prot · GH0959 · 1994-02-11 00:00:00 — De föräldrar som vill det kan välja attförkorta sin arbetsdag. Vi har aldrig påstått att justvårdnadsbidraget skulle vara en ersättning för enhel förvärvsinkomst. Rättvisa och valfrihet ser jag ivårdnadsbidraget.Jag återkommer till pigorna i min nästa replik.ANf. 35 ()replik:Fru talman! Det är nästan patetiskt att höra enföreträdare för tala om en rättvisfördelning. Det är väl det vi minst har sett något avfrån den nuvarande regeringen. Är det en rättvisfördelning att sänka skatterna med drygt 20miljarder för de mest förmögna som manhöjer skatterna med ca 30 miljarder för löntagarna?Vari ligger rättvisan där, ?Är det rättvist att man genomför förändringar iarbetsrättslagstiftningen och a-kasseersättningen såatt det drabbar just dem som har det sämst? Listanöver orättvisorna i den nuvarande regeringenspolitik skulle kunna göras lång.Jag noterar sedan att håller fast viddet som hon har sagt om attvårdnadsbidraget skulle kunna användas för attförkorta arbetstiden. Men då tror jag att KarinStarrin har läst på litet dåligt. Det går inte att göradet. Enligt det senaste förslaget när det gällervårdnadsbidrag får man 2 000 om man inte harnågon barnomsorg alls. Har man 1--15 timmarsbarnomsorg får man 1 350, och har man16--30 timmars barnomsorg får man 700. Har manmer än 30 timmars barnomsorg får man ingentingalls. Om man vill ha kvar barnomsorgen men vill gåned i arbetstid kan man alltså inte ersätta den lönsom man förlorar med vårdnadsbidraget. -- Detmåste vara en miss, och jag ser att det också hartagits upp i den motion som tidigarehänvisade till.Centerpartiet och kds är de mest reaktionärapartierna när det gäller de frågor som vi nudiskuterar -- familjepolitiken, vårnadsbidraget,abortfrågan, neddragningen i den gemensammasektorn, osv. Om jag först kan få svar på frågan omfinansieringen av vårdnadsbidraget vore detintressant att slutligen också få höra hur egentligen ställer sig i abortfrågan --även det handlar om trovärdigheten i förhållandetill kvinnorna utanför Riksdagshuset.Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag börjar med att kommenteraförslaget om pigorna. Jag måste hålla med StefanKihlberg som sade att det är en förnedrande debatt.Som jag ser det måste man i den här debattenverkligen känna ansvar för att uppvärdera alltarbete, inklusive hemarbetet. Allt arbete måstegöras. Vi vet också att tiden inte räcker till förmånga. Det blir en stressig och jäktig situation.Jag tycker inte att vi skall gå så långt att vi tillåteravdrag för sådana tjänster. Däremot måste viöppna diskussionen så att det blir mer legitimt attanvända olika sådana köpta tjänster. Mitt förslag isomras var att vi skulle göra det möjligt förungdomar att ta sådana arbeten och eventuelltsänka de sociala avgifterna så att det inte blir fulltså dyrt och på så sätt få i gång en viktigarbetsmarknad. Alla parter skulle tjäna på det --både alla de stressande förvärvsarbetande och dearbetslösa ungdomarna, som ingenting hellre vill änatt ha ett arbete, även om det är tillfälligt. Det ärändå ett arbete som ger ersättning och även viktigaerfarenheter.Anf. 37 () replik:Fru talman! Jag blev väldigt uppiggad av KarinStarrins anförande. Hon talade om vilket intresseCenterpartiet hade för sex timmars arbetsdag.När jag nu lyssnar på replikväxlingen medMargareta blir jag synnerligenkonfunderad -- det är så motsägelsefullt. KarinStarrin lyfter upp frågan om pigorna. Hon talar ommöjligheten till avdrag, så att ungdomar skallkunna ta dessa jobb. Det skulle så att säga ligga iden förkortade arbetstiden.Vad det handlar om är just sex timmars arbetsdagsom ger alla möjlighet att leva ett bättre liv -- dettog upp i sitt första anförande. Dethandlar om att man skall dela på de jobb som finns.Jag har inte läst hela motion i dennafråga. Jag skulle därför nu vilja höra av KarinStarrin vad det är som gäller. Är ni intresserade avsex timmars arbetsdag eller inte? Det har ju, KarinStarrin, gjorts flera utredningar på detta område.Det som