befolkar våra gator och torginte kommer in i samhällets avgörande strukturer, sålänge de nya svenskarna är integrationens objekt ochinte dess subjekt, kommer politiken att bestå av godaintentioner som leder till främlingskap hos dem sommåste integreras.Ett mångkulturellt samhälle måste innebära ettSverige som fungerar på ett nytt sätt och tar till varamångfalden - ett som bygger på människorsolikheter, integrerar sina nya medborgare medvärdighet och respekterar rätten att vara svensk på nyaoch annorlunda sätt.För att arbeta med integrationsfrågor ochmotverka segregering krävs det nya och modernastrukturer som just återspeglar det nya samhället.Regeringen borde skilja flykting- ochinvandrarpolitiken från varandra. Organisatoriskt böralla frågor som berör flyktingfrågorna flyttas över tillUtrikesdepartementet under den biträdandeutrikesministerns ansvar.Invandrarministern bör ägna sig helt och hållet årintegrationsfrågor. Ministern bör knyta till sig duktigamedarbetare som har invandrarbakgrund, kompetens imångkulturella frågor och social erfarenhet avinvandrarnas verklighet och som givetvis har heltallmänna meriter. bör också övervägaförändringar i hanteringen av invandrar- ochintegrationsfrågor. Ett nytt integrationsutskott bordediskuteras.Herr talman! För att motverka segregation krävsdet ett antal radikala åtgärder inom samtligasamhällsområden, inte minst på arbetsmarknaden ochbostadsmarknaden. växer en ny fattigdom fram imånga av landets storstadsområden, och en växandeunderklass håller på att skapas. Arbetslösheten i endel av dessa områden . Som en följd avdenna arbetslöshet är socialbidragsberoendet väldigtstort.Vad som krävs för att bryta fattigdomen ärett slags åtgärdspaket - ett stort Dennispaket - motsegregation och fattigdom. Det krävs också ett nyttsynsätt som utgår från att människorna i dessaområden utgör enorma resurser och inte skallbetraktas som problem.Regeringen borde diskutera en modell medregionalt stöd till dessa områden. En solidarisk fondbör tillskapas som finansieras med åtminstone1 promille av landets bruttonationalprodukt.Kommuner, landsting, privata företag, organisationer,folkrörelser och andra bör involveras i denna förlandet avgörande fråga.Anf. 117 (m):Herr talman! Svensk flykting- ochinvandringspolitik har alltför mycket och alltför längehandlat om våra möjligheter och vår vilja att ta emotflyktingar och flyende i vårt eget land.Vad som är en humanitär flyktingpolitik kandiskuteras. Vi måste givetvis hävda asylrätten ochrätten för de asylsökande att få en värdig ochrättssäker behandling. Men vi måste också medrealism analysera de större sammanhangen i vilkaflyktingproblemen är en av flera synliga delar utöverundernäring, sjukdomar, miljöförstöring, arbetslöshetoch sociala konflikter runt om på vårt jordklot.Det är nu tid för eftertanke och allvarligaöverväganden. Det är nödvändigt att flyktingpolitikensätts in i en helhetssyn, en helhetssyn som berörfrågorna om befolkningsökning, mänskligarättigheter, försörjningsmöjligheter ochsäkerhetspolitik.Flyktingproblematiken har sin grund i strukturellaobalanser på vårt jordklot. Befolkningsexplosionen itredje världen är det allt överskuggande problemet.Försörjningskris blir effekten liksom miljöförstöring.Allt detta är känt och redovisat i otaligasammanhang. Jordens befolkning som är 5,5miljarder växer till 8,5 miljarder , allt dettaenligt FN:s befolkningsfond.I tredje världen minskar den odlingsbara jorden,men befolkningen ökar. Försörjningskriser leder tillkamp om jorden och marken, konflikter som ofta fåretniska eller andra förtecken. Arbetslöshet och socialaspänningar blir ett allt ökande hot mot den politiskaoch sociala stabiliteten. I delar av , därsituationen är värst, existerar de formellastatsbildningarna oftast endast till namnet. Kaos,laglöshet och våld är på många håll där ettnormaltillstånd.Det är i detta perspektiv som migrationen skallses. utstötningsmekanismerna är så påtagliga attflyktingrörelserna kommer att öka fortlöpande. Allalämnar inte sina länder, eftersom de inte kan. Deskulle göra det om de kunde. Men många många gersig i väg.Flertalet flyr inom det egna landet eller tillangränsande länder. Men åtskilliga ger sig i väglängre. Dessa är ofta mer resursstarka. För dem är detviktigt vilka attrationsfaktorer som präglar de olikaländerna. Väst lockar givetvis med högrelevnadsstandard och drar självklart.Sverige har visat sig ha en alldelessärskild dragningskraft och har jämförelsevis tagitemot långt fler flyktingar och flyende än vad andraländer gjort i vår omvärld.Vi måste konstatera att det är de mest behövandeflyktingarna som finns kvar i hemländerna eller idessas närområden. Därför menar jag att våra resurserhuvudsakligen måste gå till dem.Vår asylpolitik bör inriktas på att de som har klaraoch entydiga skyddsbehov skall få stanna i landet.Våra medel och insatser skall användas