prot · GH09111 · 1994-05-26 00:00:00 — Syftet var att få till stånden offentlig diskussion på de olika arbetsplatsernakring arbetssjukdomar, arbetsskador,arbetsmiljön, förelägganden frånyrkesinspektioner osv. Ingenting har ännu hänt.Vi har föreslagit att skyddsombuden skall ha denstoppningsrätt som de har även när det gällerentreprenörerna som i allt större omfattningkommer in på arbetsplatserna. Det blir allt färresom blir fast anställda och allt fler som hyrs in påentreprenörskontrakt. Utskottet avstyrker tyvärrvårt förslag.Vi har också försökt betona sambandet mellan deninre och den yttre miljön, dvs. mellan arbetsmiljönoch miljön kring företag och verksamheter. Liksomtidigare har vi sagt att det vore av mycket storbetydelse att ge skyddsombuden möjlighet attingripa mot farliga utsläpp i den omgivande miljön.Det är ett nytänkande, men det behövs. Det finnsen stor kunskap och ett stort engagemang hos deanställda och de fackliga organisationerna. Det harförekommit en del skandalfall, där man faktisktkände till vad som hände utanför fabrikslokalerna.Vi anser att det är en naturlig utvidgning avskyddsombudens befogenheter.Fru talman! Med de exempel jag har givit och despecifika yrkanden som finns redovisade i minmeningsyttring har vi tydligt lagt fast den politiksom vi menar är nödvändig för att åstadkommabättre arbetsmiljöer.Jag står naturligtvis bakom min meningsyttring.Men jag nöjer mig med att yrka bifall tillreservationerna 1 och 2, som också bifall till, samt till meningsyttringarna undermom. 8 om personalredovisningar, under mom. 9om stoppningsrätt även vid entreprenader ochunder mom. 12 om företagshälsovården.Anf. 156 () replik:Fru talman! Jag kan instämma i många av depunkter som berörde i kritiskmening. Vid det tillfälle som vi specifikt behandlararbetsmiljölagen har vi inte på nytt framfört deyrkanden som vi är överens om när det gällerexempelvis företagshälsovården och dessavrustning. Vi har valt att i ett särskilt yttranderedovisa vad vi har gjort och vår uppfattning.Vi har också en reservation ompersonalekonomiska bokslut, som jag själv inte haryrkat bifall till. Men den visar ändå i vilken riktningäven vi vill bedriva arbetet på detta område. Mankan bara instämma i att de offentligt anställda haren pressad situation. Detta gäller inte minst i minhemstad på ochÖstra sjukhuset. Arbetsmiljölagen ger visserligenmöjlighet att gå in vid absurda förhållanden.Yrkesinspektionen har också varit där. Men det ärockså en annan politik på andra områden sombehövs för att arbetsmiljön skall bli dräglig för deoffentligt anställda.Anf. 157 ():Fru talman! Som vi här har hört behandlarbetänkandet ändringar i arbetsmiljölagen. Först villjag säga att vi alla är överens om att en braarbetsmiljö och arbetsmiljöfrågorna är oerhörtbetydelsefulla för hela arbetslivet, för den enskilde,för alla på en arbetsplats, för produktiviteten, förarbetsglädjen och för att undvika arbetsskador ocholycksfall.Hans Andersson sade att det handlar omkostnader. Han sade också att det handlar omfördomar, vilket det naturligtvis gör. Om enarbetsgivare inte inser att en bra arbetsmiljö är braför produktiviteten, straffar det sig förr ellersenare.Vi kan naturligtvis föra en lång debatt omarbetsmiljöfrågor i stort, men här skall vi nubehandla ändringarna i arbetsmiljölagen. Det ärmed tillfredsställelse som jag kan konstatera att detråder en mycket stor enighet om förändringarnasom syftar till att tydliggöra ändamålen med lagen.Samordningsansvaret på gemensammaarbetsställen preciseras. Ett särskilt skyddsansvarför den som hyr in arbetskraft införs. För den sområder över ett arbetsställe införs ett direktskyddsansvar gentemot dem som arbetar utan attvara anställda.Skyddsombud föreslås få tillträdesrätt tillarbetsställe över vilket arbetsgivaren inte råder.Därom är vi eniga.Sedan finns det en del invändningar som jag ocksåskall kommentera en del, bl.a. när det gäller lagensändamålsbeskrivning. Lagrådet har tidigareframfört kritik. Den kritiken uttrycks nu