behövs nu är väl att man går tillhandling.I vårt budgetförslag finns förslag om 1 miljardkronor till försöksverksamhet. Företag som inteanser sig ha råd med en förkortad arbetstid skulledå ändå kunna prova på det. I botten vet ju bådeKarin och jag att det finns ett flertal försökrunt om i landet, i , , Södertäljem.m., där man har genomfört eller är på väg attgenomföra sex timmars arbetsdag med bibehållenlön. Det har gått väldigt bra.Jag skulle också vilja höra litet grand om detta medkönsrelaterade löner och lagstiftningen i Canada.Tänker stödja förslaget som innebäratt vi skall se hur vi i kan ta till varalagstiftningen i ?Anf. 38 () replik:Fru talman! I partiprogram finns detinskrivet att vi måste sträva efter målet om sextimmars arbetsdag. Det inkluderar mer flexiblaarbetstider.Vi ser att det är oerhört svårt att direkt fattaett beslut om att övergå till sex timmars arbetsdagmed bibehållen lön. Det vi säger nu i vår motion äratt det är dags att kräva en ny arbetstidsutredningsom skall ta reda på hur vi kan nå målet om enkortare arbetsdag.Jag tycker absolut inte att vårt förslag om ettvårdnadsbidrag, som vi förhoppningsvis ganskasnart skall få ett beslut om, strider mot dettaöversiktliga mål. Ett vårdnadsbidrag skullemöjliggöra för familjer att förkorta arbetsdagen.Vårdnadsbidraget skull kunna täcka den lön som deförlorar genom att dra ner . Denvalfriheten överlåter vi till föräldrarna själva attbestämma över. Jag litar på att föräldrarna vet vadsom är bäst i just deras familjesituation. I förslagetom ett vårdnadsbidrag ser jag just valfriheten förföräldrarna.Anf. 39 () replik:Fru talman! Jag tycker inte att det, efter KarinStarrins replik, är mycket klarare hur ni villförverkliga sex timmars arbetsdag. Det är självklartatt det inte går att genomföra från till ettannat. Det är ingen som har krävt eller hävdat det.Vi har talat om en målsättningen att det år 1997skall vara sju timmars arbetsdag. Det vore ett brasteg på vägen.Jag vill återigen säga till : Varför intebifalla vårt förslag? Varför inte stödja oss och drivakravet om en utvidgad försöksverksamhet förenskilda företag? Detta, till skillnad från nyaarbetstidsutredningar, skulle vara ett väsentligtbidrag till att förverkliga en förkortad arbetstid.När det gäller vårdnadsbidrag och pigavdrag vill jagsäga att jag tror att det bästa är attföräldraförsäkringen förlängs. Den är mycket flexibel. Man kananvända den på det sätt som man själv vill.Till sist, fru talman och , vill jagytterligare varna för detta med pigavdrag. Jag kanberätta för att jag har en mamma somär . Hon har varit yrkesarbetande under helasitt liv. Hon har inte levt med pigor, men hon harlevt med hembiträden och folk som har hjälpt tillhemma. Hon har ju en lång livserfarenhet, och närhon hör den här diskussionen frågar jag henne:Tycker du att det är bra att vi skall slippa dettadubbelarbete? Hon svarar: Nej, återvänd aldrig tillden tiden då andra människor utförde hemsysslor.De går att genomföra om man har en förkortadarbetstid och om man har en verklig jämställdhet ihemmet.Lyssna på gamla människor som har upplevt dettasystem.Anf. 40 () replik:Fru talman! I vår motion står det mycket tydligt hurvi vill komma fram i frågan . Vi tycker att det behövs en nyarbetstidsvärdering. Det är helt nya förutsättningarsom gäller än då den tidigarearbetstidsutredningen gjordes. Då var det brist påarbetskraft. är situationen precis tvärtom.Det är klart att det är lätt för atttycka att vi kan bifalla förslaget i vänstermotionen.Det kostar en miljard. Jag är inte alldeles övertygadom att vi gagnar jämställdhetsarbetet bästgenom att prioritera en miljard just på den frågan,när det är så snålt med resurser totalt sett iekonomin.Jag måste be att verkligen lyssna.Jag har aldrig sagt att vi skall tillåta pigavdrag. Jaghar sagt att vi måste höja nivån på debatten om detarbete som måste utföras i hemmet. Jag tycker attdet är förnedrande när man säger att detta är ettarbete som egentligen inte får ta någon tid och krafteller några