prot · GH09121 · 1994-06-09 00:00:00 — Vi hade en chans att skärpa lagstiftningenfrån , men detta har Moderaternahindrat. blir det ingenting förrän 1999.Anf. 77 () replik:Herr talman! Jag vet inte om vad jag sade i min förra replik. Jag sade attgrundlagarna också är ett skydd för barn samtidigtsom de är ett skydd för vuxna.Jag tycker inte att man kan avfärda experter medatt det finns sådana på alla områden. Det finns få --tror jag -- frågor som är så komplexa som när detgäller grundlagarna. Det ingår i vår skyldighet attlyssna också till dessa experter och ta deras oro ochfrågeställningar på yttersta allvar.Anf. 78 () replik:Herr talman! har ett djupt engagemangi sakfrågan. Det är bara synd att hon har låtit sigvilseledas av dåliga rådgivare.Jag begärde ordet därför att jag ville ge en korrekthistorieskrivning när det gäller detta medkonfiskation. Jag vill först poängtera att det intefinns något ursprungligt förslag från regeringen.Det lärde jag mig som journalist, att enlagrådsremiss inte är något regeringsförslag. Detfinns alltså en lagrådsremiss som innehåller en skisstill hur man skulle kunna hitta en lösning. Lagrådethade också vissa synpunkter på detta.När vi gick in i den materiella hanteringen av hurman skulle lösa detta med konfiskationen var detett allmänt missnöje med Lagrådets snäva tolkningav de möjligheter som stod till buds. Det var mångasom ville ha en utvidgning. Men då säger detta skedde på moderat initiativ. Hon talar omatt ''vi'' begärde. När hon talar om ''vi'' uppfattarjag det så att hon menar ''vi moderater''. Men det ärinte sant, och det vet hon. Det fördes en diskussioninom moderatgruppen om hur långt man skulle gå.Den 31 maj fattades ett beslut som innebar attförslaget om vidare konfiskering förhindrades avtvå moderater och en socialdemokrat. Det där medmoderat initiativ gällde . Då kan mansäga som , att ''vi moderater'' begärde attdet beslut som fattades skulle upphävas.Då var det ett moderat initiativ. Men då hademånga av utskottets ledamöter redan ställt sigbakom det.Anf. 79 () replik:Herr talman! Första gången detta alternativ omvidare konfiskering var uppe föreslog jag själv attvi skulle gå på det. Vi kan ju kalla det förlagrådsremissen. Jag tror att jag den gången kalladedet för departementets förslag, men jag ändrar mignu och kallar det för lagrådsremissen. Jag märktedå att vi inte fick majoritet för förslaget. Jag förstodockså att det med en annan besättning runt bordetskulle gå att få majoritet. Därför tog jag upp detockså nästkommande dag. Det är den korrektahistorieskrivningen.Anf. 80 () replik:Herr talman! Jag är glad att vi nu har rättat tillhistorieskrivningen.Anf. 81 ()replik:Herr talman! sade förut högtidligt attgrundlagarna skyddar våra barn. Men självapoängen i denna debatt är ju att grundlagarna intetillräckligt skyddar de barn som har blivit utsatta föratt figurera i barnpornografi. Det beror på attregeringen har varit senfärdig och inte lagt fram ettlagförslag. Det beror på att i KU harröstat emot att KU och skulle agerasjälvständigt i denna sak.Nu får vi inget lagförslag . Det är emotvad en majoritet av svenska folket vill. 400 000namnunderskrifter till KU säger väl något om vaddet handlar om. Det är också emot en majoritet avden riksdag som sitter här. Det måste väl trotsallt inse. Grundlagarna är inte det skyddvi vill ha fram.Anf. 82 () replik:Herr talman! Det är riktigt att jag talar högtidligtom våra grundlagar. Jag tycker att de är ettvärdefullt fundament. Eftersom de är ett värdefulltoch också viktigt fundament menar jag att man inteskall använda det s.k. snabbspåret och på förkortadtid ändra grundlagarna.Grundlagarna är också ett skydd för våra barn. Vivet inte vilken skyddsfaktor vi tar bort om vi genomett snabbspår gör stora förändringar.Anf. 83 ()replik:Herr talman! Jag skulle vilja veta vad om egentligen när hon talar om enskyddsfaktor för barnen som vi tar bort genom attnu lägga fram ett vilande grundlagsförslag. Vadinnebär egentligen det hon säger?Anf. 84 () replik:Herr talman! Detta blir litet genant. Jag sade i mittanförande att man inte behöver så mycket fantasiför att inse detta. Det är inte så hemskt länge sedanhändelser inträffade inte minst i som delvisberodde på att det inte fanns grundlagar som gavmänniskor det skydd som ligger i bl.a.informationsfriheten.Anf. 85 HANS ():Herr talman! Det finns ett mycket omfattandematerial både om barnprostitution ochbarnpornografi. Barnprostitutionen är det mestallvarliga och det grundläggande. Barnpornografinskulle inte kunna existera om inte den allvarliga ochomfattande barnprostitutionen fanns.Det finns också lagstiftning om detta i åtskilligaländer. Det finns erfarenheter av hur denlagstiftningen har verkat.Det borde ha varit möjligt för regeringen attkomma med ett förslag i detta ärende. Men det ärett faktum att regeringen inte har något förslag. Detsom regeringen har sagt är att man skallutreda frågan ytterligare. Jag undrar om regeringentar avstånd från eller instämmer i det förslag somKU har lagt fram om förändring ,innebärande att vi inför regler om konfiskation ochförverkande av ekonomisk avbarnpornografi. Eller skall vi avvakta den tilltänktautredningen? När skulle det i så fall kunna bli någotförslag? Justitieministern är inte här . Det hadevarit bäst om hon hade svarat på denna fråga. Detkanske finns någon annan som kan svara.Elvy har redan berört hur ärendet harbehandlats i . Där har det varit frågaom behandling av både barnprostitution ochbarnpornografi. Det finns ett klart beslut avEuroparådet. Jag är själv delegat och har följtdebatten och det beslut som fattades. Det fannsingen i den svenska delegationen som gick emotförslaget och det beslut som fattades i Europarådet.Därför undrar jag vad det är som har gjort frågan såkomplicerad sedan beslutet i fattades,som gör att detta inte kunnat handläggas på annatvis.Av anförande och moderaternassärskilda yttrande framgår att man menar attmajoritetens förslag till kriminalisering av innehavinkräktar på censurförbudet. Men förslaget gällerju redan utgivna filmer och skrifter. Förslaget har idetta avseende utformats precis på samma sätt somdet konfiskationsalternativ som moderaternaställer sig bakom. Innebärkonfiskationsalternativet också att censurförbudetär i fara? Den frågan måste man nog besvara omman skall få detta att gå ihop på något sätt.Det har gång på gång sagts att det är moderaternasom står bakom den skrivning som finns på s. 49 iutskottsbetänkandet. Det gäller frågan om hur manallmänt sett skall bekämpabarnpornografibrottslighet. Men ett faktum är attdet förslag som finns här avviker från det förslagsom lade fram.Det förslag lade fram var att man,trots att bara gått sedan beslut fattades omstraffskärpningar, skulle göra ett tillkännagivandeom ytterligare straffskärpningar och då utan attutreda. Då behövdes inga utredningar. Det som nustår är det förslag som jag själv framförde iutskottet, nämligen att man skulle följa upp dennafråga, utvärdera den och därefter ta ställning till omdet behövdes någon ytterligare skärpning. Sedantas dessutom frågan upp om ökade resurser förinformation och bekämpning över huvud taget förde rättsvårdande myndigheternas del, med någotandra skrivningar än i moderatförslaget.Jag har instämt i den kritik som framförs iflerpartiyttrandet, och jag står också bakomutskottsutlåtandet. Men jag anser för min del,vilket jag har angett i ett särskilt yttrande, att detbeslut som vi fattade vid sammanträdet den 31 maj1994 sammantaget var vida bättre än det beslut somfattades dagen efter.Vid det första sammanträdet förelåg nämligentillräcklig majoritet för att genom dispens frånniomånadersregeln genomföra förslaget omkriminalisering av överlämnande av film ellervideogram med barnpornografiskt innehåll.Dessutom anser jag att beslutet från varbättre än det därpå eftersom det på ettmycket bättre sätt beaktade vad Lagrådet hadeuttalat i saken. Enligt min mening tillfredsställdedet förslaget i högre grad kraven på rättssäkerhet.Också jag var för en vidgning