mindrekategoriskt. Lagrådet ansåg -- vilket är riktigt -- attflera viktiga samhällsfunktioner inte kan fullgörasutan att arbetstagare utsätts för någon form av riskför ohälsa eller olycksfall. Man ansåg också attkravet på god arbetsmiljö kan behöva vägas motandra viktiga intressen. Genom förslaget tydliggörsdenna intresseavvägning.Vänsterpartiet vänder sig också mot att meningen''att främja att arbetsgivare och arbetstagaresamverkar för att åstadkomma en god arbetsmiljö''tas bort när det gäller ändamålet. Orsaken är inteatt utskottet inte tycker att samverkan är bra, utanatt man anser att samverkan är ett medel och inteett ändamål. Uppmaning till samverkan finns kvarpå annan plats i lagen.Det ändrade ordvalet i 3 kap. 2a § innebär inteheller någon materiell förändring och behöver inteleda till några tolkningssvårigheter. Det är alltsåbegreppet ''säkerställer'' som ändras till ''leder till''.Det finns en hel rad situationer där skyddsansvarettidigare har varit något oklart, t.ex. vid inhyrdarbetskraft och vid fasta driftställen som lastkajer,där transporter från andra företag tas emot. Det ärangeläget att den som faktiskt kan påverkaskyddsförhållandena för en arbetstagare sombefinner sig utanför sin egen arbetsgivares rådighethar ett tydligt ansvar. införs ett direktskyddsansvar för den som råder över ettarbetsställe i förhållande till dem som arbetar därutan att vara anställda direkt av honom.Inhyrd arbetskraft kan anses vara inordnad iverksamheten och stå under arbetsledning på ettsätt som gör att den kan jämställas medarbetstagare i verkligheten. Därför införs nu ettsärskilt skyddsansvar för den som anlitar inhyrdarbetskraft i sin verksamhet. Där är vi eniga.Men vi anser att det finns en avgörande skillnadmellan inhyrd arbetskraft och den som är anlitadsom entreprenör. Som jag sade tidigare kan inhyrdarbetskraft mer jämställas med arbetstagare i denaktuella verksamheten. Entreprenören däremot,utför ett arbete som är självständigt och inte ett ledi uppdragsgivarens ordinarie verksamhet.Entreprenörer anlitas ofta för att utföra arbeten däruppdragsgivaren och dennes anställda själva saknartillräcklig kompetens.Dessutom, och det är viktigt, har entreprenörenenligt arbetsmiljölagen ett eget skyddsansvar.Därför menar vi att arbetsgivarbegreppet inte skallutvidgas till att omfatta även uppdragsgivare.Det är mycket möjligt att sanktioner i framtidenkan komma att införas inom fler områden. Vitycker att är viktigt att nu först kunna draerfarenheter av det system som skall införas.Regeringen och utskottsmajoriteten anser att manbör avvakta eventuella förändringar av begreppetarbetsställe tills har sett översamverkansreglerna i arbetsmiljölagen.Vi har en reservation om gravida kvinnor. För detförsta råder det enighet om att EG-direktivet omgravida kvinnor, den som har fött barn ochden som ammar, kan införlivas i arbetsmiljölagen.Frågorna som Socialdemokraterna tar upp i sinmotion är viktiga och angelägna, men de hänför sigdelvis till andra utskotts beredningsområden.Därför är vi i utskottet inte beredda att behandla dehär frågorna just nu och här.Så till frågan om ansvar för ägare och nyttjare avbostadsfastighet. Enligt utskottets uppfattning ären bostad där städning eller andra tillfälligaarbetsuppgifter utförs inte att anse som ettarbetsställe. reglerar hurbyggnader skall vara utformade bl.a. frånarbetsmiljösynpunkt. I arbetsmiljölagen finnsockså ett särskilt arbetsmiljöansvar för den somupplåter en lokal för arbete som innebär attYrkesinspektionen kan meddela förbud ellerföreläggande om lokalen är behäftad med brister iskyddshänseende. Majoriteten i utskottet är alltsåinte beredd att nu tillstyrka en förändring av lagensom reservanterna vill.Så kommer jag till frågan om personalekonomiskaredovisningar. Den frågan är överlämnad till den avjustitieministern tillkallade redovisningskommittén.Utskottet har sagt att frågan behöverberedas i ett större sammanhang och vill därföravvakta kommitténs arbete. Vi håller fast vid det.När det gäller