pengar i anspråk. Vi måste uppvärderadet obetalda arbetet. Det ligger ijämställdhetsarbetet. Man uppvärderar detobetalda arbetet genom att erkänna att det behövergöras.Jag tycker att vi skall hitta former som möjliggör förfamiljer att välja, att göra sina egna prioriteringar.Om man vill anställa människor i hemmet är detupp till familjerna. Jag vill inte heller gå så långtsom till att införa ett avdrag.Anf. 41 ():Fru talman! När man har kommit så här långt italarlistan finns det risk för att en hel del av det somredan har sagts kommer att upprepas, men jagantar den utmaningen.Det är positivt med den nytändning avjämställdhetsfrågorna som vi nu har fått här i vårtland. Vi kan kanske till stor del tacka denmassmediala diskussionen och hotet om bildandetav ett kvinnoparti för detta. De olika politiskapartierna har mer eller mindre tvingats ansträngasig för att ta jämställdhetsfrågorna och kravet påhalva makten och lika lön på allvar.Kvinnornas ökade intåg på arbetsmarknaden är enav de mest genomgripande förändringar somsvenskt arbetsliv har genomgått under de senastedecennierna. Det har givit kvinnorna störrerörelsefrihet och gjort att vi är mer ekonomisktoberoende och mer delaktiga i samhället än vi harvarit tidigare. I lagar, förordningar och avtal stårdet att kvinnor och män skall ha samma rättigheter.Den svenska arbetsmarknaden skall således varajämlik mellan könen. Statistiska data visar dock attdet inte är så. Detta har belysts tidigare i debatten.Löneskillnaderna tycks inte heller minska mellankvinnor och män. De ökar i stället.Löneutvecklingen varierar också mellan olikasektorer på arbetsmarknaden. Generellt gäller attdet kvinnor utför är mindre värt än det män utför.En bidragande orsak till den stora skillnadenmellan kvinnors och mäns löner är justkönssegregeringen på arbetsmarknaden. Vi har enkvinnlig och en manlig arbetsmarknad. Kvinnorsarbeten värderas lägre därför att de ofta är endirekt förlängning av hemarbetet i den offentligasektorn.Arbetsmarknaden har inte heller fullt ut tagithänsyn till att kvinnor och män har olika fysiskkonstruktion. Arbetsredskap och annat har varitoch är fortfarande utformade efter männenskonstitution och villkor. Bl.a. den medicinskaforskningen har utgått och utgår fortfarande frånmannen som norm. Med det synsättet är kvinnansåledes en onormal avvikelse.Löneskillnaden mellan könen och situationen inomarbetslivet påverkar effektivt hur mycket framförallt kvinnor och män med små barn förvärvsarbetaroch hur arbetstiden fördelas mellan arbetsliv ochhem. När ett barn blir sjukt ligger det nära till handsatt den av föräldrarna som gör den minstaekonomiska förlusten stannar hemma med barnet.Beslutet att den som tjänar minst också är den somväljer deltidsarbete baseras i hög grad påfamiljeekonomiska överväganden. Detta har ocksåpåverkat kvinnors möjligheter att få chefstjänster,att avancera och att göra karriär. Det är också enviktig bidragande orsak till att kvinnor och män,trots att de har samma utbildning och yrke, finns påolika lönenivåer och inte har lika kvalificeradearbetsuppgifter. Det obetalda och nedvärderadehemarbetet präglar framför allt kvinnornasmöjligheter på arbetsmarknaden.För att komma till rätta med den orättvisalönesättningen och de ökade löneskillnadernamellan kvinnor och män krävs kraftfulla åtgärder. pågående översynen av jämställdhetslagenmåste ingå att jämställdhetsombudsmannen gessådana befogenheter att den osakligalöneskillnaden kan försvinna frånarbetsmarknaden, dvs. i de fall då kvinnor somindivider eller grupp betalas mindre än män avorsaker som egentligen inte har någonting att göramed deras arbete. Kvinnor måste också få störremöjligheter att få ledande positioner inomnäringsliv, offentlig sektor och samhället i övrigt,vilket har sagts här tidigare i dag.Arbetsmarknaden måste bli mycket mera flexibelän vad den är . Det finns många positivaförslag om hur man skulle kunna öka flexibilitetengenom att bl.a. individualisera arbetstiden mera förbåde kvinnor och män.Det