prot · GH09122 · 1994-06-10 00:00:00 — Jag kommer alltid att vilja tala om faktaom varan.Men problemet är att tydligentycker att man skall sälja en vara men glömma atttala om att priset bara är en kontantinsats och attavbetalningssummorna finns kvar. Jag vill reda utsaken och säga: Här har vi en kontantinsats somvisserligen blir litet större, men å andra sidan bliravbetalningen mindre betungande änden skulle ha blivit annars. Det är skillnaden.Vi har även förmånsanknutna avgifter, även om viskall vara försiktiga också med sådana. Även omavgifter kan få negativa effekter om de blir förhöga, finns det en avgörande skillnad mellan enförmånsrelaterad avgift och en skatt. Den förra harinte de snedvridande effekter som en skatt har.Därför finns det heller inga marginaleffekter därLars ser marginaleffekter. Men vi får välta litet på oss och reda ut detta sedan.Välkommen upp till departementet efter valet, såskall vi diskutera det!Det är nog litet väl förmätet att säga att vi haråstadkommit varje detalj iproduktivitetsförbättringen. Produktiviteten i sakhar ju ökat väsentligt mycket mer än genomsnittet,och det beror ju på ändrade produktionsmetoderoch annat, som att man har gått ifrån en del tankarsom fanns tidigare.Men om vi ser till ekonomin i dess helhet är detuppenbart att minskad frånvaro och andra faktorersom har orsakats av de förändringar som vigenomfört i det offentliga systemet de facto harökat produktiviteten. Så blir det. Om färretillverkar samma volym som tidigare blir det lägrekostnader och ökad produktivitet. Ochlöneskattesänkningen ökar självfalletkonkurrenskraften. Här ligger hälften avkonkurrenskraftsförbättringen.Vi hade gärna sett att kronkursen legat fast, ävenom vårt alternativ var att sänkaarbetsgivaravgifterna och löneskatterna medytterligare , vilket hade varitbättre för på lång sikt.Lars och jag står långt ifrån varandrapolitiskt. Han talar om att tre saker behövs för attvi skall kunna hantera ekonomin: tillväxt,besparingar och skattehöjningar. Vi kan hanterabesparingar och skatteförändringar av olika slag,men vi kan inte kommendera fram tillväxt.Skattehöjningar kväver tillväxten;skattesänkningar hjälper till att få i gång den tillväxtsom utgör grunden för välfärd och nya jobb.Anf. 126 ():Herr talman! Bostadspolitiken har stått i centrum för svensk politik. Vi kan gåtillbaka i tiden och se när svenska politiker börjadelägga grunden till en social bostadspolitik.Då, när det rådde trångboddhet,bostadskostnaderna var höga och boendemiljön vardålig och nedbrytande, beslöt svenska politiker skulle skapa ett boende med starktmiljöpolitiska inslag.För att stimulera en sådan utveckling införde manstatliga lån, som i förväg var kombinerade medbygglov. Man slapp att som springa frånkreditinstitut till kreditinstitut och till banker för attfå medel att genomföra en byggnation. Man kom igång med byggandet. Unga arkitekter ställde upp.Nya bostadsföretag kom till. Producenterna fickmöjlighet att visa sin kapacitet. Arbetarna fickjobb, och konsumenterna fick bostäder. Då som nuhette det att man inte skulle använda statens pengarför att få fart på bostadspolitiken.Efter valet har det nu skett en klar förändring.I dag är den allmänna inriktningen en annan, ochdenna inriktning av bostadspolitiken kansammanfattas med begreppet systemskifte.Kommunernas inflytande har minskat mycketkraftigt. Fastighetsvärdarnas inflytande har ökat imotsvarande grad. De fria krafterna påbostadsområdet har fått ett starkt ökat utrymme,och konsumenternas möjligheter har i motsvarandegrad minskats.Dessutom har bostadsområdet kraftigt fåttmedverka till att räta upp ekonomi. Ochjag har inte sagt något annat än att det är naturligtatt också bostadsområdet, i det läge som Sverigebefinner sig i, medverkar till genomförandet avåtgärder för förbättrade statsfinanser. Jag vill barasäga att bostadsområdet har bidragit med 6,4miljarder kronor för att man skall kunna få rätsidapå ekonomi.Aktuellt är de 3 miljarder som tas ut --första året är -- för