skyddsombudens befogenheter anserockså majoriteten i utskottet att det skulle vara attgå för långt att utvidga skyddsombudetsstoppningsrätt till att gälla även entreprenörer påarbetsställen. Det skulle faktiskt innebära endelegering av myndighetsutövning tillskyddsombudet, vilket vi inte anser vara önskvärt.Vänsterpartiet har ett krav på ökat inflytande förde anställda när det gäller den yttre miljön.Självfallet delar utskottet uppfattningen att deanställda har mycket stor kunskap om både deninre och yttre miljön. Att med den utgångspunktenge facket rätt att stoppa ett arbete med hänsyn tillden yttre miljön anser vi ändå vore att gå för långt.Vi menar att de miljöfrågorna bör lösas på annatsätt.Så kommer jag till frågan om företagshälsovården,som vi har diskuterat så här ikammaren, senast vid behandlingen av AU11 omarbetslivspolitiken. Vår uppfattning, som delas avde flesta remissinstanser i samband utredningen omföretagshälsovården, är fortfarande att den fråganbör lösas avtalsvägen. Jag kan mycket väl delaotåligheten över att avtal inte har slutits inom såmånga områden, främst inte inom den privatasektorn. Jag anser att de arbetsgivarorganisationersom inte är intresserade av att sluta avtal och sominte gör det begår en stor dumhet. De vet att detannars införs en lagstiftning som skulle bli merstelbent än vad ett avtal skulle vara. Vi anser attavtal absolut är att föredra.Vi har sagt att om det inte träffas avtal snart såmåste det bli till lagstiftning. Tålamodet ärverkligen på väg att ta slut.Med det, fru talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkandet i dess helhet och yrkaavslag på reservationerna.Anf. 158 HANS () replik:Fru talman! Tålamodet har tagit slut, i alla fall hososs. Varje gång som jag tar upp frågan, och varjegång som vi motionerar om den får vi samma svar,nämligen att det ligger mycket i vad Vänsterpartietsäger, tålamodet är snart slut och om det intekommer ett avtal måste det till en lagstiftning. Jaghar nu hört det 1992, , ochnu är det . Det är ord, bara ord. Undertiden faller kompetens och kapacitet.Företagsläkarna slutar. Vi har ungefär hälften kvari dag.I utredning efter utredning, från forskare efterforskare, från ochArbetsmiljöfonden framföras överallt sammabesked: Det förfaller. Därmed förfallermöjligheten till förebyggande hälsovård ochmöjligheten att förbättra arbetsmiljöerna. Därmedfår vi ytterligare utslagning från våra arbetsplatsermed åtföljande förtidspensionering som så hårtdrabbar människor och också den svenskaekonomin.När det gäller frågorna där vi vill gå längre och närdet gäller entreprenader och bostadsfastigheter,måste jag notera att man med majoritetens förslagnöjer man sig med en situation som vi nästanuppmanar till social dumpning. Det kommer dåinte att finnas något tryck på att vi skall klaraarbetsmiljöfrågorna. Det kommer inte att finnasnågra skyddsombud som kan agera på precis detsätt som vi anser att de skall agera om detuppkommer djupt allvarliga och akuta faror på enarbetsplats.Eftersom regeringen premierar enutveckling mot att man plockar in entreprenörer istället för att ha egen personal blir detta problemallt allvarligare.När det gäller personalredovisning är det sammasak. Man kan inte år hänvisa tillutredningar. Detta är utomordentligt viktigafrågor. Det brukar sägas att personalen är denviktigaste resursen för företagen. Den har också ettekonomiskt och mänskligt värde. Det är av ytterstavikt att företagen redovisar arbetsmiljö- ocharbetsskadesituationen i sina bokslut.När det gäller frågorna om målsättning kan jag barakonstatera att jag vet att lagrådet sade att det varalltför kategoriskt uttryckt. Därför pekade jagockså på de oerhörda brister som finns i densvenska arbetsmiljön. Det är inte alltförkategoriskt att kräva att man skall säkerställa engod arbetsmiljö.Detta var vad jag hann med i min första replik.Anf. 159 ()replik:Herr talman! Som sade tidigarehandlar det mycket om fördomar och insikter.Lagstiftningen är mycket viktig när det gällerarbetsmiljön, men