som finns inbakat i regeringensfamiljepolitik kan just bidra till ett mer flexibeltsamhälle. Genom förslaget till vårdnadsbidraguppvärderas och synliggörs hemarbetet. Det anserjag är en jämställdhetsfråga. Varför skall arbetet iden s.k. osynliga sfären inte ha något värde? Jagkan inte förstå socialdemokraternas ängslan förvårdnadsbidraget. Anser inte socialdemokraternaatt arbete, även om det utförs i hemmet, har ettvärde? Jag fattar inte hur man från centraltsocialdemokratiskt håll så kan gå emot den egnaväljarkåren, vilken vid flera olika mätningaruppenbarligen har ansett att hemarbetet ochvården av barn måste uppvärderas. Vad är manrädd för? Är man rädd för att familjen skall fåbestämma över sin egen situation och attkollektivet inte skall få bestämma hur familjernaskall ordna sin barnomsorg? Eller är man rädd föratt valfriheten skall öka?Att säga att vårdnadsbidraget skulle vara negativtför kvinnan är att nedvärdera familjers förmåga attplanera. Jag vill också påstå att den negativa synenpå vårdnadsbidraget är ett uttryck för en negativgradering av olika arbetsuppgifters värde.I stället för att motarbeta positiva förslag bordekinnoorganisationer och politiska partier samfälltpåverka arbetsmarknadens parter till en förändradsyn på arbetstagarnas, kvinnornas och männenstotala situation, dvs. De flesta av osslever i ett socialt sammanhang tillsammans medmänniskor som på olika sätt är beroende av oss.Hitintills har debatten om jämställdhet i stortenbart gällt kvinnans situation på arbetsmarknadeni förhållande till mannens. Barnen och deras behovberörs sällan i den debatten.Den situation som har rått och råder påarbetsmarknaden när man värderar kvinnors ochmäns arbetsinsatser så olika, medför att jag kanställa upp på bl.a. regeringens förslag om enpappamånad. Det är ett bra förslag, och det kanpåskynda att männen tar sitt ansvar för hem ochfamilj.Anf. 42 TALMANNEN:Jag får erinra om de tidsregler som gäller.Anf. 43 () replik:Fru talman! Jag har den allra största respekt förMargareta analysförmåga i de flestasammanhang. Jag undrar dock hur det är ställt påjämställdhetsområdet, eftersom MargaretaViklund talar om att det förekommer ennytändning och alltmer högljudda krav. Förstårman inte från kds sida varför kritiken kommer nuoch varför det har skett en nytändning i debatten?Ett huvudskäl är att den borgerliga regeringen kansägas ha tagit ett steg framåt på några få områdenmen två eller flera steg bakåt på många andraområden. Sammantaget har det skett en försämringpå jämställdhetsområdet. Det är detta som tvingarkvinnor och män, som är engagerade på det härområdet, att gå ut aktivt.Jag har räknat upp en rad försämringar, som i minaögon är allvarliga, som regeringen har genomförteller tänker genomföra. En fråga som dock inte harnämnts i någon större utsträckning är hotenmot abortlagstiftningen. I tidigare sammanhang harkds utmärkt sig för att vilja ändraabortlagstiftningen på ett sätt som väldigt mångakvinnor och män har reagerat starkt emot. Man villinte låta kvinnan själv få avgöra om hon skall göraabort eller inte. Jag menar att det är ett allvarligthot mot jämställdheten. måsteförstå varför den här aktiva debatten förs just nu.Jag vill också ställa en fråga om hemarbetet. Vi villinte införa vårdnadsbidrag eller pigavdrag. KarinStarrin konkretiserade det med att säga attungdomar skall få skattelättnader om de tar sådanaarbeten. Jag vill inte undervärdera hemarbetet, ochdet tror jag inte heller att socialdemokraterna villgöra. Men vi vill med andra medel skapaförutsättningar för alla människor -- män ochkvinnor -- att utföra hemarbetet. Det kan t.ex. varafråga om att utöka föräldraförsäkringen. Viföreslår också sex timmars arbetsdag. Vi vill inteinföra den typ av bidrag som har föreslagits.Anf. 44 ()replik:Fru talman! Det är okej. Det får hon gärnagöra. Hon tycker att jag har kommit fram till felslutsatser när det gäller nytändningen avjämställdhetsdebatten. vet välliksom många andra att debatten slår fram ochtillbaka med