av möjligheterna attgöra förundersökningar. Skillnaden var att det iförslaget före fanns klara preciseringar,vilket gjorde förutsägbarheten större. Jag beklagaratt det beslutet inte fick stå fast, men det beroddepå agerande.Till slut vill jag bara säga att jag tycker att det ärviktigt att det i detta utlåtande finns mycket klaraskrivningar om försvarligheten, nämligen det somskall tillgodose tryckfrihetens, yttrandefrihetens,kulturlivets, forskningens och vetenskapensintressen i dessa frågor.På den punkten tycker jag att utskottets ordförandehar agerat på ett värdefullt och förtjänstfullt sätt.Jag vill också uttrycka min tacksamhet överutskottets handläggare, som har utfört ett mycketgediget och juridiskt högkvalificerat arbete.Anf. 86 () replik:Herr talman! frågade närkonfiskeringsmöjligheterna skulle träda i kraft. Detstår i betänkandet att det skall ske den 1 januari1995, under förutsättning att vi fattar det andrabeslutet under hösten.I mitt anförande refererade jag vad som stod iutskottets handlingar vad gäller straffskärpning;där är vi överens, såvitt jag förstår. Om det däremothade varit texten från -- jag hoppas attjag säger rätt nu -- hade det inte funnits någonöppning för ytterligare straffskärpningar. Det gördet alltså i denna skrivning.Som jag också sade tidigare använder vi oss av dets.k. snabbspåret när det gäller frågan omkonfiskering. Vi föreslog en utvidgning avkonfiskeringsmöjligheterna; det är riktigt.Det är nämligen alldeles orimligt att tänka sig , när man gör en brottsplatsundersökning hosnågon som misstänks för t.ex. ekonomiskbrottslighet, inte skall ha möjlighet att konfiskeraoch förstöra det barnpornografiska material somman eventuellt hittar, medan man, om man görsamma slags brottsplatsundersökning under andraförutsättningar skall man kunna konfiskeramaterialet. Jag tycker att det förslag som nuföreligger är betydligt klarare och mer förutsägbartän det tidigare förslaget.Anf. 87 HANS ()replik:Herr talman! Problemet med det som är att Lagrådet har en annan uppfattning ochmenar att detta förslag kan leda till slumpartadeställningstaganden. För lagstiftningen är detgenomgående bättre att man har klarapreciseringar, och det är just det som Lagrådet ärute efter.Jag tycker att det är olyckligt att man inte gör pådet sättet. De rättstillämpande myndigheternakommer att påverkas av att man blir alltför generelloch går in på områden som i grund och botten inteberörs av detta och där det praktiskt taget intekommer att bli aktuellt. Det är viktigt attlagstiftningen är så rättssäker och förutsägbar sommöjligt.Jag uppfattade som att hon tycker attförslaget är bra vad gäller straffskärpningen. Allahar också ställt sig bakom det. Men det avvikerklart ifrån det förslag som lade fram.Det hade synts mycket märkligt om man hade gjortett tillkännagivande av att man utan utredningskulle skärpa straffen kraftigt -- och detta efter attbara ha erfarenhet av den tidigarestraffskärpningen från 2 till , som också dengenomfördes utan utredning.Häri ligger inkonsekvensen: I det ena fallet skallman utreda till ytterlighet. I det andra fallet är manberedd att ta ställning utan utredning.Anf. 88 () replik:Herr talman! Menar att deförhållanden som råder just när det gällerförändringar av grundlagen innebär att man skallutreda till ytterlighet? I så fall är vi inte riktigtöverens om skyddet av grundlagarna.Det är riktigt att Lagrådet hade synpunkter påförslaget om utvidgade konfiskeringsmöjligheter,men synpunkterna gällde om man över huvud tagetskall använda sig av snabbspåret, om jag får kalladet så, vid ändring av grundlagarna för attmöjliggöra konfiskering.Situationen skulle bli fullkomligt orimlig, bl.a. fördem som till äventyrs har barnpornografisktmaterial hemma. Men särskilt orimlig skullesituationen bli om de barn som drabbats av dettavisste att man hittat barnpornografiska filmer därde agerar men att man inte kan konfiskeramaterialet därför att brottsrubriceringen varfelaktig. Det skulle som sagt få helt orimligakonsekvenser.Anf. 