att uppnå det belopp somSocialdemokraterna och regeringspartierna komöverens om vid tillfället då man ville undvika endevalvering. Från socialdemokratins sida har visagt att detta skall genomföras. Det skall gälla allaupplåtselseformer och göras så rättvist som möjligt.Vi kan också konstatera attFastighetsägareförbundet i en skrivelse tillregeringen ställer sig helt bakom dettaförslag. Man vill att regeringen omprövar deaktuella årgångarna, och man säger: Höj inte ,eftersom konkurserna inom bostadssektorn ärväldigt omfattande.Just konkurrensbegreppet har blivit en mycketpåtaglig realitet på bostadsområdet.Fastighetsägarna konstaterar i denna skrivelse attantalet konkurser bland ägarna tillbostadsfastigheterna är oförändrat högt. Dekonstaterar också att småhuskonkurserna har ökatmycket snabbt och att konkurserna blandbostadsrättsföreningarna är oerhört många.Fastighetsägarna förväntade sig antagligen attregeringen skulle visa något intresse för attmedverka till att lösa dessa problem. Det har i ochför sig regeringen gjort. Den kom med någontingsom kallades omfördelningslån och som i stora draginnebär att skuldsatta bostadsrättsföreningar skallfå möjligheter att själva betala av sina stora skulderunder en 20-årsperiod.Men har jag tagit reda på att inte ett endasådant omfördelningslån har tagits. Det harkommit ett antal förfrågningar till BKN, men ännuär alltså inget lån utdelat. Man kan också nämna attden konkurssituation som råder bland allaupplåtelseformer är mycket ovanlig. Jag tror inteatt något annat land, såvitt känt är, brottas medsamma problem som Sverige.Dessutom har ju finansministern gått ut och sagt attregeringen kanske skall genomföra ett mycketomfattande sparprogram. säger attdet finns miljarder att hämta på bostadsområdetoch att minskat bostadsstöd och högre hyrorkommer att bli aktuellt.Till detta vill jag lägga att redan harbeslutat att man skall ta utytterligare 3 miljarder från de bostäder som har vadvi litet populärt brukar kalla statliga bostadslån,dvs. räntegarantier.Till detta kommer räntorna. är det mångasom konverterar sina lån, som normalt är femåriga.Det betyder att man är mycket beroende av hur detser ut på räntemarknaden. De senaste uppgifternasom vi fick i går visar att räntorna på bara någramånader har ökat från till för femårigavillalån och till för tvååriga villalån. Jagförmodar att bankerna för bostadsrättslägenheterbehåller en högre räntesats, vilket skullebetyda en ny räntesats för bostadsrättslägenheterpå 12,25 %.Till detta kommer dessutom att ännu ingenting harmärkts av den ansats som regeringen har lovat, attsätta sig ned med företrädare för bankerna diskutera en sänkning av demycket stora räntemarginalerna och bankernasmöjligheter att medverka till finansieringen.Jag vill för att vara alldeles uppriktig när det gällerbostadsfrågan dessutom säga att vi ett tag trodde attytterligare sjunkande produktionskostnader skullemedverka till att man skulle få mera hanterbarakostnader på bostadsmarknaden. Enligt en alldelesfärsk uppgift uppvisar produktionskostnadernavisserligen en obetydlig förbättring, menmaterialkostnaderna är på väg att gå upp. Dettakommer att innebära risk för högreboendekostnader.Denna utveckling i innebär att vi ifull fart är på väg mot ett kontinentaltbostadssystem. Vi har försökt att förhindra dennautveckling och har föreslagit en gemensamutredning, om det är möjligt att komma fram till ettbra resultat. Vi har medverkat till två ROT-program, av vilka åtminstone det ena fungerarmycket bra. Det andra går litet på tvärs.Vi har också lagt fram förslag till investeringsbidragför nybyggnader och ombyggnader och förslag omatt förstärka byggandet av äldrebostäder, av icke-statliga kulturlokaler och av samlingslokaler. Bådede som producerar bostäder och de som arbetarmed sådana behöver ha sysselsättning.Bostadspolitiken är så dålig att man låter denduktiga arbetskraften bli bidragsmottagare i ställetför arbetstagare. Det är en mycket beklagansvärdutveckling i ett land