pendelslag. Just nu ärjämställdhetsdebatten aktuell. Det är klart attmånga är oroliga för den strukturförändring somman kan märka i samhället. Den är dock nödvändigför att vi bl.a. skall komma till rätta med denekonomiska situationen och annat som den tidigareförda politiken har ställt till med.Från och Socialdemokraternas sidahar man en konstig syn på hemarbete eller påarbete över huvud taget. Man verkar vara ängsligöver att den syssla som vi utför i hemmet, och så hargjort sedan generationer tillbaka, skulle varaytterst lågt värderad. Man kan t.ex. jämföra medindustrin. Vi vet att en man som står vid detlöpande bandet i Volvos fabrik inte alltid harmöjligheter att kunna köpa bilen han tillverkar,eftersom hans ekonomi aldrig kommer att tillåtadet. Denne persons arbete nedvärderas ändå inte.Det är ett mycket värdefullt arbete i det socialasammanhanget och på arbetsmarknaden. Varförskall då inte hemarbete och vården av barn kunnavärderas i sin fulla utsträckning? Det är något jaginte kan förstå.Jag får återkomma till frågan om abortlagensenare.Anf. 45 () replik:Herr talman! Hemarbete är viktigt. Det är viktigtatt man inte behöver stressa i arbetslivet. Det ärviktigt att man inte behöver stressa ihemsituationen med barn och familjeliv. Det går attlösa problemet på olika sätt, tror att vårt recept skulle leda till betydligtstörre jämställdhet. Vi vill minska arbetstiden så attbåde män och kvinnor kan vara hemma mer. Vi villbehålla föräldraförsäkringen på en hög nivå ochförlänga den.Jag vill återkomma till frågan omjämställdhetsdebatten. Jag tycker att det är mycketbra att vi har en intensiv jämställdhetsdebatt och attden har legat i träda . Vad jagbeklagar är, , att många av deförslag som vi diskuterar innebär att vi går bakåt.Då har vi åter frågan om vårdnadsbidrag och fråganom avdrag för hembiträde -- piga, eller vad vi nuskall kalla det för. De förslagen menar jag ärkraftigt negativa. Om vi hade stannat kvar där vivar och hade gett oss i kast med övriga frågor närdet gäller jämställdhetsarbetet -- det gäller dålönediskriminering, sexuella trakasserier och enrad andra viktiga områden inom arbetslivet ochfamiljelivet -- skulle vi ha kunnat gå vidare, uppåt.Som jag ser saken är det, tyvärr, inte så . Vimåste ju försvara de positioner som vi ändå haruppnått i jämställdhetsavseende.Jag beklagar alltså att kds aktivt medverkar inämnda avseende.Anf. 46 ()replik:Herr talman! Ja, visst kan hemarbetet lösas påmånga olika sätt, ! Det är just detsom är anledningen till att vi ställer oss bakom --och har stridit för -- införandet avvårdnadsbidraget. Det gör, som framkommit idebatten, att man har möjlighet att på ett meraflexibelt lösa sin barnomsorg. Det ger ocksåmöjlighet till ökad valfrihet. Dessutom får manmera tid för barnen.Egentligen är det väldigt många frågor som förenaross kvinnor. Men jag tycker att de frågorna harbelysts väldigt litet i debatten här . Jag tänkerdå mera på de mjuka frågorna. Det gällerprostitutionsfrågan, pornografifrågan och mångaandra frågor.En fråga som man vill göra till något skiljandemellan oss är abortfrågan, som egentligen alltid tasupp när kds finns med. I det samhälle och densituation som vi lever i kommer, det vet vi, aborteralltid att förekomma. Det kommer vi aldrig ifrån.Men sedan beror det på vilken syn man har påmänniskan och på människovärdet. En abort måstealltid vara så att säga den yttersta nödfallsutvägen.Jag tycker att det är ett dåligt betyg för samhälletom en kvinna måste göra abort av sociala skäl. Detkan ju vara så att ekonomin inte tillåter kvinnan attföda sitt barn. Det kan vara bostadsskäl osv. Då ärdet fel på samhället, och då måste de problemenlösas. Man måste göra allt som göras kan för att påandra sätt förebygga aborter, t.ex. genomhälsovårdsinsatser.Anf. 47 ()replik:Herr talman! Det är alltid intressant att lyssna påMargareta -- därmed inte sagt att jag delarhennes uppfattning eller instämmer i hennesslutsatser. är i varje fall duktigpå att debattera.I likhet med tycker jag att