89 HANS ()replik:Herr talman! Det är alldeles självklart att det medhänsyn till grundlagarna är mycket viktigt att mannoga överväger alla dessa frågor. Men det är ingetunikt att det finns undantag. Det finns en radundantag av både mer eller mindre allvarligbeskaffenhet i tryckfrihetsförordningen och iyttrandefrihetslagstiftningen.I det här fallet är det enda riktigt beklagliga attregeringen inte har agerat i denna fråga, utanatt utskottet har fått göra så pass mycket av arbetet.Men min uppfattning är att man, när det gäller dentryckfrihetsmässiga och den grundlagsmässigasidan av saken, har lyckat bemästra denna fråga --tack vare att vi har haft så pass god utredningshjälpinom utskottet.Anf. 90 (m):Herr talman! Debatten om barnpornografi harförts i ett stundom väl uppskruvat och politiserattonläge. Besinning, sans och måtta har inte varitsärskilt kännetecknande för en del av dem som harkastat sig in i debatten. Kopplet har släppts lös ochdrevet har gått. Man har tävlat om vem som vill ochkänner mest för barnens rätt och deras sak; vemsom har ropat högst i akt och mening att en gångför alla stoppa detta ofog. Man har tävlat om vemsom minsann vet bäst om vad som borde göras irättan tid.Och visst -- sällan har väl en fråga väckt så mångasengagemang och känslor till liv; det har visat siggenom de tusentals brev, namninsamlingar,uppvaktningar och telefonsamtal som många av osshar fått, framför allt sedan Rapport , utan förvarning, i sinlöpsedel lät sända några upprörande sekvenser uren av dessa barnpornografiska videofilmer.Därmed startade också folkstormen. Detta folkligaengagemang har merendels varit mycket äkta ochbra. Det kan man tacka för. Men jag måste ocksåsäga att jag av en del frustrerade debattörerstundom har fått intrycket, dels att barnpornografiskulle vara ett nyupptäckt fenomen, dels attkriminalisering av innehavet vore det endasaliggörande sätt på vilket man skulle kunna sättastopp för dessa avskyvärda alster. Verkligaförhållandet är ju annars att barnpornografin harvarit känd ganska länge men också att samhälletingalaunda har stått helt utan medel och verktyg föratt bekämpa den.Det har t.ex. funnits god tid för socialdemokratiskaregeringar att vidta ytterligare åtgärder motbarnpornografin under större delen av --men icke. Det gjordes ett antal beslag mot slutet av1980-talet, men det föranledde inga ingrepp ellerförslag till åtgärder från de då sittandesocialdemokratiska justitieministrarna.Ett faktum, herr talman, är nämligen att det främstär borgerliga regeringar som har genomdrivit nyaoch skärpta straffbestämmelser förbarnpornografibrott och sexualbrott riktade motbarn, medan Socialdemokraterna däremot harbidragit med att införa den s.k. halvtidsfrigivningenför brottslingar av olika kategorier. Detta ärmärkligt mot bakgrund av det litet nymornadeindignationsintresse som man frånsocialdemokratiskt håll nu ägnar frågan ombarnpornografin. Denna verksamhet har varit kändlänge, och det har varit möjligt att ingripa mot dentidigare, om kraft och vilja hade funnits.Dessa omständigheter bör framhållas med skärpa,när skallet går -- och när det har gått -- mot dennuvarande borgerliga regeringen för att den pånågot sätt skulle ha suttit med armarna i kors ochbetraktat utvecklingen och låtit den ha sin gång.Inte minst den nuvarande regeringen har -- tillskillnad från den tidigare socialdemokratiska --tagit nya och viktiga initiativ för att bekämpabarnpornografin. Det verkar alltså snarare så att deborgerliga har känt och känner för att de facto, vialagstiftning och andra åtgärder, skydda och värnaom barnen, medan Socialdemokraterna hittillsmest tycks ha ömmat för de ''stackars''brottslingarna.Herr talman! Barnpornografin är vämjelig ochvidrig såsom företeelse. Det anser jag och troligenäven alla andra ledamöter av denna riksdagenskammare. Det finns därför all anledning att medeffektiva och verkningsfulla medel fortsättakampen mot dess förekomst, även om det nogtyvärr blir svårt att utrota den helt och hållet. Vikan