som har stått som ett lysandeföredöme för en social bostadspolitik.Anf. 127 ():Herr talman! Jag vill börja med att instämma i detsom anförde härifrån talarstolenalldeles . Jag vill också framföra ett varmt tacktill honom för det fantastiska arbete som han hargjort i denna kammare under många aktiva år.Jag kan å mångas vägnar säga att om någon harbetytt någonting för den sociala bostadspolitikenhär i kammaren, är det just av det som han sade stämmer ocksåöverens med det som jag nu tänker säga och somgäller frågor i sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitiken.Herr talman! behöver en ny politik, enpolitik som är inriktad på att bekämpamassarbetslösheten, en politik som leder till nyajobb och ett minskat bidragsberoende, en politiksom på ett mera rättvist sätt fördelar de bördor somvi kommer att behöva bära.Vi behöver också en mera aktivarbetsmarknadspolitik och en kraftfull satsning påkompetenshöjning. Spelreglerna påarbetsmarknaden skall vara stabila. Arbetsrättenskall på traditionellt svenskt vis ge parterna isamverkan ansvar för att ett modernt och rörligtarbetsliv utvecklas utan att löntagarna ställs åtsidan. Vi måste lämna konfrontationens tid bakomoss och söka en konstruktiv samverkan. Svenskaarbetare skall inte tvingas till tystnad.Tidigare i dag har och andrasocialdemokrater redovisat vårt ekonomiskaalternativ och vårt skattealternativ. Kampen motarbetslösheten spelar här en huvudroll.Massarbetslösheten har lett in i ettbidragsberoende av enorm omfattning, detta trotsatt och gick till val på attbryta bidragsberoendet.Underskottet i Arbetsmarknadsfonden ökar medförfärande hastighet som människorskompetens och vilja till arbete förslösas.När statsministern talar om läget försöker hanförmedla bilden av att han övertog ett land i misäroch att det nu flödar av vin och honung. Men faktatalar mot honom. Arbetslöshetstalen talar mothonom. Statsministern för tankarna till historienom regeringschefen som säger: När jag kom tillmakten stod vi inför ett avgrundsdjup -- men harvi lyckats ta ett steg framåt.Arbetsmarknadspolitiken får bära en alltför tungbörda. Kvaliteten på åtgärderna har försämrats,och alla de som arbetar i vardagen med att ge stödoch hjälp åt arbetslösa kämpar en förtvivlans kampmot strömmen. Sistahandsåtgärder har blivitförstahandsåtgärder. Kompetenshöjning och andraframtidsinriktade åtgärder sätts på undantag.Men arbetslösheten är inte ödesbestämd. Det finnsmöjligheter att bekämpa den. Det finns idéer,visioner och konkreta program, både här hemmaoch ute i . Ett exempel på det är detprogram som tagits fram av bl.a. omatt sätta i arbete.Hur ser det ut nu i ? Varlsen om uppsägningminskar, särskilt inom industrin. Vi har ett fortsatthögt övertidsuttag, , det högsta sedan 1960.Men antalet sysselsatta fortsatte att minska och närmar sig nu nivån . Sedan1990 har 575 000 arbetstillfällen försvunnit.Arbetslösheten, som delvis är säsongsbetonad,ökar igen. Även om antalet arbetslösa förförsta gången var mindre änmotsvarande månad året innan,arbetsmarknadsministern, ärungdomsarbetslösheten fortsatt enormt hög. Denuppgår till , dvs. är jämförbar medgenomsnittet inom EU. Pojkarna drabbas värstmed mot för unga kvinnor.Också långtidsarbetslösheten ökar. var133 000 långtidsarbetslösa, av alla arbetslösa.Bland ungdomar var andelen trots deåtgärder som sätts in.Det finns ytterligare ett mycket stort orosmoln,nämligen utvecklingen av de sysselsattas andel iarbetskraften. Förvärvsfrekvensen fortsätter attsjunka. Motsvarande siffror ,81,och . De sysselsattasandel i arbetskraften har stadigt sjunkit under heladen borgerliga regeringsperioden.I vårbudgeten, som regeringen nu föredrar att kallakompletteringspropositionen, säger regeringen attdet totala antalet sysselsatta kommer att fortsättaatt minska . Arbetslösheten bedöms bli8 % och . Till detta kommeröver i åtgärder båda åren. Alltså ocksåfortsättningsvis en hög arbetslöshet under dekommande åren enligt regeringens egenbedömning.Herr talman! Det viktigaste