detbrister i fråga om en slutsats i dagens debatt. Detgäller då just detta med att motivet för attjämställdhetsdebatten återigen är het i högsta gradär att kds har inträtt i denna riksdag. Det är ju dettasom många kvinnor utanför det här huset ser somett stort hot mot det som de betecknar som frihetoch jämställdhet, som något som man vill ha kvaroch som man nu ser hotat.Jag nämnde inledningsvis systemskiftet. Jag skullevilja ha en kommentar från i , där partibröderoch systrar i stor utsträckning styr, har man ju dethär andra samhället. Där organiserar mansamhället på ett annat sätt. Man gör det merautifrån familjen som minsta ekonomiska enhet --familjen som kollektiv, som jag brukar säga -- istället för att, som vi vill, organisera samhälletutifrån individperspektivet: Alla människor ärindivider med rättigheter och skyldigheter. Mansluter sig samman i en familj av kärlek, inte för attbli försörjd.Det är just detta som många kvinnor inser håller påatt hända i . Den gemensamma sektornurgröps, därför att den behövs som en stötta för skall kunna ha individperspektivet när detgäller samhället. Ni medverkar till att pengar tasdärifrån. Pengarna föses i stället in i de privatafamiljerna. Det framgår t.ex. av diskussionen omvårdnadsbidraget.I pigdebatten gör man på samma vis. Man''privatiserar'' alltså de här frågorna, som tidigarehar varit politiska och som hanterats i gemensamregi.Anf. 48 ():Herr talman! Jag tycker också att det är trevligt attvi debatterar, ! Jag tror att vi nuegentligen har kommit åt kärnan när det gäller denrent ideologiska skillnaden mellan oss. Det gällerdå vårt sätt att se på vården, omsorgen ochfamiljens plats i samhället.Vi utgår från, och arbetar utifrån, den lilla enheten.Det är utifrån den enheten som vi vill bygga uppsamhället. Vi anser att de beslut som kan fattas påden låga nivån, dvs. så lågt som möjligt, också istörsta möjliga utsträckning skall fattas där. Debeslut som kan fattas i familjen skall familjen självfå fatta. Men sedan finns det beslut som familjenensam inte kan fatta. Det finns också frågor där denenskilde ensam inte själv kan bestämma. Debesluten måste ankomma på andra instanser somfår fatta beslut som är gemensamma för oss alla,därför att de angår oss alla.Vi i vill arbeta för den enskildeindividens eget personliga ansvar. Vi har ett ansvarför oss själva och för den tid som vi lever i. Det ärdetta som är en av våra utgångspunkter.Anf. 49 ()replik:Herr talman! Nej, , ni arbetarinte för individernas ansvar utan för familjens. Vadni då bortser från -- det finns en utmärkt svenskvetenskaplig undersökning i det sammanhanget --är att det också i familjen finns en maktstruktur.Gjorda undersökning visar att mannens behovkommer först. Sedan kommer barnens behov.Kvinnan får ta det som blir över. Det är vad somhänder när man organiserar på familjenivå på detsätt som ni vill.Vi har gått ifrån det, därför att vi anser att kvinnoroch män är lika mycket värda som individer. Debehöver, för att kunna vara det och för att kunnafungera mera jämställt i en familj, den stötta somden gemensamma sektorn i form av barnomsorgoch äldreomsorg kan ge.Alf har sagt, och jag vill gärna upprepadet för att få en kommentar från MargaretaViklund, att vårdnadsbidraget inte kommer attkosta så mycket, eftersom så många färre kommeratt efterfråga barnomsorg.Men allting kan inte finnas i ett samhälle. Manmåste faktiskt välja väg. Det finns ju inte pengar tillallting. Men löste det hela genom attsäga att barnomsorgen inte kommer att efterfrågasså mycket, och att det då blir pengar över tillvårdnadsbidraget. Vidare har han sagt: Visserligenär det nu bara , men det är en början.Detta gör mig oerhört orolig. Jag ser genast här enöppning till den andra sortens samhälle. talar om en början -- en början till vad?Om jag förstod rätt så bejakarhon den utveckling som vi fortfarande ser i t.ex.Tyskland, där styr mot nämndamål, vilket är annorlunda jämfört med vårt.Anf. 50 ()replik:Herr talman! Jag börjar väl med det sista somsades -- dvs.