ha -- och vi har -- litet delademeningar om vad som är effektivt ochverkningsfullt, dels i förhållande till redantillgängliga resurser och möjliga åtgärder som stårtill samhällets tjänst, dels vid en bedömning ochavvägning av de grundlagsmässiga konsekvensersom framför allt en begärd innehavskriminaliseringskulle innebära.Att, som vi moderater, värna om hurgenomgripande -- för här rör det sig omgenomgripande -- grundlagsförändringar av i dettafall tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen skall gå till är, det vill jagunderstryka, varken att svika barnen eller att gå des.k. pedofilernas ärenden.Den övergripande målsättningen måste givetvis iförsta hand vara att skydda barnen motövergreppen och de upprepade kränkningar sombarnen utsätts för varje gång en film eller bild visasoch vidare att, om möjligt, komma åt dem somfaktiskt begår dessa fysiska våldsövergrepp.Sverige har ett internationellt settunikt grundlagsskydd för tryckfriheten genomtryckfrihetsförordningen. Detta betyder förvissointe att viktiga intressen inte kan få föranledaundantag från den gällande huvudregeln om frihetatt yttra sig i de särskilt grundlagsskyddademedierna. Ett sådant intresse är t.ex. enskildapersoners integritet, som inte får kränkas genomförtal eller förolämpning i något medium. Det äralltid fråga om en grannlaga avvägning mellanmotstående intressen, där inget alltid tar över detandra men där utgångspunkten alltid är denprincipiella yttrandefriheten. Det är följaktligeninte möjligt att göra vare sig en ensidigkriminalpolitisk eller yttrandefrihetsrättsligbedömning. Det är dock konstitutionsutskottetsuppgift att svara för dessa svåraavvägningar. Detta bör konstitutionsutskottetsärskilt noga begrunda just på grund av sittkonstitutionella ansvar.Skyddet för enskilda individer är givetvis särskiltviktigt för dem som är mest värnlösa, dvs. barnen.Därför har en borgerlig regering också genomdrivitatt barnpornografibrottet ingår itryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen. Ett av de få undantagenfrån spridningsrätten enligt dessa grundlagar avserockså mycket riktigt att skydda barn och ungdom.Enligt vår mening är det klart stötande att enskildapersoner fritt skall kunna ta befattning medmaterial som skildrar mycket grova övergrepp motbarn. Skyddet av barnen kan inte känna någranationella gränser, vilket är viktigt att understrykaeftersom barnpornografibrott oftast tycks berörabarn från andra länder, framför allt kanske frånSydostasien.Som har antytts väger de grundlagsreglerade tryck-och yttrandefrihetsrättsliga intressena även härtungt, vilket dock inte automatiskt innebär attbarnpornografi är förtjänt av grundlagens skydd ialla lägen. Barnpornografibrottet ingår därförredan bland tryck- och yttrandefrihetsbrotten.Kriminalisering av innehav av tryckta skrifter ochannat särskilt grundlagsskyddat material äroförenligt med viktiga hävdvunnatryckfrihetsrättsliga principer. Att göra sådantinnehav till brott fordrar därför mycket starka ochvälövervägda skäl. Därom är t.ex. såväl Lagrådetsom Justitiekanslern rörande ense.En innehavskriminalisering tar sikte på ettgenombrott av det s.k. absoluta förbudet motcensur och/eller andra åtgärder som föregripermaterialets utgivning. Censurförbudet ansesnämligen vara en av tryckfrihetens verkligahörnpelare -- möjligen den viktigaste i helaregelsystemet.Herr talman! Som Lagrådet anför i sitt yttrandeöver de lagförslag som regeringen remitterade ditden är det inte tillfredsställande attfrågor om ändring av grundlag drivs undertidspress. Det fordras ett bredare analys- ochbeslutsunderlag, innan genomgripande ändringarvidtas som innebär ett genombrott i de tryck- ochyttrandefrihetsrättsliga principerna.Remissbehandling på detta område brukarerfarenhetsmässigt ge värdefulla synpunkter avsåväl saklig som teknisk karaktär att väga in iberedningsprocessen. Så har de facto inte skett meddet av framtagnagrundlagsförslaget om innehavskriminaliseringsom nu ligger på bord.Enligt vår mening bör