för de mestbehövande.Det kan inte vara rimligt att vi medverkar till attpermanenta flyktingskap för stora grupper genomlivslånga uppehållstillstånd. Där så är möjligt böråtervändande ske. De fattiga ländernas utveckling ärju också beroende av att de inte dräneras på utbildadeoch resursstarka människor. En tredjedel av Afrikasakademiker befinner sig i väst.Men detta räcker inte. En helhetssyn måsteetableras. FN måste få möjlighet att ingripa tidigare.Ett medvetet och planmässigt arbete för att etableraett system med tidiga varningssignaler är nödvändigt.Lika nödvändigt är det att världssamfundet reagerarpå sådana signaler. Det är mycket billigare och merhumant att gripa in i ett tidigt skede än att komma närfördämningarna har rasat.Förebyggande utvecklingsarbete, ständigthävdande av mänskliga rättigheter, diplomatiskaansträngningar, biståndsinsatser, övervakning, insatserav fredsbevarande trupp, allt detta inom landet eller inärområdet är den helhetssyn som mycket medvetetbör prägla svensk politik. Så sker i stor utsträckningredan, men det finns ändå en tendens att särskilja justflyktingpolitiken. Det är ju bara att titta på bådedepartementsindelningen och utskottsindelningen.Till detta kommer nödvändigheten medsamarbete och samordning med andra länder. I vårtfall är det naturligt att försöka påverka EU i dennariktning, eftersom de västliga resurserna är enförutsättning för en bättre utveckling för de fattigareländerna i tredje världen.Svensk flykting- och invandringspolitik bör alltsåutformas så, att en tydligare samordning kanåstadkommas i syfte att styra över inriktningen på merav förebyggande arbete och mer av insatser inärområdena.Herr talman! Jag vill slutligen också ta upp enmindre men från humanitär utgångspunkt mycketangelägen fråga. I finns ett antal kurder sompå olika sätt tagit sig dit i hopp om att få komma tillSverige för att söka asyl. Dessa människor har flyttfrån sina hemländer, och vi kan ana debakomliggande orsakerna.Givetvis kan jag lika litet som någon annanbedöma asylgrunderna. Men det är dock inte möjligtatt dessa kurder i kan vistas där undernuvarande miserabla fysiska och psykiskaförhållanden alltför . Någon lösning måste till.Jag hoppas att regeringen vill medverka till att enlösning av situationen kan komma till stånd.Anf. 118 ():Herr talman! har vi här i kammarendiskuterat flyktingpolitiken väldigt intensivt. I mångaav debatterna har skiljelinjen inte gått mellanregeringsföreträdare och opposition utan mellan Nydemokrati och övriga partier. Vi har under fleradebatter fört en intensiv upplysningsverksamhet omvad som gäller i den svenska flyktingpolitiken, dessregelverk och kostnader osv.Jag finner anledning att inledningsvis i dennadebatt med tillfredsställelse notera att det partiet nuinte finns kvar här i . Inte ens dess sistadesperata försök att hålla sig kvar här i medhjälp av braskande annonser om flyktingpolitikenskostnader räckte för att väljarna skulle låta partiet fåsitta kvar här i . Det är ett sundhetstecken attden typen av argumentering inte har gått hem.Men det hindrar ju inte att det finns anledning attändå vara observant på andra ytterlighetsgruppersagerande. Vi har kunnat se i det valresultat sompresenterats på en del håll i landet att andra mindrepartier med starkt invandrarfientligt budskap har gjortlokala framgångar. Det gör att den debatt som vi harfört här i kammaren om varför vi skall ha enflyktingpolitik, varför vi skall engagera ossinternationellt i flyktingfrågor och varför vi skalldriva asylrätten i olika sammanhang inte får stanna avi och med att det parti som tydligast har markerat sinståndpunkt har försvunnit härifrån . Detarbetet måste vi fortsätta både från den här talarstolenoch från andra talarstolar runt omkring i landet.Jag vill i detta sammanhang också hälsa den nyeinvandrarministern välkommen hit till ochtill våra debatter. Vi har haft anledning att träffas iandra sammanhang, men kommer vi att flytta överoch föra en hel del debatter i denna kammare. Jag villdå från mitt partis sida, , markera detsom vi ser som de kanske tre viktigaste frågornaunder att hantera på bådeflykting- och invandrarpolitiska området.Den första uppgiften gäller att flyktingpolitikenenligt vår uppfattning behöver göras tydligare. För attdet skall finnas ett starkt folkligt engagemang och enförståelse för flyktingpolitiken måste den framstå somtydlig, klar och lättbegriplig för en bred allmänhet.Som en sammanfattning av våra erfarenheter av desenaste årens händelser kan sägas att utvecklingenflera gånger har överraskat både myndigheter ochpolitiker när det gäller antalet människor som har söktsig till och under vilka omständigheter som vihar fått lösa dessa problem. Det har lett till att vi harfått göra avsteg från vår politik på flera områden,varigenom den förda flyktingpolitiken i vissa styckenblivit otydlig.En av våra kanske viktigaste uppgifter