den företagare som inte inser attpersonalen är den viktigaste resursen klarar sig intei det långa loppet. Jag vet att allt fler arbetsgivareinser detta.Jag håller med om att enlagstiftning snart måste komma till stånd när detgäller företagshälsovården, eftersom det intehänder någonting. Vi är eniga om att tålamodet ärslut. Jag kan inte säga så mycket mer än att manfaktiskt måste trycka på ytterligare. Jag vet att dethar utövats många påtryckningar just påarbetsgivarorganisationerna. Mångaarbetsgivarorganisationer och företrädare förarbetsgivarna inser också detta, men de lyckas intefå med sig alla. Det är en ganska bedrövligsituation. Jag håller helt och hållet med om det.Hans Andersson påstår att vi uppmanar till ensocial dumpning. Entreprenörer har faktiskt etteget arbetsmiljöansvar. Så fort det gäller egnaföretagare framkommer det att det inte finns någotansvar. Jag läste också Socialdemokraternasmotion. Där ömmar man inte särskilt mycket förentreprenörerna utan mer för de andra påarbetsplatsen. Det är inget fel på dem, men manskall väl tänka både på entreprenörerna och på deandra. Entreprenörerna har faktiskt ett egetarbetsmiljöansvar. Jag anser inte att det på någotsätt är fråga om en social dumpning.Anf. 160 HANS () replik:Herr talman! Jag försvarar att jag -- vare sig jag äranställd, inhyrd, eller kommer in i företaget via enentreprenör -- skall ha samma säkerhet, skydd ocharbetsmiljö som de andra. Det skall finnas sammafackliga skydd för mig. Facket skall kunna sägastopp om situationen blir farlig. Därmed vill jagåstadkomma en konkurrensneutralitet och rättvisamellan olika företag.Jag vill skydda dessa företagare. Jag vill också attdet skall vara en rättvis konkurrens, så att intenågra skall kunna smita undan på grund av att deinte har samma möjlighet som andra att kontrolleraarbetsmiljön och säkerheten på arbetsplatsen.När det gäller företagshälsovården noterar jag baraatt vi är helt överens. Vi är överens på mina villkor.Jag är glad över att kunna erbjuda minmeningsyttring. Den kan man rösta på när detgäller företagshälsovården.Jag håller med om att det ärren dumhet som gör att man inte kommer fram pådetta område. Men det är alldeles klart att man intekommer fram avtalsvägen. Det betyder attdumheten ligger på majoritetens ochdepartementets sida om det inte görs någonting. Det finns ett instrument. Det finns ettlagförslag. Låt oss sätta det i verket, innan vi harraserat den svenska företagshälsovården.Den gamla målsättningsparagrafen ärutomordentligt bra. Den lyder:''att säkerställa en arbetsmiljö som inte utsätterarbetstagare för ohälsa eller olycksfall och som ärtillfredsställande med hänsyn till arbetets natur ochden sociala och tekniska utvecklingen i samhället''.Det betyder att hänsyn skall tas till de förhållandensom kan uppkomma. Det är självklart att enbrandsoldat har en speciell arbetsmiljö. Det är enarbetsplats där vi ställer mycket speciella krav.Det är någonting helt annat att säkerställa en godarbetsmiljö än att med olika medel försöka få enarbetsmiljö som leder till ett godtagbart resultat förden enskilde.Jag menar att jag mycket väl tar hänsyn till deolikheter som kan föreligga beroende på arbetetskaraktär. Jag ser detta som en försvagning. Det blirlitet grand som lagrådet uttryckte sig; det blir litetför kategoriskt.När jag ser de arbetsmiljömässiga problem somfinns både hos industrierna och inom denkommunala sektorn finner jag att man faktiskt intehar lyckats säkerställa en god arbetsmiljö. Därförär det viktigt att vi behåller den nuvarandelydelsen.Anf. 161 ()replik:Herr talman! Att ordet ''säkerställer'' byts ut mot''leder till'' syftar till att man skall åstadkomma enterminologi som bättre står i överensstämmelsemed terminologin i övriga delar av kapitlet. Detstår också i betänkandet. Någon materiell ändringav paragrafen är alltså inte avsedd.Utskottet bedömer att det inte är troligt att deaktuella förändringarna kommer att ge upphov tillproblem i tolkningshänseende.Hans Andersson tog