nu är att få fram nyaarbeten i näringslivet. Bidragsberoendet måsteminska genom att insatserna för fler jobbintensifieras. Vi skall naturligtvis också bekämpabudgetunderskottet. Därför harsocialdemokraterna föreslagit att investeringar inäringslivet skall stimuleras. De s.k.direktavskrivningar som vi hört om tidigareberäknar vi skall ge investeringar om 8 miljarderkronor. Såsom tidigare var inne påhar vi ett omfattande program för investeringarinom områden som byggande, reparationer,underhåll och tillbyggnader.Inom parentes skulle jag vilja säga att jag såg enredovisning av regleringsbrevet för de en ochen halv miljarder kronorna till somregeringen har tagit fram med anledning avriksdagens initiativ. och jagdiskuterade detta tidigare vid en frågestund. Nubekräftas de farhågor jag då lyfte fram, nämligenatt regleringsbrevet och de regler regeringen satteupp har gjort att detta reparations-, ombyggnads-och tillbyggnadsprogram i stort sett har havererat.Man har nästan inte kunnat anvisa några medel alls.Lika viktigt som att investera kapital i fastigheteroch ombyggnad- och tillbyggnad är det att investerai människor och kompetensutveckling. Därför harvi också föreslagit kraftigt utökat antalutbildningsplatser, insatser iarbetsmarknadsutbildning och utbildningsvikariat.Herr talman! Unga människor med en tro påframtiden är ett lands viktigaste tillgång. Denframtidstron måste vi värna om och förstärka. Detgör vi bl.a. genom att ta problemen medungdomsarbetslösheten på allvar. Det allvaretkänner vi socialdemokrater inför detta problem.Tyvärr får jag ofta en känsla av att regeringenständigt vill tona ned allvaret när det gäller våraungas arbete och framtid. Statsministern säger attdet finns andra problem som är större.Arbetsmarknadsministern verkar hoppas på att alltskall lösas av försynen.När man läser de anslagsförslag som regeringen harlagt fram och som utskottet har ställt sig bakom blirman djupt pessimistisk vad gäller ambitionerna attpressa tillbaks både arbetslösheten generellt ochungdomsarbetslösheten. Det verkar varken finnasambitioner eller kraft hos regeringen när det gälleratt ta sig an just ungdomsarbetslösheten. Visocialdemokrater har i vår motion och i andrasammanhang pekat på ett konkret och bra programför unga människors framtid.Herr talman! Regeringen mandatperiod harockså på många sätt varit en bakslagens tid förkvinnor. Kvinnors möjlighet att förvärvsarbeta ärgrundläggande för jämställdheten mellan könen.Varje människa, oavsett kön, skall ha rätt att levasitt liv i frihet och oberoende. Massarbetslöshetenär därför ett dråpslag mot jämställdheten.Den offentliga sektorn har en avgörande betydelseför kvinnors möjlighet att förvärvsarbeta, ochnedskärningarna där ger därför sämre service ochfärre jobb. Det drabbar kvinnor värst. Pigavdrag,vårdnadsbidrag, försämringar av denarbetsrättsliga lagstiftningen ingår i samma mönsterav åtgärder. De verkar sammantaget kraftfullt motjämställdheten.I regeringens proposition omarbetslöshetsförsäkring fullföljs denna politik.Propositionen saknar varje antydan till analys avhur förslaget slår mot män respektive kvinnor. Nuhar just detta förslag till arbetslöshetsförsäkringåterremitterats till arbetsmarknadsutskottet. Visocialdemokrater, som debatterade i går, har klartsagt ifrån att vi säger nej till de förslag somregeringen har lagt fram. Utskottet får möjlighetatt ta ställning till återremissen och behandlingenav betänkandet , och återkommer till med förslag.Just förslaget om arbetslöshetsförsäkring visar medplågsam tydlighet på hur långt bort ifrånverkligheten regeringen lever, hur litet man förstårav hur drabbade människor känner och tänker ochhur litet man bryr sig om smärtan och oron förframtiden som finns hos människor.Jag fick en rapport från Grafiska fackföreningen.Man kan inte precis säga att det är någon sortsvetenskaplig analys, men den innehåller ett parsaker som ändå visar hur de arbetslösa känner. Denvisar in på huden bilden av arbetslöshetens