blir attåterföra vår utlänningslagstiftning och vår tillämpningav utlänningslagen till en sådan tydlighet attmänniskor framför sig kan se vilka skäl som leder tillasyl och till rätten att stanna i . Det är en avhuvuduppgifterna under denna mandatperiod.Den andra stora uppgiften blir att komma till rättamed invandrarnas bekymmer på arbetsmarknaden.Det finns stora problem för alla grupper påarbetsmarknaden, men de är speciellt accentuerade förde grupper som har invandrarbakgrund eller som harkommit som flyktingar . Vi hardärvidlag mycket stora uppgifter framför oss. Om viinte kommer till rätta med dem, riskerar vi att hamna ien situation där en stor grupp människor aldrigkommer in på arbetsmarknaden. Det är en situationsom vi inte kan acceptera.Det finns många frågor att diskutera. Jag skallnöja mig med att till invandrarministern ställa enfråga som kan vara av visst intresse. Den förraregeringen införde en invandrarpraktik för attunderlätta inträdet på arbetsmarknaden för invandrare.Under tiden före valrörelsen och under denna har detkommit signaler från socialdemokraterna om att manskulle avskaffa invandrarpraktiken. Jag vill fråga vadsom kommer att hända med just denna åtgärd, som avmånga har upplevts som mycket positiv för attunderlätta inträdet på arbetsmarknaden.Den tredje delen handlar om att komma till rättamed den negativa spiral som pekade påi sitt anförande, dvs.. problemen med de invandrartätabostadsområdena. Vi har från sida sagt att viär beredda att medverka i ett nationelltupprustningsprogram för dessa bostadsområden. Vivar motståndare till att de byggdes. Viansåg att de ur samhällsplaneringssynpunkt varfelaktiga. Men finns de, och människor bor i dem.Vi måste försöka finna modeller för att göra dessaområden till socialt acceptabla och fungerandebostadsområden.Det som vi från vår sida har markerat är att det föratt detta upprustningsprogram skall fungera krävs attde människor som bor i dessa områden fårmöjligheter att påverka och bidra till att fatta beslutom hur man skall förändra och utveckla dessabostadsområden. Detta måste bygga på en lokaldemokrati för att de åtgärder som man sätter in pånationell nivå skall kunna bli framgångsrika.Herr talman! Jag har pekat ut tre uppgifter som jagtycker är särskilt viktiga för oss att hantera underdenna mandatperiod. Det finns naturligtvis många flerfrågor som är intressanta och som det skulle kunnaföras en debatt om, men det kommer flerdebattillfällen här i kammaren.Anf. 119 (m)replik:Herr talman! Jag konstaterar att jag försökte hållamig till rubriken internationella frågor i dennadel av debatten, men det verkar som om debattenmera glider över till integrationsfrågor. Jag harpersonligen ingenting emot detta, men jag hadeförberett mig för att gå in på internationella aspekteroch flyktingpolitiken. Jag tänker, om inte herrtalmannen har något emot det, också hålla fast viddetta. Jag kommer därför i mina repliker inte att taupp sådant som gäller integrationsfrågor.Anf. 120 Statsrådet ():Herr talman! Jag tänker till att börja med rentallmänt beskriva inriktningen i densocialdemokratiska flyktingpolitiken. Den har tagitfasta på att vi i ökad utsträckning måste finnagemensamma lösningar på mycket svåra mänskligaproblem i , i och i ett globaltperspektiv.Vi måste för det första öka våra ansträngningar föratt komma fram till politiska insatser i samarbete medde länder som finns omkring oss, om vi har någonambition att lösa de mänskliga problem som kanuppstå när flyktingrörelser börjar. Vi tror att detta ären grundläggande förutsättning. Det är en långsiktigambition och målsättning.För det andra tror vi att det är väsentligt att vårtland riktar in sig mer, fortfarande i internationellsamverkan, på att åstadkomma en politik som tar siktepå att förhindra att flyktingsituationer uppstår.Vi tror också att det är viktigt att samordna olikaavsnitt i den svenska politiken. Vi vill samordnaflyktingpolitiken med biståndspolitik och kanske i vissmån också försvarspolitik liksom med andra delar avvår verksamhet som sammantaget kan ge så braförutsättningar som möjligt att förhindra attflyktingsituationer uppstår.En bärande tanke är att vi skall försöka att i ökadutsträckning hjälpa människor i närområdena. Vi troratt det också här i många fall, om också inte alltid,finns förutsättningar för en samordning mellanbiståndsansträngningar och flyktingpolitik föråstadkommande av denna typ av hjälp i närområdena.För det tredje handlar vår flyktingpolitik om atthjälpa människor att få skydd, om så krävs, i Sverigeeller i något annat land. Det gäller människor somkommer hit och söker asyl. De som har starkaskyddsbehov enligt den proposition somsocialdemokraterna lade på bord 1991skall enligt vår uppfattning ha rätt att få asyl i Sverige.Vi vill slå vakt om asylrätten för människor sombehöver skydd. vill vi naturligtviseffektivisera vår flyktingpolitik.