också upp ändringen avändamålsparagrafen. Samverkan är faktiskt ettmedel och inte ett mål för arbetsmiljöarbetet.Samverkan skall naturligtvis förekomma. Dettastår också på ett annat ställe i lagen. Jag tycker nogatt den bedömning som utskottet har gjort är välavvägd.Anf. 162 () replik:Herr talman! har en någotromantisk syn på entreprenörer och derasverksamhet ute på företagen. Visst finns detentreprenörföretag som sköter sig helt och hålletsjälva, som t.ex. har specialistkompetens. Det ärjag alldeles klar över. I många fall köper företag inen entreprenör mer eller mindre underinhyrningsliknande former. Man kanske måsteforcera ett arbete. Man kanske har åtaganden somman inte klarar med den egna arbetskraften. Mankanske inte vill anställa egen arbetskraft.Jag tycker också att är någotromantisk när det gäller att arbetsgivarna ihögtidliga sammanhang frambringar ord om attpersonalen är företagens viktigaste resurs. Dettycker jag också att den borde vara. Man kan se hurpersonalen har blivit hanterad under den gångnalågkonjunkturen. frågar man sig om detbara är när det är högkonjunktur som just dessa ordanvänds på bolagsstämmor och vid andra tillfällen.Företagshälsovården har berörts av HansAndersson. Jag har ingen större anledning attanmäla någon avvikande mening i förhållande tilldet som sade. Jag är mycketbekymrad över att det uppbyggnadsarbete sominleddes och som hade storaframgångar fram till regeringsskiftet bröts. I ställetinleddes ett veritabelt raseringsarbete genom avskaffade de stöd som vi hade föruppbyggnad av företagshälsovården och som hadehaft stora framgångar. Inget annat sattes in i derasställe. Vi har därför föreslagit en lagstiftning.Vi har, som sagt, inte något yrkande i betänkandetnär det gäller den delen. Däremot har vi ett annatyrkande som vi också tänker begära votering om.Det handlar om dem som städar och skötervaktmästeri i bostadsfastigheter. Det märkliga är,, att ägaren eller upplåtarenhar det fulla ansvaret under t.ex. de som ettbygge pågår. , dådet skall städas och skötas jobb i fastigheten, ansesdet inte vara ett arbetsställe. Men visst är det enverksamhet och en arbetsgivaruppgift också atthyra ut bostadsfastigheter. Vi tycker att tiden nu ärmogen för att genomföra lagstiftning även på dethär området.Anf. 163 ():Herr talman! Jag är nog medveten om att det finnsde som vid arbetstoppar köper in entreprenaderunder former som mera liknar det vanliga arbetesom utförs på en arbetsplats. När det finnsentreprenörer som också har kompetens inomområdet kan de gå in snabbt och man slipperutbilda osv. Det kan vara ett flexibelt sätt att klaraen arbetstopp i stället för att köra med övertid ochliknande. Men är entreprenören merasjälvständig och har också ett egetarbetsmiljöansvar. Det föreligger en klar skillnadmellan inhyrd personal och en entreprenör. Detvidhåller jag.Sten säger att vi kan se hur personalen harblivit hanterad i lågkonjunktur. Vi vet alla vilketproblem det har varit på arbetsmarknaden under desenaste åren. Det har hänt saker som inte är så braur arbetsmiljösynpunkt, det är vi nog medvetnaom. Vi kan vara överens om det också.Sten drog en hel rad exempel på hur dethar sett ut i sjukvården, exempelvis i . Ibåde privat och offentlig sektor har man iblandgjort det här på ett sätt som inte varit så bra urarbetsmiljösynpunkt.Inte bara på bolagsstämmor, utom inom allaområden har man gjort förändringarna på ett sättsom inte alltid varit bra ur arbetsmiljösynpunkt,och man har inte heller alltid haft det samråd ochsamarbete med de anställda som skulle varaönskvärt. Det håller jag med om.När det gäller bostäderna är det ändå en skillnadmellan ansvaret , då det är enbyggarbetsplats, och senare när det är bostäder ochdet är en annan typ av verksamhet som äger rum.Jag vidhåller vad jag anförde tidigare när det gälleransvaret för ägare och nyttjare av bostadsfastighet.Anf. 164 ():Herr talman! Visst är det skillnad mellan byggtidoch uthyrningstid. Vi har byggtid motkanske brukstid. Men varför skall detvara