hårdaansikte.De arbetslösa medlemmarna säger bl.a.: Jag harblivit känsligare, mera lättstött, litet surare. Jag stårinför en skilsmässa. Jag orkar inte umgås mednågon. Jag har sämre tolerans emot barnen. Jagkänner mig utanför bland mina kompisar. Jag går gärna omvägar. Jag orkar inte mednågra glada tillrop eller dylikt. Jag skäms inför minavänner för att jag är arbetslös. Tjejen orkade intemed mig, så vi har separerat. Jag blir ofta aggressiv,och jag är ofta ovän med mina barn osv. Det är enlång lång rad av ångest, oro och uttryck för hur illaman mår. Detta är arbetslöshetens hårda ansikte.Det förslag som finns vad gällerarbetslöshetsförsäkringen bör naturligtvistillbakavisas inte bara därför att det är ett dåligtförslag, utan också därför att det inte leder tillnågra nya jobb. Det leder inte till några nyainvesteringar. Det leder inte till någon ökadvidgning av arbetsmarknaden.Det man bör göra är att ha en klok strategi förframtiden. Det skall vara en arbetsmarknadspolitiksom för fram en arbetsmarknad som är flexibel ochsom skapar utrymme för nya tankar och nya idéer.När det gäller arbetsmarknadens funktionssättanser jag att man bör ha några viktigautgångspunkter. För det första kan intekonkurrera som ett låglöneland. Vi skall också ifortsättningen vara en stark industrination medavancerade produkter och tjänster.Vi skall ha förutsättningar för investeringar iföretag och i nationella strukturer och en godutbildnings- och forskningspolitik. På det sättetskall vi underlätta för företag att växa och genereravinster och inkomster både till företag ochsamhälle.Det innebär naturligtvis en arbetsmarknad somständigt kommer att förändras. För att man skallorka med en förändrad arbetsmarknad krävs enstabil och trygg arbetsrätt som skapar godaförutsättningar både för löntagare och förarbetsgivare.Lönepolitiken skall naturligtvis utformas avparterna, men samhället skall bidra med en aktivarbetsmarknadspolitik som kan underlättanödvändiga strukturomvandlingar.Herr talman! Till denna aktivaarbetsmarknadspolitik hör en braarbetslöshetsförsäkring som genom samhörighetenmed de fackliga organisationerna blir en verkligtaktiv försäkring. En av grundbultarna i denna är attersättningsnivån är tillräckligt hög för att inte bidratill lönedumpning.Den aktiva arbetsmarknadspolitikens kännemärkei har varit utvecklande insatser som ledertill fasta arbeten på den ordinarie arbetsmarknadeni första hand och ersättning från a-kassa i sistahand.Regeringen säger i sin vårbudget attarbetsmarknaden t.ex. blir effektivare av privataarbetsförmedlingar. Jag skulle vilja frågaarbetsmarknadsministern på vilket sätt det harskett.Regeringen säger att de övergripande riktlinjernaligger fast därför att dessa innebär attarbetsmarknadens funktionsförmåga förbättras.Jag skulle vilja fråga hur det skall ske, när det intehar skett hittills.Regeringen säger att finansfullmakten tillsammansmed arbetsmarknadsbudgeten i stort sett skall nåde volymer som beräknas budget. När jagser till de arbetslöshetstal vi har vill jag fråga hurhöga talen skall bli innan arbetsmarknadsministernvill ta finansfullmakten i anspråk.Utskottet säger att det finns förutsättningar förökad sysselsättning. Jag vill frågautskottsmajoriteten varför regeringspartierna dåinte tar vara på dessa förutsättningar så attarbetslösheten kan pressas tillbaka?Utskottet säger att anslaget i finansfullmakten gördet möjligt att skapa en flexibilitet iarbetsmarknadspolitiken och anpassa volymerna såatt de hamnar på bäst nivå när det gällerefterfrågan. Jag vill fråga utskottsmajoriteten vilkavolymer det skall bli. Skall det blir fler än de130 000 ungdomar som kommer ut nu ?Skall de bli många fler än de 130 000långtidsarbetslösa som vi har innan man tar helaanslaget i anspråk?Herr talman! Den socialdemokratiska motioneninnehåller konkreta förslag och åtgärder för attförbättra arbetsmarknaden och för att skapaförutsättningar för ett gott arbetsliv åt mångamänniskor i vårt land.