därför frågan om enkriminalisering av innehav av barnpornografi bliföremål för en bred beredning, där bl.a. såväl detryckfrihetsrättsliga som de straffrättsligaaspekterna noga belyses. Eftersomgrundlagsprincipen om skydd förinformationsbärare utgör en rättsligtoch psykologiskt verkande spärr mot begränsningarav informationsfriheten, är det av största vikt attutredningsarbetet bedrivs på sådant sätt atteventuella grundlagsändringar utformas så, att deinte riskerar att medföra några ''smittoeffekter'' ifråga om bärare av information med annat innehållän -- just precis bara -- barnpornografisk skildring.Om ett sådant grundlagsändringsförslag läggs framså att det kan träda i kraft ,leder en sådan beslutsordning således inte till ettsenare ikraftträdande än om redan nufattar beslut om ett vilande grundlagsförslag somkan antas slutligt först val.Herr talman! De förslag som konstitutionsutskottetnu lägger fram -- med undantag för det nu aktuella,enligt vår mening ofullständigt belysta,kriminaliseringsalternativet -- är bra och står vieniga bakom. Det moderata förslaget ommöjligheten att konfiskera barnpornografi sompåträffas i samband med förundersökningtillgodoser behovet att stoppa vidare spridning ochdärigenom också att förhindra att barnen utsätts förupprepade integritetskränkningar. Det innebär inteheller den genomgripande förändring avgrundlagen som en innehavskriminalisering, enligtvad höga jurister inom Lagrådet och ävenjustitiekanslern har menat, skulle medföra.Jag skulle med apostrofering avkonstitutionsutskottets ordförande i dettasammanhang kanske passa på att tacka poliser ochåklagare som med dagens verktyg gör storartadeinsatser för att bekämpa denna typ av brottslighet.Men jag vill i det tacket också inbegripajustitiekanslern och Lagrådet, höga och aktadejurister som vet och förstår att noga värna omgrundlagen och formerna för hur den skall ändras.Herr talman! Jag tror att vi alla -- såväl vuxna sombarn under uppväxt -- i det längre perspektivet harglädje och nytta av att vi tillsammans bygger vidarepå vårt samhälle under respekt för våra, småttunika, grundlagar och att vi i kampen motbarnövergrepp och barnpornografi aktar oss för attsamtidigt begå vad som utan närmare ochnoggrannare begrundan kan bli dyrköptaövergrepp på dessa våra grundlagar.Herr talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillreservationen.Anf. 91 () replik:Herr talman! Jag blir litet beklämd när jag hörHenrik S Järrel och inte enbart honom -- det gällerflera moderater som har yttrat sig under debatten.Att kalla en folkopinion för ''drevet'' tyder på inte riktigt tar detta på allvar. Det är nämligeninte bara vi socialdemokrater som kämpar för attkomma till rätta med barnpornografin.Centerpartiet, , kds och stora delarav liksom även många moderater, inteminst utanför , är för en kriminalisering.Att kalla detta för ''drevet'' tycker jag smakar illa.Det stod vidare klart att folkstormen, som HenrikS Järrel sedan kallade den, började när man komtill insikt om att justitieministern inte skulle vidtanågra åtgärder för att få till stånd en kriminaliseringden . Vi tycker, som jag har sagttidigare, att barns rätt måste gå först.Det är dessutom inte fråga om ett skall motregeringen, utan vi är kritiska motJustitiedepartementet och justitieministern. Vi ärockså kritiska till hur statsministern har agerat vidett antal tillfällen, inte minst här i kammaren ifrågestunder och debatter.Till sist, herr talman, säger : Nigjorde ju ingenting förut. Jag har tidigarekommenterat detta. Hör inte hurdumt detta låter? Man skulle kunna tolka det så, atteftersom vi inte gjorde någonting då, tänker ni integöra någonting . Det låter som någonting sominte ens ett barn som leker i sandlådan skulle säga.Det låter dumt. Sluta upp med de här dumheternaoch sätt i stället fart med att få till ståndverkningsfulla åtgärder mot barnpornografi!Anf. 92 (m) replik:Herr talman! Jag vidhåller nog att folkstormenbörjade i och med att Rapport gav vidare spridningåt denna företeelse.