sämre för dem som är anställda under den sålånga brukstiden?Vi har själva levt med denna lagstiftning och haftansvaret för den utan att påtala det här tidigare.Men inte minst genom det föredömligaupplysningsarbete som har skött, har vi kommit till insikt om hurpass stor denna grupp är och vilken betydelse dethar. Därför vill vi lyfta fram det här.En anledning till att jag tycker att det är särskiltangeläget är att det här finns många kvinnor somhar sina arbetsuppgifter inom detta område år utoch år in, ofta hela livet.Jag kan ge ett annat exempel. En städerska i en fastighet, t.ex. i trapphuset, och harsedan två timmar i den i samma fastighet liggandefrisersalongen. Då gäller inte rådighetsansvaretunder de då hon utför sinhuvudsakliga arbetsuppgift, men när hon går in ifrisersalongen gäller lagstiftningen ävenstäderskan.Sådana effekter har lagen. Jag vet inte omMarianne är riktigt klar över det.När det gäller entreprenörer har vi särskilt pekat påenmansföretagarna. Det finns t.o.m. ett förslagfrån som väl är vilande pådepartementet , men som kanske ärpå väg in efter valet om den här regeringen fårfortsätta. Där föreslås ett system med F-skattsedelför att ytterligare underlätta för företag ochuppdragsgivare att engagera folk somensamföretagare. F-skattsedeln skall bli bevis påatt de är egna företagare.Vad har dessa för möjligheter att hävda sinaarbetsmiljökrav när de kommer in på en arbetsplatsdär en annan arbetsgivare helt och hålletbestämmer villkoren?Här är en lucka i lagstiftningen med den utvecklingvi har på gång inom arbetsmarknaden. Om vi fåråterkomma och exempelvis återinföra vetorätten såfår vi litet bättre ordning även på dessaarbetsplatser. Men den här lagstiftningen kommerändå att behövas.Anf. 165 ():Herr talman! Jag tycker att drar litetlångtgående slutsatser av en utredning. Jag har intesett det förslag han hänvisar till, och jag vet inte vadsom kommer att hända med det.Det låter litet märkligt, men man skall inte draslutsatser om någonting som ligger i en utredningför att förändra lagstiftningen för något somkanske kan bli . Det skulle vara enkonstig hantering.När det gäller entreprenörerna vidhåller vi denuppfattning vi har.När det gäller bostäderna var det ett intressantexempel tog upp. Innan jag såg denhär motionen hade jag ingen vetskap om att det varså, lika litet som tydligen Socialdemokraterna harhaft tidigare. Det fanns ganska litet kännedom omdessa saker.Jag pekade på att det ändå finns ett visst skydd fördem som arbetar i bostäder. Men man kanskebehöver titta litet närmare på detta.Utskottet var dock inte berett att fatta några beslutinnan en utredning gjorts. Vi är inte intresserade avatt det skall finnas stora grupper som står utanförarbetsmiljölagstiftningen, men man måste se pådetta ordentligt i så fall. Det är jag inte främmandeför att man skall göra.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )15 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1993/94:254 Haparanda skärgårds nationalparkSkrivelserna1993/94:247 Investera i hälsa -- Prioritera för hälsa1993/94:248 Redogörelse för verksamheten inomEuroparådets ministerkommitté under år 1993Utrikesutskottets betänkande1993/94:UU23 Ändringar i avtalet om Europeiskaekonomiska samarbetsområdet ()m.m.Socialförsäkringsutskottets betänkanden1993/94:SfU15 Föräldraförsäkring1993/94:SfU19 Finansiell samordnig mellansocialförsäkring, hälso- och sjukvård ochsocialtjänst1993/94:SfU20 Vissa socialförsäkringsfrågor1993/94:SfU21 Uppskov med behandlingen av vissaärenden till /95Näringsutskottets betänkande1993/94:NU26 Vissa lagstiftningsfrågor påenergiområdetArbetsmarknadsutskottets betänkande1993/94:AU13 Bygder och regioner i utveckling16 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 25 maj1993/94:547 av () tillutbildningsministern om nationellaforskningslaboratorier:Regering och riksdag har framhållit att samhälletsansvar vad gäller forskningsresurser även böromfatta mindre, ofta tvärvetenskapliga,inrättningar av stort nationellt intresse.