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillreservationerna 6, 9 och 11.Anf. 128 HANS ():Herr talman! Låt mig börja med att yrka bifall tillmeningsyttringen under mom. 5, 7 och 9. Jag nöjermig med det för att spara kammarens tid. Vårayrkanden avslås nästan rutinmässigt, trots att jagtycker att de är väl underbyggda, bygger påerfarenheter från den svenska arbetsmarknadenoch de svenska arbetsmarknadsmyndigheterna ochinnebär en väsentligt höjd ambitionsnivå förarbetsmarknadspolitiken.Låt mig bara kort slå fast att arbetslösheten ärbland det värsta vi har. Jag tror att alla är överensom det. Vi har en etablerad massarbetslöshet iSverige . Det är något som är illa för berördamänniskor, och det är något som är mycket illa förstatsfinanserna. Ett av de allra viktigaste medlenför att ta sig ur de usla statsfinanserna är att få nerarbetslösheten.Vi brukar diskutera statistik. Jag skall inte göra deti dag. Arbetslösheten är oerhört hög. Den går uppoch ner nu beroende på säsongsvariationer, menden har landat på ungefär 600 000 personer. Somockså har sagts i senare analyser ökar den latentaarbetslösheten, dvs. de som inte finner det mödanlönt att söka jobb. Vi har drygt 400 000 personersom har sjukbidrag eller förtidspension. 1,2miljoner människor i arbetsför ålder lever på bidragi stället för på arbete.Riksdagens revisorer som granskadearbetsmarknadspolitiken hade en serie kritiskainvändningar. Vi har lyft fram några av dem i vårakommentarer och i vår motion. Alla är klara överatt det inte finns någon långsiktig strategi förarbetsmarknadspolitiken. Den har fått ta en förstor börda. Den ekonomiska politiken har fallerat.Det är en otydlig finansiering där bådeArbetsmarknadsfond och budgetmedel används.Det finns kvalitetsbrister, incitamentbrister ochgratis arbetskraft som en del iarbetsmarknadspolitiken, och det är illa. Genomförändringarna , t.ex. genomutbildningsbidragen, har man försämratdrivkraften att vara aktiv. Det är inte konstigt att vidärmed har fått ett större passivt beroende avarbetslöshetsförsäkringsmedel.Vår kritik är väl känd. Jag har haft många debatterhär med och med andra. Vi harvarit mycket hårda i kritiken. Vi menar attregeringen faktiskt har utnyttjat arbetslösheten ochmarknadslösningar, drivit fram en avreglering,varit passiv i många avseenden, väntat med ROT-program och inte genomfört näringspolitiskainitiativ. Man har ingen plan för kommunernaannat än att dra ner, som Nathalieplanen innebär.Man har inte genomfört någonting avenergiomställningen. Den kunde ha gett mångajobb, inte minst regionalt genom biobränslen osv.Jag har varit väldigt hård i kritiken. Vi anser att detär riktigt. Regeringen har riktat nästan allalösningar mot löntagarna i vårt land.Därför har det vuxit fram en diskussion där mansäger: ''hellre b-lag än a-kassa''. Det kommer ensvallvåg efter alla försämringar, t.ex.försämringarna av a-kassesystemet. Man säger:''Folk kan inte vara bidragstagare -- låt dem fåmycket låga löner. Låt det få bli ett b-lag. Låt detfå bli pigor och drängar. Låt det få bli ungdomarsom inte kan klara sig. ''Det problemet känner vi igen från t.ex. . Därfinns det många miljoner människor som har jobbmen som inte kan försörja sig på det. Det är någotsom även arbetsmarknadsminister i USAtycker är ett mycket stort problem och ettmisslyckande.Detta är väl känt, och jag skall inte återupprepadet. Jag har argumenterat i utskott och i kammare,och det har avslagits. Låt mig bara säga att vårtalternativ bygger på en del frågor som intebehandlas här. De kommer upp först . Deanses vara arbetstidsfrågor och utbildningsfrågor.Vi har finansierat två fonder med 4,5 miljarderkronor.Den ena skulle användas för arbetstidsförsök. Vivill driva fram försök med flexibilitet mellan olikabranscher och skaffa erfarenheter av vadarbetstidsförkortning kan innebäraproduktivitetsmässigt, kostnadsmässigt ochsysselsättningsmässigt i olika branscher. De flestaförsök vi har sett är från den offentligasektorn.Det har gjorts studier och doktorsavhandlingar påflera av dem.